OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Erie (Pennsilvània)

Erie és una ciutat a la riba sud del llac Erie i la seu del comtat d'Erie, a Pennsilvània, als Estats Units. És la cinquena ciutat més poblada de Pennsilvània i la més poblada del nord-oest de Pennsilvània amb una població de 94.831 al cens de 2020. L'àrea metropolitana d'Erie, equivalent a tot el comtat d'Erie, tenia una població de 270.876 el 2020. Erie es troba a unes 80 milles (130 km) de Buffalo, 90 milles (140 km) de Cleveland i 120 milles (190 km) de Pittsburgh.
La ciutat va rebre el nom dels nadius americans Erie que van viure a la zona fins a mitjan segle XVII. Erie rep el nom popular de "Ciutat de les joies", en referència al fet que abans va ser coneguda com la "Joia dels Grans Llacs" a causa del seu bonic port natural; i més recentment, la "Flagship City", a partir d'un esforç de màrqueting local per promoure el seu estatus com a port d'origen del vaixell insígnia d'Oliver Hazard Perry, <i id="mwLg">Niagara</i>.
El sector manufacturer d'Erie continua sent destacat a l'economia local, mentre que les assegurances, la salut, l'educació superior, la tecnologia, les indústries de serveis i el turisme estan emergint com a motors econòmics. Com les altres ciutats portuàries dels Grans Llacs, Erie és accessible als oceans a través del llac Ontario i la xarxa del riu Sant Llorenç al Canadà. El clima local és humit, de quatre estacions i nevat, amb estius càlids i hiverns durs, a causa de la seva ubicació a la vora del llac al sud.

## Referències

* ↑ «Erie drops to fifth largest city in Pennsylvania». YourErie.com, 12-08-2021. Arxivat de l'original el d’octubre 5, 2022. [Consulta: 15 agost 2021].
* ↑ «Interesting Facts about Erie County». Erie County Government. Arxivat de l'original el September 27, 2007. [Consulta: 21 maig 2007].
* ↑ «2020 Population and Housing State Data». United States Census Bureau, Population Division. Arxivat de l'original el June 29, 2022. [Consulta: 7 gener 2024].
* ↑ «All About Erie, PA - Erie Regional Chamber & Growth Partnership». Arxivat de l'original el 2023-06-05. [Consulta: 8 juny 2024].
* ↑ «About Erie». The City of Erie. Arxivat de l'original el January 11, 2013. [Consulta: 3 febrer 2011].
# Economia de les Filipines

L'economia de les Filipines es va mostrar molt resilient a les crisis econòmiques globals, a causa de la seva poca dependència de les exportacions, al seu important mercat consumidor intern, als diners enviats per filipins residents en altres països, i al ràpid creixement de el sector de serveis. L'any 2017, per primera vegada des de la crisi mundial de 2008, la balança comercial va ser negativa, part a causa de l'ambiciós creixement de les despeses amb infraestructura, anunciat aquell any. No obstant això, les reserves internacionals van romandre en situació estable.
Filipines és principalment un país recentment industrialitzat, que té una economia en transició d'una base agrícola a una altra basada més en els serveis i indústria. A partir de 2017, el PIB per paritat de poder adquisitiu es va estimar en 877,2 milers de milions de US$.
Les exportacions primàries inclouen semiconductors i productes electrònics, equips de transport, robes, productes de coure, productes derivats del petroli, oli de coco i fruites. Els principals socis comercials inclouen Japó, Xina, Estats Units, Singapur, Corea del Sud, Països Baixos, Hong Kong, Alemanya, Taiwan i Tailàndia.
Filipines és actualment una de les economies de més ràpid creixement d'Àsia, és considerada un dels tigres asiàtics. No obstant això, persisteixen problemes importants, principalment relacionats amb la disminució de les grans disparitats d'ingressos i de creixement entre les diferents regions i classes socioeconòmiques del país, bé que s'observa disminució de la corrupció i l'augment de la inversió en infraestructura necessària per assegurar el seu creixement futur.

## Referències

* 1 2 3 4 5 CIA. «The World Factbook». Arxivat de l'original el 2015-07-19. [Consulta: 23 juny 2020].
# Riu Iguaçú

El riu Iguaçú (en portuguès rio Iguaçu, en castellà río Iguazú) és un riu de l'Amèrica del Sud, afluent del riu Paranà. El seu curs transcorre entre el Brasil, el Paraguai i l'Argentina. El seu nom prové de les paraules "y" (semblant a la /ü/ de l'alemany o la /u/ del francès, produïda per contracció de la gola) i "guasu", que en llengua guaraní volen dir "aigua" i "gran", respectivament.
L'Iguaçú neix a la serra do Mar, a l'estat de Paranà (Brasil), i arriba a tenir una amplada màxima de 1.500 metres. Després d'aproximadament 1.320 quilòmetres, dels quals 1.205 corresponen exclusivament al Brasil i 115 serveixen de frontera argentinobrasilera- desemboca en el riu Paranà, al trifini entre l'Argentina, el Paraguai i el Brasil. Té una conca hidrogràfica de 62.000 km².
Uns 23 quilòmetres abans d'arribar a aquesta confluència cau en un fort desnivell a través de les cascades de l'Iguaçú, que formen part del Patrimoni de la Humanitat. Les aigües de l'Iguaçú i el Paranà no es barregen immediatament, i durant força distància es poden advertir a ull nu les provinents de l'Iguaçú: clares, netes i verdoses, fent remolins entre les del Paranà, que són fosques i vermelloses, i que acaben per engolir les primeres.
El Brasil i l'Argentina es troben units pel pont internacional Tancredo Neves, inaugurat l'any 1985. El tram compartit amb l'Argentina s'inicia quan rep el seu afluent, el riu San Antonio.

## Vegeu també

* Llista de peixos del riu Iguaçú

## Referències

* ↑ «Iguaçú». ésAdir. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «PES Serra da Baitaca» (en portuguès). [Consulta: 20 setembre 2016].
* ↑ Varis, Olli; Tortajada, Cecilia; Biswas, Asit K. Management of Transboundary Rivers and Lakes. Springer, 2008, p. 271. ISBN 978-3-540-74926-4.
* ↑ «Iguaçu Falls». A: Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica Online Library Edition, 2011.
* ↑ «Iguazu National Park» (en anglès). Unesco. [Consulta: 2 agost 2021].
* ↑ «Iguaçu National Park» (en anglès). Unesco. [Consulta: 2 agost 2021].
* ↑ «Ponte da Fraternidade completa 32 anos» (en portuguès), 03-12-2017. Arxivat de l'original el 2021-11-04. [Consulta: 3 novembre 2021].
# Bousalem

Bousalem o Bou Salem (àrab: بوسالم, Būsālim) és una ciutat de Tunísia, de la governació de Jendouba, situada uns 12 km a l'est de la ciutat de Jendouba. La ciutat va portar el nom de Souk El Khemis, ‘Mercat del Dijous', fins que li fou canviat per decret el 30 d'abril de 1966. És capçalera d'una delegació amb 43.980 habitants (2004). El municipi té 20.098 habitants (2004).

## Economia

És una vila principalment agrícola, amb nombrosos petits llogarets a la seva rodalia. S'hi celebra mercat setmanal cada dijous.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 22 53 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en nou sectors o imades:
* Bou Salem Nord (22 53 51)
* Bou Salem Sud (22 53 52)
* Erroumani (22 53 53)
* El Brahmi (22 53 54)
* El Marja (22 53 55)
* Bir Lakhdar (22 53 56)
* El Koudia (22 53 57)
* El Msanghouche (22 53 58)
* Sidi Abid (22 53 59)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 22 12).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 65-68. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 143. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Bousalem - Lloc web oficial
# Charles Sheaffer

Charles Sheaffer (St. Davids, 6 de desembre de 1904 - Bryn Mawr, 28 d'agost de 1989) va ser un jugador d'hoquei sobre herba estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip estatunidenc en la competició d'hoquei sobre herba. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín quedà eliminat en la primera ronda de la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* 1 2 «Charles Sheaffer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 16 juliol 2018].
# Aleksandr Moskalenko

Aleksandr Moskalenko (en rus Александр Москаленко, Pereiaslovskaia, Krasnodar, Unió Soviètica, 4 de novembre de 1969) és un gimnasta soviètic i, posteriorment, rus ja retirat. Era especialitzat en trampolí i va ser el guanyador de dues medalles olímpiques i divuit metalls en el Campionat del Món de llit elàstic, entre elles cinc medalles d'or en la prova individual.

## Biografia

Va néixer el 1969 a la ciutat de Pereiaslovskaia, població situada al que en aquells moments formava part de la República Socialista Federada Soviètica de Rússia (Unió Soviètica) i que avui en dia forma part de Rússia. Va participar, als 30 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova masculina de trampolí, en la primera edició que aquesta modalitat formava part del programa olímpic. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia) va aconseguir guanyar la medalla de plata en aquesta mateixa prova.

## Referències

* ↑ «Gimnasia en trampolín» (en castellà). La Verdad, 12-07-2016. Arxivat de l'original el 2020-12-23. [Consulta: 17 setembre 2022].
* ↑ «HOW GYMNASTICS' YOUNGEST OLYMPIC DISCIPLINE SOARED TO HEIGHTS» (en anglès), 01-08-2020. [Consulta: 17 setembre 2022].
# Djavakheti

Djavakheti o Djavakhètia (georgià: ჯავახეთი, Djavakheti; armeni: Ջավախք, Djavakhk) és una regió de Geòrgia, a l'entorn del llac Parvana. Limita al nord amb el Samtskhé (avui Meskhètia). La principal població és Akhalkalaki.
Actualment forma part de la regió administrativa de Samtskhé-Djavakheti.

## Història

La Djavakhètia i la regió adjunta de la Calarzene (Klardjètia) fou un principat georgià del sud-oest de Kartli (aleshores regne d'Ibèria). Quan l'Imperi Sassànida va suprimir la reialesa ibera el 580 foren governades per una branca de la dinastia cosròida d'Ibèria sorgida (vers 534) de Lleó, un fill de Vakhtang I Cap de Llop i de la seva segona esposa romana d'Orient Helena. Modernament se li ha donat el nom de dinastia Guaràmida.
Els dos principats (Djavakhètia i Klardjètia), foren adquirits vers el 780 pel príncep bagràtida armeni Adarnases I de Tao de resultes del matrimoni del seu pare Vassak Bagratuní amb una filla del príncep Guaram III d'Ibèria, príncep de Djavakhètia i Calarzene.
La regió torna a agafar importància després de la revolució russa, quan Armènia i Geòrgia van esdevenir independents, i totes dues van reclamar la regió de les valls de l'Akhalkalaki i del Lorí) i es van enfrontar en la guerra armeno-georgiana del 13 al 31 de desembre de 1918; una mediació dels britànics i francesos el gener de 1919 va confiar la regió als georgians però a condició que els armenis participessin en el govern de la regió. Després de l'annexió de les dues repúbliques a la Unió Soviètica, la qüestió fou de nou examinada i el 4 de juliol de 1921 va decidir (suposadament sota influència de Stalin que era aleshores comissari del poble responsable de les nacionalitats) que pertanyeria a Geòrgia.
Actualment és una regió de majoria armènia. Per disminuir la proporció d'armenis el govern georgià intentà unir-la a altres províncies, però topà amb els preceptes constitucionals.

## Prínceps de Djavakhètia i de Calarzene
### Cosròides o Guaràmides

* 588-590: Guaram I, Príncep-Primat d'Ibèria ;
* 590-627: Esteve I, Príncep-Primat d'Ibèria ;
* 627-693: Guaram II, Príncep-Primat d'Ibèria ;
* 693-748: Guaram III el Jove, Príncep-Primat d'Ibèria ;
* 748-??? : Guaram IV o Gurguèn II ;
* ???-786: Esteve II, Príncep-Primat d'Ibèria.

### Bagràtides

* 786-807: Adarnases I ;
* 807-830: Aixot I el Gran, Príncep d'Ibèria ;
* 830-881: Guaram V ;
* 881-888: Narsès I.
# Ana Liliana Avião

Ana Liliana Avião (Luanda, 25 d'agost de 1994) és una model angolesa i una participant de concursos de bellesa que va guanyar Miss Angola 2018. Va representar Angola al concurs Miss Univers 2018.

## Vida personal

Actualment resideix als Països Baixos. És llicenciada en Ciències Empresarials.

## Concursos de bellesa

Avião va ser coronada com la guanyadora de Miss Angola 2018 en una final nacional celebrada a Luanda. Va succeir a Miss Angola 2017, Lauriela Martins.
Avião va representar Angola al certamen Miss Univers 2018 a Bangkok, Tailàndia, on no es va classificar.

## Referències

* ↑ «Ana Liliana Avião é a nova Miss Angola 2018» (en portuguès). SAPO. Arxivat de l'original el 2018-07-02. [Consulta: 11 octubre 2020].
* ↑ «Ana Liliana Avião eleita Miss Angola 2018» (en portuguès). O Pais. Arxivat de l'original el 2018-07-02. [Consulta: 11 octubre 2020].
* ↑ «Ana Liliana Avião é a nova Miss Angola 2018» (en portuguès). Angonoticias. Arxivat de l'original el 2018-07-02. [Consulta: 11 octubre 2020].
* ↑ «Gala Miss Angola 2018 já não será realizada no mês de Março» (en portuguès). Angorussia.
# Bouygues

Bouygues (Euronext EN) és un grup industrial francès diversificat fundat el 1952 per Francis Bouygues i dirigit pel seu fill Martin Bouygues.
El grup s'estructura al voltant de tres activitats: construcció amb Bouygues Construction, Bouygues Immobilier i Colas, telecomunicacions amb Bouygues Telecom i mitjans de comunicació a través del grup TF1. El 2020, les vendes de Bouygues van ascendir a 34.694 milions d’euros. A finals de 2020, el grup es va establir a 81 països dels cinc continents i donava feina a més de 129.018 persones, incloses 62.901 a l'estranger.

## Referències

* ↑ (francès)Martin Bouygues prépare sa succession à la tête du groupe Bouygues (TF1)
* ↑ (francès)Bouygues retenu pour la rénovation de la gare du Nord à Paris

## Enllaços externs

* bouygues.com
# Samuel Ewing

Samuel Ewing (Bryn Mawr, 27 de juliol de 1906 - Delray Beach, 6 d'abril de 1981) va ser un jugador d'hoquei sobre herba estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip estatunidenc en la competició d'hoquei sobre herba. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín quedà eliminat en la primera ronda de la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* 1 2 «Sam Ewing Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 16 juliol 2018].
# Bernat Fenollar

Bernat Fenollar (Penàguila, c. 1438 – València, 1516) va ser un eclesiàstic, poeta, professor i escaquista valencià. Formà part de l'Escola Satírica Valenciana. Fou secretari del certamen poètic del 1474 i li és atribuïda l'edició d’Obres e trobes, recull de les obres presentades al certamen.
La tertúlia més important valenciana es reuní a casa seva (Jaume Gassull, Joan Moreno, Baltasar Portell, Narcís Vinyoles, etc.). La majoria de la seva producció poètica forma part d'obres conjuntes amb altres autors: Lo procés de les olives (1497), Lo passi en cobles (1493), Escacs d'amor (editada el 1914), en què destaca per la seva correcció formal.
Alguns dels seus debats poètics s'apleguen en el Cancionero General (1511) d'Hernando del Castillo. Juntament amb Jeroni Pau va escriure les Regles d'esquivar vocables o mots grossers o pagesívols.

## Referències

* ↑ «Bernat Fenollar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Poesia de Bernat Fenollar a RIALC.
* Escacs d'amor de Francí de Castellví, Narcís Vinyoles i Bernat Fenollar a RIALC.
# Erich Cuntz

Erich Cuntz (23 de desembre de 1916 - 1 de juny de 1975), va ser un jugador d'hoquei sobre herba alemany que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla de plata com a membre de l'equip alemany en la competició d'hoquei sobre herba. En el seu palmarès també destaca la lliga alemanya de 1939 i 1943.

## Referències

* 1 2 «Erich Cuntz Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 25 d’agost 2011. [Consulta: 7 desembre 2018].
# Tito Warnholtz

Rudolf Warnholtz, més conegut com a Tito Warnholtz (Hamburg, 17 de febrer de 1906 - Hamburg, 12 de gener de 1993), va ser un jugador d'hoquei sobre herba alemany que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla de plata com a membre de l'equip alemany en la competició d'hoquei sobre herba. Fou 10 vegades internacional.

## Referències

* 1 2 «Tito Warnholtz Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 9 desembre 2018].
# Gurcharan Singh Grewal

Gurcharan Singh Grewal (4 de maig de 1911 - 7 de febrer de 1949) fou un jugador d'hoquei sobre herba indi que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Lt. Col. Gurbachan Singh Grewal dead» (en anglès) p. 7. The Indian Express, 11-02-1949. [Consulta: 20 abril 2023].
* ↑ «Olympedia – Gurcharan Singh». [Consulta: 20 abril 2023].
# Francisco Javier Guerrero Martín

Francisco Javier Guerrero Martín (Coín, Província de Màlaga, 11 de març de 1996), conegut com a Francis, és un futbolista professional andalús que juga com a lateral dret o migcampista.

## Carrera de club

Francis va ingressar al planter del Reial Betis el 2014, provinent del Puerto Malagueño CF. Va debutar com a sènior amb el Real Betis B el 19 d'abril de 2015, entrant a la primera part com a substitut de Nacho Abeledo en un partit de la Segona Divisió B contra la Real Balompédica Linense a fora, que acabà en empat a zero.
Francis va marcar el seu primer gol com a sènior el 21 de febrer de 2016, l'únic del seu equip en una derrota per 1–3 contra el Real Jaén. El 15 de març de l'any següent va renovar contracte amb el club.
Francis va debutar amb el primer equip – i a La Liga – el 20 d'agost de 2017, substituint Matías Nahuel en una derrota per 0–2 a fora contra el FC Barcelona. Reconvertit a lateral esquerre per l'entrenador Quique Setién, va marcar el seu primer gol com a professional el següent 17 de març tot marcant el tercer en una victòria per 3–0 a casa sobre el RCD Espanyol.
El 31 de gener de 2020, després d'haver jugat només un partit de Copa del Rei durant la temporada, Francis fou cedit a la UD Almería de Segona Divisió fins al juny.

## Referències

* ↑ Alba, Jesús. «Lo mejor del Puerto Malagueño, para el Betis y para el Málaga» (en castellà). Cuenta con la Cantera, 13-07-2014. Arxivat de l'original el 21 agost 2017. [Consulta: 20 agost 2017]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-08-21. [Consulta: 8 novembre 2020].
* ↑ Cerpa, Rafa. «Valioso empate que sabe a playoff» (en castellà). Vavel, 19-04-2015. [Consulta: 6 gener 2018].
* ↑ «Real Jaén 3–1 Betis B: Se aleja la permanencia» (en castellà). , 21-02-2016 [Consulta: 6 gener 2018].
* ↑ «Seis canteranos del Betis B amplían sus contratos con el club» (en castellà). Real Betis, 15-03-2017. [Consulta: 20 agost 2017].
* ↑ Rodríguez, José María «Messi juega contra la tristeza» (en castellà). , 20-08-2017 [Consulta: 20 agost 2017].
* ↑ Pulido, Jorge. «Francis Guerrero, el amuleto del Betis» (en castellà). Vavel, 27-02-2018. [Consulta: 17 març 2018].
* ↑ Espina, José Antonio «El Betis mira a Europa en la noche negra de Pau» (en castellà). , 17-03-2018 [Consulta: 18 març 2018].
* ↑ «Real Betis and UD Almería reach an agreement for the transfer of Francis». Real Betis, 31-01-2020. [Consulta: 1r febrer 2020].

## Enllaços externs

* Francisco Javier Guerrero Martín a BDFutbol
* Beticopedia profile (castellà)
* Francisco Javier Guerrero Martín, Fitxa a Soccerway
# Lawrence Knapp

Lawrence Knapp (Garden City, 30 de maig de 1905 - Washington DC, 8 de novembre de 1976) va ser un jugador d'hoquei sobre herba estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip estatunidenc en la competició d'hoquei sobre herba. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín, quedà eliminat en la primera ronda de la competició d'hoquei sobre herba.
Va estudiar al Yankton College de Yankton, Dakota del Sud, on va jugar a bàsquet i futbol americà i practicà l'atletisme. El 1927 estudiava dret a la Universitat George Washington de Washington, DC i el 1932 passà a viure a Nova York, on treballà en un despatx d'advocats.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Larry Knapp». [Consulta: 13 octubre 2024].
* ↑ «Letters Given Yankton Squad». Argus Leader, 13-03-1924, p. 9.
* ↑ «Four Letter Man in Two Sports». Argus Leader, 26-03-1925, p. 9.
* ↑ «Prizes Announced for Law Students». The Washington Post, 09-10-1927, p. R10.
* ↑ «Knapp, Former Yankton Athlete, in Olympic Team». Argus Leader, 27-07-1932, p. 10.
# El Clopers

El Clopers és conjunt d'edificacions adossades de diferents èpoques, catalogades com a monument del municipi de Santa Coloma de Farners (Selva) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La primera notícia documental és una capbrevació a favor de Berenguer de Farners per Francesc Clopers de l'any 1339 però l'edifici actual és del segle xix.
El cos principal, de tres plantes amb coberta de dues vessants amb caiguda a la façana és del segle XIX. La porta té brancals de pedra i arc rebaixat, però la llinda i la resta d'obertures són de rajol amb arc de descàrrega. La primera planta té balcons amb barana de ferro, la segona planta només la finestra central té una barana. El parament és tot de pedra irregular i carreus ben tallats als angles. La façana principal dona a un pati tancat per un mur on hi ha el paller del qual destaca un rellotge de sol. Darrere d'aquest cos principal, hi ha un altre cos de dues plantes amb una gran terrassa i una galeria de dos arcs de mig punt també de rajol. La façana lateral també té una entrada que correspon a un altre habitatge, amb arc rebaixat, situat sota la terrassa. Al costat hi ha les finestres rectangulars, i tres obertures amb arc de mig punt també de rajol.

## Referències

* 1 2 «El Clopers». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 març 2013].

## Enllaços externs

* «El Clopers». Patrimoni de la Selva. Consell Comarcal de la Selva.
# Can Viladevall (Sant Jordi Desvalls)

Can Viladevall és una casa al nucli de Sant Jordi Desvalls (el Gironès) catalogada a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És una típica mansió benestant de grans dimensions. Té planta, pis i golfes (en algunes zones). Teulada a una vessant coberta amb teula. Les obertures alternen dues solucions: rectangulars i de mig punt, llevat d'algunes de la façana que són conopials.
La façana presenta portalada dovellada i les finestres conopials de reminiscències medievals. Té un pati interior amb altes galeries amb arcades de mig punt sostingudes per senzilles columnes. A la part baixa s'obren dos grans obertures de mig punt. La majoria de les portes i finestres es troben dovellades i hi ha alguna finestra amb decoració.
Fou una de les cases més importants del lloc. Posseïen finques arreu del terme. Venen documentats repetidament a les testamentaries dels segles xv, xvi i xvii i en testament atorgat el maig de 1771 consta que Salvador Viladevall deixa com a usufructuària dels seus béns l'esposa Gertrudis Viladevall, mare de Joaquim Viladevall, que institueix com a hereu.
Està en bon estat de conservació i té un hort i un molí.
Els Viladevall són esmentats al segle xix com a dirigents del consistori municipal. Ja morts els senyors Casamor, descendents dels Viladevall, heretà la casa la senyora Assumpció Vilaseca, vídua Nogué.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Viladevall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 novembre 2016].