OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chippewa de Minnesota

Els Chippewa de Minnesota formen un govern de les sis tribus anishinaabemowin (ojibwa o chippewa) a l'estat de Minnesota. Fou creat el 18 de juny del 1934, i la seva organització i constitució foren reconeguts pel Secretari d'Interior el 24 de juliol del 1936. Els poderes es divideixen entre l'organització tribal estatal i la de la reserva. Agrupa els chippewa que viuen a les reserves de:
* Bois Forte
* Fond du Lac
* Grand Portage
* Leech Lake
* Mille Lacs
* White Earth
Excepcionalment, la reserva Red Lake no en forma part.

## Referències

* ↑ Hope, Native. «The History and Culture of the Ojibwe (Chippewa) Tribe» (en anglès americà). [Consulta: 9 desembre 2023].
* ↑ «History». [Consulta: 9 desembre 2023].
* ↑ «Minnesota Chippewa Tribe». [Consulta: 9 desembre 2023].
# Remig Stumpf

Remig Stumpf (Schweinfurt, 25 de març de 1966 - Bergrheinfeld, 14 de maig de 2019) va ser un ciclista alemany, que fou professional entre 1988 i 1993.
Va participar en els Jocs Olímpics de Seül.

## Palmarès

* 1986
** 1r a la Volta a Colònia amateur
** 1r al Berliner Etappenfahrt
** 1r al Rund um Düren
* 1987
** 1r a l'Internationale Ernst-Sachs-Tour
** Vencedor d'una etapa de la Cursa de la Pau
** Vencedor d'una etapa de la Volta a la Baixa Saxònia
* 1988
** Campió d'Alemanya de contrarellotge per equips amateur
** 1r a l'Internationale Ernst-Sachs-Tour
** Vencedor d'una etapa del Tour de Valclusa
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Cuba
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Renània-Palatinat
* 1989
** Vencedor de 3 etapes del Kellogg's Tour
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suïssa
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de Dunkerque
* 1990
** Vencedor d'una etapa de la Volta a la Comunitat Valenciana
* 1991
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de Dunkerque
* 1992
** 1r als Sis dies de Colònia, amb Bruno Holenweger
* 1993
** Vencedor d'una etapa de la Volta a la Comunitat Valenciana
** 1r als Sis dies de Colònia, amb Urs Freuler

### Resultats al Tour de França

* 1991. Abandona (17a etapa)
* 1992. Abandona (13a etapa)

## Referències

* ↑ Tragischer Unglücksfall: Die Radsportwelt trauert um Remig Stumpf (alemany)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Serra del Castellet

La Serra del Castellet és una serra del terme municipal de Tremp, antigament termenal entre Gurp de la Conca i Espluga de Serra, tot i que en un punt el terme de Salàs de Pallars arriba des de llevant fins a la mateixa carena. Alhora, aquesta serra separa les conques de la Noguera Pallaresa i la Noguera Ribagorçana i, de fet, les comarques del Pallars Jussà i l'Alta Ribagorça, tot i que, pel fet que l'antic terme ribagorçà d'Espluga de Serra va ser agregat al de Tremp, administrativament queda inclosa dins del Pallars Jussà.
A l'extrem sud-oest, la Serra del Castellet enllaça per una carena més baixa a través de tot de colls amb la Serra de Gurp. En aquest extrem hi ha el Bosc de Castellet, sota uns cims de 1.513,9 i 1.505,4 m. alt. Troba un parell de cims més que per pocs metres no arriben als 1.500, i passa la Collada de Castellet, a 1.472,5. Sempre cap al nord-est, puja al Caramell, de 1.584,3 i a Roca Lleuda, de 1.567,9. Després gira cap al nord, passa per alguns cims de més de 1.600 m. alt. i s'enfila cap a la Pleta Verda i el Pic de Lleràs, on assoleix els 1.691,9 m. alt. El Pic de Lleràs n'és l'extrem nord-est i, alhora, el cim més alt.
Els contraforts sud-orientals de la Serra del Castellet marquen les valls del nord de la Conca de Tremp, des de la zona de Gurp (Serrat de la Mata, Serrat de Vilardell, Serra de Santa Engràcia, etcètera), entre les quals davallen els torrents d'aquella zona: barranc de Seròs, barranc de Fontfreda, etcètera.
Per la carena de la Serra del Castellet discorren, molt de tros, diverses pistes rurals, sense asfaltar, que enllacen el costat pallarès i el ribagorçà del terme de Tremp. No sempre estan en bon estat transitable, atès l'alçada i la presència de la neu bona part de l'hivern.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Heinz Zoll

Heinz Zoll (Berlín, 4 de desembre de 1926) fou un ciclista alemany, professional des del 1949 fins al 1958. Va combinar tant el ciclisme en pista com en ruta. Va aconseguir 2 victòries en curses de sis dies.

## Palmarès

* 1950
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Alemanya
* 1952
** 1r als Sis dies de Berlín (amb Émile Carrara)
* 1955
** Campió d'Alemanya en Madison (amb Herbert Weinrich)
* 1957
** 1r als Sis dies de Cleveland (amb Herbert Weinrich)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# María Ximena Figueroa

María Ximena Figueroa (Chaparral, 25 de maig de 1979) és una defensora dels drets humans i cofundadora de la Red de Mujeres Chaparralunas por la Paz.

## Biografia

María Ximena va néixer al resguardo indígena d'Ortega,pertanyent a la comunitat indígena Matora de Maito d'ètnia Pijao. És professional en Administració de Negocis amb Èmfasis en Negocis Internacionals.

## Labor social

És cofundadora de la Red de Mujeres Chaparralunas por la Paz, organització que assessora organitzacions i comunitats de base pagesa, al Comitè d'Assumptes Femenins de la junta d'acció comunal, a víctimes del conflicte armat, indígenes i població afrodescendent. La seva labor ha girat entorn de la defensa dels drets de la dones i els drets humans. També ha treballant en la construcció de la pau del país des de la base d'aconseguir que les dones incideixin en polítiques públiques i la seva concertació, en programes i projectes amb les entitats de l'Estat per a garantir un gaudi efectiu dels seus drets com a ciutadanes. Fa part del Comitè Operatiu de la Red de Mujeres Chaparralunas por la Paz en l'Àrea de Finances. És representant de la Dona Indígena en el Consell Departamental de Dones del Tolima. En el període 2003-2008 va representar els pobles Pijao, Muisca, Motilón-Barí i Uwa al macrocentre de l'Organización Nacional Indígena de Colombia (ONIC). Va participar en la construcció de la Política Publica de Dona i Gènere del municipi de Chaparral i del Departament de Tolima. Ha exercit com a voluntària d'Educació en Risc de Mines Antipersones (ERM) de la Població del Sud del Tolima. Ha realitzat seguiment a la implementació als Acords de Pau reforçant el programa de reintegració d'excombatents de les FARC i prevenint el reclutament de menors al municipi de Planadas.

## Reconeixements

Reconeixements
* Primer lloc a la Iniciativa Dones Rurals protagonistes de la Pau Territorial del Banc de la Iniciativa de Participació Ciutadana per a l'enfortiment de la Democràcia participativa BIP 2017 pel treball en la Red de Mujeres Chaparralunas por la Paz
* Premi Camí pel treball d'Educació En Risc de Mina Antipersones i el projecte Campaña Colòmbia Contra Mines a Red de Mujeres Chaparralunas por la Paz.

## Publicacions

Publicacions
* Un acercamiento a la violencia basada en género en el municipio de Chaparral, Tolima (Coautora)
* Capítol Autonomía, projecte editorial Mujeres que Reconcilian.
* Mujeres que reconcilian (artíicle, Revista Semana Rural, 2016)
* Género y etnia desde el enfoque de la ASD y como aporte a la construcción de paz - Encuentro internacional “Retos y propuestas sobre Acción sin daño y construcción de paz en Colombia” (2009)

## Referències

* 1 2 3 4 «María Ximena Figueroa» (en castellà). [Consulta: 8 març 2019].
* ↑ ONIC. «ONIC reconoce aporte de Mujeres Indígenas a la resistencia» (en espanyol europeu). [Consulta: 8 març 2019].
* ↑ «El Nuevo Día». [Consulta: 8 març 2019].
* ↑ Olaya, Figueroa. «Género y etnia desde el enfoque de la ASD y como aporte a la construcción de paz» (en castellà), 01-09-2009. [Consulta: 8 març 2019].
# Gran mestre (arts marcials)

Gran Mestre i Mestre són títols honoraris adreçats a una persona veterana i experimentada en l’àmbit de les arts marcials. Aquests títols no corresponen a un rang, sinó, més aviat, a un tractament de respecte per part dels deixebles de l'escola, sistema o estil.

## Història

L’ús d’aquesta denominació sorgeix arran de l’expansió i massificació de les arts marcials entre la cultura occidental a partir del 1950. La terminologia, doncs, va esdevindre una invenció occidental fonamentada en els títols i diferents rangs de les arts marcials que, posteriorment, suposà la comercialització d’aquests i de la seua cultura.

## Sistemes tradicionals
### Japó

Sensei (先生), emprat a les arts marcials japoneses i, actualment, a la cultura otaku, significa 'mestre' o, traduït literalment, 'nascut primer' o 'el que ha anat abans'. Un sensei és una persona que posseeix coneixements i està disposada a ensenyar-los a una altra.

### Corea

Sonsaeng (선생님) és el títol que s'utilitza a Corea per a designar un mestre d’arts marcials. Aquest títol únicament el pot usar l'alumnat quan s'adreça a l'educador. A més a més, els instructors d’arts marcials, a partir del 4t dan, comencen a rebre el tractament de Sabom-nim (사범님).

### Xina

Sifu (師傅 en xinés tradicional i 师傅 en xinés simplificat) és un dels títols més estesos a la Xina, tot i que la pronunciació varia segons el territori.
# Wicked

«Wicked» té aquests significats:
* Wicked (novel·la), novel·la de Gregory Maguire del 1995
* Wicked (musical), musical de Broadway del segle XXI
* Wicked (pel·lícula), pel·lícula musical del 2024 dirigida per John Chu
# Franz Krupkat

Franz Krupkat (Berlín, 27 d'abril de 1894 - Leipzig, 1 de juny de 1927) fou un ciclista alemany, professional des del 1913 fins al 1927. Es va especialitzar en el ciclisme en pista.
Va morir durant la disputa d'una prova a Leipzig.

## Palmarès

* 1918
** Campió d'Alemanya en Mig Fons
* 1924
** 1r als Sis dies de Berlín (amb Richard Huschke)
** 1r als Sis dies de Breslau (amb Willy Lorenz)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Hibla Menor

Hibla Menor o Megara Hibla (en grec antic Ὕβλα ἡ μικρὰ segons Esteve de Bizanci o Ὕβλα ἡ Γερεάτις segons Pausànias) era una antiga ciutat de Sicília que estava estretament relacionada amb la colònia que Mègara havia establert a l'illa, Mègara Hiblea, i potser era era la mateixa.
Hi ha discrepàncies sobre la fundació d'aquesta ciutat d'Hibla. Era una ciutat dels sículs, que els colons de Mègara van ocupar o bé en van fundar una altra molt a la vora amb el nom de Mègara Hiblea. En parlen Estrabó i els Iambes al Rei Nicomedes.
Geló de Siracusa va destruir Hibla (o Mègara Hiblea) quant feia 245 que s'havia fundat i els seus habitants van ser expulsats o traslladats a altres ciutats i el seu territori incorporat a Siracusa, diu Tucídides.
El lloc va quedar despoblat fins a l'expedició dels atenencs el 415 aC quan Làmac va proposar d'establir allí una base naval atenenca, cosa que no es va fer. L'any 414 aC els siracusans hi van construir un fortí, atacat diverses vegades pels atenencs sense èxit.
No tornen a aparèixer ni Hibla ni Mègara Hiblea fins a la Segona Guerra Púnica quan el lloc va ser ocupat pels siracusans durant la seva lluita amb Marc Claudi Marcel, i aquest general la va assaltar i la va destruir l'any 214 aC. Després va sorgir al lloc una petita ciutat que Ciceró anomenaMegaris pertanyent a Siracusa. Pomponi Mela i Plini el Vell parlen d'ella com una ciutat. Estrabó diu que el nom de Mègara ja no existia però el d'Hibla encara subsistia. Pausànias diu que formava part del territori de Catana però podia referir-se a l'altra Hibla. De fet l'anomena Hybla Gereatis.
La mel d'Hibla gaudia d'una certa fama segons Estrabó. Claudi Ptolemeu parla d'aquesta ciutat i l'anomena Megara Hyblaea i Esteve de Bizanci parla dels habitants (Hublaioi Galeotai Megareis) i Ciceró diu que els galeotae eren famosos per les seves interpretacions del somnis, qualitat que Pausànias expressament atribueix als habitants de Hybla Gereatis. Una hipòtesi és que hi havia una ciutat sícula anomenada Hibla al costat d'una grega anomenada Mègara, però el mateix Pausànias admet la dificultat de distingir les dues ciutats sicilianes amb igual nom i eludeix un pronunciament definitiu.
El lloc d'Hibla Megarea o Hibla Menor es va fixar a la desembocadura del Cantaro (antic Alabus); Tomaso Fazello al segle xvi va descriure les seves ruïnes. Però no és clar que corresponguin a l'antiga ciutat i una altra teoria les situa a tocar de la moderna Agosta, al llogaret de Melilli (nom potser derivat de mel).

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «2. Hybla». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 30 març 2021].
# Estació de Palautordera

Mapa sinòptic línia R2 :
Palautordera és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada al municipi de Santa Maria de Palautordera, a la comarca del Vallès Oriental, i lluny del seu nucli urbà. L'estació es troba a la línia Barcelona-Girona-Portbou i hi tenen parada trens de Rodalies de Catalunya de la línia R2 Nord dels serveis de rodalia de Barcelona, operats per Renfe Operadora.
Aquesta estació de la línia de Girona va entrar en servei l'any 1860 quan va entrar en servei el tram construït per la Camins de Ferro de Barcelona a Granollers (posteriorment esdevindria Camins de Ferro de Barcelona a Girona) entre Granollers Centre i Maçanet-Massanes, com a prolongació del ferrocarril de Barcelona a Granollers.
L'any 2019 va registrar l'entrada de 263.000 passatgers.

## Serveis ferroviaris

Rodalia de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Aeroport Sants | Llinars del Vallès | | Sant Celoni | Sant Celoni Maçanet-Massanes |

## Referències

* ↑ «Conegueu la línia R2 Nord». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2011-09-27. [Consulta: 11 gener 2012].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2019. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2024-03-28. [Consulta: 29 setembre 2022].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
* Renfe Operadora
# Harry Saager

Harry Saager (Bad Reichenhall, Baviera, 11 de novembre de 1919 - Hongria, 8 de maig de 1999) va ser un ciclista alemany que va ser professional entre 1946 i 1954. Va combinar la carretera amb el ciclisme en pista.

## Palmarès en ruta

* 1941
** 1r a la Rund um Berlin
* 1942
** 1r a la Rund um die Hainleite
** 1r a la Rund um Berlin
* 1943
** Campió d'Alemanya en ruta amateur
* 1949
** 1r a la Volta a Alemanya

## Palmarès en pista

* 1942
** Campió d'Alemanya en Tàndem (amb Werner Bunzel)
* 1946
** Campió d'Alemanya en Madison (amb Rudi Mirke)
* 1950
** Campió d'Alemanya en Madison (amb Heinrich Schwarzer)
* 1951
** 1r als Sis dies de Frankfurt (amb Ludwig Hörmann)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Fuentealbilla

Fuentealbilla és un municipi de la província d'Albacete que es troba al nord-est de la província i a 45 km de la capital.
El 2008 tenia 2.036 habitants. Comprèn les pedanies de Bormate i Campoalbillo. Van ser famoses les seves salines, explotades des de l'època romana i que han funcionat fins a la dècada dels anys 90. De l'època romana es conserva una cisterna del segle iii.
És la localitat de naixement d'Andrés Iniesta, jugador del Futbol Club Barcelona.

## Geografia

Municipi situat al nord-est de la província d'Albacete i està envoltat pels termes municipals de Cases Ibáñez, Villamalea, Cenizate, Golosalvo, Mahora, Valdeganga, Jorquera, Abengibre i Alcalá del Xúquer. Ocupa una extensió de 120,97 km² i dista a 44 km d'Albacete.

## Monuments

A la localitat de Fuentealbilla es troba una construcció romana del segle iii, composta per una volta i un arc de mig punt a la qual se li coneix amb el nom de Font Gran o Font de la Mora.
Es pot contemplar una altra font, aquesta del segle xviii, a la Plaça del poble hi ha la que se li coneix amb el nom de la Font del Pilar.
Una altra construcció rellevant és l'església parroquial de Sant Jaume, aixecada al segle xviii amb estil barroc. La planta del temple és de creu llatina i cúpula en el creuer coberta de teula vidriada i perfil llevantí.
Fuentealbilla ha unes importants salines, aquestes van pertànyer al segle xv a la família Verástegui.
# Grup acetoxi

El grup acetoxi, o acetiloxi abreujat com AcO o OAc, és un grup funcional en la química amb l'estructura CH₃-C(=O)-O-. Difereix del grup acetil CH₃-C(=O)- per la presència d’un àtom d'oxigen addicional. El nom acetoxi is és la forma curta d’acetil-oxi.

## Funcionalitat

Es pot usar un grup acetoxi com a protecció de la funcionalitat d’un alacohol en la ruta sintàtica encara que el grup protector en ell mateix s'anomena un grup acetil.

### Protecció de l’alcohol

Hi ha diverses funcions per introduir una funcionaliat acetoxi en una molècula des d’un alcohol (en l'efecte que protegeix l’alcohol per acetilació):
* Els halurs acetils, com el clorur d'acetil en la presència d’una base com la trietilamina
* Anhídrid acètic en presència d’una base amb un catalitzador com la piridina afegint un poc de DMAP.

### Desprotecció de l’alcohol

Per la desprotecció (regeneració de l’alcohol)
* Base aquosa (pH >9)
* Àcid aquòs (pH <2), pot haver de ser escalfat
* Base anhidra com el metòxid de sodi en metanol

## Referències

* ebi.ac.uk
# Formica

Formica és un gènere de formigues de la subfamília dels formicins (Formicinae). És el gènere tipus i, per tant, el que dona nom a la família Formicidae.

## Taxonomia

El gènere Formica inclou 179 espècies actuals, de les quals 24 viuen a la península Ibèrica:
* Formica bruni Kutter, 1967
* Formica cinerea Mayr, 1853
* Formica cunicularia Latreille, 1798
* Formica decipiens Bondroit, 1918
* Formica dusmeti Emery, 1909
* Formica exsecta Nylander, 1846
* Formica foreli Bondroit, 1918
* Formica frontalis Santschi, 1919
* Formica fusca Linnaeus, 1758
* Formica gagates Latreille, 1798
* Formica gerardi Bondroit 1917
* Formica lemani Bondroit, 1917
* Formica lugubris Zetterstedt, 1838
* Formica paralugubris Seifert, 1996
* Formica picea Nylander, 1846
* Formica polyctena Förster, 1850
* Formica pratensis Retzius, 1783
* Formica pressilabris Nylander, 1846
* Formica pyrenaea Bondroit, 1918
* Formica rufa Linnaeus, 1761
* Formica rufibarbis Fabricius, 1793
* Formica sanguinea Latreille, 1798
* Formica selysi Bondroit, 1918
* Formica subrufa Roger, 1859

## Referències

* ↑ Entrada «Formica» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ «Formica - AntCat» (en anglès). [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «Hormigas.org - Género Formica» (en castellà). [Consulta: 4 novembre 2023].
# Cristià de Schleswig-Holstein

Cristià de Schleswig-Holstein-Sondenburg-Augustenburg (Augustenburg, 1831 - Londres, 1917) dou príncep de Schleswig-Holstein-Sondenburg-Augustenburg.
Les diverses famílies reials europees que encara avui es cognomenen Schleswig-Holstein són fruit de branques secundàries de la casa reial de Dinamarca. Els reis danesos posseïen els territoris dels ducats de Schleswig i de Holstein des de temps immemorials. Aquestes possessions personals es trobaven incloses dintre del Sacre Imperi. Els diferents prínceps danesos se'ls hi atorgava un ducat dintre d'aquests territoris a fi que pogués garantir un títol als seus successors i una posició econòmica i financera.
El jove príncep Cristià era fill del duc Cristià August II de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg i de la comtessa danesa Lluïsa Sofia Danneskjold-Samsøe. Descendent dels reis danesos el seu pare havia rebut el ducat d'Augustenburg i era una de les branques més importants dels prínceps danesos confinats als ducats meridionals de Schleswig i de Holstein.
L'any 1848 el duc d'Augustenburg induït per l'onada nacionalista imperant a tot Europa declara la independència dels ducats i n'estableix una capital a la ciutat portuària de Kiel. Immediatament se sotmet a la protecció de Prússia. Anys després el 1862 el rei danès ocupa els territoris que consideraven aquests propietats personals des de temps immemorials iniciant-se així una guerra entre Àustria i Prússia en contra de Dinamarca. Els territoris són dividits, mentre Àustria administrava Holstein, Prússia ho feia sobre Schleswig. Un any després la guerra esclata entre els aliats i culmina amb la batalla de Sadowa on Prússia guanyadora es queda els dos ducats. A partir d'aquest moment els Augustenburg viuen reclamant la sobirania sobre els dos territoris ducals annexionats per Prússia.
El príncep Cristià assistí a la Universitat de Bonn on feu una profunda amistat amb el futur kàiser Frederic III de Prússia.
L'any 1865 el príncep Cristià coneix l'Helena del Regne Unit a Coburg. S'enamoren i es comprometen. El permís matrimonial fou concedit a canvi que la parella s'establís a Londres, a canvi el príncep Cristià rebria el tracte d'Altesa Reial al Regne Unit. La parella tingué quatre fills:
* SAS el príncep Cristià Víctor de Schleswig-Holstein, nascut a Londres el 1867 i mort el 1900 a la mateixa ciutat.
* SAS el príncep Albert de Schleswig-Holstein, nascut a Londres el 1869 i mort a la mateixa ciutat el 1931.
* SAS la princesa Helena Victòria de Schleswig-Holstein, nascuda a Londres el 1870 i morta a la ciutat del Tàmesi el 1948. Casada l'any 1893 amb el príncep Heribert d'Anhalt se'n divorcià l'any 1900 a causa de la seva homosexualitat.
* SAR la princesa Maria Lluïsa de Schleswig-Holstein, nascuda i mort a Londres el 1872 i el 1956 respectivament.
El príncep Cristià morí a Londres l'any 1917 enmig de la Primera Guerra Mundial que enfrontava el seu país d'origen amb el seu país d'acollida a l'edat de vuitanta-set anys. És enterrat al Fragmore Royal Burial de Windsor.
# Estadi General Severiano

L'Estadi General Severiano fou un estadi de futbol de la ciutat de Rio de Janeiro, Brasil. Va ser la seu del club Botafogo i va tenir una capacitat màxima de 20.000 espectadors.
Va ser construït el 1912, i inaugurat el 12 de maig de 1913, quan el Botafogo derrotà el Flamengo per 1 a 0. Després de deu anys de remodelació, liderat per l'arquitecte Rafael Galvão, fou inaugurat de nou el 28 d'agost de 1938, amb el partit Botafogo 3 Fluminense 2. L'estadi fou tancat durant els anys 1970, i finalment demolit el 1977.
Anys més tard, un centre d'entrenament anomenat Centro de Treinamento João Saldanha fou construït en el mateix lloc on abans era l'estadi General Severiano, inaugurat el 29 de maig de 2004.

## Referències

* 1 2 3 «General Severiano» (en portuguese). Templos do Futebol. [Consulta: 24 juny 2009].
* 1 2 3 «Estádio: General Severiano» (en portuguese). Flapédia, 24-05-2008. [Consulta: 24 juny 2009].
* ↑ «Botafogo de Futebol e Regatas» (en portuguese). Futebol na Rede. Arxivat de l'original el June 14, 2009. [Consulta: 24 juny 2009].
* ↑ «Todos os presidentes do Botafogo» (en portuguese). Botafogo de Futebol e Regatas official website. [Consulta: 24 juny 2009].
* ↑ «Datas» (en portuguese). Veja, 05-09-2001. Arxivat de l'original el August 29, 2009. [Consulta: 24 juny 2009].
* ↑ «Botafogo inaugura novo centro de treinamento» (en portuguese). Terra, 29-03-2004. Arxivat de l'original el de març 2, 2012. [Consulta: 24 juny 2009].