OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Flos mundi

Flos mundi és la més extensa de les cròniques universals catalanes i arribava fins als temps del regnat de Martí I d'Aragó. L'únic exemplar que ha arribat fins als nostres dies s'atura, per mutilació, en l'episodi del Desafiament de Bordeus protagonitzat per Pere III d'Aragó "el Gran". L'estil es caracteritza per ser fortament llatinitzant i l'autor ha restat anònim, tot i que pels detalls que facilita, se'l relaciona amb el Llinatge de la Casa de Cervera, que l'hauria escrit vers el 1407.

## Fonts

Fou redactada a base de la traducció catalana de la Crònica Universal de Guillem de Nangís, i per la part de la Corona d'Aragó, basant-se en la Crònica de Bernat Desclot i la Crònica de Pere el Cerimoniós. També té aportacions d'altres procedències, com la Crònica Universal francesa atribuïda a Gaucher de Denain i la Crònica d'Espanya, de Pere Ribera de Perpinyà.
L'anònim autor explica a l'inici de la seva crònica que vol completar el que han dit sobre «Spanya» autors que no són espanyols i que per tant s'han ocupat de la seva història superficialment,
| « | «yo empero, qui son spanyol, texiré e regalaré la dita ystoria, contemporant uns feyts ab altres, tam com ma industria sostenir porà». | » |
Per Miquel Coll i Alentorn es troba aquí el primer testimoni de la utilització extensiva del terme «espanyol» a Catalunya, com a traducció del llatí «hispanus» i no del diminutiu «hispaniolu», que hauria donat originalment i a la mateixa Catalunya la forma espanyol aplicada als habitants del regne de Castella i Lleó, o «hispans menors».

## Manuscrit

Aquest exemplar es trobava a l'Arxiu Reial de Barcelona i en temps de l'Arxiver Reial Pere Miquel Carbonell, que en parla, el manuscrit encara era complet. Montfar i Sors ja el trobà mutilat quan el possessor, Jaume Ramon Vila, l'hi deixà examinar.

## Bibliografia

* «Flos mundi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Flores historiarum

## Notes

* ↑ Citado en José Antonio Maravall, El concepto de España en la Edad Media, Madrid, Centro de Estudios Políticos y Constitucionales, 1981, ISBN 84-259-0331-9.
* ↑ Coll i Alentorn, Miquel, Textos i estudis de cultura catalana. Història, 2., Barcelona, Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1992, ISBN 84-7826-225-3, «Sobre el mot español», pp. 49 y 55. Peláez, Manuel J.,«Los conceptos França y Espanya en el pensamiento literario y jurídico-político de Francesc de Eiximenis (c. 1340-1409)», Bulletin Hispanique, vol 82 (1980), pp. 353-361, p. 357, indica però que ja Francesc Eiximenis empra el terme espanyol amb caràcter extensiu a tots els habitants de la península almenys en una ocasió, vint anys abans de la seva aparició al Flos Mundi.
# 75 aC

L'any 75 aC va ser un any del calendari romà prejulià. En aquell temps, era conegut com a any del consolat d'Octavi i Cota (o, més rarament, any 679 ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «75 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### República Romana

* Luci Octavi i Gai Aureli Cota són elegits cònsols.
* Quint Opimi, tribú de la plebs, dona suport a una llei del cònsol Gai Aureli Cota (Aurelia de tribunis plebis) per la qual els tribuns de la plebs podrien optar a altres magistratures després del seu període, opció de la que havien estat privats per una llei Cornèlia, establerta per Sul·la.
* Ciceró és qüestor a la província romana de Sicília.
* Quint Hortensi Hòrtal, edil curul aquest any, organitza uns Jocs esplendorosos que són recordats durant molt de temps.

### Hispània

* Gneu Pompeu Magne segueix la guerra contra Sertori a Hispània. Creua l'Ebre cap on eren Herenni i Perpenna, llegats de Quint Sertori, als que derrota a prop de València, i es vol enfrontar amb Sertori, que ve per l'oest, Sertori vol lluitar abans de la unió de Pompeu amb l'exèrcit de Quint Cecili Metel Pius. Es lliura una batalla a la vora del Sucro (Xúquer) que no té un guanyador clar. L'ala dreta de Pompeu, que ell mateix dirigia, va fugir, però l'ala esquerra comandada per Luci Afrani, va vèncer a l'ala dreta de Sertori. Sertori es retira. Més tard, Pompeu acampa amb el seu exèrcit vora la ciutat vascona d'Iruña i funda la ciutat de Pompelo, Pamplona.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos: nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Smith, William (ed.). «Cotta, Aurelius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 7 febrer 2025].
* ↑ Pseudo-Asconi. Comentaris a les Verrines, 200
* ↑ Bickel, Ernst. Historia de la literatura griega y romana. Madrid: Gredos, 1987, p. 397. ISBN 8429408538.
* ↑ Ciceró. De officiis, II, 16
* ↑ Smith, William (ed.). «Pompeius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 7 febrer 2025].
# Criteri d'Euler

En matemàtiques, el criteri d'Euler és utilitzat per a calcular residus quadràtics.

## Definició

Sigui p > 2 un nombre primer. Llavors x és un residu quadràtic mòdul p si i només si
    $X^{(p-1)/2}\equiv 1{\pmod {p}}$

## Demostració

Suposem que $x\equiv y^{2}{\pmod {p}}$. Se sap pel petit teorema de Fermat que si p és primer, aleshores $x^{p-1}\equiv 1{\pmod {p}}$. Després tenim
| $X^{(p-1)/2}$ | $\equiv (y^{2})^{(p-1)/2}{\pmod {p}}$ |
| | $\equiv y^{p-1}{\pmod {p}}$ |
| | $\equiv 1{\pmod {p}}$ |
A la inversa, suposem que $x^{(p-1)/2}\equiv 1{\pmod {p}}$. Sigui b un element primitiu mòdul p. Llavors $x\equiv b^{i}{\pmod {p}}$ per algun i. Aleshores tenim
| $X^{(p-1)/2}$ | $\equiv (b^{i})^{(p-1)/2}{\pmod {p}}$ |
| | $\equiv b^{i(p-1)/2}{\pmod {p}}$ |
Com que b és d'ordre p-1, s'ha de donar el cas que p-1 divideix i (p-1)/2. Per tant, i és parell, i les arrels quadrades de x són $\pm b^{i/2}$.
# Domènec Bonet i Espasa

Domènec Bonet i Espasa (Vinaixa, 4 d'agost de 1841 - Barcelona, 22 d'abril de 1931) va ser un guitarrista i compositor català.

## Biografia

De jove es va traslladar a Barcelona, on va estudiar música amb Josep Brocà Codina i va compaginar la seva dedicació professional a la guitarra amb la literatura. Abans de complir els vint anys, va ser nomenat professor de guitarra a l'Escola Municipal de Cecs de Barcelona, càrrec que va ocupar fins a la seva jubilació, i a més va ser professor auxiliar de literatura en el mateix centre. Segons Domènec Prat i Marsal, aquests càrrecs li van ser confirmats el 30 d'octubre de 1861.
Durant els anys 1897 i 1898, Bonet i Espasa va impartir classes de guitarra de forma gratuïta al Conservatori del Liceu, tot i que va haver de deixar aquesta tasca per les seves responsabilitats oficials. Va fundar conjuntament amb Miquel Llobet la Societat Lira Orfeo, amb un total de quinze instruments de corda pinçada. El 1900, va ser nomenat professor d'instruments de plectre a la Societat Lira Orfeu, on va col·laborar activament fins a la seva jubilació.
El 24 de juny de 1922, Bonet i Espasa es va retirar de la seva feina com a professor a l'Escola Municipal de Cecs, i com a part del seu homenatge, la comissió de cultura de l'Ajuntament de Barcelona i l'Associació d'Obrers i Empleats Municipals li van dedicar el número 139 de El Obrero Municipal.
A més de la seva passió per la música, Bonet i Espasa també va destacar en la pintura, disciplina que va estudiar amb el mestre Pere Borrell. Algunes de les seves obres, de gran valor, es van dispersar entre les seves amistats.

## Llistat d'obres (recull)
### Veu i guitarra

* Guajiras

### Guitarra

* Amistad (Madrid, Biblioteca Fortea)
* Gratitud (Madrid, Biblioteca Fortea)

## Referències

* ↑ Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana, vol. 2. Madrid: Sociedad General de Autores y Editores, 1999-2002, p. 612. ISBN 978-84-8048-305-6.
* ↑ Gran Enciclopèdia de la Música, vol. 1. Grup Enciclopèdia, 1999-2003. ISBN 84-412-0232-X.
* ↑ Torrellas, Albert. Diccionari de la música il·lustrat (en castellà). Albert Torrellas. Barcelona: Central Catalana de Publicaciones, p. 1239.
# Santa Susanna de Riner

Santa Susanna és l'església parroquial del nucli de Santa Susanna del municipi de Riner (Solsonès) catalogada a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Arquitectura

Església de planta rectangular, d'una sola nau amb teulada a dos vessants. A la façana principal hi ha la porta d'arc de mig punt, a sobre un petit rosetó i coronant la façana una creu. Al costat hi ha la torre quadrada del campanar amb una obertura d'arc de mig punt a cada cara. Tota la façana està arrebossada excepte un sòcol de pedra. Emmarcant les obertures i a les cantonades hi ha una motllura amb forma de carreus.

## Història

El lloc és esmentat ja el 1029, i els delmes eren de l'Hospital de Solsona. La primitiva església es troba arruïnada en un altre emplaçament: sota el xalet de Can Roja- Bon Repòs. L'actual fou bastida l'any 1929 prop de la carretera, no gaire lluny de l'antic camí ral. Està dedicada a Santa Susanna i també és venerat Sant Blai (la imatge es troba en un altar lateral). Adossada a l'església hi ha la rectoria.

## Referències

* 1 2 «Església de Santa Susanna». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 agost 2015].
* ↑ «Goigs a sant Blai de Santa Susanna de Riner», 2020. [Consulta: 2020].
# Roc de Burt

El Roc de Burt és una muntanya de 1.163 metres que es troba al municipi del Pont de Bar, a la comarca catalana de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bernd Rohr

Bernd Rohr (Mannheim, 13 de novembre de 1937 - Mannheim, 5 de desembre de 2022) fou un ciclista alemany, professional des del 1964 fins al 1968. Es va especialitzar en el ciclisme en pista, aconseguint una medalla d'or al Campionat del món de persecució per equips de 1962.

## Palmarès en pista

* 1957
** Campió d'Alemanya en persecució per equips
* 1960
** Campió d'Alemanya en persecució per equips
* 1961
** Campió d'Alemanya en persecució per equips
* 1962
** Campionat del món de persecució per equips (amb Klaus May, Ehrenfried Rudolph i Lothar Claesges)
** Campió d'Alemanya en persecució per equips

## Palmarès en ruta

* 1961
** Campió d'Alemanya en contrarellotge per equips
* 1962
** Campió d'Alemanya en contrarellotge per equips
* 1963
** Campió d'Alemanya en contrarellotge per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Carlí de crosta de pa

El carlí de crosta de pa o fals carlet de crosta de pa (Hebeloma crustuliniforme) és una espècie de carlí considerat com a bolet verinós. Es troba a Europa i Amèrica del Nord i ha estat introduït a Austràlia. El seu epítet específic deriva del llatí crustulum o petit crostó. És moderadament verinós. El seu agent tòxic encara no ha estat identificat
És un bolet comú que es pot trobat en arbredes obertes i bruguerars a l'estiu i la tardor, en llocs amb els hiverns suaus es pot trobar també a l'hivern.

## Referències

* ↑ Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* ↑ Nilsson, S. & Persson, O. (1977) Fungi of Northern Europe 2: Gill Fungi. Penguin Books.
* ↑ North, Pamela. Poisonous Plants and Fungi in colour. Blandford Press & Pharmacological Society of Great Britain, 1967.
* ↑ Benjamin DR. Hebeloma crustuliniforme, p. 362–363. in: Mushrooms: poisons and panaceas — a handbook for naturalists, mycologists and physicians. New York: WH Freeman and Company, 1995.
* ↑ Price HW (1927) Mushroom poisoning due to Hebeloma crustuliniforme American Journal of Diseases of Childhood 34 441-442
* ↑ Phillips R. Mushrooms of North America. Little, Brown & Co., 1991. ISBN.
# Brucel·losi

La brucel·losi o febre de Malta és una malaltia infecciosa, endèmica en tot el litoral mediterrani, que es transmet habitualment de les ovelles o les cabres a l'home per mitjà de la llet, del formatge, etc. És una malaltia causada per Brucella melitensis tal com va descobrir Alice Catherine Evans. Les característiques principals són febre de curs irregular i ondulant, restrenyiment, suors profuses generalitzades i tumefacció de la melsa i el fetge. Pot provocar com a seqüeles artritis i neuràlgies. La durada del període febril és de 15 a 20 dies, i són freqüents les recaigudes. Se sol diagnosticar usant el prova del rosa de Bengala.
El descobridor de la vacuna contra la brucel·losi bovina va ser el veterinari català Josep Vidal i Munné.
Un possible tractament és l'administració oral d'un sèrum creat a partir de l'addició de bilis de bou estèril i filtrada sobre un cultiu de micrococs de Bruce.

## Referències

* ↑ «Brucel·losi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Colegio Oficial de Veterinarios de Madrid, APORTACIONES DE LAS CIENCIAS VETERINARIAS A LA MEDICINA HUMANA
* ↑ Domingo, Pere «Estudis sobre febre de Malta. Tractament vacunoteràpic» ( PDF). Treballs de la Societat de Biologia. Publicacions de l'Institut d'Estudis Catalans, 1928 [Consulta: 22 març 2020].

## Enllaços externs

* «Brucel·losi». Canal Salut. Generalitat de Catalunya.
# Tripanosomosi

La tripanosomosi (abans tripanosomiasi) és el nom de diverses protozoosis en vertebrats causades per protozous del gènere Trypanosoma.
En els éssers humans inclou la tripanosomosi africana i malaltia de Chagas.
Aproximadament 30.000 persones en 36 països de l'Àfrica subsahariana tenen la tripanosomosi africana, que és causada pel Trypanosoma brucei gambiense o pel Trypanosoma brucei rhodesiense. La malaltia de Chagas causa 21.000 morts a l'any principalment a Llatinoamèrica.

## Referències

* ↑ WHO. «Trypanosomiasis, Human African (sleeping sickness)». Fact sheet N°259. World Health Organization. [Consulta: 25 febrer 2014].
* ↑ «Mode of action of natural and synthetic drugs against Trypanosoma cruzi and their interaction with the mammalian host». Comp. Biochem. Physiol., Part a Mol. Integr. Physiol., 146, 4, 2007, pàg. 601–20. DOI: 10.1016/j.cbpa.2006.03.004. PMID: 16626984.
# Leishmaniosi

La leishmaniosi és una protozoosi provocada pel paràsit leishmània. Normalment, aquest paràsit envaeix els diferents òrgans de l'animal, provocant lesions de diversa consideració, podent, fins i tot, causar-ne la mort.
Aquesta malaltia la solen patir els gossos i, menys sovint, altres mamífers. En éssers humans es transmet per picades de flebòtom.

## Formes de contagi

La leishmaniosi no es transmet de forma directa entre els mamífers. Un mamífer malalt d'aquesta malaltia, ha seguit el següent procediment:
* El flebòtom pica un animal contagiat amb leishmània.
* Ha de passar, aproximadament, una setmana perquè aquest flebòtom sigui infectant.
* El mateix flebòtom, ja infectant, pica a un altre animal i la transmet.
En el cas de la relació entre gossos i humans, es considera que una persona amb un gos amb leishmaniosi no ha d'adoptar cap mesura especial per evitar el contagi, només s'ha de preocupar de tractar el seu animal. El risc de contagi ve donat pel risc de viure en una zona geogràfica on existeixi la malaltia, tant si es tenen animals domèstics com si no se'n tenen.
A l'estat espanyol, es consideren com a zones de risc Euskadi, Cantàbria, Astúries i Galícia.

## Símptomes en gossos

* Problemes renals
* Lesions a la pell
* Lesions a les articulacions
* Lesions oculars i al voltant dels ulls
Aquesta malaltia, no té cura en gossos, tot i que un correcte control veterinari, de forma regular i amb tractament pot donar una bona qualitat de vida al gos.

## Prevenció

L'única manera de prevenir la malaltia és evitant el contacte de l'animal amb el flebòtom. Aquest insecte té el moment de màxima activitat al capvespre.

## Referències

* Malalties transmissibles. Leishmaniosi. Bayer Health Care.

## Enllaços externs

* Manual de lluita contra la leishmaniosi Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine.(castellà)
* The International Leishmania Network (ILN) Arxivat 2001-11-01 a Wayback Machine.. (anglès)
* Leishmaniosi i clima. (castellà)
* (Leish-L) Arxivat 2006-05-20 a Wayback Machine..(anglès)
# Sarri, Sarri

«Sarri, Sarri» és una cançó en basc del grup Kortatu, possiblement la seva cançó més cèlebre. La lletra és de Lurdes i Josu Landa sobre la música de «Chatty Chatty», del grup jamaicà Toots and The Maytals, composta per Frederick "toots" Hibbert. En la cançó va col·laborar Ruper Ordorika.
La lletra va ser escrita el 1985 arran de la fuga de la presó de Martutene, Guipúscoa, el 7 de juliol d'aquell any, de dos presos condemnats per la seva suposada pertinença a ETA, amagats a sengles altaveus després d'un concert del cantant Imanol Larzabal. Es tractava d'Iñaki Pikabea, Piti, i de Joseba Sarrionandia, Sarri, aquest últim, escriptor de renom en el camp de la literatura basca on el seu sobrenom dona nom a la cançó.
L'Associació de Víctimes del Terrorisme (AVT) va promoure un boicot a Fermin Muguruza, cantant que anteriorment havia estat membre del trio Kortatu, esgrimint la lletra de la cançó després de vint anys de la seva creació. L'AVT va acabar denunciant a Fermin per tocar en diversos concerts la cançó.

## Referències

* ↑ Ruper Ordorika se sentirá hoy como en casa en el gazteleku a Diario vasco
* ↑ Vidal, Armando. Libertá, ay mi libertá (en castellà). Txalaparta, 1997, p.15. ISBN 848136052X.
* ↑ El Mundo: La AVT logra suspender el concierto de Chao y Muguruza en Málaga

## Enllaços externs

* Lletra de la cançó i la seva traducció al castellà Arxivat 2019-07-07 a Wayback Machine. en Musikazblai Arxivat 2019-07-07 a Wayback Machine.
* Enllaç al videoclip a Youtube
# Llista de topònims dels Garidells

Llista de topònims (noms propis de lloc) del municipi dels Garidells, a l'Alt Camp
Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!

## muntanya

| Nom | Ubicat a | instància de | coordenades |
| Tossal Roig | els Garidells | muntanya | 41° 12′ 30″ N, 1° 15′ 07″ E﻿ / ﻿41.208226°N,1.251987°E﻿ / 41.208226; 1.251987 152.3 msnm |
| Turó de la Cova de Vicenç | els Garidells | muntanya | 41° 12′ 09″ N, 1° 15′ 04″ E﻿ / ﻿41.2025877778°N,1.25102305556°E﻿ / 41.2025877778; 1.25102305556 140.3 msnm |
| Turó de la Vinyeta | els Garidells | muntanya | 41° 12′ 36″ N, 1° 14′ 15″ E﻿ / ﻿41.2099416667°N,1.23738888889°E﻿ / 41.2099416667; 1.23738888889 120.6 msnm |

## Misc

| Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Protecció | Commons (més fotos) |
| Castell dels Garidells | els Garidells | castell | | 41° 12′ 29″ N, 1° 14′ 50″ E﻿ / ﻿41.2081°N,1.24722°E﻿ / 41.2081; 1.24722 ca:Al cim de la població 135 msnm | bé d'interès cultural bé cultural d'interès nacional | Castell dels Garidells |
| Francolí | Conca de Barberà Alt Camp Tarragonès | curs d'aigua | Desemboca: mar Mediterrània Llarg: 60km Conca: 838km² | 41° 23′ 56″ N, 1° 03′ 08″ E﻿ / ﻿41.398944°N,1.052333°E﻿ / 41.398944; 1.052333 41° 06′ 24″ N, 1° 13′ 39″ E﻿ / ﻿41.106639°N,1.227446°E﻿ / 41.106639; 1.227446 | | Francolí River |
| Hostal de l'Ermengol | els Garidells | masia | | 41° 12′ 15″ N, 1° 14′ 35″ E﻿ / ﻿41.2042°N,1.24293°E﻿ / 41.2042; 1.24293 | | |
| Malacuca | els Garidells els Garidells | nucli de població nucli d'entitat singular de població | 40 hab | 41° 12′ 29″ N, 1° 14′ 21″ E﻿ / ﻿41.2081697003795°N,1.23915458389581°E﻿ / 41.2081697003795; 1.23915458389581 120 msnm | | |
| Sant Jaume dels Garidells | els Garidells | església Ús: església parroquial | Estil: arquitectura neoclàssica | 41° 12′ 27″ N, 1° 14′ 53″ E﻿ / ﻿41.207382°N,1.248009°E﻿ / 41.207382; 1.248009 | bé cultural d'interès local | Sant Jaume dels Garidells |
| casa consistorial del Garidells | els Garidells | casa consistorial | | 41° 12′ 26″ N, 1° 14′ 51″ E﻿ / ﻿41.2073403°N,1.2473935°E﻿ / 41.2073403; 1.2473935 | | |
| cementiri dels Garidells | els Garidells | cementiri | | 41° 12′ 39″ N, 1° 14′ 31″ E﻿ / ﻿41.2107594622339°N,1.24181657312961°E﻿ / 41.2107594622339; 1.24181657312961 | | |
| els Garidells | els Garidells | entitat singular de població capital municipal | 198 hab | 41° 12′ 27″ N, 1° 14′ 49″ E﻿ / ﻿41.207468°N,1.246917°E﻿ / 41.207468; 1.246917 125 msnm | | |
# Fiemmeïta

La fiemmeïta és un mineral de la classe dels minerals orgànics. Rep el nom per la vall de Fiemme, a Itàlia, on es troba la localitat tipus per a aquesta espècie.

## Característiques

La fiemmeïta és un oxalat de fórmula química Cu₂(C₂O₄)(OH)₂·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2018, sent publicada per primera vegada el mateix any. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del MUSE, el Museo delle Scienze de Trento, a Itàlia, amb el número d'exemplar: 5249.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Carano, dins la província de Trento (Trentino-Alto Adige, Itàlia), en boscos coalificats a l'arenisca del Permià superior impregnat per solucions mineralitzants que contenen Cu, U, As, Pb i Zn. Els anions oxalats s'han originat a partir de la diagènesi de les restes vegetals incloses en els gresos. Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Fiemmeite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 juliol 2021].
# Anna Knauer

Gudrun Stock (Eichstätt, Oberbayern, 20 de febrer de 1995) és una ciclista alemanya que combina la ruta i la pista. Professional des del 2014, actualment milita a l'equip Parkhotel Valkenburg-Destil.

## Palmarès en pista

* 2012
** Campiona d'Europa júnior en Òmnium
* 2013
** Campiona del món júnior en Òmnium
* 2014
** Campiona d'Alemanya en Òmnium
* 2015
** Campiona d'Alemanya en Òmnium
** Campiona d'Alemanya en Puntuació
* 2016
** Campiona d'Alemanya en Òmnium

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# El meu estimat mafiós

El meu estimat mafiós (títol original: My Blue Heaven) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Herbert Ross, el 1990. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un agent de l'FBI ha d'assegurar la perillosa missió d'assegurar la protecció d'un mafiós que ha de testificar contra els seus camarades. Però aquest no potser discret, facilitant la tasca als assassins llançats al seu darrere.

## Repartiment

* Steve Martin: Vincent 'Vinnie' Antonelli
* Rick Moranis: Barney Coopersmith
* Joan Cusack: Hannah Stubbs
* Melanie Mayron: Crystal
* Bill Irwin: Kirby
* Carol Kane: Shaldeen
* William Hickey: Billy Sparrow/Johnny Bird
* Deborah Rush: Linda
* Daniel Stern: Will Stubbs
* Jesse Bradford: Jamie
* Corey Carrier: Tommie
* Seth Jaffe: Umberto Mello
* Robert Miranda: Lilo Mello
* Ed Lauter: Underwood
* Julie Bovasso: mare de Vinnie
* Colleen Camp: Dra. Margaret Snow Coopersmith
* Gordon Currie: Wally Bunting
* Raymond O'Connor: Dino
* Troy Evans: Nicky
* Carol Ann Susi: Filomena

## Referències

* ↑ «El meu estimat mafiós». esadir.cat.
* ↑ «Blue Heaven». The New York Times.