OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lo Mont de Marsan

Lo Mont o lo Mont de Marçan (en francès Mont-de-Marsan, sense article definit) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 1999 tenia 29.489 habitants.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 4 000 | 2 866 | 5 256 | 3 065 | 3 774 | 4 082 | 4 465 | 4 684 | 4 655 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 5 210 | 5 574 | 8 455 | 8 138 | 9 310 | 10 878 | 11 760 | 12 031 | 11 274 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 11 604 | 11 923 | 12 091 | 10 836 | 12 134 | 11 854 | 13 009 | 14 055 | 17 120 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 20 191 | 24 444 | 26 166 | 27 326 | 28 328 | 29 529 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1963-1983 | Charles Lamarque-Cando | SFIO |
| 1983-2008 | Philippe Labeyrie | PS |
| 2008- | Geneviève Darrieussecq | MoDem |

## Personatges il·lustres

* Alain Juppé, polític francès

## Associacions

* Stade Montois, club de rugbi a 15

## Agermanaments

Alingsås, des de 1956 ; Tudela, des de 1986.

## Referències

* ↑ «Lo Mont de Marsan». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# HNK Rijeka

El Hrvatski nogometni klub Rijeka (anglès: Croatian Football Club Rijeka), sovint anomenat HNK Rijeka o simplement Rijeka, és un club croat de futbol de la ciutat de Rijeka.
L'HNK Rijeka competeix a la màxima divisió croata, HT Prva liga, de la qual ha format part des de la fundació de la competició el 1992. Durant la reconstrucció de l'Stadion Kantrida, la seva seu ha estat l'Stadion Rujevica. El seu color tradicional és el blanc.
El club es va fundar el 1906 com a Club Sportivo Olimpia, i després dels tumultuosos canvis polítics que varen succeir al voltant de Rijeka en les dècades següents, va canviar el seu nom a U.S. Fiumana el 1926, a S.C.F. Quarnero el 1946, a NK Rijeka el 1954 i finalment a HNK Rijeka el 1995. El Rijeka és el tercer club amb més trofeus del futbol croat, i ha guanyat un títol de lliga croata, dues copes iugoslaves, sis copes croates, una supercopa croata i la Copa dels Balcans 1977–78.

## Història

El 1925 com a Unione Sportiva Fiumana jugà a la lliga italiana de futbol (a segona divisió) fins al 1928. Aquest any, ascendí a primera, però tornà a baixar. Després de la Segona Guerra Mundial, la ciutat de Fiume passà de mans italianes a iugoslaves, amb el nou nom de Rijeka i el 1946, el club fou reanomenat Kvarner. El 3 de juny de 1954 adoptà l'actual nom. Ascendí a la primera divisió iugoslava per primer cop el 1957/58. Fou campió de copa el 1978 i 1979. El club va guanyar el seu primer campionat croat l'any 2017. També fou campió de copa a Croàcia el 2005, 2006, 2014, 2019 i 2020.

## Palmarès

* 1 Lliga croata de futbol: 2016-17.
* 4 Copa croata de futbol: 2004-05, 2005-06, 2013-14, 2016-17.
* 1 Supercopa croata de futbol: 2014.
* 2 Copa iugoslava de futbol: 1978, 1979.
* 1 Copa Balcànica de clubs: 1978.

## Jugadors destacats

* Mladen Mladenović
* Dubravko Pavličić
* Mauro Ravnić
* Damir Desnica
* Elvis Brajković
* Nenad Gračan
* Saša Peršon
* Boško Balaban
* Barnabas Stipanovics
* Janko Janković
* Matjaž Florjančič
* Adrijan Fegic
* Fredi Bobic
* Elvir Bolić

## Entrenadors destacats

* Nenad Gračan
* Elvis Scoria

## Referències

* ↑ «Official pages of the City of Rijeka municipality - Rijeka sport clubs» (en croat). Arxivat de l'original el 2021-11-06. [Consulta: 8 novembre 2021].
* ↑ Lazzarich, Marinko «Stoljetno iščitavanje povijesti pod stijenama riječkoga sportskog hrama» (en croat). Problemi sjevernog Jadrana. Croatian Academy of Sciences and Arts, 13, 2014, pàg. 47–76 [Consulta: 6 agost 2016].
* ↑ Mills, Richard. The Politics of Football in Yugoslavia: Sport, Nationalism and the State (en anglès). London, U.K.: I.B. Tauris, 2018, p. 77, 80, 82, 87-89, 91-92. ISBN 9781784539139.

## Enllaços externs

* Web oficial del club (croat)
* Web Armada Rijeka Arxivat 2009-08-01 a Wayback Machine. (croat)
# Fuipiano Valle Imagna

Fuipiano Valle Imagna ( bergamasco : Föipià ) és hjkfuyhgjgy
# Artan Minarolli

Artan Minarolli (Tirana, 13 de maig de 1958 - 30 de desembre de 2015)) és un director de cinema, actor i guionista albanès.

## Biografia

Es va graduar a la Facultat de Drama de l'Institut de les Arts de Tirana. Després de graduar-se, va començar a treballar com a actor a l'escenari del teatre de Berat. El 1986, va començar a treballar a l'Estudi de Cinema "Nova Albània" com a assistent del director de Spartak Pecani sobre la producció de la pel·lícula Fjalë pa fund.
El 1991, va fer la seva primera pel·lícula independent, el documental Per nje centimeter, que va rebre un premi especial al Festival de Cinema Documental de Torí. El 1993, va fer un curs d'especialitat de sis mesos en direcció cinematogràfica a l'Escola de Cinema Europea de Copenhaguen. Una altra pel·lícula de la qual Minarolli va ser el director i guionista (juntament amb Petrit Ruka) - Qind per qind es va presentar al Festival de Cinema de Trieste.
Fins al 2014, va dirigir el Centre Nacional de Cinema (Qendra Kombëtare Kinematografike). Va morir d'un atac cardíac.

## Filmografia

* 1986: Fjalë pa fund
* 1991: Per nje centimeter
* 1993: Qind per qind
* 1994: Plumbi prej plasteline
* 2004: Nata pa hene
* 2009: Kronika provincionale
* 2009: Gjallë!

## Referències

* ↑ «Ndahet nga jeta regjisori Artan Minarolli», 31-12-2015.
* ↑ «Wywiad z Artanem Minarollim». panorama.com.al, 2014-04-24sys.

## Bibliografia

* Abaz Hoxha: Enciklopedia e kinematografise shqiptare. Autore & vepra. Tirana: Toena, 2002. ISBN 99927-1-555-3. (alb.).
# Aileen Wuornos

Aileen Carol Wuornos, nascuda amb el nom de Aileen Carol Pittman (29 febrer 1956 - 9 d'octubre 2002) va ser una assassina en sèrie nord-americana que va matar set homes a Florida entre 1989 i 1990 disparant-los a boca de canó. Wuornos va afirmar que les seves víctimes l'havien violat o intentat violar-la mentre treballava com a prostituta, i que tots els homicidis els va cometre en defensa pròpia. Va ser condemnada a mort per sis dels assassinats i executada per injecció letal.
La pel·lícula de 2003 Monster narra la història de Wuornos des de la seva infància fins a la seva primera condemna per assassinat. És protagonitzada per Charlize Theron com Wuornos, una actuació que li va valer a Theron el 2004 un Oscar a la millor actriu i un Globus d'Or.

## Referències

* ↑ G. Álvarez, Mónica «La ‘Mujer Araña’, de víctima de maltrato a asesina en serie de puteros: “volvería a matar"». La Vanguardia, 26-10-2018.
* ↑ https://www.goldenglobes.com/winners-nominees/2004 Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.>
# Gandosso

Gandosso ( bergamasco : Gandòss ) és unrfyuijfgh
# Onni Rajasaari

Onni Rajasaari (Hanko, 2 de març de 1910 - Hanko, 12 de novembre de 1994) va ser un atleta finlandès, especialista en el triple salt i salt de llargada, que va competir durant la dècada de 1930.
Va disputar els Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 i 1936. El 1932, a Los Angeles, fou onzè en la prova del triple salt del programa d'atletisme, mentre el 1936, a Berlín, fou tretzè en la mateixa prova. A Berlín també disputà la prova del salt de llargada, on quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès destaquen una medalla de bronze en la prova del triple salt al Campionat d'Europa d'atletisme de 1934, rere Eric Svensson i Willem Peters, i una d'or en la mateixa prova en l'edició de 1938, per davant de Jouko Norén i Karl Kotratschek. El 1939 aconseguí, amb un salt de 15,52 metres, aconseguí el rècord europeu de triple. També guanyà els campionats nacionals de triple salt de 1933 a 1939 i el de salt de llargada de 1938.

## Millors marques

* Salt de llargada. 7,07 metres (1935)
* Triple salt. 15,52 metres (1939)

## Referències

* 1 2 «Onni Rajasaari Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 16 abril 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 15 abril 2020].
* 1 2 «Track and Field Statistics». [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ Suuri olympiateos. [12. Urheilukunniamme puolustajat : Suomen olympiaedustajat 1906-2000]. Jyväskylä: Graface, 2001. ISBN 951-98673-1-7.
# No passaran

«No passaran!» (francès: «Ils ne passeront pas», castellà: «¡No pasarán!», anglès: «They shall not pass», alemany: «Sie kommen nicht durch», jiddisch:«זײ װעלן ניט דורכגײן») és l'eslògan emprat per a expressar la determinació de defensar una posició contra l'enemic. La primera referència que se'n té és de la batalla de Verdun a la Primera Guerra Mundial, pronunciada pel general francès Robert Nivelle (tot i que hi ha qui l'atribueix al seu comandant, en Philippe Pétain). Apareixerà després en cartells propagandístics, com el d'en Maurice Neumont després de la Segona Batalla del Marne, amb la forma «On ne passe pas!», que serà l'adoptada a les plaques dels uniformes de la Línia Maginot.
Dolores Ibárruri (La Pasionaria, una de les fundadores del PCE) la va tornar a emprar més tard durant l'assetjament de Madrid, a la Guerra Civil espanyola (1936-1939), sota la forma castellana «¡No pasarán!».Ha arribat a ser un eslògan internacional antifeixista i encara ara s'empra en els cercles polítics de l'esquerra.
Sovint s'ha respost a aquesta expressió amb un «Passarem». La resposta de la dreta «Hemos pasado» és del general Francisco Franco, quan les tropes rebels varen aconseguir entrar finalment a Madrid, i amb aquest títol la cantant Celia Gámez va gravar un xotis en què es fa burla del "¡No pasarán!" republicà. Apel·les Mestres va guanyar el 1915 l'englantina d'or per uns poemes sobre la Primera Guerra Mundial on consta la famosa poesia "No passareu!" (La Cançó dels Invadits), per la qual va rebre la medalla d'honor de la República francesa.

## Usos en la música

* Ja durant la Guerra Civil espanyola es va fer una cançó amb aquest títol, que entonaven els milicians i soldats republicans. Posteriorment l'han interpretat cantants com Joan Manuel Serrat, entre d'altres.
* El cantant nicaragüenc Carlos Mejía Godoy té una cançó amb aquest títol.
* El grup madrileny Boikot també té una cançó amb aquest títol en què fusionen les cançons republicanes Bella ciao i Puente de los Franceses (amb lleugeres modificacions).
* No pasaran és el títol d'un àlbum del grup polonès Blade Loki.
* El grup de folk-rock Mesclat en va incloure la versió original catalana al seu disc Cròniques Colonials, de l'any 2007.

## Usos en el cinema

* Una lleugera variació es pot veure a la primera pel·lícula d'El Senyor dels Anells, quan en Gandalf s'enfronta a en Balrog a les Mines de Mòria i li barra el pas cridant «No passaràs!». Curiosament en J.R.R. Tolkien va lluitar a la Primera Guerra Mundial, tot i que no a Verdun.
* Els Monty Python també l'empren a la seva pel·lícula Monty Python and the quest for the Holy Grail (cat. Els Monty Python i la recerca del Sant Graal), a la seqüència de la lluita contra el Cavaller Negre.
* En el còmic Astèrix a Hispània un al·lotet hispà parafraseja aquesta expressió quan les tropes d'en Juli Cèsar s'apropen al seu poble.

## Referències

* ↑ Sinclair, Upton. No passaran! Una història del setge de Madrid. 1a ed.. Manresa: Tigre de Paper edicions, 2015, p. 138. ISBN 978-84-943205-6-9.
* ↑ Mestres i Oñós, Apel·les. La cançó dels invadits. Revue Catalane. Imprimerie Comet. Viquitexts, 1916, pàg. 85 (vol. 10).
# Wang Bit-na

Wang Bit-na (15 d'abril de 1981) és una actriu sud-coreana. És coneguda per interpretar a Bu-yong en el popular drama històric Hwang Jini.
El 2007 es va casar amb el golfista Jung Seung-woo, amb qui va tenir el seu primer fill el 2009 i el seu segon fill en el 2014. No obstant això més tard la parella es va divorciar el 2018, després d'onze anys junts.

## Filmografia
### Sèries de televisió

* First Love Again (KBS2, 2016-2017)
* Sweet Stranger and Me (KBS2, 2016)
* Five Children (KBS2, 2016)
* Wife Scandal - The Wind Rises (TV Chosun, 2014) (ep 2: "Foolish Love")
* Cunning Single Lady (MBC, 2014) (cameo, ep 2)
* Two Women's Room (SBS, 2013)
* Ugly Alert (SBS, 2013) (cameo, ep 1)
* Ohlala Couple (KBS2, 2012) (cameo)
* The Sons (MBC, 2012)
* Still You (SBS, 2012)
* Ca Love Become Money? (MBN, 2012)
* Midnight Hospital (MBC, 2011)
* I Trusted Him (MBC, 2011)
* Kim Su-ro, The Iron King (MBC, 2010)
* The Woman Who Still Wants to Marry (MBC, 2010)
* Chunja's Happy Events (MBC, 2008)
* Fly High (SBS, 2007)
* Merry Mary (MBC, 2007)
* Hwang Jini (KBS2, 2006)
* My Lovely Fool (SBS, 2006)
* Dear Heaven (SBS, 2005)
* Love and Sympathy (SBS, 2005)
* Little Women (SBS, 2004)
* She is Cool (KBS2, 2003)
* Snowman (MBC, 2003)

### Cinema

* Love Copyright (2015)
* Cello (2005)
* Romantic Assassins (2003)
* 2424 (2002)
* Run to You (2002)

### Presentadora

| Any | Títol | Notes |
| 2019 | Soribada Best K-Music Award | co-presentadora |

## Referències

* ↑ «Actress Wang Bit-Na to Divorce Professional Golfer, Jung Seung-Woo». Arxivat de l'original el 2019-09-01. [Consulta: 4 novembre 2020].
* ↑ 2019 Soribada Best K-Music Awards Announces Presenter Lineup
# Lurano

Lurano ( bergamasco : Lörà ) és un comune (municdghjvbncf
# Andrea Carandell i Vallduriola

Andrea Carandell i Vallduriola (1989) és una empresària catalana i executiva en cap de Benito Novatilu, el grup empresarial hereu de la Fundició Dúctil Benito especialitzat en la construcció de mobiliari urbà, tapes i reixes de fosa, jocs infantils i enllumenat públic, amb fàbriques a Vic i Manlleu i que el 2022 va facturar 80 milions d'euros amb presència en cent setanta països.

## Trajectòria

Carandell forma part de la setena generació d'una família provinent del sector de la metal·lúrgia que va començar amb la fabricació de màquines per a la indústria tèxtil. Va estudiar Administració i Direcció d'Empreses a l'Institut Químic de Sarrià i va treballar com auditora a Deloitte abans d'incorporar-se a la companyia familiar el 2014.
El 2015 va fundar Novatilu amb una inversió inicial de 3,2 milions, una firma especialitzada en il·luminació basada en la tecnologia LED, i que al cap de quatre anys comptava amb cinquanta treballadors i va assolir una facturació de 20 milions d'euros.

## Referències

* ↑ Altarriba, Dolors. «El grup Benito Novatilu s'estrena impulsant un centre de recerca». El 9 Nou, 02-05-2021. [Consulta: 17 desembre 2022].
* ↑ Fiter, Carles. «La fusió entre Benito i Novatilu es formalitza amb un nou centre de recerca». Osona.com, 05-05-2021. [Consulta: 17 desembre 2022].
* 1 2 3 Arenós, Paloma. «Benito Urban, los aliados de la "smart city"» (en castellà). La Vanguardia, 09-12-2022. [Consulta: 17 desembre 2022].
* ↑ Rodés, Andrea. «Sempre hem tingut vocació industrial». Viaempresa.cat, 19-09-2015. [Consulta: 17 desembre 2022].
* ↑ Roig, Berta. «La família Carandell torna als negocis i llança Novatilu». El Punt Avui, 05-07-2015. [Consulta: 17 desembre 2022].
* ↑ Escales, Carme. «Il·luminant les 'smart cities'». El Periódico, 19-07-2015. [Consulta: 17 desembre 2022].
# Mont Liceu

El Licèon o Mont Liceu (grec: Λύκαιο; grec antic: Λύκαιον, en llatí: Lycaeus) són unes muntanyes d'Arcàdia que s'alcen 1421 msnm. Es tracta d'un massís muntanyós en el qual hi ha diversos cims, entre els quals el Diofórti, el Ceràusion o Stefáni, i el Nòmia o Tetrázi.
Antigament era un lloc de culte de Zeus. Al cim (que rebia el nom d'Olimp o ἱερὰ κορυφή 'cims sagrats') hi havia un altar de Zeus Liceu, un hipòdrom (del qual es conserven restes) i un estadi on se celebraven els Jocs Liceus, en honor del mateix Zeus Liceu. Hom els considerava semblants a les Lupercàlia romanes. No lluny de l'hipòdrom hi havia un temple dedicat a Pan, i a la part oriental un temple d'Apol·lo Parrasi.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné i Cuartero i Iborra, 2015, p. 1096.
* 1 2 Smith, 1854.

## Bibliografia

* Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015. ISBN 9788441224223.
* Smith, William. «Lycaeus». A: Dictionary of Greek and Roman Geography. William Smith Ed., 1854 [Consulta: 16 febrer 2021].
# The Big O

The Big O és una sèrie anime produïda per Sunrise. Dirigida per Kazuyoshi Katayama, amb robots dissenyats per Keiichi Sato, i escrita per Chiaki J. Konaka (Serial Experiments Lain).
Quaranta anys abans dels esdeveniments de la sèrie, un misteriós fet ocorre en Paradigm City i tot el món perd la memòria. La sèrie narra la història de Roger Smith, el millor negociador de Paradigm City. És ajudat per una androide dita R. Dorothy Wayneright i el seu majordom Norman Burg. Quan necessita ajuda, Roger crida al Big O, un robot gegant (Megadeus).
La sèrie està dissenyada com a tribut als xous japonesos i occidentals de les dècades de 1960 i 1970. Està feta amb un estil de film noir i combina la sensació dels xous de detectius amb el gènere meca de l'anime. El conjunt recorda a les pel·lícules de monstres Toho i el resultat és una barreja eclèctica d'estils musicals i homenatges.
The Big O s'emeté per primera vegada el 13 d'octubre 1999 en la televisió de satèl·lite WOWOW. Acabà la seua emissió el 19 de gener del 2000. Originalment, era una sèrie de tretze episodis, però la positiva resposta dels fans a escala internacional resultà en una segona temporada coproduïda per Cartoon Network, Sunrise, i Bandai Visual. La segona temporada eixí en Japó en SUN-TV el gener del 2003.
# Texas switch

El Texas Switch és una tècnica cinematogràfica que permet un canvi subtil entre un doble d'acció i un actor mitjançant un moviment de càmera o la posada en escena.
L'ús d'aquesta tècnica ofereix un major realisme en les escenes, podent així prescindir d'efectes visuals realitzats per ordinador que empitjorarien el resultat final. El Texas Switch preserva l'autenticitat de la història.

## Exemples
### Escenes d'acció

Existeixen un gran nombre de cintes que fan ús d'aquesta tècnica.
Podem veure-la en pel·lícules d'acció com Des de Rússia Amb Amor, segona de les pel·lícules de l'Agent 007 amb Sean Connery com a protagonista. En aquesta escena, James Bond està sent perseguit per un helicòpter. El doble d'acció salta darrere d'una roca, en la qual està amagat l'actor britànic, que apareix després del canvi.
És un gran recurs per preservar la versemblança de l'escena.
S'observa un cas similar en l'escena inicial de The Place Beyond the Pines, en què després d'un llarg pla seqüència de Ryan Gosling caminant d'esquena, es munta en una motocicleta per realitzar unes acrobàcies. No obstant això, el que realitza aquestes acrobàcies és el seu doble d'acció, amb qui fa el canvi fora de camp després d'un subtil moviment de càmera.

### Escenes comèdiques

El Texas Switch ha estat també utilitzat com a element comèdic en pel·lícules com Agafa-ho Com Puguis, parodiant així les exagerades escenes d'acrobàcies en pel·lícules del gènere policíac.

## Referències

* ↑ «TEXAS SWITCH: THE COOLEST FILMMAKING TRICK AROUND?».
* ↑ «TEXAS SWITCH: THE IN-CAMERA TECHNIQUE THAT MAKES ACTORS LOOK LIKE STUNTMEN».
* ↑ «What Is a Texas Switch and How Can You Use It In Movies?».
# Museu-Arxiu de Sant Andreu de Llavaneres

El Museu-Arxiu de Sant Andreu de Llavaneres es troba a la masia de Can Caralt, al municipi homònim (Maresme), que acull també l'arxiu municipal, amb documentació des del segle xvi.

## Museu

Forma part de la Xarxa de Museus Locals de la Diputació de Barcelona i compta amb col·leccions etnogràfiques del camp i de la llar, una de ràdios i una de càmeres fotogràfiques i projectors des de finals del segle xix. La pinacoteca ocupa tota la primera planta de l'edifici i conté obres de pintors relacionats amb Llavaneres com els Masriera, Aureli Tolosa, Alexandre Cardunets, Joaquim Vancells, Rafael Durancamps, Opisso i de pintura catalana contemporània com Joaquim Mir, Ramon Calsina, Albert Ràfols-Casamada, Antoni Clavé, Eduard Alcoy, Antoni Tàpies, Joan Miró o Josep Guinovart. Des del maig dle 2010, disposa, a més, d'una nova sala dedicada a l'escultura, que dona cabuda a un fons patrimonial amb noms com Manolo Hugué, Josep Maria Subirachs, Manuel Cusachs, Josep Maria Riera i Aragó, Rosa Serra i Joan Borrell i Nicolau.
L'any 2012 s'inicià el concepte de Tastets amb exposicions i obra de petit format, a la sala d'entrada del mateix museu.

## Galeria

* Sala d'exposicions temporals
* Sala d'escultura
* Sala de pinacoteca
* Sala de ràdios

## Referències

* ↑ AADD. Museus i Centres de Patrimoni Cultural a Catalunya. Barcelona: Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, 2010, p. 104. ISBN 84-393-5437-1.
* ↑ «Museu-Arxiu». santandreudellavaneres.cat. Arxivat de l'original el 2012-03-07. [Consulta: 24 gener 2012].

## Enllaços externs

* Museu-Arxiu de Sant Andreu de Llavaneres - Lloc web oficial
# Andreu Martorell Coll

Andreu Martorell Coll (Barcelona, 29 d'abril de 1922) va ser un ciclista mallorquí que va córrer entre 1939 i 1949. Nascut a Catalunya, als 4 anys ja va anar a viure a Palma.

## Palmarès

* 1940
** 6è a la Volta a Mallorca
* 1942
** Campió de les Balears en Resistència

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1942. Abandona (3a etapa)

## Referències

* ↑ «Andres MARTORELL COLL» (en anglès). cyclebase. [Consulta: 28 desembre 2024].
* ↑ Canals i Mooro, Pere. CICLISME, CICLISTES I BICICLETES A S'ARENAL. S'Arenal: Ajuntament de Llucmajor, p. 140. ISBN PM-558-2012.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a Ciclistas de Mallorca
# Fox Mulder

Fox Mulder és un personatge de l'univers X-Files. És un agent de l'FBI que treballa en casos no classificats, particularment casos estranys i misteriosos, potencialment relacionats amb el sobrenatural i el paranormal i, per tant, es deixa sense resoldre ("no classificat"). Apareix per primera vegada a l'episodi pilot de la sèrie.
Originalment, Mulder era el cognom de soltera de la mare de Chris Carter. Pel que fa a Fox, és el nom d’un dels seus amics de la infància.

## Estat civil

* Nom complet: Fox William Mulder
* Data de naixement: 13 d’octubre de 1961
* Lloc de naixement: Chilmark, Massachusetts.
* Alçada: 1,84 m
* Pes: 85 kg
* cabells : castany
* Ulls : verds
* Adreça: 42-2630 Hegal Place, Alexandria, VA 23242
* Professió: agent especial, DOJ (Departament de Justícia dels EUA)
* Targeta FBI: JTT047101111
* ID: # 2219-526

## Biografia

Va passar la seva infància a Quonochontaug, que va deixar als dotze anys després de la desaparició de la seva germana Samantha en circumstàncies paranormals. Va trobar-la quan va decidir dedicar la seva vida a resoldre aquests estranys casos que el govern nega oficialment l'existència.
Sabem que el 1990, Fox Mulder estava casada (potser amb Diana Fowley), de fet podem veure un anell de noces al dit anular i que fuma de tant en tant.

### Vida personal

Està casat amb la seva companya de feina Dana Scully amb qui té dos fills, el William i la Emily.

### Estudis i carrera

Del 1983 al 1986, va estudiar a Oxford a Anglaterra i va sortir primer a la seva classe amb la seva llicenciatura en psicologia a la butxaca.
Amb prou feines fora d'Oxford, va ingressar a l'Acadèmia de l'FBI a Quantico. La seva actitud, de vegades estranya i marginal, li atrau el sobrenom de "marcià" que li segueix la resta de la seva carrera, cosa que tampoc no li impedeix fer-se notar pel seu talent.
El 1991, amb l'ajut de l'agent Diana Fowley, va obrir el Departament d'Afers No Classificats. L’agent Fowley és destinat a Europa a la secció antiterrorista.

## Altres aparicions

* 1997 : Els Simpson (temporada 8, episodi 10)
* 2001 : The Lone Gunmen (temporada 1, episodi 12)

## Vegeu també

* X-Files

## Referències

* ↑ Larrad, David. «Expediente X: ¿Qué pasó realmente con la hermana de Fox Mulder?» (en castellà), 30-05-2020. [Consulta: 9 març 2021].