OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bargusis

Els bargusis (llatí: Bargusii, grec antic: Βαργουσίοι), anomenats també bergistans (llatí: Bergistani, o més aviat Bergitani), foren un poble iber, probablement emparentat amb els ilergets, que probablement vivia a les valls del Cardoner i de l'alt Llobregat.
Apareixen mencionats per primera vegada en el context de la Segona Guerra Púnica pels historiadors Polibi de Megalòpolis i Titus Livi, que expliquen com els romans anaren a cercar aliats després que els cartaginesos prenguessin Sagunt i entre d'altres tengueren contactes amb els bargusis; i més tard es diu que foren vençuts per Hanníbal quan es dirigia cap als Pireneus. Sembla que tornen a aparèixer en el context de la revolta ibèrica contra Roma del 197 aC, poc després de la Segona Guerra Púnica, ara sota el nom de Bergistani: Livi diu que set castella bergistans es revoltaren i que el cònsol Marc Porci Cató sufocà la revolta; els bergistans es tornaren a alçar i aleshores Roma va vendre els revoltats com a esclaus. El mateix any, Livi torna a relatar que el Bergium castrum (segurament la capital, la qual hom ha volgut identificar amb Berga) fou capturat per uns revoltats contra el poder romà, i que el cabdill local s'alià amb el cònsol Cató per recuperar el poder sobre el territori.
Els bargusis no tornen a aparèixer, ni entre els historiadors ni entre els geògrafs; val a dir, però, que entre les poblacions ilergets Claudi Ptolemeu cita una Βεργουσία ('Bergusia'), que hom ha volgut identificar amb el Bergium castrum o, si més no, amb els bargusis. Això ha portat alguns historiadors a pensar que els ilergets i els bargusis fossin dos pobles pròxims, o que el segon fes part del primer. En qualsevol cas, llur desaparició de la història fa pensar que, posteriorment, fossin considerats com a part d'un altre poble (com ara els ilergets o els lacetans, també veïns), o que rebessin un altre nom (cal recordar que la situació dels castel·lans és controvertida). Encara més, hi ha hagut historiadors que han assenyalat la possibilitat que els bergistans i els bargusis no fossin exactament el mateix poble.
Pel que fa a la toponímia actual, hom sol identificar el Bergium castrum amb la vila de Berga, mentre que el nom dels bargusis hom el relaciona amb el lloc de Bergús, que podria ser una continuació del nom de l'antiga tribu.

## Referències

* ↑ Polibi, III 35; els dona el nom de Βαργουσίοι.
* ↑ Livi, XXI 19 i 23; els dona el nom de Bargusii.
* ↑ Livi, XXXIV 16.
* ↑ Livi, XXXIV 21.
* 1 2 Tovar, Antonio. Iberische Landeskunde. Segunda parte. Tomo 3 (en castellà). Baden-Baden: Valentin Koerner, 1989, p. 39. ISBN 387320813X.
* 1 2 3 Ángel, Iniesta. «Pueblos prerromanos de Levante, Cataluña y Baleares». A: Colonizaciones y formación de los pueblos prerromanos. Madrid: Gredos, 1989, p. 365. ISBN 8424913868.

## Enllaços externs

* Museu d'arqueologia de Catalunya. La ruta dels ibers.
* Mapa detallat dels pobles d'Ibèria preromans (200aC) Arxivat 2011-02-26 a Wayback Machine.
# Botieus

Els botieus (llatí: Bottiæi, en grec antic: Βοττιαῖοι) eren un poble de mític origen cretenc segons Estrabó (encara que probablement eren tracis) que vivia al districte macedoni de Bòtia o Botiea. Els botieus dominaven Pel·la, però van ser foragitats de les seves terres al segle iv aC pels macedonis, i cap al segle iii aC ja els havien absorbit.
Els botieus, doncs, s'instal·laren a la Calcídica, però l'any 479 aC els perses, que havien ocupat la zona, sospitaven que els botieus volien revoltar-se, i van ocupar Olint, la seva ciutat principal a la Calcídica; van matar als seus habitants i la van cedir als grecs calcídics dirigits per Cristòbolos de Torone, aliat dels perses.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 1545. ISBN 9788441224223.
* ↑ Estrabó. Geografia, VI, 3,2
* ↑ Gaebel, Robert E. Cavalry operations in the Ancient Greek world. Norman: Univ. of Oklahoma Press, 2002, p. 124-125. ISBN 9780806133652.

## Vegeu també

* Espartolos, ciutat
# M. Night Shyamalan

Manoj Nelliyattu Shyamalan, més conegut com M. Night Shyamalan (Pondicherry, Índia, 1970), és un director de cinema, guionista i productor. De ben petit es va mudar juntament amb la seva família a Filadèlfia, als Estats Units, on ha desenvolupat la seva carrera cinematogràfica.
L'any 1992 rodà el seu primer llargmetratge, titulat Praying with anger, que el va convertir en una promesa del cinema. L'any 1999 va rodar la pel·lícula que el faria mundialment famós, The sixth sense, que protagonitzà Bruce Willis. A continuació el thriller de superherois Unbreakable (2000), el thriller de ciència-ficció Signs (2002) i el thriller d'època The Village (2004). Per The Sixth Sense, Shyamalan va rebre nominacions per a l'Acadèmia al Millor Director i al Millor Guió Original. Després del 2004, Shyamalan va estrenar una sèrie de pel·lícules amb mala crítica però de vegades amb èxit econòmic, com ara la fantasia fosca Lady in the Water (2006), el thriller ecològic The Happening (2008), The Last Airbender (2010) (una adaptació del primer temporada de la sèrie de televisió animada de Nickelodeon Avatar: l'últim mestre de l'aire) i la pel·lícula de ciència-ficció After Earth (2013).
Sol fer petites aparicions en les seves pel·lícules com a actor, tal com ho feia Alfred Hitchcock.

## Filmografia
### Com a director, guionista i productor

* Praying With Anger (1992)
* Els primers amics (1998), excepte producció.
* El sisè sentit (1999), excepte producció.
* Unbreakable (2000)
* Signs (2002)
* The Village (2004), també productor executiu de la banda sonora.
* La jove del aigua (2006)
* The Happening (2008)
* The Last Airbender (2010)
* After Earth (2013), coescrita amb Gary Whitta i Will Smith.
* The Visit (2015)
* Split (2016)
* Glass (2019)
* Old (2021)
* Knock at the Cabin (2023), coescrita amb Steve Desmond i Michael Sherman.

### Únicament com a guionista

* Algú com tu (1999); sense acreditar.
* Stuart Little (1999)
* Devil (2010); guionista només de la història.

### Únicament com a productor

* The Watchers (2024), dirigida per la seva filla Ishana Shyamalan.
* Caddo Lake (2024)

### Sèries

* Wayward Pines (2015-2016), director del primer episodi; i productor executiu de la sèrie.
* Servant (2019-2023), productor executiu i director de 5 dels 40 episodis. La seva filla Ishana n'és de 6 i guionista de 10.

## Referències

* ↑ «M. Night Shyamalan» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ Cerezo, Raúl; Colmenarejo, José. M. Night Shyamalan. El cineasta de cristal (en castellà). Editorial Almuzara. ISBN 978-84-17797-67-6.
* ↑ Weinstock, Jeffrey Andrew. Critical Approaches to the Films of M. Night Shyamalan: Spoiler Warnings (en anglès). Springer, 2016-02-23, p. 130. ISBN 978-0-230-11209-4.
* ↑ The New York Times Film Reviews 1999-2000 (en anglès). Taylor & Francis, 2001-12, p. 475. ISBN 978-0-415-93696-5.
* ↑ «"Night's Skies | In Focus, Volume II, Number 8"». Arxivat de l'original el 2013-07-14. [Consulta: 11 octubre 2023].
# 712 Boliviana

712 Boliviana és un asteroide de tipus C del cinturó d'asteroides, amb el tipus que indica que la superfície té una albedo baixa, amb un alt contingut de carboni. Els espectres de l'asteroide mostren evidències d'alteració aquosa.
És anomenat així en honor de Simón Bolívar.
Boliviana va ser observat pel radar d'Arecibo del 29 d'octubre de 2005 a l'1 de novembre.

## Referències

* ↑ Fornasier, S.; Lazzarin, M. & Barbieri, C. et al. (February 1999), "Spectroscopic comparison of aqueous altered asteroids with CM2 carbonaceous chondrite meteorites", Astronomy and Astrophysics Supplement 135: 65−73, DOI 10.1051/aas:1999161
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names. 5ª. Springer.
* ↑ Mike Nolan. «Scheduled Arecibo Radar Asteroid Observations». Planetary Radar at Arecibo Observatory, 18-01-2012. Arxivat de l'original el 2012-04-28. [Consulta: 27 gener 2012].
* ↑ «Radar-Detected Asteroids and Comets». NASA/JPL Asteroid Radar Research. [Consulta: 27 gener 2012].

## Enllaços externs

* 712 Boliviana at AstDyS-2, Asteroids—Dynamic Site
** Ephemeris · Observation prediction · Orbital info · Proper elements · Observational info
* 712 Boliviana a la JPL Small-Body Database
** Aproximació · Descobriment · Efemèrides · Diagrama orbital · Elements orbitals · Paràmetres físics
# André Lhote

André Lhote (Bordeus, 5 de juliol de 1885 - París, 24 de gener de 1962) va ser un pintor i crític d'art francès.
Després assistir al curs d'escultura de l'École des Beaux-Arts de Bordeus, on va estudiar escultura decorativa fins al 1904. Va entrar al món dels professionals de la pintura. Va exposar en el Saló d'Artistes Independents en 1906 i al Saló de Tardor de l'any següent. Va fer la seva primera exposició individual a la Galeria Druet el 1910. Es va sentir atret pel Cubisme, integrant la Section d'Or. Va intentar adaptar el cubisme al classicisme i va obtenir per això l'adhesió de gran nombre d'aficionats que s'espantaven amb els canvis excessivament radicals, però en les seves obres denota el més pur academicisme.
El 1922 va obrir una acadèmia per difondre el seu pensament estètic, exercint d'influent pedagog. La seva obra teòrica va tenir molt pes en les dècades centrals del segle xx. Van ser els seus alumnes, entre d'altres, William Klein, Tamara de Lempicka, Lli Spilimbergo, Bertrand Dorny, Marcelle Rivier, Henri Cartier-Bresson, Héctor Sgarbi i Robert Wehrlin.

## Referències

* ↑ «André Lhote». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «André Lhote | French artist» (en anglès). Encyclopedia Britannica. [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ Images and Insights, Hugh Lane Municipal Gallery Of Modern Art, 1993, ISBN 0951424637
* ↑ Reginald Howard Wilenski, Modern French Painters, Harcourt, Brace, 1949
# Termoteràpia

La termoteràpia és una disciplina que s'engloba dins de la fisioteràpia, i es defineix com l'art i la ciència del tractament mitjançant la calor de malalties i lesions.
La calor terapèutica pot ser aplicada per radiació, conducció o convecció utilitzant diversos mètodes, des de radiació infraroja fins a aplicacions de parafina i pot ser aplicat a nivell superficial o a nivells de teixits profunds (vegeu també electroteràpia d'alta freqüència).
La termoteràpia és una valuosa eina terapèutica en nombrosos processos traumatològics i reumàtics, sent un dels seus efectes principals immediats, l'alleugeriment del dolor.

## Efectes de la calor sobre l'organisme

* Augment de vascularització (hiperèmia): Hi ha un major flux de sang.
* Disminució de la tensió arterial per la vasodilatació.
* Augment de les defenses en tot l'organisme.
* Disminució de la inflamació en inflamacions subagudes i cròniques.
* Efecte analgèsic, ja que trenca el cercle viciós de dolor → contractura → dolor.
* Augment de la freqüència respiratòria (taquipnea).
* Actua també sobre l'aparell digestiu com laxant, ja que augmenta el peristaltisme.
* Fluidifica les mucositats.

## Indicacions

* Dolors reumàtics subaguts i crònics.
* Còlics viscerals, com els nefrítics.
* Per augmentar l'eliminació de toxines per àcid úric (en hiperuricèmia) augmentant l'eliminació d'orina.

## Contraindicacions

* Inflamacions agudes.
* En cas de cardiopaties descompensades.
* En alteracions de la tensió arterial.
* En anestèsia o alteració de la sensibilitat cutània (risc de cremades)
* Processos aguts musculoesquelètics • Cavitats tancades • Miositis ossificant • Àrea cardíaca • Àrees d'insuficiència vascular • Zones tumorals • Platets de creixement • Úter gràvid • Cardiopaties • Pacients anticoagulats • Processos infecciosos • Neoplàsies • Glaucoma • Hipotensió greu • Hemorràgia activa • Insuficiència hepàtica • Inflamació aguda • Problemes renals • Trastorns dèrmics actius (fongs per exemple) • Colagenopatias actives • Alteracions de la sensibilitat

## Aplicacions

Per mitjà de sòlids, líquids, semilíquids i gasos.
* Sòlids : Borsa d'aigua, manta elèctrica,coixins de llavors, sorra ... La tolerància cutània és el límit de calor, que sol ser al voltant dels 50 °C.
* Líquids : Com l'aigua (hidroteràpia). N'hi ha de diferents mineralitzacions (balneàries per a processos reumàtics, elasticitat de la pell ...), les aigües clorades són bones per a la pell i reumatismes, les sulfurades per l'elasticitat de lligaments i tendons.
* Semilíquids : Com els banys i fangs o la parafina.
* Gasos : aire, vapor d'aigua ... Banys generals de tot el cos que solen ser col·lectius (exemple: el bany turc).

## Vegeu també

* Diatèrmia
* Diatèrmia de contacte
* Crioteràpia
* Fototeràpia
* Endorfina
# Dinastia Pala

Els Pala o Imperi pala o Regne pala (পাল সাম্রাজ্য en bengalí) fou un antic estat de Bengala i la zona de l'actual Bihar, del segle viii al segle xii.
El Regne pala fou fundat vers 750 al temps del rei Gopala. Arribà a l'apogeu al primer quart del segle ix. Dharmapala, el rei que el va succeir, va estendre el seu imperi al Dècan fins a Kanauj. El seu successor, el rei Devapala, va estendre l'imperi, conquerint l'Assam i Orissa vers 854.
La dinastia Pala va promoure el budisme Vajrayana, en detriment de l'hinduisme. El gran centre budista de Vikramasila va conèixer moments d'esplendor sota el patronatge dels reis d'aquesta dinastia. D'aquesta forma, la influència del budisme tàntric es va estendre a l'Àsia del sud-est i a l'extrem meridional del subcontinent indi, Sri Lanka i les Maldives.
A partir del Regne de Narayanapala, l'Imperi pala es va desintegrar gradualment a causa de l'increment del poder dels Pratihara de Kanauj. Després de gairebé un segle d'eclipsi, el Regne pala va aprofitar la decadència dels Pratihara i recuperà el seu dinamisme sota el Regne de Mahipala, estenent el seu domini vers l'oest fins a Benarés. Vers l'any 1020, el Regne pala fou atacat des del sud pels Txola.
Vers la fi del segle xii, el Regne pala fou assetjat per la dinastia Sena i, finalment, les invasions musulmanes de Muhammad Khalji varen culminar amb l'ocàs de l'imperi i el saqueig i destrucció de la universitat budista de Vikramasila. La desaparició de l'Imperi pala va significar el declivi del budisme a la zona i l'ascendència de l'islam i, en menor mesura, de l'hinduisme. Aquesta darrera religió fou promocionada per la dinastia Sena, que va regnar breument a Bengala fins al 1230.

## Reis principals

* Gopala (750-770)
* Dharmapala (770-810)
* Devapala (810-850)
* Shurapala/Mahendrapala (850 - 854)
* Vigrahapala (854 - 855)
* Narayanapala (855 - 908)
* Rajyapala (908 - 940)
* Gopala II (940-960)
* Vigrahapala II (960 - 988)
* Mahipala (988 - 1038)
* Nayapala (1038 - 1055)
* Vigrahapala III (1055 - 1070)
* Mahipala II (1070 - 1075)
* Shurapala II (1075 - 1077)
* Ramapala (1077 - 1130)
* Kumarapala (1130 - 1140)
* Gopala III (1140 - 1144)
* Madanapala (1144 - 1162)
* Govindapala (1162 - 1174)

## Referències

* ↑ Jhunu Bagchi, The history and culture of the Pālas of Bengal and Bihar, cir. 750 A.D.-cir. 1200 A.D.
* ↑ Xavier Romero Frias, The Maldive Islanders, A Study of the Popular Culture of an Ancient Ocean Kingdom. Barcelona 1999, ISBN 84 7254 801 5
* ↑ Ramesh Chandra Majumdar, History of Ancient Bengal, Calcutta, 1971.

## Enllaços externs

* Pala Empire - Banglapedia Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine..
* Pala Sculpture - Banglapedia.
* The Pala Dynasty
# Blajan

Blajan és un municipi occità de Comenge, a Gascunya, en el departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània. L'1 de gener del 2022 tenia 433 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations de référence 2022» (en francès). INSEE, 19-12-2024. [Consulta: 1r febrer 2025].
# Maurizio Sarri

Maurizio Sarri (Nàpols, 10 de gener de 1959) és un entrenador de futbol italià.
Tot i que Sarri no va jugar futbol professionalment, si que ho va fer en equips amateurs com a defensa central mentre treballava com a banquer. El 2005, va obtenir la seva primera feina a la Serie B amb el Pescara. El 2014, va guanyar la promoció d'ascens a la Serie A amb l'Empoli, i més tard va ser contractat pel Nàpols. Va guanyar diversos premis individuals mentre entrenava el Nàpols, i després d'acabar en segona posició la temporada 2017-18 va fitxar pel Chelsea FC.

## Referències

* ↑ «De banquero a entrenador de moda» (en castellà). ELMUNDO, 13-01-2016.
* ↑ ««Il mio Pescara nato in banca»» (en italià). La Gazzetta dello Sport, 17-11-2005. [Consulta: 21 juliol 2018].
* ↑ «Napoli appoint Maurizio Sarri as new head coach» (en anglès). The Guardian, 12-06-2015. [Consulta: 21 juliol 2018].
* ↑ «Chelsea appoint Maurizio Sarri as head coach and sign midfielder Jorginho» (en anglès). The Guardian, 14-07-2018. [Consulta: 21 juliol 2018].
# Krusader

Krusader és un avançat gestor de fitxers amb doble panell (de l'estil commander) per a KDE, similar a Midnight Commander (Linux) o Total Commander (Windows), amb moltes utilitats. Té suport per a arxius comprimits, sistemes d'arxiu muntats, FTP, mòdul de cerca avançada, visor/editor, sincronització de directoris, comparació de contingut d'arxius, reanomenament recursiu d'arxius i molt més.
Ofereix suport per als següents formats de fitxer comprimit: tar, zip, bzip2, gzip, rar, ace, arj, lha i rpm, a més pot manejar altres KIOslaves com smb o fish. És altament personalitzable, fàcil d'usar i ràpid.
Els gestors de fitxers de dos panells (com Krusader) són també coneguts com a OFM (de l'anglès Orthodox file managers). El seu avantatge sobre gestors de fitxers d'un sol panell és la possibilitat d'usar les diferents tecles de funcions. L'objectiu és manipular fitxers del panels actiu a l'inactiu o dins del mateix panell actiu. Només cal el teclat per fer-ho, el que fa el procés molt més ràpid. Tot i això, el ratolí continua sent una opció vàlida. Totalment integrat amb les eines de l'escriptori KDE (per exemple KParts o KIO) li permet oferir diversos serveis addicionals.
Krusader es publica sota la llicència GNU GPL.

## Plataformes

Krusader està desenvolupat principalment per a la plataforma Linux, però està disponible per a altres plataformes com BSD i Apple Mac OS X.
L'ambient natural d'execució de Krusader és l'entorn d'escriptori KDE, ja que es basa en serveis proporcionats per les biblioteques de KDE. Tot i això, Krusader pot executar-se en Gnome, AfterStep, XFce o en altres gestors de finestres, sempre que compti amb les biblioteques necessàries (QT) en el sistema. Generalment aquests problemes de dependències són solucionats pels gestor de paquets com APT per sistemes tipus Debian.

## Història

Krusader va ser creat al maig del 2000 per Shie Erlich i Rafi Yanai com a alternativa a Total Commander per a Linux. Erlich i Yanai van escollir com a marc de treball les llibreries Qt i l'entorn integrat de desenvolupament (IDE) KDevelop. Van crear el primer lloc web de Krusader i Dirk Eschler es va convertir en el webmaster. Krusader M-1 (Milestone 1) va ser el primer esbós del programa i es va alliberar per KDE2 (Kleopatra 1.91), malauradament el codi es va perdre.

## Referències

* ↑ «Developed by a dedicated team of individuals» (en anglès). krusader.org. [Consulta: 15 desembre 2015].
* ↑ «Primer lloc web de Krusader» (en anglès). Arxivat de l'original el 16 d’agost 2000. [Consulta: 29 desembre 2015].
* ↑ «Appendix C. Release overview» (en anglès). krusader.org. Arxivat de l'original el 15 de setembre 2015. [Consulta: 20 desembre 2015].

## Vegeu també

* Dolphin (gestor de fitxers)
* Konqueror

## Enllaços externs

* Krusader - Lloc web oficial
* Krusader a SourceForge.net
# Fem van Empel

Fem van Empel ('s-Hertogenbosch, 3 de setembre de 2002) és una ciclista neerlandesa. Actualment corre a l'equip ciclista femení del Team Jumbo-Visma. Competeix en ciclisme de carretera, ciclocròs, bicicleta de muntanya i gravel.

## Palmarès
### Carretera

* 2023
** Vencedora d'una etapa del Tour de l'Avenir

### Resultats a les Grans Voltes
#### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2023: 11a posició
* 2024: abandona a la 5a etapa

#### Resultats al Tour de França

* 2024: 43a posició

### Ciclocròs

* 2020–2021
** Campiona del món de ciclocròs sub-23
* 2021–2022
** Campiona neerlandesa de ciclocròs sub-23
** Copa del Món
** 1a Val di Sole
** 1a Flamanville
* 2022–2023
** Campiona del món de ciclocròs femení
** Campiona del món de ciclocròs per relleus
** Campiona d'Europa de ciclocròs
** Campiona de la Copa del Món de ciclocròs
** 1a Waterloo
** 1a Fayetteville
** 1a Tábor
** 1a Maasmechelen
** 1a Antwerpen
** 1a Dublin
** 1a Benidorm
* Campiona del X²O Badkamers Trophy
** 1a Koppenberg
** 1a Baal
** 1a Hamme
** 1a Lille
** 1a Brussels
* Exact Cross
* 1a Kruibeke
* 1a Beringen
* 2023–2024
** Campiona del món de ciclocròs femení
** Campiona d'Europa de ciclocròs
** Copa del Món de ciclocròs
** 1a Waterloo
** 1a Maasmechelen
** 1a Anvers
** 1a Dublin
** 1a Benidorm
** 1a Hoogerheide
* Superprestige
** 1a Overijse
** 1a Boom
** 1a Heusden-Zolder
* X²O Badkamers Trophy
** 1a Koppenberg
* Exact Cross
** 1a Beringen
* X2O
** 1a Audenarde
** 1a Courtrai
** 1a Herentals
** 1a Baal
** 1a Coxyde
** 1a Hamme
* 1a Woerden
* 2024–2025
** Campiona del món de ciclocròs femení
** Campiona d'Europa de ciclocròs

### Bicicleta de muntanya

* 2022
** Campiona d'Europa per relleus mixtes
** Campiona neerlandesa de Cross-country sub-23

### Gravel

* 2023
** Campiona neerlandesa de gravel

## Referències

* ↑ «Team Jumbo-Visma» (en anglès). UCI. [Consulta: 9 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a procyclingstats.com
# Progressió harmònica

En música, una progressió harmònica és una successió d'acords, explícits o implícits. Les més comunes són les quals es basen en el cercle de quintes (exemple: I got Rhythm, de George Gershwin), però existeix igualment una quantitat comparable de peces que no. Per extensió s'afig l'adjectiu progressiu als subgèneres musicals que utilitzen aquest tipus de composició.

## Referències

* ↑ «Principis d'harmonia 1». Llenguatge i pràctica musical (Bloc 2). Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 febrer 2025].
* ↑ Schoenberg, Arnold. Structural Functions of Harmony, Norton, 1954, p. 1.

## Vegeu també

* Harmonia
* Acord
* Power chord
* Progressió per quintes
# Carnívors

Els carnívors (Carnivora) són un ordre de mamífers. El seu nom ve del fet que mengen sobretot carn, és a dir, altres animals, a diferència dels herbívors, que s'alimenten de vegetals, o els omnívors, que tenen una dieta variada.
Entre els carnívors es troben diverses famílies, distribuïdes en dos sub-ordres:
* Subordre dels caniformes (gos, llúdria, os, otària, morsa, foca, mostela…)
* Subordre dels feloides o feliformes (gat, hiena, mangosta, fossa, civeta…)
També existeix un ordre d'animals fòssils, pròxims als actuals carnívors però avui extint, els creodonts.

## Trets distintius

Es distingeixen per una mandíbula i una dentadura que els permeten caçar altres animals i un estómac simple per digerir-los. Una de les sinapomorfies que caracteritzen els carnívors és la presència d'ullals. El seu cervell és de tipus girencèfal (dotat de circumvolucions). Són animals bàsicament terrestres. Acostumen a reproduir-se un cop l'any i amb menys cries que altres tipus d'animals.

## Cladograma

| Carnivora | Feliformia ?Viverravidae † Nimravidae † Stenoplesictidae † Nandiniidae Prionodontidae Barbourofelidae † Felidae Viverridae Hyaenidae Herpestidae Eupleridae  Caniformia  ?Miacidae † Amphicyonidae † Canidae  Arctoidea   Hemicyonidae † Ursidae Pinnipedia Enaliarctidae †   Phocidae   Otariidae Odobenidae  Musteloidea   Ailuridae   Mephitidae   Procyonidae Mustelidae |
Entre els carnívors basals hi ha Pristinictis.

## Referències

* ↑ Entrada «Carnivora» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].

## Vegeu també

* Ysengrinia
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
Viccionari