OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Somatització

La somatització és la tendència a sentir i a manifestar algun trastorn psicològic en forma de símptomes somàtics i a cercar-ne l'atenció mèdica. Expressat d'una manera més habitual, es tracta de la generació de símptomes físics a partir d'una condició psiquiàtrica com ara l'ansietat. El terme va ser creat per Wilhelm Stekel l'any 1924. La somatització és un fenomen amplament distribuït arreu. Hom pot identificar un espectre en la intensitat de la somatització, que té en l'extrem l'anomenada malaltia somàtica.

## Referències

* ↑ Lipowski ZJ «Somatization: the concept and its clinical application». Am J Psychiatry, 145, 11, 1988, pàg. 1358–68. PMID: 3056044. (anglès)
* ↑ Adriana Feder, M.D. Somatization Arxivat 2017-01-22 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ http://en.wiktionary.org/wiki/somatization (anglès)
* ↑ R. L. Woolfolk/L. A. Allen, Treating Somatization (2006) p. 5
* ↑ P. S. Sutker/H. E. Adams, Comprehensive Handbook of Psychopathology (2001) p. 217
* ↑ Woolfolk/Allen, pp. 14–5 (anglès)

## Vegeu també

* Hipocondria

## Enllaços externs

* Pain and Somatization (anglès)
# Malia Scotch Marmo

Malia Scotch Marmo (Wakefield, 4 de maig de 1957) és una guionista dels Estats Units. Va escriure els guions de Once Around', Hook, Madeline. També va tenir una breu participació en l'adaptació de Parc Juràssic.
# Parc Nacional de Rapa Nui

El Parc Nacional Rapa Nui de la República de Xile, administrat per Conaf des del 1972, comprèn poc més del 40% de la superfície de l'illa de Pasqua, i va ser creat el 1966. Té una superfície de 7.130 ha, i va ser declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO el desembre del 1995.
L'illa és d'origen volcànic, de forma triangular, amb nombrosos cràters volcànics. La seva vegetació és escassa, composta per diversos arbusts i alguns boscos artificials, sobretot d'eucaliptus.

## Atraccions turístiques

* Principalment els moais, (estàtues) i ahu (altars), construïts amb roca volcànica pels antics habitants de l'illa, el poble Rapa Nui. També hi ha poblets i art rupestre.
* Els volcans Rano Kao, Rano Raraku i Rano Aroi; el segon té diversos moais a mig acabar, ja que va ser una pedrera. Als tres volcans hi ha dipòsits d'aigua, els únics de l'illa.
* El busseig, ja que les aigües clares permeten veure la diversitat de peixos i els esculls de corall.

## Referències

* ↑ «Parque Nacional Rapa Nui» (en castellà). Corporación Nacional Forestal (CONAF). [Consulta: 14 desembre 2024].
* ↑ Valenzuela Blossin, María Paz «Los sitios de Patrimonio Mundial :: ¿un compromiso real del Estado de Chile?». PH: Boletín del Instituto Andaluz del Patrimonio Histórico, 30, 107, 2022, pàg. 315–317. ISSN: 2340-7565.
* ↑ Campbell, Ramon. Mito y realidad de Rapanui: la cultura de la Isla de Pascua (en castellà). Andres Bello, 1999, p. 49. ISBN 978-956-13-1580-8.
* ↑ Concha Mathiesen, Roberto «La disputa por el Parque Nacional Rapa Nui». Estudios Atacameños: arqueología y antropología surandinas, 64, 2020, pàg. 319–335. ISSN: 0716-0925.
* ↑ Roberto, Concha M. «El presente cultural y turístico en Isla de Pascua». OPCA, 2014. DOI: 10.57784/1992/4881.

## Vegeu també

* Illa de Pasqua
* Hare paenga

## Enllaços externs

* Guia no oficial.
* Informació oficial de Conaf. Arxivat 2010-01-07 a Wayback Machine.
* Història.
# Formatge de tovalló

El formatge de tovalló o formatge de mocador és un formatge de llet de cabra, ovella o d'una barreja de totes dues, típic del País Valencià, i tradicionalment fresc. protegit amb una marca de qualitat des del 23 de desembre de 2008.
És de forma quadrada i en forma de globus amb una espècie de mugró a la part superior degut al seu procés d'elaboració en el que es premsa i s'escorre la llet amb un tovalló nuat. Té un color que va des del blanc per als formatges frescos fins al groc clar per als més curats, amb una textura ferma, globosa, i escassos ulls. El seu sabor és lleugerament salat i suau. No sol pesar més de 2 quilograms i es pot apreciar a la pell la trama deixada per la tela amb la que s'ha elaborat.

## Zona geogràfica

Aquest formatge és originari de l'antiga comarca valenciana de la Costera de Ranes; això no obstant, la seva producció s'ha anat estenent i ara arriba fins a altres comarques com l'Horta Sud.

## Curiositats

El 30 de gener de 2010, l'empresa Granja Rinya va aconseguir el Record Guinness en elaborar un formatge de tovalló de 980 quilograms, en un carrer d'Albal.

## Referències

* ↑ A la recerca dels millors formatges valencians Arxivat 2020-09-25 a Wayback Machine., a Agenda Urbana València
* ↑ «Diari Oficial de la Comunitat Valenciana de 31 de desembre de 2008, on es publica la distinció de qualitat del formatge de tovalló» (pdf). Generalitat Valenciana. [Consulta: 15 maig 2013].
* ↑ «Albal elabora un queso de servilleta de 980 kilos» (en castellà). Levante-EMV, 31-01-2010. Arxivat de l'original el 5 d’abril 2012. [Consulta: 17 maig 2013].
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Part de {{Cultura de Catalunya}} :
Companatges i condiments :
# Margarida llisa

La margarida llisa, caragolí o margarida (Nassarius mutabilis) és una espècie gastròpode marí de la família Nassariidae.
Es troba a les costes del Mediterrani, inloent-hi el litoral de Catalunya. És un cargol comestible i s'acostuma a menjar bullida.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 29 juliol 2021].
* ↑ WRMS species 140508 Nassarius mutabilis (Linnaeus, 1758)||18 April 2010
# Cionosaure

El cionosaure (Cyonosaurus) és un gènere de sinàpsids extints de la família dels gorgonòpids que visqueren durant el Permià superior en allò que avui en dia és el sud d'Àfrica. Se n'han trobat restes fòssils a les províncies sud-africanes del Cap Occidental i el Cap Oriental. És el gorgonòpid més petit conegut, amb una llargada basal del crani d'uns 15 cm. El nom genèric Cyonosaurus significa ‘llangardaix gos’ en llatí.

## Referències

* 1 2 Entrada «Cyonosaurus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Kammerer, 2014, p. 165.
* ↑ «Genus: Cyonosaurus OLSEN, 1937» (en anglès). [Consulta: 15 novembre 2022].

## Bibliografia

* Kammerer, C. F. «Theriodontia: Introduction». A: Kammerer, C.; Angielczyk, K. D.; Fröbisch, J. Early Evolutionary History of the Synapsida. Vertebrate Paleobiology and Paleoanthropology (en anglès). Springer, 2014, p. 165-169. DOI 10.1007/978-94-007-6841-3_10. ISBN 978-94-007-6840-6.
# Prodigal Daughters

Prodigal Daughters és una pel·lícula muda de la Famous Players-Lasky dirigida per Sam Wood i protagonitzada per Gloria Swanson. La pel·lícula, basada en la novel·la homònima de Joseph Hocking, es va estrenar el 15 d’abril de 1923. Part de les escenes foren rodades a la mansió de l’actriu. Es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

J.D. Forbes, es fa ric durant la Primera Guerra Mundial i la seva filla Swifty es converteix en una flapper duent una vida sense cap tipus de restricció que la senyora Forbes no pot controlar. Té dos seguidors: Roger Corbin, un aviador, com Stanley Garside, un jugador. La germana de Swifty, Marjory, segueix el seu mateix camí i quan el seu pare protesta les dues germanes marxen de casa per viure la vida que els agrada a Greenwich Village. El pare, desesperat, deixa el negoci en mans del jove Corbin. Marjory es casa amb el cantant Lester Hodges, que més tard la abandona. Swifty perd tots els seus diners a les cartes jugant amb Stanley Garside i, per cancel·lar el deute, aposta que es casarà amb Stanley. Perd per lo que s'ha de casar amb ell en seixanta dies. Mentre es troba a la cabina d'una nova locomotora produïda a l’empresa del seu pare aquesta envesteix l’automòbil de Stanley Garside i el mata. Acaba rescatada per Corbin que la seguia en un avió. Seguint l'exemple de la seva germana, les dues noies es penedeixen del seu estil de vida i tornen a casa. Swiftie es casa amb Roger.

## Repartiment

* Gloria Swanson (Elinor "Swifty" Forbes)
* Ralph Graves (Roger Corbin)
* Vera Reynolds (Marjory Forbes)
* Theodore Roberts (J.D. Forbes)
* Louise Dresser (Mrs. Forbes)
* Charles Clary (Stanley Garside)
* Robert Agnew (Lester Hodge)
* Maude Wayne (Connie)
* Jiquel Lanoe (Juda Botanya)
* Eric Mayne (Dr. Marco Strong)
* Mervyn LeRoy (noi dels diaris)
* Antonio Corso

## Referències

* ↑ Institute, American Film. The American Film Institute Catalog of Motion Pictures Produced in the United States (en anglès). University of California Press, 1997, p. 621. ISBN 978-0-520-20969-5.
* ↑ Welsch, Tricia. Gloria Swanson: Ready for Her Close-Up (en anglès). Univ. Press of Mississippi, 2013-07-27, p. 442. ISBN 978-1-61703-749-8.
* ↑ «Prodigal Daughters» (en anglès). American Film Institute Catalog. [Consulta: 24 abril 2023].
* ↑ Welsch, Tricia. Gloria Swanson: Ready for Her Close-Up (en anglès). Univ. Press of Mississippi, 2013-08-21, p. 108. ISBN 978-1-61703-750-4.
* ↑ «Prodigal Daughters» (en anglès). American Silent Feature Film Survival Database, 1923. [Consulta: 24 abril 2023].
* ↑ «Tried and proved pictures: Prodigal Daughters.». Exhibitor's Trade Review 15 (9), 19-01-1924, pàg. 36.

## Enllaços externs

* Prodigal Daughters al catàleg de l'American Film Institute
# Confessió (religió)

La confessió, en moltes religions, és el reconeixement dels propis pecats o errors.

## Hinduisme

En l'hinduisme, la confessió forma part de Prāyaścitta, un terme relacionat amb el dharma i es refereix a acceptar voluntàriament els propis errors, la confessió, el penediment, els mitjans de penitència i l'expiació per desfer o reduir les conseqüències kàrmiques.

## Islam

En l'islam, l'acte de buscar el perdó de Déu pels pecats anomenat Istighfar. La confessió dels pecats es fa directament a Déu i no a través de l'home; l'única excepció és quan la confessió a una persona és un pas necessari per compensar el dany causat.

## Judaisme

En el judaisme, la confessió és una part important per aconseguir el perdó dels dos pecats: contra Déu i contra l'home. Les confessions a Déu es fan comunalment. Durant el servei de Yom Kippur, els jueus confessen que "hem pecat". En qüestions que involucren delictes contra una altra persona, la confessió privada a la víctima és un requisit per obtenir el perdó de la víctima, que generalment és un requisit per obtenir el perdó de Déu. Si la víctima es nega a donar el perdó, el que ha fet el mal ho confessa públicament, davant un públic cada cop més gran. La confessió també es realitza al llit de mort, si és possible.

## Budisme

El budisme ha estat des dels seus inicis principalment una tradició de renúncia i monaquisme. Dins del marc monàstic (anomenat Vinaya) de la sangha, és obligatòria la confessió regular de la mala conducta a altres monjos.zh (Confession (Buddhism)) of wrongdoing to other monks is mandatory. En els textes budistes del Cànon Pali, els bhikkhu (monjos budistes) de vegades fins i tot confessaven la seva falta al mateix Buda. Aquesta part del Cànon Pali anomenada Vinaya requereix que els monjos confessin els seus pecats individuals abans de la convocatòria quinzenal per a la recitació del Pāṭimokkha.

## Referències

* ↑ James G. Lochtefeld. The Illustrated Encyclopedia of Hinduism, Volume 2. The Rosen Publishing Group, 2001, p. 526. ISBN 978-0-8239-3180-4.
* ↑ «The Bhikkhus' Rules: A Guide for Laypeople».
* ↑ «Ethics of Buddha and Buddhism by Sanderson Beck».
# Molleró

En Micologia hi ha diferents espècies de bolets que contenen el mot molleró al seu nom comú. Els mollerons són bolets de barret amb esponja, de cama llarga i prima, sempre coberta amb aspres que li donen un aspecte rugós o puntejat. En tallar la carn, pot canviar de color a rosa, vermellós, gris violaci, fosc o negre.
Es diferencien tres grans grups de mollerons que es separen per les característiques de la seva carn:

#### Mollerons alzinencs i esteperols

Són mollerons de carn groga, cremosa o blanc groguenca, mai blanca. Un cop tallada esdevé rosàcia, rogenca o grisenca i pot ennegrir en la seva totalitat. Comprèn les espècies del gènere Leccinum incloses en la secció Luteoscabra.
* Leccinellum lepidum, alzinenc
* Leccinellum corsicum, esteperol
* Leccinellum crocipodium, molleró de roure

#### Mollerons alberencs o abrons

Sovintegen en alberedes, vora àlbers (Populus alba), pollancres (P. nigra) o trèmols (P. tremula). Poden créixer vora altres planifolis (avellaner, faig, roures, til·ler, bedoll i salzes) i també coníferes (pins, pícees). Es reconeixen per la carn sempre blanca que, en tallar-la, canvia en poc temps (en segons o minuts depenent de les espècies) a rosa o lila i, sovint, a gris, negrós o negre. Comprèn les espècies del gènere Leccinum incloses en la secció Leccinum i l'espècie Strobilomyces strobilaceus.
* Leccinellum pseudoscabrum, abró d'avellaner
* Leccinum vulpinum, abró de pi
* Strobilomyces strobilaceus, abró de pinya o abró negre
* Leccinum versipelle, abró becenc
* Leccinum duriusculum, alberenc
* Leccinum aurantiacum, tremolí, molleró de trèmol o abró vermell
* Leccinum albostipitatum, tremolí de cama blanca

#### Mollerons becencs

El molleró becenc o, simplement, becenc és un molleró de carn blanca que un cop tallada pot esdevenir rosa o vermellosa, però mai enfosqueix. Creixen vora beços o bedolls (Betula pendula o Betula pubescens), amb els quals estableixen simbiosi micorrízica. Comprèn les espècies del gènere Leccinum incloses en la secció Scabra.
* Leccinum scabrum, becenc
* Leccinum melaneum, becenc fosc
* Leccinum cyaneobasileucum var. cyaneobasileucum, becenc blanc
* Leccinum cyaneobasileucum var. brunneogriseolum, becenc bru grisenc
* Leccinum variicolor, becenc tacat
* Leccinum rotundifoliae, becenc de bedoll nan
* Leccinum holopus (=L. nucatum), becenc blanc de mollera
* Leccinum schistophilum, becenc menut

## Referències

* ↑ Gràcia i Barba, Enric. La Clau dels Bolets. Volum 1. El Papiol: efadòs, 2021, p. 112. ISBN 978-84-19239-32-7.
* ↑ Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
# Salvador Sánchez Cerén

Salvador Sánchez Cerén (Quezaltepeque, 18 de juny de 1944) és professor i polític salvadorenc. Va ser el president d'El Salvador i un dels principals dirigents del partit Frente Farabundo Martí para la Liberación Nacional (FMLN) i de la desapareguda organització polític militar Forces Populars d'Alliberament Farabundo Martí (FPL). Va ser el Vicepresident d'El Salvador després de vèncer en les eleccions del 15 de març de 2009, juntament amb el seu company de fórmula, Carlos Mauricio Funes Cartagena. Va assumir el càrrec l'1 de juny de 2009, sent també nomenat com a Ministre d'Educació pel president Funes. A mitjan any 2012 va anunciar que es postulava per a la presidència del país en les eleccions presidencials del 2014 a El Salvador.

## Biografia

Nascut en el si d'una família d'artesans,va fer estudis de professorat a l'Escola Normal d'El Salvador, a la capital salvadorenca. El 1965 va ser un dels fundadors de l'Associació Nacional d'Educadors Salvadorencs (ANDES 21 de juny). El 1970 va participar en la creació de les Forces Populars d'Alliberament Farabundo Martí (FPL), la primera organització armada d'esquerra d'El Salvador. Dins de l'organització va ser conegut pel pseudònim de Leonel González.
Les diferències al comandament del FPL, en què la posició majoritària en el congrés de Chalatenango de principis de 1983 va ser la de major unificació del Frente Farabundo Martí para la Liberación Nacional (FMLN) recolzada per la comandant Mélida Anaya Montes, Ana María, va provocar el seu asassinat a Managua, el 6 d'abril de 1983 per ordre del comandant Salvador Cayetano Carpio, Marcial, que es va suïcidar el 12 d'abril, morint els principals dirigents de la més poderosa organització del FMLN, les FPL, que van elegir Salvador Sánchez Cerén com a secretari general, incorporant-se a la Comandància General de l'FMLN.
Va ser el president d'El Salvador, després de vèncer el 9 de març de 2014 en la segona volta de les eleccions presidencials d'aquest mateix any al candidat Norman Quijano del partit ARENA. El seu mandat fou de cinc anys, de l'1 de juny de 2014 a l'1 de juny de 2019, i va adoptar les polítiques del Sumak kawsay.

## Referències

* ↑ Diario Digital La Página, «TSE entregará credenciales el próximo martes a presidente electo» Arxivat 2015-10-06 a Wayback Machine., noticia publicada el 28 de març de 2009.
* ↑ Sitio oficial de la campaña de Mauricio Funes, Biografía de Salvador Sánchez Cerén.
* ↑ «Se suicida el 'comandante Marcial' al descubrir traidores en las filas de la guerrilla salvadoreña» (en castellà). El Pais, 22-04-1983. [Consulta: 10 gener 2025].
* ↑ Montgomery, Tommie Sue. Revolution In El Salvador From Civil Strife To Civil Peace (en anglès). 2a ed.. Taylor & Francis, 2018, p. 169. ISBN 9780429966156.
* ↑ Artículo 154 de la Constitución Política de El Salvador de 1983
* ↑ Cornejo Chávez, Lizbeth. «El fmln: de las armas al “Buen Vivir”». A: Miradas interdisciplinarias desde América Latina y El Caribe (en castellà). Centro de Investigaciones Interdisciplinarias en Ciencias y Humanidades, UNAM, 2021, p. 50 [Consulta: 12 desembre 2024].
# Elpidita

L'elpidita és un mineral de la classe dels silicats. És dimorf de la yusupovita. El nom prové del grec ‘’elpis'’ que significa esperança, en al·lusió a l'esperança que es tenia de trobar un nou mineral a l'estrat.

## Característiques

La elpidita és un silicat de fórmula química Na₂ZrSi₆O$_{15}$·3H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bustamita pertany a «09.DG - Inosilicats amb 3 cadenes senzilles i múltiples periòdiques» juntament amb els següents minerals: ferrobustamita, pectolita, serandita, wol·lastonita, wol·lastonita-1A, cascandita, plombierita, clinotobermorita, riversideïta, tobermorita, foshagita, jennita, paraumbita, umbita, sørensenita, xonotlita, hil·lebrandita, zorita, chivruaïta, haineaultita, epididimita, eudidimita, elpidita, fenaksita, litidionita, manaksita, tinaksita, tokkoïta, senkevichita, canasita, fluorcanasita, miserita, frankamenita, charoïta, yuksporita i eveslogita.

## Formació i jaciments

L'elpidita ha estat descrita a tots els continents a exepció de l'Amèrica del Sud i Oceania. No ha estat descrita a cap territori de parla catalana.

## Referències

* ↑ «Elpidite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Adrien Vandelle

Adrien Vandelle (Les Rousses, 29 d'agost de 1902 - Les Rousses, 16 d'octubre de 1976) fou un esquiador francès que va competir durant la dècada del 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de Chamonix. Va guanyar la medalla de bronze en la prova de patrulla militar per equips, formant equip amb Camille Mandrillon, Georges Berthet i Maurice Mandrillon. En aquests mateixos Jocs fou vintè en la combinada nòrdica i vint-i-novè en els 18 quilòmetres del programa d'esquí de fons.
El 1923 fou el tercer millor saltador d'esquí de la classificació mundial.

## Referències

* ↑ «Adrien Vandelle Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 d'agost 2011. [Consulta: 4 desembre 2017].
* ↑ 1907 - 2007 : 100 ans de saut à ski aux Rousses (francès)
# Miniatura (escacs)

Una miniatura és una partida d'escacs resolta amb la victòria d'un dels dos bàndols, generalment en menys de vint jugades (vint-i-cinc per alguns autors). En sentit estricte, la miniatura implica que en les jugades establertes (vint, o vint-i-cinc com a molt), es produeix el mat, de manera que no seria miniatura una partida finalitzada per abandonament d'un dels jugadors abans de rebre mat. Això no obstant, de vegades també es consideren miniatures algunes partides destacades que han acabat en taules.

## Algunes miniatures destacables

* Mat del boig
* Mat del pastor
* Mat de Legal
* Partida de l'òpera

## Referències

* ↑ «miniatura». Terminologia dels escacs. TERMCAT, 2005. [Consulta: 28 agost 2022].
Viccionari
# Spider

Spider és un thriller psicològic dirigit per David Cronenberg, estrenat el 2002. Basat en la novel·la homònima de Patrick McGrath, que també va escriure el guió.
La pel·lícula es va estrenar al Festival Internacional de Cinema de Canes del 2002 i va tenir ressò només en alguns mitjans de comunicació; tanmateix, es va estrenar a unes quantes sales a finals d'any pel distribuïdor Sony Pictures Classics. No obstant això, la pel·lícula va gaudir de bona crítica, especialment per entusiastes de Cronenberg. La pel·lícula va obtenir el premi al Millor Director als canadencs premis Genie. Les estrelles de la pel·lícula Ralph Fiennes i especialment Miranda Richardson, van rebre uns quants premis per al seu treball a la pel·lícula. Durant una sessió de preguntes i respostes a la Conferència Kodak el maig de 2005, Cronenberg va revelar que ni ell, ni Fiennes, ni Richardson, ni els productors van rebre cap classe de salari durant el rodatge de la pel·lícula. Tots van decidir renunciar als seus salaris, que van poder així ser utilitzats per finançar la producció.

## Argument

Spider és una exploració d'una ment esquizofrènica explicada a través dels ulls d'un fill que veu el seu pare assassinar la seva mare i canviar-la per la seva amant. Anys després, el fill, ara un home gran, és alliberat d'una institució mental i comença a reconstruir les seves memòries per recrear l'esdeveniment decisiu de la seva infantesa.
Els temes centrals de la pel·lícula inclouen la memòria i la poca confiança en ella. La pel·lícula també comparteix temes comuns amb altres pel·lícules de Cronenberg, incloent-hi la difuminada frontera entre realitat i al·lucinació. El personatge principal sovint es fica dins de les seves memòries.

## Comentari

David Cronenberg no abaixa el llistó i continua de ple amb aquest film emmarcat en la seva línia dura i més austera, que practica de fa temps i que l'ha portat a concebre títols de culte com ara Inseparables, The nacked lunch, Crash i la més recent Una història de violència. Adaptant la novel·la homònima de l'escriptor britànic Patrick McGrath, Cronenberg aprofita per abocar (sense contemplacions) els espectadors als abismes de la bogeria, a través d'aquest conte cruel sobre la malaltia mental d'un home que intenta reinserir-se socialment després de passar vint anys tancat en un manicomi. Però una teranyina de traumes i situacions límit abocaran el malalt esquizofrènic a viure un autèntic malson.

## Repartiment

* Ralph Fiennes com Dennis "Spider" Cleg
* Bradley Hall com Dennis "Spider" Cleg (jove)
* Miranda Richardson com Yvonne / Mrs. Cleg (mare de Dennis)
* Gabriel Byrne com Bill Cleg (pare de Dennis)
* Lynn Redgrave com Mrs. Wilkinson
* John Neville com Terrence

## Enllaços externs

* Pàgina de la pel·lícula a l'IMDb
* Lloc oficial
Viccionari
# Misticisme

El misticisme és la sensació que prové del convenciment que s'ha establert una unió directa entre la persona i Déu dins la via ascètica o procediment de la mística. També es refereix a la creença que es pot arribar a la intuïció o visió interior d'una veritat espiritual o realitat última. Les unions possibles amb la divinitat en religions politeistes adquireixen tons místics més lligats amb la natura i els seus cicles naturals. En el cristianisme els camins de la mística poden ser diversos tal com diu l'Evangeli «Aquí i ara, tal com mesureu sereu mesurats» (Mt 7,2). La divinitat es mostra, generalment molt a poc a poc, enmig de sofriment i goig administrats amb saviesa. Però també es pot presentar de forma sobtada essent l'èxtasi l'expressió concedida.

## Referències

* ↑ «Diccionari de sociologia | TERMCAT». [Consulta: 3 abril 2021].
* ↑ Diccionari de religions Associació UNESCO per al Diàleg Interreligiós
* ↑ «mistica nell'Enciclopedia Treccani» (en italià). [Consulta: 15 octubre 2022].
* ↑ «mysticism | Definition, History, Examples, & Facts | Britannica» (en anglès). [Consulta: 16 octubre 2022].
* ↑ «mysticism | Etymology of mysticism by etymonline» (en anglès). [Consulta: 3 febrer 2024].
* ↑ «¿Qué es Misticismo? Su Definición y Significado [2021]» (en castellà). [Consulta: 28 agost 2021].
* ↑ Jones, Richard; Gellman, Jerome. Mysticism. Fall 2022. Metaphysics Research Lab, Stanford University, 2022.
* ↑ «misticismo su Enciclopedia | Sapere.it» (en italià), 05-06-2020. [Consulta: 19 gener 2024].

## Vegeu també

* Ascetisme
* Càbala
* Contemplació cristiana
* Espiritualitat
* Misticisme cristià
* Nit fosca de l'ànima
* Nirvana
* Sufisme