OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Butades

Butades de Sició fou un artista llegendari de l'antiga Grècia d'època desconeguda, segurament del segle vii abans de la nostra era, sobre el qual refereix Plini el Vell una tradició coríntia que li atribueix la invenció de les figures plàstiques de terra cuita, és a dir, de l'escultura.
D'acord amb Plini el Vell, la filla de Butades es va enamorar d'un jove corinti i en disposar-se el nuvi a marxar a l'estranger, la darrera nit, en acomiadar-se, la núvia tingué la idea de quedar-se amb el retrat del seu amant, per a això traçà amb carbonet el perfil de la seua cara, assenyalat per l'ombra a la paret de la cambra. Butades va aplicar-hi una capa d'argila, que modelà seguint les sinuositats del rostre; llevà l'argila de la paret, la ficà al forn i en va obtenir un retrat durador, que segons la tradició es conservà en el Nimfeu de Corint fins que conqueriren la ciutat els romans al comandament de Luci Mummi i la van arrasar.
Aquesta llegenda s'ha representat moltes voltes en pintura: com ara en La donzella coríntia (1782-1784), de Joseph Wright, i en La invenció de l'art del dibuix (1791), de Joseph-Benoît Suvée.
Al mateix Butades se li va atribuir també la invenció d'una barreja de terra de rajola i guix, que s'aplicava als treballs d'adorn; haver sigut el primer que construí teules adornades amb figures als extrems i haver construït els acroteris decorats amb figures.

## Referències

* ↑ Plini el Vell, Història natural, llibre XXXV, paràgraf 151 (versió en francés d'Emile Littré). Consultat el 25 de juliol de 2017. «Ara tractaré sobre l'art de modelar coses d'argila o de plàstica. Butades de Sició, ceramista d'argila, fou el primer que el va inventar a Corint, l'art de fer retrats amb argila i que fins hui s'utilitza. Tanmateix, és gràcies a la seua filla: ella i l'amor amb un jove que partia a un viatge llunyà: dibuixà els contorns de les línies, a l'ombra del seu rostre projectat en una paret per la llum d'una llàntia; el pare posà argila a les línies, i feu un model que després ficà al foc amb altres coses de ceràmica.»
* ↑ Plini el Vell, op. cit., XXXV, 151. «S'ha informat que aquestes primeres obres es guardaven al Nimfeu fins a la destrucció de Corint por Mummi.»
# Jebel Oust

Jebel Oust o Djebel Oust (àrab: جبل الوسط Jabal al-Wusṭ) és una localitat del nord-oest de Tunísia, situada una trentena de quilòmetres al sud-oest de Tunis, a la riba dreta del riu Miliana. Està repenjada sobre la montanya epònima, amb un alçada de 396 metres. Adscrita a la governació de Zaghouan, constitueix una municipalitat amb 5.325 habitants el 2014.

## Economia

La localitat s'aprofita del desenvolupament industrial de la capital, especialment per la seva situació a prop de la RN3. Amb Bir Mcherga, acull una de les tres àrees industrials importants de la governació, de més de 200 hectàrees. Hi destaca la instal·lació de la cimentera del segon fabricant de ciment més gran a Tunísia i la seva fàbrica de granulats contigua, la marca de la qual és Jbel Oust.

## Termalisme

La ciutat és coneguda sobretot per la seva font d’aigua calenta explotada des de l'edat antiga. Tot i que abans la font floria al flanc oriental de la muntanya, ara cal bombejar l'aigua a 100 metres de profunditat. Existeix una estació termal, aprovada per l’Oficina Nacional de Termalisme i Hidroteràpia Tunisiana, per tal d’explotar les propietats d’aquesta aigua cloro-sulfatada que brolla a 54º C. A més dels hotels situats a la ciutat, l'estació termal compta amb dos hotels amb una capacitat total de 156 llits.

## Patrimoni

S'hi ha descobert una ciutat antiga, situada a mig camí entre les ciutats de Thuburbo Majus i Oudna. Les excavacions han tret a la llum un santuari, unes termes, unes cisternes i una residència adossada a les termes. Una expedició arqueològica franco-tunisiana és responsable, des del 2000, d'estudiar el jaciment.

## Administració

Forma una municipalitat o baladiyya amb codi geogràfic 16 14.
A més, constitueix un sector o imada (codi geogràfic 16 53 55), de la delegació o mutamadiyya de Bir Mcherga (16 53).

## Referències

* ↑ «Populations, logements et ménages par unités administratives et milieux». [Consulta: 19 novembre 2017]. Arxivat 1 de novembre 2020 a Wayback Machine..
* ↑ «Ciments Jbel Oust». [Consulta: 4 juillet 2023]..
* ↑ «Élaboration d'une étude stratégique pour le développement du gouvernorat de Zaghouan à l'horizon 2030 pour le ministère du Développement, de l'Investissement et de la Coopération internationale», 01-11-2017. [Consulta: 4 juillet 2023]..
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 139. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 53-54. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Jebel Oust - Lloc web oficial
# Stevie Nicks

Stephanie Lynn "Stevie" Nicks (Phoenix, Arizona, 26 de maig de 1948) és una cantant i compositora nord-americana, coneguda per haver estat membre del grup Fleetwood Mac, a més de tenir una llarga carrera com a solista, i que en conjunt ha produït més de 20 Top 40 èxits. Com a membre de Fleetwood Mac, va entrar al The Rock and Roll Hall of Fame el 1998 i com a solista el 2019.

## Referències

* ↑ «Stevie Nicks Scores Her Second Rock And Roll Hall Of Fame Induction» (en anglès). Premis Grammy, 14-12-2018. [Consulta: 1r setembre 2024].
* ↑ «Stevie Nicks, la hechicera del rock que sigue congregando a multitudes y conquistando a las nuevas generaciones» (en castellà). Vogue, 24-07-2024. [Consulta: 1r setembre 2024].
# Flea

Michael Peter Balzary (nascut el 16 d'octubre de 1962), conegut pel seu nom artístic Flea, és un baixista, trompetista i actor ocasional estatunidenc d'origen australià. És més conegut per ser el baixista, cofundador, i un dels components del grup de rock Red Hot Chili Peppers. Flea també és el cofundador del Conservatori de Siverlake de Música, una organització sense ànim de lucre fundada el 2001 per ensenyar música.
La seva feina amb el grup inclou diferents estils musicals, des de slaps agressius amb el baix fins a tècniques menys estridents i més melòdiques. Amb influències de la música funk i del punk rock, Flea se centra en tècniques més simplistes i minimalistes amb tocs de complexitat que s'han d'utilitzar amb moderació.
A part de Red Hot Chili Peppers, ha col·laborat amb diferents artistes, com Jane's Addiction, Thom Yorke (Atoms for Peace), The Mars Volta, i Alanis Morissette.
Originalment un prodigi amb la trompeta, Flea va aprendre a tocar el baix a l'institut d'un amic seu i futur guitarrista dels Red Hot Chili Peppers Hillel Slovak, qui necessitava un baix pel seu grup Anthym. Flea es va unir al grup, però en va marxar pocs mesos després per tocar al grup de punk rock Fear. Poc després va tornar amb Slovak per formar una banda juntament amb dos amics més, Anthony Kiedis i Jack Irons. D'aquesta unió en va sorgir els Red Hot Chili Peppers.
Flea ha fet diverses aparicions en pel·lícules, com Back to the Future Part II (1989) i Part III (1990), Por i fàstic a Las Vegas (Fear and Loathing in Las Vegas) (1998), My Own Private Idaho (1991), Suburbia (1984) i The Big Lebowski (1998).
# Hong Kong Exchanges and Clearing Limited

Hong Kong Exchanges and Clearing Limited (HKEX; xinès: 香港交易及結算所有限公司) és una organització que opera una sèrie de mercats de renda variable, mercaderies, renda fixa i divises a través de les seves filials de propietat total The Stock Exchange of Hong Kong Limited (SEHK), Futures Exchange Limited (HKFE) i London Metal Exchange (LME).
A l'agost de 2024, HKEX tenia una capitalització de mercat d'aproximadament 4 bilions de dòlars dels EUA i 2.621 empreses cotitzades, la qual cosa la converteix en la vuitena borsa de valors més gran del món. HKEX va ser la 10a borsa de valors més gran pel que fa als ingressos de la sortida a borsa durant el primer trimestre del 2024.
El Grup també opera quatre sales de compensació a Hong Kong: Hong Kong Securities Clearing Company Limited (HKSCC), HKFE Clearing Corporation Limited (HKCC), SEHK Options Clearing House Limited (SEOCH) i OTC Clearing Hong Kong Limited (OTC Clear). HKSCC, HKCC i SEOCH ofereixen activitats integrades de compensació, liquidació, dipòsit i nominació als seus participants, mentre que OTC Clear ofereix derivats de tipus d'interès OTC i serveis de compensació i liquidació de forwards no lliurables als seus membres. HKEX proporciona dades de mercat a través de la seva entitat de difusió de dades, HKEX Information Services Limited
El govern de Hong Kong és el major accionista d'HKEX i té el dret de nomenar sis dels tretze consellers del consell.

## Referències

* ↑ «Hong Kong stock exchange fights to regain investors' faith». Financial Times, 27-04-2024.
* ↑ «HKEX Monthly Market Highlights» (en anglès). hkex.com.hk, 31-08-2024. [Consulta: 16 setembre 2024].
# Horacianes (1974)

Horacianes és un poemari de Vicent Andrés i Estellés, que consta d'una sèrie de vuitanta poemes, escrits entre el 1963 i el 1970, i editat per primera vegada en una versió revisada dins el segon volum de les obres completes de l’autor Les pedres de l’àmfora (1974).
Aquesta obra és una de les més destacades de l’autor, on reprèn la tradició clàssica grecollatina, com ja havia fet en altres ocasions amb les Bucòliques de Virgili o les figures de Gai Valeri Catul i Ovidi. El cicle de poemes que conté s'assembla a un dietari poètic, tant per la seva estructura fragmentada com per la seva capacitat d’evocar l’entorn més proper amb una precisió plena de detalls significatius. Es tracta d’un llibre impregnat de calidesa i d’una sinceritat humana profunda, expressades mitjançant un lèxic senzill i una forma que, tot i aparentment relaxada, amaga una gran destresa artística.

## Contingut de l'obra

Aquest estudi se centra en Horacianes (1906) de Miquel Costa i Llobera. És un dels poemaris més destacats de Vicent Andrés Estellés, i analitza com aquest es converteix en un exercici de reescriptura de les Sàtires, Odes i Èpodes del poeta llatí Horaci. Tanmateix, en aquest context, la intertextualitat i el joc d’identificacions adquireixen un component crític, ja que permeten a Estellés esquivar la censura del moment i abordar, des de la quotidianitat, temes com el sexe i l’erotisme, així com les penúries de la guerra i qüestions relacionades amb la corrupció política..

## Crítica i recepció

En aquest poemari, Estellés juga a l’ambigüitat de la identitat com a mecanisme d'engany a la censura. L'actitud política de l'autor es manifesta de manera encoberta a través de la seua estètica i aquesta és una estratègia que usa Estellés per esquivar la censura.
D'altra banda, Ferran Ferrando en la seua tesi doctoral troba en aquest poemari una gran contradicció il·lustrada per les tesis de Pierre Bourdieu pel que fa al gust: tot i que Estellés s'enarbora com a poeta del poble, de les classes populars, el fet de pertànyer a l'elit cultural l'allunya del gust popular perquè el seu plaer estètic és nascut de la llibertat i del luxe. La incoherència moral que suposa per al jo líric Horaci-Estellés la impossibilitat de vehicular la veu del poble es percep en molts dels poemes, com és el cas dels textos I, XXI i LXXV.

## Referències

* ↑ «Les pedres de l'àmfora». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana. [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ «Horacianes». Diccionari de la Literatura Catalana. [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ Ruiz Navarro, Amanda «Reescriptura i reivindicació a les horacianes de Vicent Andrés Estellés». 452ºF: revista de teoría de la literatura y literatura comparada, 10, 2014, pàg. 166–182. ISSN: 2013-3294.
* ↑ Monferrer, Aina. «Horacianes (1974)». Visat, 01-10-2013. [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ Ferrando, Ferran «Sobre la finalitat dels clàssics per a Estellés». Opera estellesiana. Per a una edició crítica de Vicent Andrés Estellés. Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana, 2010, pàg. 133-138.
# Hundred Miles

"Hundred Miles" és una canço tropical house del 2015 del grup barceloní Yall i de la cantant Gabriela Richardson. La cançó va ser escrita per David Borras Paronella, Joan Sala Gasol i Gabriela Richardson Torres. La cançó es va fer coneguda després que es va fer servir en un anunci publicitari del 2015 per a la marca de roba casual Desigual.
El vídeo musical es va publicar el 9 de desembre de 2015 a Vevo. Es mostren cinc joves ballant en diferentes pistes de joc mentre Gabriela actua en solitari. Al final, ella s'uneix amb els tres membres de Yall. Al febrer de 2020, el vídeo havia rebut 50 milions de visualitzacions.

## Referències

* 1 2 «'Hundred Miles', el éxito de YALL que ha sorprendido a todo el mundo ya tiene vídeo oficial» (en castellà). El Mundo, 10-12-2015.
* ↑ «Hundred Miles - Yall - Gabriela Richardson». Deezer, 16-10-2015.
* ↑ «Hundred Miles - Yall». Vevo, 09-12-2015.
# Colònia Burés

«Colònia Burés» té aquests significats:
* El Burés, colònia industrial de Castellbell i el Vilar (Bages)
* Fàbrica Burés (Anglès), colònia industrial d'Anglès (la Selva)
* Fàbrica Burés de Sant Joan de Vilatorrada (Bages), fàbrica de riu (sense colònia d'habitatges)
# Eleccions parlamentàries poloneses de 1993

Les Eleccions parlamentàries poloneses de 1993 es van celebrar a Polònia el 19 de setembre de 1993 per a renovar l'Assemblea Nacional de Polònia, formada pel Seim de 460 diputats i el Senat de 100 membres. El partit més votat fou Aliança de l'Esquerra Democràtica i es formà un govern de coalició dirigit per Waldemar Pawlak (Partit Popular Polonès), qui fou nomenat primer ministre de Polònia.
Resum dels resultats electorals de 19 de setembre de 1993 a l'Assemblea Nacional de Polònia
| Partits | Vots | % | Escons al Sejm | +/- | Escons al Senat |
| Aliança de l'Esquerra Democràtica (Sojusz Lewicy Demokratycznej, SLD) | 2.815.169 | 20,41 | 171 | +111 | 37 |
| Partit Popular Polonès (Polskie Stronnictwo Ludowe, PSL) | 2.124.367 | 15,40 | 132 | +84 | 36 |
| Unió Democràtica (Unia Demokratyczna, UD) | 1.460.957 | 10,59 | 74 | +12 | 5 |
| Unió del Treball (Unia Praci, UP) | 1.005.004 | 7,28 | 41 | - | 2 |
| Comitè Electoral Catòlic | 878.445 | 6,37 | 0 | -49 | - |
| Confederació per una Polònia Independent (Konfederacja Polski Niepodległej) | 795.487 | 5,77 | 22 | -24 | - |
| Bloc de Suport a les Reformes (Bezpartyjny Blok Wspierania Reform) | 746.653 | 5,41 | 16 | - | 2 |
| Solidarność | 676.334 | 4,90 | - | | 9 |
| Entesa Centrista (Porozumienie Centrum) | 609.973 | 4,22 | - | | - |
| Congrés Liberal Democràtic (Kongres Liberalno-Demokratyczny) | 500.578 | 3,99 | - | | - |
| Unió de la Política Real (Kongres Liberalno-Demokratyczny) | 438.559 | 3,18 | - | | - |
| Autodefensa de la República de Polònia (Samoobrona Rzeczpospolitej Polskiej) | 383.967 | 2,78 | - | | - |
| Partit X | 377.480 | 2,74 | 0 | -3 | - |
| Coalició per la República | 371.923 | 2,70 | 0 | - | - |
| Aliança dels Camperols | 327.085 | 2,37 | 0 | - | - |
| Comitè Electoral de la Minoria Alemanya (Komitet Wyborczy Mniejszość Niemiecka) | 60.770 | 0,44 | 4 | | |
| Independents | | | | | 9 |
| Total (participació 52,13%) | | | 460 | | 100 |

## Referències

* Obwieszczenie Państwowej Komisji Wyborczej z dn. 25 IX 1993 r., Monitor Polski. Nr 64, poz. 620
* Obwieszczenie PKW z dn. 25 IX 1993 r., M.P. Nr 64, poz. 621
# Teoria de la bastida

La teoria de la bastida o bastida educativa (en anglès, instructional scaffolding) va ser proposada per Jerome Bruner l'any 1976 i es basa en la visió constructivista de Lev Vigotski amb el seu concepte de zona de desenvolupament pròxim (ZDP).
Tracta de la distància entre allò que un alumne pot resoldre per si sol, i allò que podria realitzar amb ajuda d'un professor, arribant eventualment al nivell de desenvolupament potencial. La informació que presenta el professor a l'alumne ha de ser engrescadora, ha de presentar-se en forma de repte cap a l'alumne i ha d'estar preparada. Així doncs, cal saber què presentar i quan presentar-ho de manera que sigui plenament comprensible i ajudi veritablement a la creació de coneixement.

## Referències

* ↑ «TERMCAT - Cercaterm - teoria de la bastida». [Consulta: 15 maig 2018].
* ↑ Guevara (Ph.D.), Sergio Ribeiro. «Cómo el andamiaje educativo puede mejorar la comprensión» (en espanyol europeu), 26-12-2021. [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ «Las teorías del andamiaje de Bruner y Vigotsky» (en castellà). [Consulta: 19 març 2024].
* ↑ «Scaffolding in Education: A teacher's guide» (en anglès). [Consulta: 19 març 2024].
* ↑ Staff, TeachThought. «Learning Theories: Jerome Bruner On The Scaffolding Of Learning» (en anglès americà), 02-12-2014. [Consulta: 19 març 2024].
* ↑ «Jerome Bruner Theory of Cognitive Development & Constructivism» (en anglès americà), 01-02-2024. [Consulta: 19 març 2024].
* ↑ «Instructional Scaffolding to Improve Learning | Center for Innovative Teaching and Learning» (en anglès). [Consulta: 25 abril 2024].
* ↑ Staff, TeachThought. «Learning Theories: Jerome Bruner On The Scaffolding Of Learning» (en anglès americà), 02-12-2014. [Consulta: 25 abril 2024].

## Vegeu també

* Construccionisme social
* Didàctica
* Educació
* Psicologia del desenvolupament
# Iahnie de fasole

Els iahnie de fasole (en català guisat de mongetes) és un menjar tradicional romanès i es troba a gairebé totes les zones del país. Amb motiu del dia nacional de Romania, a les festes de diverses ciutats, se serveix un guisat de mongetes a la cassola. Se sol servir amb ciolan o salsitxes i murături. La paraula "iahnie" deriva de la llengua turcă com drept yahni, també coneguda a Bulgària com iahnija. No s'ha de confondre el guisat de mongetes amb les mongetes premsades.

## Ingredient

Per preparar un guisat de 4 porcions calen: 500 g de mongetes seques, 3 cebes, opcionalment 2 grans d'all, brou, tomàquet, oli, 1-2 fulles de llorer, herbes (julivert, sajolida o fins i tot anet o estragó), sal i pebre.

## Preparació

Remullar les mongetes la nit anterior, bullir-les en 2-3 aigües l'endemà, afegir 1/2 culleradeta de bicarbonat de sodi. Fregiu la ceba picada amb oli, barregeu-la amb les mongetes, afegiu-hi el brou i les fulles de llorer. Deixeu-ho bullir junt, afegiu sal i verdures al final. No s'ha de deixar caure massa. També es pot refinar amb nata.
Sovint se serveixen amb salsitxes fregides, costelles fumades o altres carns fumades, preferentment amb escabetxos.

## Referències

* ↑ Din limbă turcă - "yahni" Dicționarul explicativ al limbii române, ediția a II-a, Academia Română, Institutul de Lingvistică "Iorgu Iordan", Editura Univers Enciclopedic, 1998
* ↑ Din limba bulgară - "iahnija" Dicționarul explicativ al limbii române, ediția a II-a, Academia Română, Institutul de Lingvistică "Iorgu Iordan", Editura Univers Enciclopedic, 1998
* 1 2 Sanda Marin: „Carte de bucate”, Editura Orizonturi, București 1995, p. 166
* 1 2 Silvia Jurcovan: „Carte de bucate”, Editura Humanitas, București 2012, p. 119 ISBN 978-973-50-3475-7
* ↑ Silvia Jurcovan: „Carte de bucate”, Editura Humanitas, București 2012, p. 137 ISBN 978-973-50-3475-7

## Enllaços externs

* Iahnie de post Arxivat 2011-04-19 a Wayback Machine.
* Diferite retete de iahnie
* Fasolea cu ciolan n-a fost niciodată tradiție de 1 Decembrie!, 1 decembrie 2011, Mihnea-Petru Pârvu, Evenimentul zilei
# Illa del barranc dels Estrets

L'Illa del Barranc dels Estrets és un dels espais del complex de zones humides de les Illes de l’Ebre. Es localitza al sud de nucli urbà de Bítem, al terme municipal de Tortosa, i es forma bàsicament amb els sediments arrossegats pel barranc dels Estrets que posteriorment l’Ebre redistribueix. Ocupa poc més de 2 hectàrees.
Aquesta illa ha evolucionat en poc temps cap a una formació arbòria densa constituint un bosc de ribera de notable entitat i interès conservacionista (hàbitat d’interès comunitari, codi 92A0). Bàsicament hi ha salzedes arbustives de sarga (Salix elaeagnos) i saulic (S. purpurea). El seu interès es veu reforçat per la presència del lligabosc valencià (Lonicera biflora) que a Catalunya només es localitza en alguns punts de les terres de l’Ebre.
Pel que fa a la fauna, l’illa acull nombroses poblacions d’ardèids i altres ocells. Això és degut bàsicament a que el conjunt de les illes fluvials de l’Ebre representen un rosari de biòtops-pont que faciliten el desplaçament de multitud d’ ocells de zones humides, des dels aiguamolls litorals -majoritàriament el delta de l’Ebre-, vers l’interior de la península Ibèrica.
Tot i que el seu estat de conservació és bo i no s'identifiquen impactes específics sobre l'espai, la problemàtica ambiental que podria tenir l'espai en un futur serà molt semblant a la resta d’espais del complex de zones humides de les Illes de l’Ebre. És per aquest motiu que convindria plantejar-se la seva gestió i conservació de forma global.
L’illa del barranc dels Estrets no gaudeix de cap protecció específica. Seria recomanable però plantejar-se la incorporació d’aquesta illa a la xarxa catalana d’espais protegits, ja que se situa entre dues illes que sí que en formen part.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Illa del Barranc dels Estrets». Zones Humides de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 20 de febrer 2015. [Consulta: 16 febrer 2015].
# Artigat

Artigat és un municipi francès, situat al departament de l'Arieja i a la regió d'Occitània. El 2021 comptava amb 558 habitans.

## Referències

* ↑ «Commune d'Artigat» (en francès). Institut national de la statistique et des études économiques. [Consulta: 1r febrer 2025].
* ↑ «Dossier complet: Commune d'Artigat (09019)» (en francès). Institut national de la statistique et des études économiques. [Consulta: 1r febrer 2025].
# Abd-al-Wassi (nom)

Abd-al-Wassi és un nom masculí teòfor àrab islàmic (àrab: عبد الواسع, ʿAbd al-Wāsiʿ) que literalment significa ‘Servidor de l'Immens’, essent «l'Immens» un dels epítets de Déu. Si bé Abd-al-Wassi és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit ‘Abdul Wasie... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen molts musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.

## Notes

* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «وسع». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «وسع» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.