OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ömer Aşık

Ömer Faruk Aşık (Bursa, Turquia), 4 de juliol de 1986) és un exjugador professional de bàsquet turc, que ha jugat a diferents equips de l'NBA.

## Vegeu també

* Ersan İlyasova
* Mehmet Okur
* Oğuz Savaş
* Hidayet Türkoğlu
* Birsel Vardarlı

## Enllaços externs

* Perfil a euroleague.net
* Perfil pel Draft a NBA.com
* Perfil a NBA.com
# Bandera de Tbilisi

La bandera de Tbilisi, capital de Geòrgia, està formada per un camp blanc amb una creu blava de tipus nòrdic fimbriada en color daurat i que s'estén fins a les vores de la bandera. El punt de creuament està coronat per l'escut de Tbilisi i envoltat de set estels daurats de set puntes alineades de manera creixent.

## Vegeu també

* Escut de Tbilisi

## Referències

* ↑ «Symbols of Tbilisi» (en anglès). Tbilisi City Hall. [Consulta: 5 octubre 2021].
# Kagú

El kagú (Rhynochetos jubatus) és un ocell endèmic de Nova Caledònia. Mesura uns 55 cm i és de color grisosa, amb unes plomes llargues occipitals. El plomatge uniforme contrasta amb el color vermell ataronjat del bec i les potes. Quasi no pot volar i fa una vida exclusivament terrestre. És l'únic representant de la seva família, els rinoquètids (Rhynochetidae), tradicionalment ubicada als gruïformes però que actualment ho és als euripigiformes (Eurypygiformes). Hom el pot trobar als boscos humits de Nova Caledònia. S'alimenta d'insectes, larves i cargols. Construeix el niu al sòl, amb fulles i brancam sec. La femella pon un únic ou (d'uns 6-7 cm de llargada). És incubat tant per la femella, com pel mascle i serà nodrit per ambdós.
El kagú és normalment representat en una postura agressiva: cresta aixecada (com la del puput) i plomes estarrufades. Aquest comportament és el més usual en captivitat; en llibertat no acostuma a ésser tan agressiu.
Actualment es troba amenaçat pels gossos domèstics, els gats, les rates i els porcs. A principi del segle xx la seva principal amenaça fou la cacera que se'n feia per obtenir les seves preuades plomes. L'any 2019 va ser inclòs a la llista vermella d'espècies amenaçades de la IUCN.

## Referències

* 1 2 «kagú». TERMCAT, Centre de Terminologia. Departament de Cultura. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 maig 2024].
* ↑ del Hoyo, J.; Collar, N.J.; Christie, D.A.; Elliott, A.; Fishpool, L.D.C. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volume 1: Non-passerines.. Barcelona i Cambridge: Lynx Edicions BirdLife International, 2014.
* ↑ Steadman, David. Extinction and Biogeography in Tropical Pacific Birds. Chicago: University of Chicago Press, 2006, p. 158. ISBN 978-0-226-77142-7.
* ↑ Handbook of the Birds of the World. 3: Hoatzin to Auks. Lynx Edicions, 1996. ISBN 84-87334-20-2.
* ↑ Handbook of the Birds of the World. 3: Hoatzin to Auks. Lynx Edicions, 1996. ISBN 84-87334-20-2.
* ↑ «Kagu. Rhynochetos jubatus. IUCN Red List of Threatened Species». IUCN, 14-08-2019. [Consulta: 12 maig 2024].

## Enllaços externs

* Societat Caledoniana d'Ornitologia Arxivat 2008-02-10 a Wayback Machine. (francès)
# Lila Tretikov

Lila Tretikov - Лайла Третиков en rus - (Moscou, Unió Soviètica, 25 de gener de 1978) és una russa especialista en programari d'empresa que el maig de 2014 va ser escollida per ser la nova directora executiva de la Fundació Wikimedia, succeint així a Sue Gardner. Va assumir el càrrec l'1 de juny de 2014.
Tretikov va néixer el 25 de gener de 1978 a Moscou. El seu pare és un matemàtic i la seva mare era una directora de cinema. Va anar a la Universitat Lomonosov de Moscou, i es va mudar a Nova York als 16 anys. Va anar a la Lomonosov Moscow State University, va aprendre anglès mentre era cambrera i va obtenir una plaça a la Universitat de Califòrnia a Berkeley, on els seus grans temes eren la informàtica i l'art. Va fer el seu treball de recerca en l'aprenentatge de màquines. Tretikov té un nombre de patents en el mapeig de dades intel·ligents i aplicacions de llenguatge dinàmic.
Tretikov va presentar la dimissió a la Fundació Wikimedia arran de la controvèrsia que va generar-se al voltant del projecte Knowledge Engine, tot indicant que el seu darrer dia seria el 31 de març de 2016.

## Referències

* ↑ «Lila Tretikov - Munzinger Biographie». [Consulta: 13 desembre 2022].
* ↑ «Lila Tetrikov» (en alemany). Munzinger, 01-12-2016. [Consulta: 31 gener 2025].
* ↑ "Women band together, make inroads into tech" by Jon Swartz, USA Today, 27 November 2012.
* ↑ TNM Staff. «Lila Tretikov named new Executive Director of the Wikimedia Foundation». Talking New Media, 01-05-2014. Arxivat de l'original el 3 de maig 2014. [Consulta: 2 maig 2014].
* ↑ Hern, Alex «Head of Wikimedia resigns over search engine plans». The Guardian, 26-02-2016.
* ↑ «Online-Enzyklopädie: Chefin der Wikipedia-Stiftung tritt zurück». Spiegel Online, 26-02-2016.
* ↑ «Thank you for our time together.». Lila Tretikov, 25-02-2016.
# Isabelle Anguelovski

Isabelle Anguelovski (París, 1978) és una investigadora en ecologia política i en planificació mediambiental i urbana.
Anguelovski és investigadora de la Institució Catalana de Recerca i Estudis Avançats i directora del Barcelona Lab for Urban Environmental Justice and Sustainability (BCNUEJ), vinculat a l'Institut de Ciència i Tecnologia Ambientals (ICTA – UAB), on lidera un equip interdisciplinari d'investigació pioner en qüestions de justícia mediambiental urbana. És també investigadora associada a l'Institut Hospital del Mar d'Investigacions Mèdiques (IMIM).
La seva recerca se situa en la intersecció entre la planificació urbana, la desigualtat social i els estudis sobre el desenvolupament, des d'on estudia maneres de construir ciutats més saludables, socioeconòmicament justes i ecològicament sostenibles. En el seu treball de camp ha estudiat les dinàmiques de barris marginals de diverses ciutats d'Europa, Amèrica del Nord i del Sud, Sud-àfrica i del Sud-est Asiàtic. Anguelovski es va doctorar al Massachusetts Institute of Technology (MIT) i també ha cursat estudis superiors a les universitats de Harvard, la Sorbona i l'Institut d'Estudis Polítics de París. Ha treballat també per a diverses ONG internacionals per al desenvolupament i és fundadora de la Xarxa d'Ecologia Política (POLLEN). És autora de Neighborhood as Refuge: Community Reconstruction, Place-Remaking, and Environmental Justice in the City (MIT Press, 2014) i coautora d'Addressing the Land Claims of Indigenous Peoples (MIT Press, 2008), entre molts altres estudis i articles.

## Referències

* 1 2 «Isabelle Anguelovski». CCCB. [Consulta: 27 març 2020].
* ↑ «Gentrificación: un riesgo para la salud». El Periódico, 04-11-2018. [Consulta: 27 març 2020].
* ↑ «CAP Raval: un cas de racisme ambiental, per Isabelle Anguelovski». El Periódico, 14-04-2019. [Consulta: 27 març 2020].
* ↑ «Els reptes per afrontar la gentrificació i el canvi climàtic, amb Isabelle Anguelovski». Catalunya Ràdio, 15-07-2019. [Consulta: 27 març 2020].
* ↑ Domínguez, Nuño «Entrevista | “Las nuevas zonas verdes de nuestras ciudades acaban beneficiando solo a los más ricos”». El País [Madrid], 10-11-2019. ISSN: 1134-6582.
# Kílian Sebrià Marsol

Kílian Sebrià (Igualada, 23 de juliol de 1964) és un periodista català. És editor i presentador del programa Catalunya vespre de Catalunya Ràdio. És professor de la Facultat de Ciències de la Comunicació a la Universitat Internacional de Catalunya. Després del període de Manel Fuentes, Sebrià fou un dels noms que va sonar com a possibles candidats per presentar El matí de Catalunya Ràdio, càrrec finalment atorgat a Mònica Terribas.
Anteriorment havia estat Director de l'Informatiu Migdia de la mateixa emissora, cap de la secció de política, corresponsal als Estats-Units i fundador de Catalunya Informació.
Durant molts anys ha sigut editor i presentador del programa Catalunya vespre de Catalunya Ràdio, fins l'estiu de 2023. A partir de setembre de 2023 tornarà a presentar el programa Sense fronteres.
Premi Ondas 2010 i Premis Ràdio Associació de Catalunya anys 2005 i 2014. A més de Catalunya Ràdio ha treballat a Ràdio Nacional d'Espanya i a la Cadena 13. En els seus inicis a la professió va fer les transmissions de l'Igualada Hoquei Club durant més de 20 anys. Actualment forma part de la junta directiva de l'Igualada Hoquei Club.

## Referències

* 1 2 «Kilian Sebrià». Diari Ara, 14-03-2011 [Consulta: 13 març 2015].
* ↑ «Kílian Sebrià». UIC. Universitat Internacional de Catalunya. [Consulta: 13 març 2015].
* ↑ «Mònica Terribas dirigirà 'El matí de Catalunya Ràdio'» (en castellà). Eldiario.es. [Consulta: 13 març 2015].
* ↑ Miró, Quim. «Kílian Sebrià tornarà a presentar ‘Sense fronteres' a Catalunya Ràdio», 19-07-2023. [Consulta: 19 juliol 2023].
* ↑ «Junta Directiva». Igualada Hoquei Club. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 13 març 2015].
# (39) Letícia

(39) Letícia és l'asteroide número 39 de la sèrie. Fou descobert a París el 8 de febrer del 1856 per Jean Chacornac. Rep el nom de Laetitia, deessa romana de l'alegria, el seu nom deriva de l'ètim laeta, que significa ‘feliç’.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 17. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 30 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database Browser: 39 Laetitia», 2008-06-29 last obs. [Consulta: 22 octubre 2011].
* ↑ «Asteroid Lightcurve Paramaters». Planetary Science Institute. Arxivat de l'original el 2006-06-14. [Consulta: 3 novembre 2008].
# (6489) Golevka

(6489) Golevka és un asteroide Apol·lo, de la família Alinda, descobert el 1991 per Eleanor F. Helin. El seu nom té un origen complicat. El 1995, tres observatoris de radar en diferents parts del món van estudiar aquest asteroide: l'observatori de Goldstone a Califòrnia, el de Eupatoria a Crimea, Ucraïna (el nom també se sol escriure com Yevpatoriya), i el de Kashima al Japó. El nom Golevka deriva de la unió de les primeres lletres dels noms dels tres observatoris.
Golevka és un objecte petit, ja que les seves mesures són 0,6 × 1,4 km. Les observacions de radar revelen que té una estranya forma anglulosa, que el fa semblar diferent gairebé des de cada angle d'observació. El 2003, observacions de radar d'alta precisió de Golevka permetre apreciar per primera vegada l'efecte Yarkovsky. Això va ajudar a avaluar la densitat de l'asteroide (2,7 ± 0,5 g/cm³), i la seva massa (2,10 × 10$^{11}$ kg).
S'aproximarà a la Terra en 2046 (a una distància de 7,6 GM), en 2069 (a una distància de 15,1 GM) i en 2092 (a una distància de 16,6 GM).
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 febrer 2024].
* 1 2 3 «Minor Planet Center Database».
* 1 2 3 URL de la referència: https://echo.jpl.nasa.gov/asteroids/zaitsev+1997.pdf. Pàgina: 777.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=6489.
* 1 2 3 «Radar Observations and Physical Model of Asteroid 6489 Golevka». Icarus (revista), 1, 11-2000, pàg. 47. DOI: 10.1006/ICAR.2000.6483.
* ↑ «Minor Planet Center Database».
* ↑ URL de la referència: https://www.jpl.nasa.gov/news/nasa-scientists-use-radar-to-detect-asteroid-force.
* ↑ Jean-Luc Margot «Direct Detection of the Yarkovsky Effect by Radar Ranging to Asteroid 6489 Golevka» (en anglès). Science, 5651, 1r desembre 2003, pàg. 1739-1742. DOI: 10.1126/SCIENCE.1091452.
# L'illa del tresor (pel·lícula de 1920)

Treasure Island és una pel·lícula muda dirigida per Maurice Tourneur i protagonitzada per Shirley Mason, Lon Chaney i Charles Ogle. Basada en la novel·la homònima de Robert Louis Stevenson adaptada per Jules Furthman, va ser la cinquena versió muda a rodar-se i es va estrenar el 4 d’abril de 1920. Es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

El jove Jim Hawkins ajuda a la seva mare vídua a portar la posada Admiral Benbow Inn a la costa oest d'Anglaterra. Un dels hostes, l'antic pirata Billy Bones, és assassinat a la posada per altres pirates que busquen el mapa del tresor perdut del capità Flint. Jim troba el mapa i el lliura als amics de la seva mare, el doctor Livesey i John Trelawney, que organitzen una expedició per trobar el tresor. Jim s'embarca a bord del vaixell de Livesey i Trelawney, que porta una tripulació escollida en gran part per Long John Silver, un pirata d'una cama de fusta que es fa passar per cuiner. Silver planeja organitzar un motí però és descobert per Jim que informa Livesey i Trelawney. Aquests aconsegueixen mantenir a ratlla els pirates fins que arriben a l'illa i es refugien en un refugi amb Jim i els membres fidels de la tripulació. Es produeix una batalla i els pirates aconsegueixen fer-se amb el mapa. Finalment els pirates són derrotats i Jim i els altres troben el tresor de Flint gràcies als serveis de Ben Gunn, un pirata que havia quedat encallat a l'illa.

## Repartiment

* Shirley Mason (Jim Hawkins)
* Lon Chaney (Pew / Merry)
* Charles Ogle (Long John Silver)
* Josie Melville (Mrs. Hawkins)
* Al W. Filson (Bill Bones)
* Wilton Taylor (Black Dog)
* Joseph Singleton (Israel Hands)
* Bull Montana (Morgan)
* Harry Holden (capità Smollett)
* Sydney Deane (John Trelawney)
* Charles Hill Mailes (Dr. Livesey)

## Producció

Lon Chaney i Bull Montana havien aparegut pel·lícula “Victory” (1919) de Tourneur, així com també Jack Holt i Wallace Beery, que inicialment havien d’interpretar Long John Silver i Israel Hands, respectivament. Finament aquests dos van ser substituïts per Charles Ogle i Joseph Singleton. El vaixell pirata utilitzat a la pel·lícula era un bergantí abandonat anomenat The Fremont, que en realitat s'havia utilitzat en el tràfic d'esclaus africans i va ser confiscat pel govern dels Estats Units per participar en activitats il·legals.

## Referències

* 1 2 Rowan, Terry. Character-Based Film Series Part 2 (en anglès). Lulu.com, 2016, p. 144. ISBN 978-1-365-02130-5.
* ↑ Goble, Alan. The Complete Index to Literary Sources in Film (en anglès). Walter de Gruyter, 2011-09-08, p. 443. ISBN 978-3-11-095194-3.
* ↑ «Treasure Island» (en anglès). American Film Institute Catalog. [Consulta: 20 desembre 2021].
* ↑ «Treasure Island» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List. [Consulta: 20 desembre 2021].
* ↑ «Treasure Island» (en anglès). American Silent Feature Film Survival Database, 1920. [Consulta: 20 desembre 2021].
* ↑ «“Treasure Island,” Stevenson’s tale of strange seas and men, is good material for Tourneur». The Moving Picture World, 13-09-1919, pàg. 1655.

## Enllaços externs

* Treasure Island al catàleg de l'American Film Institute
# Banloc

Banloc (en alemany: Banlok; en hongarès: Bánlak) és una comuna al comtat de Timiș (Romania). La componen quatre pobles: Banloc, Ofsenița (Ofsenitz ; Karátsonyifalva), Partoș (Partos) i Soca (Karátsonyiliget).

## Nom

El nom Banloc va néixer originalment per la fusió de dues paraules: el nom del déu "Pan" i la paraula "loc" (lloc), "el lloc de Pan". Més tard, quan el "pa" es va convertir en "prohibició", va mantenir el significat original d'un mestre. El castell de Panloc es va convertir en el castell de Banloc, nom conservat fins ara. Hi ha un relleu sobre una de les portes d’accés al soterrani del castell, en baix relleu que representa el déu Pan tocant la siringe. A més, estàtues en forma de faunes que servien per guardar els carrerons del parc, fragments d’aquestes es conserven actualment al Museu del Banat a Timișoara, juntament amb diverses estàtues del mateix origen.

## Història

El primer testimoni que dona fe de la seva existència és del 13 de maig de 1400 en un document donat al secretari de Cenad, amb el nom de „Byallak”. Durant gairebé dos segles (1552-1716) va ser la residència d'estiueig del paixà de Temeşvar Eyalet. El 1716, els austríacs van conquerir Banat. Al cens de 1717 es va registrar com a Panloch, pertanyent al districte de Ciacova amb 85 cases habitades. Al mapa del comte Mercy fet entre 1723-1725, el poble apareix com a Banlok. Tot i que la zona estatal de Banloc està assignada, per l'intercanvi de terres, a la prohibició croata de Drašković. El 1783 el domini es ven al comte Lázár Karátsonyi del Karátsonyi de Beodra (actual Novo Miloševo, Sèrbia, província de Vojvodina), que deu anys després va construir sobre antics fonaments, l'actual castell situat al centre del poble.
La història de Banloc està estretament lligada a la història del domini i al seu rendiment econòmic. El domini dels comtes de Karátsonyi incloïa extensos boscos rics en caça, terres de cultiu - la majoria dels quals eren espectaculars camps d’arròs de Topolea (hongarès: Topolyapuszta) - llacs de pesca, plantacions de tabac, animals de granja (de Pescuș), granges, destil·leria i un molí situat a prop de l'estació de tren de Banloc. Després de 1919, el domini perd una part de la terra a causa de la frontera que va aparèixer entre el Regne de Romania i el Regne de Iugoslàvia. Fins i tot després de la reforma agrícola de 1921, la zona de Banloc, amb el castell i el parc, va continuar sent una de les més grans del país. La Casa Reial de Romania s'interessa pel seu destí i, el 1935, va ser redimida de la família Karátsonyi. En aquell moment, Banloc es va convertir en domini reial i residència permanent de la princesa Isabel, antiga reina de Grècia, germana del rei Carol II de Romania.

## Llocs destacables

* Castell de Banloc
* Monestir "Sf. Iosif cel Nou" al poble de Partoș

## Galeria

* Castell de Banloc el 2007
* Glorieta
* Porta del Castell
* Carreró Andrássy

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 10 maig 2021].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2014-07-16. [Consulta: 8 juliol 2014].
# Barbara Bosson

Barbara Bosson (Charleroi, 1 de novembre de 1939 - Los Angeles, 18 de febrer de 2023) fou una actriu de cinema i televisió estatunidenca.
La seva actuació més reconeguda fou a la sèrie de la dècada de 1980 de la cadena NBC Hill Street Blues com a Fay Furillo des del 1981 fins al 1986; i com Miriam Grasso a la sèrie Murder One entre els anys 1995 i 1997. Per ambdós papers fou nominada en nombroses ocasions pels Premis Emmy com a millor actor secundària.
Altres treballs de Barbara foren a les sèries Hooperman com la capità C.Z. Stern i Cop Rock com la Mayor Louise Plank, essent ambdues transmeses a la dècada dels '80.
El seu paper més important al cinema fou a la pel·lícula de ciència-ficció The Last Starfighter l'any 1984. La seva primera pel·lícula fou el 1968 amb Bullitt.
Durant la seva carrera va tenir algunes aparicions com a convidada en diversos programes de televisió com Mannix, Crazy Like a Fox, L.A. Law, Civil Wars, Star Trek Deep Space Nine i Lois & Clark: The New Adventures of Superman.
Des del 1969 fins al 1997 va estar casada amb l'escriptor i productor de televisió Steven Bochco, amb qui va tenir dos fills.

## Filmografia

* Murder One: Diary of a Seriel Killer - 1997
* Jury Dutty - 1990
* Little Sweetheart - 1989
* Supermom's daighte - 1987
* The Education of Allison Tate - 1986
* Hostage Flight - 1985
* El guerrer de les galàxies (The Last Starfighter)- 1984
* Calender Girl Murders - 1984
* Operating Room - 1978
* Capricorn u (Capricorn One) - 1978
* Mame - 1974
* Bullitt - 1968

## Referències

* 1 2 3 4 MacCary, Julia. «Barbara Bosson, ‘Hill Street Blues' Star, Dies at 83». Variety. [Consulta: 20 febrer 2023].
* 1 2 «Barbara Bosson» (en anglès americà). [Consulta: 12 març 2023].
# Aromer blanc

L'aromer blanc o aromer pàl·lid (Leucaena leucocephala) és un arbre lleguminós. Produeix vaines comestibles conegudes amb el mateix nom. La Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (IUCN) l'ha classificada a la llista de les 100 espècies invasores més nocives del món.
Mesura de 3 a 7 m d'altura. Les seves fulles són bipinnades. Les seves llavors s'usen en diversos plats, com l'huaxmole. Aquest arbre pot viure uns 50 anys i creix silvestre en zones càlides entre els 800 i els 1700 msnm.
És originària de Mèxic, es troba sobretot en els estats del sud, com són Guerrero, Morelos, Oaxaca i Chiapas; de fet, sembla que el nom d'Oaxaca ve d'Uaxin, lloc on creix l'aromer, que allà es coneix pel nom de huaxyacac, peladera, liliaque, huaje o guaje.

## Referències

* ↑ «Aromer blanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Pagad, Shyama. «Leucaena leucocephala (tree)». Global invasive species database, 16 agust 2010.
# Dimitsana

Dimitsana (Grec: Δημητσάνα) és una vila de muntanya a Grècia, al Peoloponès, antic municipi i avui dia (2020) des de 2011, part del municipi de Gortynia, del que és la seu administrativa. L'àrea municipal fa 110,759 km² i se situa a la vora de les ruines de l'antiga Teuthis, probablement al lloc on hi las restes de la fortalesa de Matagrifon. El 2011 la vila tenia 342 habitants i perdia població, ja que el 2001 en tenia 611.

## Galeria

* Cases a Dimitsana
* Antiga casa restaurada
* Estàtua del Patriarca Gregori V de Constantinoble, a la seva vila natal de Dimitsana
* Església ortodoxa
* Vista panoràmica

## Referències

* ↑ Kallikratis law Arxivat 2018-11-13 a Wayback Machine. Greece Ministry of Interior
* ↑ National Statistical Service of Greece, Population & housing census 2001 (inclou àrea i elevació mitjana)

## Enllaços externs

* Municipality of Dimitsana (official site, pages in Greek and in English)
* Dimitsana Arxivat 2011-05-14 a Wayback Machine.
* Dimitsana in Gortynia (in Greek)
* GTP - Dimitsana
* GTP - Dimitsana municipality
# Frontera entre Nova Zelanda i Tonga

La frontera entre Nova Zelanda i Tonga es completament marítima i es troba a l'oceà Pacífic. Delimita la zona econòmica exclusiva entre Tonga amb Niue, país que ha signat un acord de lliure associació amb la Nova Zelanda.
Les sis illes de Tonga estan implicades en l'establiment d'una línia d'equidistància amb l'illa aïllada de Niué :
* Niuatoputapu
* Vava'u
* Hakaufussi Cay, Ha'ano
* Otu Tolu
* 'Eua
La línia d'equidistància consta de sis segments la longitud dels quals varia de 15 MN a 121 MN. La línia mesura 331 MN i s'uneix a un encreuament al nord amb la intersecció de les zones reclamades cap a les ZEE 200 MN de llarg.
El trifini nord és situada als voltants de 16° 50′ 00″ S, 171° 20′ 00″ O﻿ / ﻿16.83333°S,171.33333°O﻿ / -16.83333; -171.33333 i implica Tutuila a les Samoa Nord-americana; la intersecció de les ZEE es troba prop de 22° 09′ 00″ S, 171° 27′ 00″ O﻿ / ﻿22.15000°S,171.45000°O﻿ / -22.15000; -171.45000.

## Referències

* ↑ Undelimited Maritime Boundaries in the Pacific Ocean Excluding the Asian Rim, p.47