OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ramón Torres

Francisco Pache Torres (Higüey, República Dominicana, 18 de juliol de 1949), més conegut pel seu nom artístic Ramón Torres, és un cantautor dominicà. És considerat com un dels pioners de la bachata moderna pel seu paper en la redefinició del gènere a l'incloure lletres romàntiques, melodies de guitarra i implementació de nous instruments com el piano i l'acordió.

## Biografia
### Joventut

Ramón Torres va néixer el 18 de juliol de 1949 a Higüey, República Dominicana, fill de pares dominicans (Ruperto Pache i Catalina Torres). Des dels 10 anys va començar a treballar com a peó ocasional i va fer els seus últims cursos a l'escola nocturna.

## Carrera musical

L'any 1987, arran de la seva liquidació de l'empresa de la zona franca, es va traslladar a Santo Domingo on va gravar el seu primer senzill «Las estrellas brillarán», sota el segell de Radio Guarachita de Radhamés Aracena. Algunes de les seves cançons enregistrades van ser «La segona lletra, «Amb tu fins al final», «El meu gran secret», «Per a què serveixen les paraules?», «Tu ets meu», entre d'altres.
L'any 2019, durant la Gira Popular, El bachatero Romeo Santos va portar Ramón Torres com un dels seus convidats a la ciutat de La Romana, amb qui va interpretar "Venen les teves lletres"'.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Estima delicadamente (1990)
* Mi San Juan (2002)
* El rey del bachateo (2002)
* Yo la hice mujer (2014)
* Si hubiese muerto ayer (2014)
* Entre ayer y hoy (2014)
* Café con leche (2015)
* Mis éxitos (2016)

## Referències

* ↑ Ramón Torres: Biography, history, life and musical legacy of Ramón Torres
* ↑ "Ramón Torres in the newspaper Hoy". Hoy. June 20, 2004. Retrieved February 10, 2021.
* ↑ "First songs composed by Ramón Torres". El Quisqueyano. June 19, 2004. Retrieved February 10, 2021.
* ↑ "Ramón Torres and Romeo Santos on the town tour". El Nuevo Diario. December 7, 2019. Retrieved February 10, 2021.
* ↑ «Ramon Torres participates in the town tour with Romeo Santos in La Romana»". Listín Diario. December 9, 2019. Retrieved February 10, 2021.

## Enllaços externs

* (castellà)
* (castellà)
* (castellà)
# Aleksandr Surin

Аleksandr Vladimirovitx Surin(en rus, Aлекса́ндр Влади́мирович Сурин (Moscou, 10 de desembre de 1939 - 13 de novembre de 2015) és un director de cinema, guionista i actor rus i soviètic, Artista Honorat de la Federació Russa (2000).

## Biografia

Fill del director de Mosfilm Vladimir Surin. El 1965 es va graduar al departament de direcció de la Universitat Panrussa Gueràssimov de Cinematografia, al taller d’Efim Dzigan i Boris Ivanov. Va treballar a l'estudi de cinema Mosfilm des de 1966.
Va debutar amb el curtmetratge Odni. Va fer les pel·lícules Ballada o komissare amb Iuri Nazarov i Galina Polskikh en els papers principals, Vozvraixtxenie s orbiti amb Juozas Budraitis i Iuri Solomin, Territorii amb Donatas Banionis, Saixka amb Andrei Taixkov.
Va ser el segon marit de l'actriu Galina Polskikh. El matrimoni va durar un any. D’aquest matrimoni, va néixer una filla, Maria (1968).
Com a actor, va interpretar el paper del conductor Stepan a les pel·lícules d'Andrei Mikhalkov-Kontxalovski The Story of Asya Klyachina i Kurotxka Riaba. En els darrers anys, ha treballat en col·laboració amb la seva dona, la guionista Alla Krinitsina: Mi veseli, stxastlivi, talantlivi! (1986), Podjigateli (1988), 1000 dollarov v odnu storonu (1991), Tsveti ot pobeditelei (1999), Vnimanie! Govorit Moskva (2005).
Alexander Surin va morir el 13 de novembre de 2015 a Moscou als 75 anys. Va ser enterrat al Cementiri de Troekurovskoe (lloc 25).

## Filmografia
### Director

* 1966 — Odni
* 1967 — Ballada o komissare
* 1969 — Doroga domoi
* 1971 — Antratsit
* 1973 — Dva dnia trevogi
* 1975 — Strakh visoti
* 1978 — Тerritorii
* 1981 — Saixka
* 1983 — Vozvraixtxenie s orbiti
* 1986 — Mi veseli, stxastlivi, talantlivi!
* 1988 — Podjigateli
* 1991 — 1000 dollarov v odnu storonu
* 1992 — Oskolok "Txellendjera"
* 1998 — Tsveti ot pobeditelei
* 2005 — Vnimanie! Govorit Moskva!
* 2008 — Vzroslaia jizn' devtxonki Polini Subbotinoi

### Actor

* 1965 —remya, vperyod!
* 1966 —The Story of Asya Klyachina
* 1994 —Kurotxka Riaba

## Referències

* ↑ Указ Президента Российской Федерации от 25 сентября 2000 года № 1694 "О награждении государственными наградами Российской Федерации"
* ↑ «Биография режиссёра Александра Сурина». РИА Новости, 17-11-2015. [Consulta: 17 novembre 2015].
* ↑ «Скончался режиссёр Александр Сурин». Телеканал "Культура", 17-11-2015. Arxivat de l'original el 2015-11-19. [Consulta: 17 novembre 2015].
* ↑ Олег Перанов «Галина Польских: "Когда-то я чувствовала себя птицей в золотой клетке"». Знамя юности, 02-12-2009 [Consulta: 10 juliol 2014]. Arxivat 2014-01-08 a Wayback Machine.
* ↑ «Народной артистке России Галине Польских исполняется 75 лет». Belta.by, 27-11-2014. [Consulta: 17 novembre 2015].
* ↑ «На 76-ом году жизни не стало режиссёра Сурина Александра Владимировича». Arxivat de l'original el 2016-05-29. [Consulta: 5 octubre 2023].
* ↑ СУРИН Александр Владимирович (1939—2015) — Moscow-Tombs
* ↑ «Скончался режиссёр фильмов "Баллада о комиссаре" и "Возвращение с орбиты" Александр Сурин». ТАСС, 17-11-2015. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Setmana Santa a Viveiro

La Setmana Santa de Viveiro és una celebració catòlica que té lloc anualment a la ciutat gallega de Viveiro, a la província de Lugo. És una de les celebracions més antigues de Galícia, que se celebra de manera ininterrompuda des del segle xiii. S'hi commemora la passió, mort i resurrecció de Jesús de Natzaret a través dels diferents actes, celebracions i processons que realitzen les confraries. A més del seu caràcter religiós, la Setmana Santa vivairense és considerada també com un esdeveniment cultural, popular i d'atracció turística, i va ser declarada Festa d'Interès Turístic Internacional l'any 2013.

## Història i característiques

La Setmana Santa de Viveiro és un dels principals reclams turístics de la localitat, aconseguint que any rere any s'hi apropin milers de visitants, atrets pel caràcter únic d'aquestes celebracions. Aquesta Setmana Santa destaca pel gran valor artístic de les imatges, a més de tenir un caràcter generalment sobri i auster.
Els actes centrals de la Setmana Santa vivairense comencen el Divendres de Dolors i s'allarguen durant més d'una setmana, fins al Diumenge de Resurrecció. En ella participen un total de vuit confraries que componen la Junta de Confraries, encarregada de coordinar els diferents actes i desfilades processionals que representen la Passió de Crist.

## Processons i altres actes

Taula cronològica amb totes les processons que surten al carrer, organitzades per les diferents confraries:
| Dia | Matí | Tarda | Nit |
| Divendres de Dolors | | Processó de la Verge dels Dolors | |
| Dissabte de Passió | | Pregó de la Setmana Santa | |
| Diumenge de Rams | Processó de l'Entrada Triomfal de Jesús a Jerusalem | Processó de l'Ecce Homo dels Francesos | |
| Dilluns Sant | | Tamborrada | |
| Dimarts Sant | | | Via Crucis Processional de dones |
| Dimecres Sant | | | Via Crucis Processional d'homes |
| Dijous Sant | | Celebració de l'Eucaristia del Sopar del Senyor Processó del Sant Sopar | Sermó de les Negacions de Sant Pere Procesión de la Presa Processó Penitencial de la Redempció |
| Divendres Sant | Processó de la Trobada Sermó de les Set Paraules | Acció Litúrgica de la Mort del Senyor Baixada de Jesús de la Creu Processó del Sant Enterrament | Processó de la Passió Processó de la Soledat |
| Dissabte Sant | | Processó de l'Esperança de la Resurrecció | Solemne Litúrgia de la Vigília Pascual |
| Diumenge de Resurrecció | Processó de la Trobada de Resurrecció | Processó del Via Lucis | |

## Referències

* ↑ «Páxina web da Semana Santa de Viveiro.». Arxivat de l'original el 2011-04-11. [Consulta: 2 març 2014].
* ↑ Viveiro consegue a declaración de interese turístico internacional para a súa Semana Santa
* ↑ Concello de Viveiro
* ↑ Semana Santa en Galicia Digital

## Vegeu també

* Viveiro
* Setmana Santa a Ferrol

## Enllaços externs

* Setmana Santa de Viveiro Arxivat 2011-04-11 a Wayback Machine. (castellà)
# Paradise Sorouri

Paradise Sorouri (Isfahan, 1989) és una cantant afganesa, considerada com la primera rapera de l'Afganistan després de publicar la cançó «Faryad-e Zan» ("Crit de dona"). Canta per la llibertat de les dones a l'Afganistan denunciant les condicions de vida i les violències comeses contra elles.

## Biografia

Paradise Sorouri va néixer a la ciutat iraniana d'Isfahan per culpa de l'exili. Al començament de la dècada de 2000, entrà a l'Afganistan amb la seva família. Als 18 anys es mudà a viure a Kabul, on treballà per a una universitat.
Juntament amb la seva parella, Ahmed, conegut amb el nom artístic de «Diverse», formà el grup 143Band i a finals del 2010 s'establiren al Tadjikistan, on hi gravaren diverses cançons. A mesura que les amenaces de mort s'incrementaven, la cantant acumulava més cada vegada popularitat i respecte.
L'any 2013, les Nacions Unides reconegueren el seu esforç de promoció dels drets humans. En paral·lel, el duo afganès guanyà el Premi ATN Network-Afghanistan a la millor actuació de rap de 2015.

## Referències

* ↑ Stein, Eliot. «Afghanistan's first female rapper: 'If I stay silent, nothing will change'» (en anglès). TheGuardian.com, 01-12-2016. [Consulta: 20 gener 2017].
* ↑ Mabrouki, Mourad. «Du rap féminin à Kaboul» (en francès). Lactualite.com, 23-09-2015. [Consulta: 20 gener 2017].
* ↑ «Paradise Sorouri, chants libres» (en francès). Letemps.ch, 24-03-2014. Arxivat de l'original el 2017-08-29. [Consulta: 20 gener 2017].
* 1 2 Kribi, Adjil. «La rappeuse afghane Paradise Sorouri chante pour la liberté des femmes (photos, vidéo)» (en francès). HuffpostMaghreb.com, 21-04-2014. [Consulta: 20 gener 2017].
* ↑ «Afghan female rapper: “I’ve received threats, but won't stop”» (en anglès). Observers.France24.com, 25-11-2013. [Consulta: 20 gener 2017].
* 1 2 3 Sirohi, Tanya. «Meet Paradise Sorouri - Afganistan's first female rapper & badass who's fighting for women without a voice» (en anglès). IndiaTimes.com, 16-12-2016. [Consulta: 20 gener 2017].
# Vassili Juravlev

Vassili Nikolaievitx Juravlev (rus: Василий Николаевич Журавлёв, Riazan- 2 d'agost de 1904 - Moscou, 6 de novembre de 1987) és un director de cinema rus i soviètic.

## Biografia

Fill d'un comptable, durant la Revolució russa i la Guerra Civil russa es va enrolar com a agent d'enllaç i xofer. El 1923 va ingressar a l'Institut Gerasimov de Cinematografia (VGIK) i el 1927 es graduà com a director. Va treballar com a ajudant de Serguei Iutkevitx i a partir de la dècada del 1930 fou un dels precursors del cinema de ciència-ficció a la URSS amb Kosmitxeski reis: Fantastitxeskaia novella (1936), viatge a la lluna amb influència de Fritz Lang, però fou criticada per no estar en línia amb el realisme soviètic, raó per la qual va romandre oblidada fins que el 1984 fou emesa per la televisió soviètica.
Arran d'això es va dedicar a dirigir pel·lícules per a infants i joves, raó per la qual se'l considera un dels precursors del cinema infantil rus. El seu major èxit en aquest sentit fou Piatnadtsatiletni kapitan (Un capità de quinze anys), adaptació de la novel·la el 1946. Al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1968 va rebre la Conquilla de Plata al millor curtmetratge per V nebe tol'ko devuixki (Només noies al cel). El 1976 fou nomenat Artista Emèrit de la URSS.

## Filmografia

* 1929: Priomix (L'adoptat, Приемыш), curtmetratge
* 1930: Revanx (Реванш), pel·lícula per nens sobre els fets del 1905
* 1931: Bombist (Бомбист), sobre la implicació dels infants durant la guerra civil.
* 1936: Kosmitxeski reis: Fantastitxeskaia novella (Космический рейс, el viatge còsmis)
* 1938: Granitsa na zamke (Граница на замке, el castell a la frontera)
* 1939: Borba prodolzhaetsya (Борьба продолжается, la lluita continua
* 1945: Piatnadtsatiletni kapitan, adaptació de la novel·la d'aventures de Jules Verne Un capità de quinze anys
* 1952: Nerazlutxnie druzia (Неразлучные друзья, Amics inseparables)
* 1958: Labina s gor (Лавина с гор, Allau a les muntanyes)
* 1963: Kak ia bil samostoiatelnim (Как я был самостоятельным, Com era independent)
* 1965: TXiorni biznes (Чёрный бизнес, treball negre)
* 1970: Morskoi kharakter (Морской характер, Personatge marí)
* 1973: Txelovek v xtatskom (Человек в штатском, Un home amb roba de civil)
* 1980: Vsadnik na zolotom kone (Всадник на золотом коне, el cavaller del cavall d'or)

## Referències

* ↑ Vassili Juravlev a kinoglaz.fr
* ↑ Кокоревич Б. А. 20 режиссёрских биографий / сост. Р. Д. Черненко. — М.: Искусство, 1978. — 408 с.
* ↑ Premis del 1968 al web del Festival de Sant Sebastià
# Eleccions legislatives georgianes de 2024

Les 'eleccions legislatives georgianes de 2024 es van celebrar a Geòrgia el 26 d'octubre.

## Sistema electoral

Les eleccions es van celebrar sota les normes aprovades el 2017 a través de les esmenes constitucionals que van canviar el sistema electoral cap a una representació totalment proporcional amb un llindar electoral del 5%. Amb la nova legislació, el President deixa d'escollir-se per sufragi universal i ho fa escollit per un col·legi de 300 diputats i delegats municipals.

## Antecendents

Després de la invasió russa d'Ucraïna del 2022, el partit governant Somni Georgià va desplaçar-se a posicions prorussa i autoritàries
Somni Georgià tenia previst presentar-se de manera independent, però va decidir aliar-se amb l'escissió La Força del Poble, formada en 2022,
El Moviment Nacional Unit i Unitat Aghmashenebeli es van unir el 2023 sota el nom d'"Unitat". Després de la presentació de la plataforma "Unitat - per salvar Geòrgia" el 8 de juliol de 2024, es van afegir diversos independents com a part de la coalició.

## Resultats

Eleccions legislatives georgianes de 2024 :
| Partit | Vots | % | +/– | Escons | +/– | Govern |
| Somni Georgià | 1.120.053 | 53,93 / 100 | | 89 / 150 | ▼ 1 | Govern |
| Coalició pel Canvi | 229.161 | 11,03 / 100 | | 19 / 150 | ▲ 17 | Oposició |
| Moviment Nacional Unit | 211.216 | 10,17 / 100 | | 16 / 150 | ▼ 23 | Oposició |
| Geòrgia Forta | 182.922 | 8,81 / 100 | | 14 / 150 | ▲ 8 | Oposició |
| Gakharia per Geòrgia | 161.521 | 7,78 / 100 | N/D | 12 / 150 | N/D | Oposició |

## Conseqüències

Somni Georgià va guanyar per majoria absoluta les eleccions amb Irakli Kobakhidze,
El govern va anunciar el 28 de novembre que ajornaria el procés d'adhesió a la Unió Europea fins a finals de 2028 i immediatament van esclatar protestes per presumpte frau electoral i desconfiança pública en el sistema electoral. Somni Georgià, amb la majoria al Col·legi Electoral, va nomenar Mikheil Kavelashvili, membre del seu aliat La Força del Poble, a la presidència, que va prendre possessió el 29 de desembre.

## Referències

* 1 2 «Exfutbolista, d'extrema dreta i prorús: Geòrgia investeix Kavelashvili entre tensió al carrer». 324, 29-12-2024. [Consulta: 29 desembre 2024].
* ↑ «Former GD MPs Establish Public Movement ‘People’s Power’» (en anglès). Georgia Today, 03-08-2022. [Consulta: 29 desembre 2024].
* ↑ «Somni Georgià guanya les eleccions amb el 54% dels vots». El Punt Avui, 27-10-2024. [Consulta: 28 octubre 2024].
# Làmpada U-HID

La Làmpada U-HID (Ultra High Intensity Discharge) és una mescla de dos principis físics en l'electrònica d'il·luminació, la làmpada U-HID és la combinació de la tecnologia de plasma i de la tecnologia HID (High Intensity Discharge). La làmpada U-HID produeix un feix de llum a causa de la formació d'un arc elèctric en el gas en estat de plasma. El tub que conté l'arc elèctric està compost per una esfera de quars o ceràmica transparent, aquesta esfera conté una pastilla especial i gas d'alta pressió inactiu, els àtoms exteriors a la pastilla electrònica produeixen fotons durant la formació de plasma en l'esfera. En iniciar el procés es pot notar un color blau a les puntes del vidre interior que és característic d'aquesta tecnologia.
El làmpada U-HID utilitza una descàrrega d'impulsos d'alt voltatge, aconseguint que no es dissipi el plasma produït. La brillantor d'una làmpada U-HID pot arribar al 80% en 4 segons sota condicions de temperatura normals, i pot començar a treballar al 100% instantàniament després d'una reencesa. Comparativament, la intensitat lumínica d'una làmpada U-HID és almenys tres vegades més intensa que la d'una làmpada HID d'Additius Metàl·lics en un rang de color de làmpada de 4200K (làmpada de llum freda).

## Vegeu també

* Làmpada de llum freda
# Dolmen del Mas Bou-serenys

El dolmen del Mas Bou-serenys (2.700-2.500 aC) és un sepulcre de corredor recent, situat a la urbanització de la Roca de Malvet, al municipi de Santa Cristina d'Aro. Fa uns 6 m. de llargada. S'hi trobà alguna peça de ceràmica. Va ser esmentat per primer cop el 1912, i excavat el 1918 i el 1953.
Per l'altura de les seves lloses granítiques, aquest dolmen és un dels més grans dels dòlmens catalans, ja que la llosa de la capçalera amida 2,36 d'alçada.

## Referències

* ↑ «Dolmen del Mas Bou-serenys | Santa Cristina d'Aro - Web Turística». [Consulta: 13 gener 2021].
* ↑ «Dolmen del Mas Bou-Serenys». [Consulta: 13 gener 2021].
* ↑ Sabater, Dani; Vicens, Jordi. Les Gavarres. 50 indrets amb encant.. ISBN 978-84-92811-89-2.
# Guillaume Depardieu

Guillaume Jean Maxime Antoine Depardieu, més conegut com a Guillaume Depardieu, (París, 1971 - Garches, 2008) fou un actor francès.

## Biografia

Depardieu va néixer el 7 d'abril de 1971 a la ciutat francesa de París sent fill de Gérard Depardieu i Élisabeth Depardieu. Fou el germà de l'actriu Julie Depardieu i germanastre de Roxane i Jean Depardieu. Tingué una filla anomenada Louise. L'any 1995 tingué un accident de motocicleta per culpa d'una maleta que va caure del vehicle que anava davant seu. Arran dels fets, va necessitar una intervenció quirúrgica al seu genoll. A l'hospital va contagiar-se d'estafilococ daurat, provocant-li l'amputació del genoll l'any 2003. Depardieu va morir el 13 d'octubre de 2008 a l'hospital de Garches, a l'edat de 37 anys, després de contraure pneumònia vírica a Romania, indret on estava treballant en una nova pel·lícula, L'Enfance d'Icare.

## Filmografia

* No tan dolent com això (Pas si méchant que ça) (1974)
* Tots els matins del món (Tous les matins du monde) (1992)
* Cible émouvante (1993)
* Els aprenents (Les Apprentis) (1995)
* Marthe (1997)
* Alliance cherche doigt (1997)
* Comme elle respire (1998)
* Le Comte de Monte-Cristo (1998)
* POLA X (1999)
* Elle et lui au 14e étage (2000)
* Les marchands de sable (2000)
* Aime ton père (2000)
* Amour, prozac et autres curiosités (2001)
* Les Misérables (2001)
* Peau d'ange (2002)
* Le pharmacien de garde (2002)
* Après vous... (2003)
* Celibataires (2006)
* Ne touchez pas la hache (2007)
* La France (2007)
* De la guerre (2008)
* Versailles (2008)

## Referències

* ↑ «Guillaume Depardieu» (en anglès). TheGuardian.com, 14-10-2008. [Consulta: 6 gener 2011].
* ↑ «Gerard Depardieu – Guillaume Depardieu died at 38» (en anglès). ContactMusic.com. [Consulta: 13 octubre 2008].
* ↑ «Guillaume Depardieu n'est plus» (en francès). Peoplestar.tv. Arxivat de l'original el 2008-10-17. [Consulta: 13 octubre 2008].
* ↑ «L'acteur Guillaume Depardieu est mort» (en francès). LeFigaro.fr, 13-10-2008. [Consulta: 13 octubre 2008].
# Lipohipertròfia

La lipohipertròfia insulínica o, senzillament, lipohipertròfia és un bony sota la pell causat per l'acumulació de greix addicional al lloc de moltes injeccions subcutànies d'insulina. Pot ser antiestètic, lleugerament dolorós i pot modificar l'acció de la insulina. És una complicació crònica freqüent i menor de la diabetis mellitus.
La hipertròfia típica del lloc d'injecció té diversos cm de diàmetre, de forma suaument arrodonida i una mica més ferma que el greix subcutani normal.
La lipohipertròfia normalment desapareixerà gradualment al llarg de mesos si s'eviten les injeccions a la zona.
En cert sentit, el "contrari" de la lipohipertròfia del lloc d'injecció és la lipoatròfia del lloc d'injecció, en què el greix subcutani al voltant d'una zona injectada "es fon" durant unes setmanes o mesos, deixant depressions desagradables i ben delimitades a la pell. No s'entén el mecanisme d'aquesta lipoatrofia local i pot implicar autoimmunitat o inflamació local.

## Referències

* ↑ Rapini, Ronald P.; Bolognia, Jean L.; Jorizzo, Joseph L.. Dermatology: 2-Volume Set. St. Louis: Mosby, 2007. ISBN 978-1-4160-2999-1.
# Muntanyes Ellsworth

Les Muntanyes Ellsworth són la serralada de major alçada de l'Antàrtida, que forma una llarga (360 km) i ampla (48 km) cadena de muntanyes al marge oest de l'escut de gel de Ronne, en direcció nord-sud.

## Descripció

Estan biseccionades per la glacera Minnesota i formen la septentrional serralada del Sentinella i la meridional serralada de l'Herència. La primera és, de lluny, la més alta i més espectacular, amb el massís Vinson (4.897 m), que constitueix el punt més alt del continent. Les muntanyes foren descobertes el 23 de novembre de 1935, per Lincoln Ellsworth en el curs d'un vol transantàrtic des de l'illa Dundee a l'escut de gel de Ross. Els va donar el descriptiu nom de serralada del Sentinella.
Aquestes muntanyes van formar part de la fusió del Paleozoic primerenc de Gondwana i consta d'una secció de 13.000 metres de gruix d'estrats plegats del Cambrià-Permià, que es van acumular a l'escorça continental de l'edat de Grenville. Probablement va formar part del cap de cinturó de plegament que es va deslligar del sud d'Àfrica durant la ruptura de Gondwana i més tard incorporat a l'Antàrtida.
Les temperatures a la serralada tenen una mitjana de −30 °C. Els millors mesos per a les expedicions són de desembre a febrer, estiu a l'hemisferi sud. Tanmateix, a causa de les condicions extremes d'aïllament, cal tant l'ajut científic com considerables recursos econòmics.

## Referències

* ↑ «Ellsworth Mountains, Antarctica». geographic.org. [Consulta: 4 agost 2024].
* ↑ Saundry, Peter. «Chronology of Antarctic Exploration». The Encyclopedia of Earth, 24-09-2011. [Consulta: 4 agost 2024].
* ↑ Dalziel, Ian WD. «The Ellsworth Mountains: critical and enduringly enigmatic». USGS, Short Research Paper, 4, 2007.
* ↑ Webers, Gerald F.; Craddock,, Campbell; Splettstoesser, John F. «Geologic history of the Ellsworth Mountains, West Antarctica.». Geology and Paleontology of the Ellsworth Mountains, West Antarctica, 1992, pàg. 1-8.
* ↑ Curtis, Michael L.; Storey, Bryan C. «A review of geological constraints on the pre-break-up position of the Ellsworth Mountains within Gondwana: implications for Weddell Sea evolution» (en anglès). Geological Society, London, Special Publications, 108, 1, 1-1996, pàg. 11–30. DOI: 10.1144/GSL.SP.1996.108.01.02. ISSN: 0305-8719.
# Merlà

El merlà (Merlangius merlangus) és una espècie de peix teleosti de la família dels gàdids, l'única del gènere Merlangius. És comú en les costes de gairebé tot Europa i el Mediterrani.