OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Henri Aldebert

Henri Aldebert (4t districte de París, 8 d'agost de 1880 - 8è districte de París, 24 d'abril de 1961) va ser un jugador de cúrling i pilot de bob francès, que va competir a començaments del segle xx.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de Chamonix, on guanyà la medalla de bronze en la competició de cúrling formant equip amb Henri Cournollet, Georges André, Armand Bénédic, Pierre Canivet i Robert Planque. En aquests mateixos Jocs disputà la competició de bob a quatre, en la qual finalitzà en quarta posició.

## Referències

* ↑ Gachet, Stéphane. La Maison d'Éditions. Le Dictionnaire des médaillés olympiques français (en francès), 2011.
* ↑ «Henri Aldebert Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 5 desembre 2017].
# Sara Fiorin

Sara Fiorin és una ciclista italiana de carretera i pista que actualment corre per a l'equip Ceratizit Pro Cycling Team en categoria UCI Women's WorldTeam.
Una de les seves victòries més destacades és l'Umag Trophy Ladies

## Palmarès en ruta

* 2023
** Vencedora d'una etapa al Giro Mediterraneo Rosa
* 2024
** 1a a l'Umag Trophy Ladies
** 1a a l'Omloop der Kempen

## Palmarès en pista

* 2020
** Campiona d'Itàlia en 500 metres júnior
** Campiona d'Itàlia en keirin júnior
** Campiona d'Itàlia en velocitat júnior
** Campiona d'Itàlia en d'eliminació júnior
* 2021
** Campiona d'Itàlia en keirin júnior
** Campiona d'Itàlia en velocitat júnior
* 2023
** Campiona d'Itàlia en persecució per equips

## Referències

* ↑ «Sara FIORIN» (en anglès). UCI. [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ «Sara Fiorin takes first UCI win at Umag Trophy Ladies» (en anglès). cyclingnews, 28-02-2024. [Consulta: 25 gener 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa a procyclingstats.com
* Fitxa a firstcycling.com
# Rudolf Hauser

Rudolf Hauser (Goldach, cantó de Sankt Gallen, 22 de novembre de 1937) va ser un ciclista suís, que fou professional entre 1963 i 1968. Del seu palmarès destaca la victòria al Campionat de Suïssa en ruta de 1964.

## Palmarès

* 1963
** 1r al Tour del Nord-oest de Suïssa
* 1964
** Campió de Suïssa en ruta

### Resultats al Tour de França

* 1967. Fora de control (7a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Herbignac

Herbignac (en bretó Erbigneg, en gal·ló Erbeinyac ) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament ha format part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 5.117 habitants. Limita amb els municipis de Missillac a l'est, La Chapelle-des-Marais, Saint-Joachim, Saint-Lyphard, Saint-Molf i Assérac a Loira Atlàntic, Férel i La Roche-Bernard a Morbihan.

## Demografia

Evolució de la població Ehess i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2 755 | 2 086 | 1 999 | 2 920 | 3 175 | - | 3 176 | 3 327 | 3 555 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 3 478 | 3 672 | 3 784 | 3 895 | 3 964 | 4 152 | 4 153 | 4 219 | 4 199 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 4 172 | 4 150 | 4 110 | 3 540 | 3 443 | 3 416 | 3 325 | 3 122 | 3 028 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 3 037 | 3 078 | 3 239 | 3 778 | 4 175 | 4 353 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1792- 1800 | Jean Marie Crusson | |
| 1800- 1801 | Pierre Frehel (maire provisoire) | |
| 1801-1803 | Gabriel Delaunay (notaire et commissaire du canton) | |
| 1803-1813 | Claude Lizeul (notaire) | |
| 1813- 1814 | Louis le Bail (notaire et procureur) | |
| 1814- 1824 | Joseph Chomart | |
| 1824-1830 | M. de l'Essoy (chev. de Saint Louis) | |
| 1830- 1832 | M. Delaunay | |
| 1832-1848 | Claude Lizeul | |
| 1848-1852 | M. Chomard de Kerdavy | |
| 1852- 1853 | Jean-Baptiste Laroque | |
| 1853- 1863 | Alexandre Aupinel | |
| 1863-1871 | Adolphe Danard | |
| 1871-1881 | Charles Corbun | |
| 1881-1881 | Adolphe Tande | |
| 1882- 1882 | Barthélémy Cado | |
| 1882- 1894 | Charles Corbun de Kerobert | |
| 1894- 1908 | Hippolyte de la Morandais | |
| 1908-1919 | Félix Bourbousson | |
| 1919 - 1929 | René de la Monneraye | |
| 1929- 1945 | Jean Loisons | |
| 1945-1963 | Jacques Chombart de Lauwe | RGRIF |
| 1963- 1970 | Marc Lefèvre d'Argencé | |
| 1970-1989 | Pierre Siret | |
| 1989- 2008 | Charles Moreau | PS |
| 2008- | Pascal Noël-Racine | PS |
# Guadalmedina

El Guadalmedina és un riu d'Andalusia (Espanya) que neix al pic de la Cruz, a la Serra de Caramolos, a 1433 metres i desemboca al Mar d'Alboran (Mediterrani occidental) tot travessant la ciutat de Màlaga. El seu curs corre a més pel Parc Natural dels Montes de Málaga.
El seu nom, d'origen àrab, significa «riu de la ciutat». Històricament ha tingut un paper molt important en la ciutat de Màlaga, a la que divideix en dues meitats. En diverses ocasions les seves riuades han inundat els barris de Perchel i la Trinidad. Actualment però el riu hom ha bastit embassaments al seu curs (El Agujero, El Limonero), hi ha realitzat transvasaments i l'ha canalitzat, i la seva llera al pas per Màlaga roman seca i sense ús.
# Nicolau Cabasiles

Nicolau Cabasiles (Nicolaus Cabasilas, Νικόλαος Καβασίλας) fou arquebisbe de Tessalònica, nebot i successor de Nil Cabasiles. Visqué vers el 1350 i inicialment va tenir un alt càrrec a la cort imperial i el 1346 fou enviat pel patriarca Joan a l'emperador Joan VI Cantacuzè per aconsellar-lo abdicar. L'any següent l'emperador Cantacuzè que ja havia guanyat, el va enviar a l'emperadriu Anna amb una proposta de pau. Va escriure algunes obres.
Cabasiles és un sant dins de l'Església Ortodoxa. La seva festa és el 20 de juny en el calendari litúrgic ortodox.

## Referències

* 1 2 Cabasilas, Nicolaus. The Life in Christ (en anglès). St. Vladimir's Seminary Press, 1974. ISBN 978-0-913836-12-5.
* ↑ troparia, All; saints, kontakia · All lives of. «Lives of the Saints». [Consulta: 3 abril 2022].
* ↑ «Nicholas Cabasilas of Thessaloniki - Greek Orthodox Archdiocese of America» (en anglès americà). [Consulta: 3 abril 2022].
# Roberto Ismael Torres Baez

Roberto Ismael Torres Baez més conegut com a Roberto Torres (Paraguai, 6 d'abril de 1972) és un futbolista paraguaià que ha disputat un partit amb la selecció de futbol del Paraguai.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Luis Vargas Peña

Luis Vargas Peña (1905 - 1994) fou un futbolista paraguaià.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 1930.

## Gols internacionals

| # | Data | Seu | Rival | Gol | Resultat | Competició |
| 1. | 3 novembre 1926 | Estadio Sport de Ñuñoa, Santiago, Xile | Xile | 1–5 | 1–5 | Copa Amèrica 1926 |
| 2. | 20 juliol 1930 | Estadio Centenario, Montevideo, Uruguai | Bèlgica | 1–0 | 1–0 | Mundial 1930 |

## Referències

* ↑ FIFA.com - 1930 FIFA World Cup Uruguay Arxivat 2011-11-10 a Wayback Machine. a fifa.com
* ↑ Luis Vargas Peña Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Enrique Daniel Vera Torres

Enrique Daniel Vera Torres (Asunción, Paraguai, 10 de març del 1979), també conegut com a Rambert és un futbolista professional paraguaià que juga per la selecció de Paraguai des del 2007.
Destacà a la lliga d'Equador, on jugà a clubs com Aucas, Olmedo, i LDU Quito. El 2007, fou escollit millor jugador estranger pel diari El Comercio. Posteriorment jugà a Mèxic a clubs com el Club América. Amb la selecció disputà el Mundial de 2010.

## Referències

* ↑ «Enrique Vera Profeta aquí y allá». Diario ABC Color. [Consulta: 17 desembre 2007].
* ↑ Rescata America empate Arxivat 19 August 2008 a Wayback Machine.
* ↑ «Paraguay's World Cup squad 2010». planetworldcup.com. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Daniel Vera a National-Football-Teams.com (anglès)
Enrique Vera - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol del Paraguai – Copa del Món de futbol 2010
1 J. Villar  •
2 Verón •
3 Morel R. •
4 Caniza •
5 J. Cáceres •
6 Bonet •
7 Cardozo •
8 E. Barreto •
9 Santa Cruz •
10 Benítez •
11 Santana •
12 D. Barreto •
13 Vera •
14 da Silva •
15 V. Cáceres •
16 Riveros •
17 Torres •
18 H. Valdez •
19 Lucas •
20 Ortigoza •
21 Alcaraz •
22 Bobadilla •
23 Gamarra •
Seleccionador: Martino
Selecció de futbol del Paraguai – Copa Amèrica 2011
1 Justo Villar •
2 Verón •
3 Piris •
4 Marecos •
5 Alcaraz •
6 M. Cáceres •
7 Zeballos •
8 Barreto •
9 Santa Cruz •
10 O. Martínez •
11 Santana •
12 D. Barreto •
13 Vera •
14 da Silva •
15 V. Cáceres •
16 Riveros •
17 Torres •
18 Haedo Valdez •
19 Barrios •
20 Ortigoza •
21 Estigarribia •
22 Fernández •
23 Pérez •
Seleccionador: Martino :
# Patrik Lörtscher

Patrik Lörtscher (19 de març de 1960) és un jugador de cúrling suís, ja retirat, que va competir el darrer quart del segle XX.
El 1998 va guanyar la medalla d'or en la competició de cúrling als Jocs Olímpics d'Hivern de Nagano. En el seu palmarès també destaquen sis medalles als Campionats del Món de cúrling, una d'or, dues de plata i tres de bronze, entre les edicions de 1980 i 1999; així com tres medalles al d'Europa, dues d'or i una de bronze.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Patrick Hürlimann». [Consulta: 14 desembre 2024].
* ↑ «Personal details». [Consulta: 14 desembre 2024].
# Beat Wabel

Beat Wabel (Wetzikon, cantó de Zúric, 23 de maig de 1967) va ser un ciclista suís, que s'expecialitzà en el ciclocròs.

## Palmarès en ciclocròs

* 1984-1985
** Campió del món en ciclocròs júnior
* 1989-1990
** Campió de Suïssa en ciclocròs
* 1992-1993
** Campió de Suïssa en ciclocròs
* 1997-1998
** Campió de Suïssa en ciclocròs
* 1999-2000
** Campió de Suïssa en ciclocròs
** 1r al Ciclocròs d'Igorre
* 2000-2001
** Campió de Suïssa en ciclocròs
* 2002-2003
** Campió de Suïssa en ciclocròs

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Hermeline Malherbe-Laurent

Hermeline Malherbe-Laurent (Carvin, Pas de Calais, 18 de febrer de 1969) és una personalitat política de la Catalunya del Nord, actual presidenta del Consell General dels Pirineus Orientals.

## Biografia

Hermeline Malherbe va nàixer el 1969 al si d'una família obrera del nord de França. Durant la seva infantesa amb la seva família es traslladà a Bretanya on estudià i obtingué un DESS d'enginyeria a la Universitat de Rennes II. Formà part de les Joventuts comunistes revolucionàries i després del sindicat universitari UNEF-ID, abans de militar en el moviment ecologista Europe Écologie - Les Verts.
Després d'arribar amb la seva família, el 2005, a la Catalunya del Nord, es va implicar activament en la política nord-catalana i fou elegida consellera municipal d'un dels cantons de Perpinyà amb l'etiqueta socialista. Com a seguidora de Georges Frêche i Christian Bourquin fou exclosa el 2010 del Partit Socialista francès.
Arran de l'accés al càrrec de president de la Regió Llenguadoc-Rosselló de l'antic president del Consell General, Christian Bourquin, fou elegida presidenta d'aquesta entitat el 21 de novembre de 2010 i és la primera dona que ha accedit a aquest càrrec.
Ha estat senadora entre el 27 d'agost de 2014 i el 1r d'octubre de 2017, càrrec al qual accedí substituint altre cop Bourquin, mort de feia poc.

## Mandats
### Consell Regional (Llenguadoc-Rosselló)

* 2008 : Consellera de la Regió Llenguadoc-Rosselló
* 2008-2010 : Vicepresidenta del Consell Regional dels Pirineus Orientals

### Consell General (Pirineus Orientals)

* 2008 : Consellera general dels Barris de l'Estació i Sant Iscle de Perpinyà (cantó de Perpinyà-8)
* 2010 : Presidenta del Consell General

### Consell Municipal

* 2001-2005 : Consellera municipal de Meaux (Sena i Marne)
* Presidenta del Parc Natural Regional del Pirineu Català

## Referències

* ↑ «Hermeline Malherbe | enciclopèdia.cat». [Consulta: 21 desembre 2020].
* ↑ Vilaweb, 22 de novembre de 2010.
* ↑ «MALHERBE, Hermeline» (en francès). Senat. Anciens sénateurs Vème République. [Consulta: 21 desembre 2020].
* ↑ «Hermeline Malherbe-Laurent nova senadora nord-catalana». Vilaweb, 28-08-2014. [Consulta: 21 desembre 2020].
# Arnaldo Pambianco

Arnaldo Pambianco (Bertinoro, 16 d'agost de 1935 - Bertinoro, 6 de juliol de 2022) fou un ciclista italià que fou professional entre 1958 i 1966.
Després d'una sèrie de resultats prometedors com a amateur (7è en la prova de ruta dels Jocs Olímpics de Melbourne, vencedor del Campionat d'Itàlia de ruta i subcampió del món el 1957), passà a categoria professional el 1958. Durant els primers anys actuà principalment com a gregari d'Ercole Baldini i Gastone Nencini. Amb tot, el 1960, acabà 7è al Giro d'Itàlia i el Tour de França. A l'edició del Giro de l'any següent, reeixí ficant-se en una escapada en la 14a etapa que li permetí vestir-se amb la maglia rosa. A les posteriors etapes defensà el liderat davant els atacs d'Anquetil, Gaul i van Looy, i guanyà el Giro d'Itàlia sense vèncer cap etapa. Després els seus millors resultats foren la 5a posició final al Campionat del món de 1962 i la victòria a la Fletxa Brabançona de 1964, però no aconseguí igualar èxits anteriors. El director de cinema Riccardo Salvetti li dedicà la pel·lícula documental Gabanì - Due volte campione.

## Palmarès

* 1958
** 1r a Avezzano
** 1r a Valeggio
* 1960
** 1r a la Milà-Torí
* 1961
** 1r al Giro d'Itàlia
** 1r a Beaujolais
** 1r a Quincié-en-Beaujolais
** 1r a Nantes
* 1963
** 1r al Giro de Sardenya
** 1r a Imola
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1964
** 1r a la Fletxa Brabançona

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1958. 27è de la classificació general
* 1959. Abandona
* 1960. 7è de la classificació general
* 1961. 1r de la classificació general
* 1963. 13è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1964. 13è de la classificació general
* 1965. 19è de la classificació general
* 1966. 35è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1960. 7è de la classificació general
* 1962. 25è de la classificació general
* 1964. 21è de la classificació general
* 1965. 19è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Ciclismo, morto Arnaldo Pambianco: vinse il Giro d'Italia nel 1961» (en italià). Repubblica.it, 06-07-2022. [Consulta: 8 juliol 2022].
* ↑ Conti, Beppe. 100 storie del Giro (en italià). Torí: Graphot Editrice, 2008, p. 89-90. ISBN 88-89509-67-8.
* ↑ «Ciclismo, celebrato il mito vivente di Arnaldo Pambianco» (en italià). ForliToday.it, 13-01-2012. [Consulta: 8 juliol 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Arnaldo Pambianco a www.sitiodeciclismo.net
* Fitxa i biografia d'Arnaldo Pambianco a www.museociclismo.it Arxivat 2006-08-22 a Wayback Machine. (italià)
# Giorgio Furlan

Giorgio Furlan (Treviso, Vèneto, 9 de març de 1966) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1989 i 1998. Durant la seva carrera professional aconseguí més de vint victòries, sent les més importants una Volta a Suïssa (1992), una Tirrena-Adriàtica (1994), una Milà-Sanremo (1994) i dues etapes del Giro d'Itàlia, a banda d'un Campionat d'Itàlia (1990).
La seva carrera esportiva va quedar tacada per la xacra del dopatge, en ser acusat pel CONI el 7 de gener de 2000, un cop ja retirat, de dopatge sanguini.

## Palmarès

* 1986
** 1r al Giro del Medio Brenta
** 1r al Trofeu Gianfranco Bianchin
* 1987
** 1r al Gran Premi de Poggiana
* 1988
** 1r al Giro d'Úmbria
** 1r a la Milà-Rapallo
* 1990
** Campió d'Itàlia en ruta
** 1r al Gran Premi Ciutat de Camaiore
* 1991
** 1r a la Coppa Bernocchi
* 1992
** 1r a la Volta a Suïssa i vencedor d'una etapa
** 1r al Giro de Toscana
** 1r a la Fletxa Valona
** Vencedor d'una etapa al Critèrium International
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1993
** 1r al GP Farra d'Alpago
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa
* 1994
** 1r a la Milà-Sanremo
** 1r a la Tirrena-Adriàtica i vencedor de 3 etapes
** 1r al Trofeu Pantalica
** 1r al Critèrium International i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Siciliana
** Vencedor d'una etapa al Tour de Romandia
* 1995
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Galícia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1990. 126è de la classificació general
* 1991. 60è de la classificació general
* 1992. 19è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1993. 12è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1995. 24è de la classificació general
* 1996. Abandona
* 1998. 62è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1994. 58è de la classificació general
* 1997. 74è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1996. 43è de la classificació general
* 1997. 78è de la classificació general

## Notes

* ↑ Doping: Le accuse a Conconi & C Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. (italià)
* ↑ Deferito per doping ematico Arxivat 2008-10-04 a Wayback Machine. (italià)
* ↑ Le variazioni di ematocrito alla Gewiss nel '94-'95 (italià)

## Enllaços externs

* Palmarès de Giorgio Furlan Arxivat 2018-06-13 a Wayback Machine. (italià)
* Fitxa de Girgio Furlan a www.cyclebase.nl
# Vincenzo Zucconelli

Vincenzo Zucconelli (Jolanda di Savoia, Emília-Romanya, 3 de juny de 1931) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1954 i 1958.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics de Hèlsinki de 1952, en què guanyà la medalla de plata de la cursa per equips, junt a Dino Bruni i Gianni Ghidini. Com a professional destaca una etapa guanyada al Giro d'Itàlia de 1955.

## Palmarès

* 1951
** 1r al Gran Premi della Liberazione
* 1952
** Campió d'Itàlia amateur
** Medalla de plata als Jocs Olímpics en la cursa per equips
* 1954
** 1r a la Coppa Gennari Francesco
* 1955
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1956
** Vencedor d'una etapa al Giro a Sicília
** Vencedor d'una etapa de la Roma-Nàpols-Roma

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1955. 61è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1956. Abandona. Porta el mallot rosa durant una etapa
* 1956. Abandona

## Referències

* ↑ «ZUCCONELLI Vincenzo». [Consulta: 21 novembre 2022].
* ↑ «Olympedia – Vincenzo Zucconelli». [Consulta: 21 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Vincenzo ZUCCONELLI» (en italià). [Consulta: 21 novembre 2022].

## Enllçaos externs

* Fitxa de Vincenzo Zucconelli a sitiodeciclismo.net
# Cesare Pinarello

Cesare Pinarello (Treviso, 5 d'octubre de 1932 - Treviso, 4 d'agost de 2012) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1957 i 1968. Es dedicà principalment al ciclisme en pista.
Com a amateur aconseguí els seus principals èxits en guanyar dos campionats nacionals de velocitat i dues medalles de bronze als Jocs Olímpics. El 1952, a Hèlsinki, fent parella amb Antonio Maspes; i el 1956, a Melbourne, fent parella amb Giuseppe Ogna, ambdues en la prova de tàndem.

## Palmarès

* 1952
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Hèlsinki en tàndem
* 1953
** Campió d'Itàlia de velocitat amateur
** 1r al Gran Premi de Copenhague de velocitat
* 1955
** Campió d'Itàlia de velocitat amateur
* 1956
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Melbourne en tàndem

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1951. 75è de la classificació general

## Referències

* ↑ «L’addio a Cesare Pinarello, bronzo olimpic» (en italian). tribunatreviso.gelocal.it. [Consulta: 20 octubre 2012].
* ↑ «PINARELLO Cesare». [Consulta: 7 desembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Cesare PINARELLO» (en italià). [Consulta: 7 desembre 2024].
* ↑ «Olympedia – Cesare Pinarello». [Consulta: 7 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Cesare Pinarello a sitiodeciclismo.net
# Alfredo Sivocci

Alfredo Sivocci (Milà, 4 de gener de 1891 - Milà, 10 de juliol de 1980) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1910 i 1926.
Destaquen les seves participacions en el Giro d'Itàlia, en què guanyà tres etapes i finalitzà quatre vegades entre els 10 primers, sent la millor classificació la quarta posició final, aconseguida el 1922.
Era germà del també ciclista Ugo Sivocci.

## Palmarès

* 1909
** Campió d'Itàlia en ruta amateur
* 1911
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 1913
** 1r a la Coppa Pasquali de Ferrara
* 1916
** 1r a l'Albissola-Alassio
** 1r al Circuit Brianteo
** 1r a la Milà-Albissola
* 1917
** 1r al Giro de la província de Milà i vencedor d'una etapa, amb Gaetano Belloni
* 1919
** 1r a la Torí-Trento-Trieste
** 1r a la Seicento-Gran Fondo
** 1r a la Cursa del XX de Setembre i vencedor de 2 etapes
* 1922
** 1r al Giro del Vèneto
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 1923
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 1924
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1911. 7è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1913. 24è de la classificació general
* 1919. Abandona
* 1921. 7è de la classificació general
* 1922. 4t de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1923. 11è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1924. 10è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Referències

* 1 2 «SIVOCCI Alfredo». [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «10ème Giro d'Italia 1922». [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Alfredo Sivocci» (en italià). [Consulta: 29 gener 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Alfredo Sivocci a sitiodeciclismo.net
# Antonio López de Córdoba

Antonio López de Córdoba (Priego, 12 de desembre de 1799 - 15 de març de 1854) fou un arabista espanyol, membre de la Reial Acadèmia de la Història.

## Biografia

Va anar a estudiar als Reials Estudis de San Isidro de Madrid, on als 15 anys ja va aprendre àrab. Això li va valdre que el 1818 fos nomenat Jove de Llengües a l'ambaixada espanyola a Constantinobla. Allí va aprendre també turc i va fer informes sobre la història i relacions diplomàtiques de l'Imperi Otomà. En 1820 hi és nomenat segon intèrpret i el 1824 secretari intèrpret. En 1827 va prendre part en les negociacions entre Espanya i l'Imperi Otomà que van permetre la navegació naval espanyola al mar Negre. L'abril de 1828 va ser nomenat Secretari de la Delegació Espanyola i va rebre la Gran Creu de l'Orde de Carles III i el nomenament de cavaller de l'Orde del Sant Sepulcre de Jerusalem.
En 1830 fou nomenat Secretari de la Delegació a Lisboa, i li fou concedida l'Orde de Crist i l'Orde de la Immaculada Concepció de Vila Viçosa. En 1833 fou nomenat Secretari de Delegació i Encarregat de Negocis a Londres, i gràcies a les seves gestions fou guardonat amb l'Encomana de l'Orde d'Isabel la Catòlica.
En 1833 fou nomenat encarregat de negocis i més tard ministre plenipotenciari (de fet, ambaixador) a l'Imperi Otomà, càrrec que va desenvolupar fins al 1847. En 1842 va fer un informe sobre la retirada egípcia de Síria on recomanava al govern espanyol no intervenir a la zona per la seva inestabilitat i l'interès franco-britànic. Va rebre de l'emperador Gran creu de l'Orde de Distinció (Nishan Imtiaz, Imperi Otomà).
Un cop tornat a Espanya, en 1847 fou nomenat acadèmic de la Reial Acadèmia de la Història, conseller del regne i el 1849 senador vitalici. En 1853 fou nomenat Comissari dels límits entre Espanya i França. Va morir d'una malaltia pulmonar el 15 de març de 1854 a la Sacramental de San Justo.

## Referències

* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Rodrigo Lucía Castejón Antonio López de Córdoba: otro héroe anónimo Arxivat 2015-12-24 a Wayback Machine.