OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Emilio de Ojeda y Perpiñán

Emilio de Ojeda y Perpiñán (Sevilla, 29 de juliol de 1845-Biarritz, 4 de juny de 1911) va ser un polític i diplomàtic espanyol.

## Biografia

Després d'acabar estudis de Dret, va ingressar en la Carrera Diplomàtica. El 1864 va prendre possessió del seu primer destí, a la Xina. Després fou destinat a la Santa Seu (1869-1872), Secretari en la Legació a Tòquio (1869), secretari de segona a Roma (1877), de primera a Londres (1879), cònsol general a Bolívia (1882), Montevideo (1883), Lima (1884) i Buenos Aires (1888), i Ministre plenipotenciari a Atenes (1889) i al Marroc (1902). Fou secretari de la Delegació Espanyola que va intervenir en la signatura del Tractat de París que, en 1898, va posar fi a la guerra de Cuba. Subsecretari del Ministeri d'Estat, va ser ministre d'Estat interí en quatre ocasions: en 1905 dues vegades, i en 1906 unesaltres dues. El 1906 fou nomenat ambaixador davant la Santa Seu, càrrec que va exercir fins a la seva mort.

## Referències

* ↑ Cementerio de Biarritz Arxivat 2015-07-22 a Wayback Machine., a orienteeterno.org
* ↑ Manuel Espadas Burgos y Juan Carlos García Alía Buscando a España en Roma p.277, recull que fou ambaixador de 1906 a 1913

## Enllaços externs

* Óscar Javier Sánchez Sanz Diplomacia y Política Exterior. España, 1890-1914 p.419-421
# Anthony Fiala

Anthony Fiala (Jersey City, 19 de setembre de 1869 - Brooklyn, 8 d'abril de 1950) fou un explorador estatunidenc que va estudiar a la Cooper Union i la National Academy of Design de Nova York. Durant els primers anys de vida fou dissenyador litogràfic, químic, dibuixant, cap del departament d'art i gravat del Daily Eagle (1894–99) de Brooklyn i corresponsal d'aquest diari a la Guerra hispano-estatunidenca.
El 1901 i 1902 va acompanyar l'expedició al Pol Nord de Baldwin i Ziegler com a fotògraf. De 1903 a 1905 va comandar l'expedició polar Ziegler, enviada per Ziegler des de Tromsø, el juliol de 1903. El partit va arribar als 82° 4' N i va inspeccionar la Terra de Francesc Josep, però va perdre el seu vaixell, Amèrica, a la badia de Teplitz, i no va aconseguir arribar al Pol. Un equip de salvament, enviat per William S. Champ, va trobar Fiala i els seus homes al cap de Dillon el juliol de 1905 i els va portar a casa.
El novembre de 1907, el capità George Comer va establir amb èxit una base de provisions a l'Àrtida per a l'expedició de Fiala de 1908. El 1914 Fiala va acompanyar a Theodore Roosevelt en l'expedició científica Roosevelt-Rondon a zones fins aleshores inexplorades del Brasil. Va escriure Troop "C" in Service (1899) i Fighting the Polar Ice (1906).

## Referències

* 1 2 3 Mills, William James. Exploring Polar Frontiers: M-Z (en anglès). ABC-CLIO, 2003, p. 222-223. ISBN 978-1-57607-422-0.
* ↑ «Arctic Postal History 1900-05». [Consulta: 11 desembre 2020].
* ↑ «To establish Fiala Bases – Capt. Comer, who will command Arctic expedition, starts Tuesday» (PDF). The New York Times, 07-07-1907 [Consulta: 30 març 2008].
* ↑ «Finds a base for Fiala – Capt. Comer confident that expedition will reach the North Pole» (PDF). The New York Times, 03-11-1907 [Consulta: 30 març 2008].
# Ihy

En la mitologia egípcia, Ihy (ỉḥy en egipci) és un déu jove fill de Hator. Els seus símbols són el sistre (símbol representatiu també de la seva mare) i el collaret i el seu nom representa l'alegria de tocar l'instrument. De fet, es creu que els mateixos egipcis associaven el nom del déu amb l'instrument.
La paternitat d'Ihy està disputada entre Horus i Ra. Ihy es pot veure representat tant com un nen nu, amb cabells arrissats, collar i sistre, com un nen nu amb el dit a la boca. Era adorat juntament amb Horus i Hator com a tríada a Dandara, el seu principal lloc de culte, construït a principis de la dinastia IV.
L'emperador August va ordenar erigir una segona "casa de part" al temple de la mare d'Ihy, amb imatges del naixement del déu i celebracions pintades a la paret. Ihy és mostrat com el déu del pa, de la cervesa, dels taüts i del Llibre dels morts. En aquests temples també es representaven obres de misteri en tretze actes sobre la fertilitat.

## Referències

* 1 2 3 Zahan, S. Mishor (Egypt). Kolkata, India: Aranyaman, 2018, p. 51–52.
* 1 2 Wilkinson, Richard H. (2003). The Complete Gods and Goddesses of Ancient Egypt. Thames & Hudson. pp. 132–133
* ↑ Mirza, Umair. «Dictionary of Ancient Egypt: The British Museum Edition : Umair Mirza : Free Download, Borrow, and Streaming : Internet Archive». Internet Archive, 01-10-1995. [Consulta: 3 abril 2024].
# Sean Olsson

Sean Olsson (Beverley, 2 de març de 1967) és un pilot de bob anglès, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1990.
El 1994 va prendre part als Jocs Olímpics d'Hivern de Lillehammer, on va disputar, sense sort, dues proves del programa de bobsleigh. Quatre anys més tard, als Jocs de Nagano, guanyà la medalla de bronze en la prova de bobs a quatre. Formà equip amb Dean Ward, Courtney Rumbolt i Paul Attwood. En aquests mateixos Jocs fou l'encarregat de dur la bandera britànica durant la cerimònia de clausura.
Una vegada retirat passà a exercir d'entrenador de l'equip nacional de bob.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Sean Olsson». [Consulta: 13 gener 2023].
# Filantropia

La filantropia és l'amor del gènere humà i tot el que a la humanitat respecta, particularment, en la seva forma positiva i constructiva, expressat en l'ajuda als altres sense que necessàriament calgui un bescanvi o cap interès en una resposta. La filantropia, al contrari de la caritat o la beneficència, no és un terme moral ni polític sino una passió filosòfica personal en general antipolítica. És l'oposat a la misantropia, per bé que cada una de les dues pot revestir trets de l'altra.
Els esforços filantròpics són relitzats per part d'individus o per grups d'individus organitzats. Donatius a organitzacions humanitàries, persones, comunitats, o treballant per a ajudar els altres, directament o per mitjà d'una organitzacions no governamentals amb fins no lucratius, així com ho és el treball de voluntari per a prestar suport a institucions que tenen el propòsit específic d'ajudar els éssers vius i millorar les seves vides, són considerats actes filantròpics.

## Etimologia

L'etimologia de la paraula filantropia deriva les seves arrels del grec φίλος philos (o fils), i άνθρωπος, antropos, que es traduïxen respectivament com "amor" (o "amant de", "amic de"), i "home" (o "ésser humà"), pel que filantropia significa "amor a la humanitat". La seva antonímia és misantropia.

## Història

El terme va ser creat per Julià l'Apòstata. Una de les tasques primordials de Julià com emperador, va ser la de restaurar el paganisme com religió dels romans, en aquest intent va imitar a l'església cristiana en totes les seves institucions i fins i tot en la seva doctrina, com en aquest cas, així va encunyar el terme "filantropia" per a suplir al cristià de caritat, que formava una de les virtuts de la nova religió i que mai havia estat part del paganisme com religió a Roma o Atenes.
Als Estats Units destaca l'empresari Andrew Carnegie, que va escriure L'evangeli de la riquesa i es va dedicar a la filantropia a gran escala, amb especial èmfasi en la creació de biblioteques locals, la pau mundial, l'educació i la investigació científica. Uns altres filantrops americans importants del segle xx van ser els empresaris John D. Rockefeller i Henry Ford.

## Referències

* ↑ Paula Hunziker,Misantropia, filantropia, apatia, Ed. Brujas, 2007. ISBN 9789875910829 (castellà)
* ↑ Concepción Arenal, La beneficencia, la filantropía y la caridad, Universidad Complutense de Madrid, Imprenta del Colegio de sordo-mudos y de ciegos, 1861. (castellà)

## Bibliografia

* Justin Sachs, El Poder De La Filantropía, 2015. ISBN 9781507103883 (castellà)
# Sebastian Huber

Sebastian Huber (Füssen, 26 de juny de 1901 - Füssen, 6 de març de 1985) va ser un pilot de bobsleigh alemany que va competir a durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de bronze en la prova de bobs a 5 formant equip amb Hans Heß, Hanns Kilian, Valentin Krempl i Hanns Nägle. Quatre anys més tard, als Jocs de Lake Placid guanyà una segona medalla de bronze en la prova del bobs a 4 fent equip amb Hanns Kilian, Max Ludwig i Hans Mehlhorn. En aquests mateixos Jocs fou cinquè en la prova de bobs a 2. La tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1936 a Garmisch-Partenkirchen, on fou setè en la prova del bobs a 4.
Durant la seva carrera Huber guanyà tres medalles d'or al Campionat del Món de Bobsleigh i Skeleton, un en bobs a 2 (1931) i dos en bobs a 4 (1934, 1935).

## Bibliografia

* Bodo Harenberg (Red.): Die Stars des Sports von A–Z. Darmstadt 1970.
* Volker Kluge: Olympische Winterspiele, die Chronik. Berlin 1994, ISBN 3-328-00631-1.

## Referències

* 1 2 3 «Sebastian Huber Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 7 febrer 2018].
# Encyclopædia Britannica (edició de 1911)

L'onzena edició de l'Encyclopædia Britannica (1910-1911) és l'edició més famosa de la Encyclopædia Britannica. Alguns dels seus articles van ser escrits pels millors erudits coneguts de l'època. Aquests articles són de gran valor i interès per als moderns erudits causa de la seva funció mesuradora del coneixement a principis del segle xx. La Eleventh Edition no presenta restriccions per copyright i està disponible en línia, tots dos en el seu text original i hi ha parts que s'han incorporat a altres enciclopèdies en línia i treballs.

## Fons

La versió de 1911 va ser dirigida pel nord-americà Horace Everett Hooper, i editada per Hugh Chisholm. Un 11% dels col·laboradors van ser nord-americans, i es va establir una oficina a Nova York per iniciar la sucursal.
Alguns articles van ser escrits pels millors erudits coneguts de l'època, com Edmund Gosse, J. B. Bury, Algernon Charles Swinburne, John Muir, Príncep Peter Kropotkin, T. H. Huxley, G. K. Chesterton, Edmund Husserl i William Michael Rossetti, i altres coneguts d'aquesta època.
L'edició onzena introduir una sèrie de canvis al format de la Britannica . El contingut de l'enciclopèdia es va fer així:
| Àrea | Contingut |
| Geografia | 29% |
| Ciència aplicada | 17% |
| Història | 17% |
| Literatura | 11% |
| Belles Arts | 9% |
| Ciència social | 7% |
| Psicologia | 1,7% |
| Filosofia | 0,8% |
La Eleventh edition ha estat molt citada comunament com a font, ja sigui perquè està en domini públic i perquè s'ha fet disponible a Internet. La Encyclopædia Britannica de 1911 s'ha fet servir en molts projectes moderns, com Viquipèdia i l'Enciclopèdia Gutenberg.

## Enciclopèdia Gutenberg

El Projecte Enciclopèdia Gutenberg és actualment la versió onzena de Encyclopædia Britannica, reanomenada per assumptes legals.
* Projecte Gutenberg Encyclopedia:
Project Gutenberg Encyclopedia :
| Section | From | | To |
| Volume 1: | A | – | Androphagi |
| Volume 2.1.1: | Andros, Sir Edmund | – | Anise |
| Volume 3.1.1: | Austria, Lower | – | Bacon |
| Volume 3.1.2: | Baconthorpe | – | Bankruptcy |
| Volume 3.1.3: | Banks | – | Bassoon |
| Volume 4.3: | Bréquigny | – | Bulgaria |
| Volume 4.4: | Bulgaria | – | Calgary |
| Volume 6.1: | Châtelet | – | Chicago |
| Volume 6.2: | Chicago, University of | – | Chiton |
| Volume 6.3: | Chitral | – | Cincinnati |
| Volume 6.4: | Cincinnatus | – | Cleruchy |
| Volume 6.5: | Clervaux | – | Cockade |
| Volume 6.6: | Cockaigne | – | Columbus, Christopher |
| Volume 6.7: | Columbus | – | Condottiere |
| Volume 7.2: | Constantine Pavlovich | – | Convention |
| Volume 8.2: | Demijohn | – | Destructor |
| Volume 8.3: | Destructors | – | Diameter |

## Enllaços externs

* Encyclopaedia Britannica 11th ed. 1911, volums separats en diversos formats, a l'Internet Archive.
* En.wikisource.1911_Encyclopaedia_Britannica "wiki based"
* The LoveToKnow Classic Encyclopedia Versió web de la 1911 encyclopædia original.
* The JRank Online Encyclopedia inclou articles originals i contribucions
# Anderl Molterer

Anderl Molterer (Kitzbühel, 8 d'octubre de 1931 - Kitzbühel, 24 d'octubre de 2023) fou un esquiador alpí austríac que va competir durant la dècada de 1950.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Cortina d'Ampezzo, on va disputar tres proves del programa d'esquí alpí. Guanyà la medalla de plata en l'eslàlom gegant i la de bronze en el descens. Quatre anys més tard va disputar, sense sort, els Jocs de Squaw Valley. Durant la seva carrera va guanyar nou campionats austríacs i una medalla de bronze al Campionat del Món de 1954.
Posteriorment, va emigrar als Estats Units. Després de dirigir escoles d'esquí a Montana i Colorado, es va establir a Tennessee.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Anderl Molterer». [Consulta: 22 gener 2023].
# Funció Lipschitz

Dins l'entorn de la matemàtica, una funció f: M → N entre espais mètrics M i N és anomenada Lipschitz contínua (o es diu que satisfà una condició de Lipschitz) si existeix una constant K > 0 tal que d (f(x), f(y)) ≤ K d(x, y) per a tot x i y a M. En aquest cas, K és anomenada la constant Lipschitz de la funció. El nom ve del matemàtic alemany Rudolf Lipschitz.

## Característiques i resultats principals

* Tota funció Lipschitz contínua és uniformement contínua i, per tant, contínua.
* Les funcions Lipschitz contínues amb constant Lipschitz K = 1 són anomenades funcions curtes i amb K <1 reben el nom de contraccions. Aquestes últimes són les que permeten aplicar el teorema del punt fix de Banach.
* La condició de Lipschitz és una hipòtesi important per demostrar l'existència i unicitat de solucions per a les equacions diferencials ordinàries. La condició de continuïtat de la funció per si sola ens assegura l'existència de solucions (Teorema de Peano), però per poder confirmar la unicitat de la solució necessitem també la condició de Lipschitz (Teorema de Picard-Lindelof).
* Si U és un subconjunt de l'espai mètric M i f : U → R és una funció Lipschitz contínua a valors reals, aleshores sempre hi ha una funció Lipschitz contínua M → R que estén f i té la mateixa constant Lipschitz que f . (vegeu també teorema de Kirszbraun).
* Una funció Lipschitz contínua f : I → R , on I és un interval En R , és gairebé pertot diferenciable (sempre, excepte en un conjunt de mesura de Lebesgue zero). Si K és la constant Lipschitz de f , llavors| (f ') ( x )|≤ K atès que la derivada existeixi. Contràriament, si f : I → R és una funció diferenciable amb derivada fitada,| (f ') ( x )|≤ L per a tota x a I , llavors f és Lipschitz contínua amb constant Lipschitz K ≤ L , una conseqüència de l'teorema del valor mitjà.

## Definicions relacionades

Aquestes definicions calen en el Teorema de Picard-Lindelof i en resultats relacionats amb ell.
* Localitat Lipschitz : Donats M, N, espais mètrics, es diu que una funció $f:M\longrightarrow N$ és localment Lipschitz si per a tot punt de M existeix un entorn on la funció compleix la condició Lipschitz.
* Funció Lipschitz respecte a una variable : Donats M, N, L espais mètrics, es diu que una funció ${\begin{matrix}f:M\times N\to L\\(t,x)\mapsto f(t,x)\end{matrix}}$ és localment Lipschitz respecte $x\,$ si compleix la condició Lipschitz per punts de N.

## Exemples

Les funcions lineals i les funcions amb derivada fitada són exemples de funcions Lipschitz. Com a corol·lari, les funcions de classe C¹ en un compacte són també Lipschitz.
# Thomas Arnold (pilot de bob)

Thomas Alfred Arnold (5 de maig de 1901 -) va ser un pilot de bobsleigh britànic, que va competir a començaments del segle xx.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de Chamonix, on guanyà la medalla de plata en la prova de bobs a 4 formant equip amb Ralph Broome, Alexander Richardson i Rodney Soher.

## Referències

* ↑ «Thomas Arnold Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 5 desembre 2017].
# Península de Iamal

La península de Iamal (en rus: полуостров Ямал, poluostrov Iamal), és una península que s'interna en l'oceà Àrtic, ubicada al nord-oest de Sibèria, al districte autònom Iamalo-Nenets, a Rússia. És molt propera a la península de Guida. L'extrem nord de la península limita amb l'estret de Maligina, el qual separa la península de l'illa Blanca.
En iurac, la llengua dels seus habitants indígenes, els iuracs, «Iamal» significa «Fi del Món».

## Geografia

La península de Iamal, d'uns 120.000 km², s'interna aproximadament uns 700 km en el mar, en direcció sud-nord, vorejada, a l'oest, pel mar de Kara —en concret, l'àrea de la badia de Bakhdaratskaja— i a l'est, per les aigües del llarguíssim golf de l'Obi.
La península està composta principalment de permagel i geològicament és un lloc molt jove, algunes zones podrien tenir menys de 10.000 anys.
Iamal posseeix les majors reserves de gas natural de Rússia. El dipòsit Bovanenkovskoje està previst que sigui desenvolupat pel monopoli rus de gas, Gazprom, en 2011-2012, una circumstància que pot fer perillar el futur de la cria de rens nòmades.

## Fauna

La península de Iamal és el lloc on es conserva millor la cria tradicional a gran escala de rens de tota la Federació Russa. En la península, diversos milers de pastors nòmades, iuracs i khantis, pasturen uns 500.000 rens domèstics. Així mateix, Iamal està habitada per una multitud d'espècies d'aus migratòries.
La tundra d'aquesta regió (al costat de la de la propera península de Guida) constitueix una ecorregió de la World Wide Fund for Nature: Tundra de les penínsules de Iamal i Guida.

## Curiositats

* A la península, l'estiu de 2007, un pastor de rens va trobar les restes ben conservades d'un mamut, de fa uns 37.000 anys. L'exemplar era una femella, una cria de tan sols sis mesos al moment de la defunció.
* El 2014, a Iamal s'hi ha descobert un gran cràter que de seguida ha cridat l'atenció dels mitjans arreu del món.

## Referències

* ↑ «Les primeres imatges en vídeo del misteriós cràter de Sibèria». Vilaweb, 19-07-2014 [Consulta: 19 juliol 2014].

## Enllaços externs

* Yamal peninsula: The world's biggest gas reserves a The Guardian, 2009
* NY Times July 11, 2007 Story
* Ice Baby — National Geographic Magazine, May 2009 Arxivat 2014-11-29 a Wayback Machine.
* Статья БСЭ Arxivat 2012-12-21 at Archive.isGreat Soviet Encyclopedia (rus)
* Yamal Culture Arxivat 2008-05-11 a Wayback Machine. (anglès)
# François-Cyrille Grange

François-Cyrille Grange (Valloire, 11 de març del 1983) és un esquiador francès que competí durant la dècada del 2000.
Conegut mundialment per la seva participació en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1992 realitzats a Albertville, on a l'edat de 8 anys i juntament amb Michel Platini, fou l'encarregat d'encendre el peveter olímpic durant la Cerimònia d'Obertura dels Jocs.
A la dècada del 2000 es dedicà a l'esquí alpí, si bé la seva millor posició fou una 21è lloc en un eslàlom gegant realitzat al seu país.

## Referències

* ↑ «Olympedia – François-Cyrille Grange». [Consulta: 6 maig 2023].
* ↑ «GRANGE Fran Ois-cyrille - Athlete Information». [Consulta: 6 maig 2023].

## Enllaços externs

* François-Cyrille Grange Arxivat 2012-10-19 a Wayback Machine. (anglès)
# Secció de voleibol del Futbol Club Barcelona

Departments del Futbol Club Barcelona :
Part de {{Barra lateral de Barça}} i {{Barça}} :
| Futbol (masc.) | Futbol (masc. B) | Futbol (masc. C) | Formatiu | Futbol (fem.) |
| Futbol (fem. B) | Atletisme | Bàsquet (masc.) | Bàsquet (masc. B) | Bàsquet (fem.)* |
| Bàsquet (fem.)* | Bàsquet Cadira* | Beisbol | Bitlles | Ciclisme |
| Criquet | Futbol americà* | Futbol sala | Gimnàstica | Handbol |
| Handbol a 11 | Hoquei gel | Hoquei herba | Hoquei patins | Judo |
| Lluita | Natació | Patí artístic | Patí artístic sobre ciment | Patí artístic sobre rodes |
| Rugbi a 13 | Rugbi a 15 | Tennis | Voleibol (masc.) | Voleibol (fem.)* |
| eSports | Futbol indoor | Futbol platja | Genuine | Legends |
$^*$Equips associats :
La Secció de voleibol del Futbol Club Barcelona fou creada el 26 de gener de 1950 tot i que només quatre mesos després desaparegué. Fou fundada de nou el 25 de setembre de 1970 sota l'impuls dels senyors Artigal i Valls. En la seva primera temporada assolí l'ascens a la màxima categoria però mai no fou un esport punter. Jugava al Palau Blaugrana 2. L'any 1986 la junta decidí suprimir el seu equip sènior i deixar només els equips de base.

## Palmarès

* Superlliga Catalana: 1 (2022-23)
* Lliga Catalana: 8 (1985, 1991, 1994, 2009-10, 2010-11, 2011-12, 2017-18, 2019-20)
* Superlliga 2 Masculina de Voleibol d'Espanya: 2 (2007-08, 2019-2020)
* Copa del Príncep de Voleibol: 2 (2008, 2020)

## Enllaços externs

* Plana Web del club Arxivat 2010-11-23 a Wayback Machine.
# Thomas Hicks

Thomas Hicks (Lyon Mountain, 1 de juny de 1918 - comtat d'Essex, 14 de juliol de 1992) fou un pilot de bob estatunidenc que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de bronze en la prova de bobs a quatre del programa de bob. Formà equip amb James Bickford, Donald Dupree i William Dupree.
Morí assassinat, juntament amb la seva dona, quan uns lladres entraren a robar a casa seva.

## Referències

* 1 2 «Tom Hicks Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 31 desembre 2019].
# Deborah Compagnoni

Deborah Compagnoni (Bormio, Llombardia, 4 de juny de 1970) és una esquiadora italiana, ja retirada, guanyadora de quatre medalles olímpiques.
Especialitzada en les modalitats d'esquí alpí, eslàlom, eslàlom gegant i super gegant, va debutar l'any 1985 i va aconseguir una medalla d'or (1987) i dos de bronze (1986 i 1987) als Campionat del Món júnior. A nivell nacional va aconseguir nou títols de campiona d'Itàlia entre 1989 i 1997. Tot i les nombroses lesions que va patir, va competir en tres Jocs Olímpics d'Hivern (Albertville 1992, Lillehammer 1994 i Nagano 1998) aconseguint tres medalles d'or i una de plata. També va aconseguir tres Campionats del Món, dos a eslàlom gegant (1996 i 1997) i un a eslàlom (1997). Va guanyar 16 proves de la Copa del Món (14 en eslàlom gegant, 2 en super gegant i 1 en eslàlom) entre 1992 i 1998 i va adjudicar-se la Copa del Món d'eslàlom gegant el 1997. Va retirar-se de la competició el 1998.
Entre d'altres reconeixements, va rebre el Collar d'or al mèrit esportiu del Comitè Olímpic Italià el 1996.

## Palmarès

* 1 medalla d'or als Jocs Olímpics d'Hivern de 1992 en super gegant
* 1 medalla d'or als Jocs Olímpics d'Hivern de 1994 en eslàlom gegant
* 1 medalla d'or als Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 en eslàlom gegant
* 1 medalla d'argent als Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 en eslàlom
* 2 medalles d'or als Campionats del Món d'esquí en eslàlom gegant: 1996 i 1997
* 1 medalla d'or als Campionats del Món d'esquí en eslàlom: 1997
* 1 Copa del Món d'esquí en eslàlom gegant: 1997
* 9 Campionats d'Itàlia d'esquí
   * 5 en eslàlom gegant: 1989, 1991, 1993, 1994 i 1997
   * 2 en super gegant: 1989 i 1991
   * 1 en eslàlom especial: 1989
   * 1 en descens: 1989

## Referències

* 1 2 «Deborah Compagnoni». Enciclopedia Treccani. Roma: Istituto della Enciclopedia Italiana.
* ↑ «Deborah Compagnoni». CONI. [Consulta: 2 agost 2021].
# Ulrich Bächli

Ulrich Bächli (Zúric, 5 de gener de 1950) és un pilot de bob suís que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
Durant la seva carrera esportiva va participar en dues edicions dels Jocs Olímpics d'Hivern, on va guanyar dues medalles de plata en la prova del bob a quatre del programa de bob, el 1976 i 1980. En ambdues ocasions va formar equip amb Erich Schärer, Rudolf Marti i Joseph Benz. En el seu palmarès també destaquen tres medalles de plata i una de bronze al Campionat del món de bob.

## Referències

* ↑ «Ueli Bächli Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 14 febrer 2020].
* ↑ «Bobsleigh two-man world championship medalists since 1931 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 14 febrer 2020].
* ↑ «Bobsleigh four-man world championship medalists since 1930 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-12-11. [Consulta: 14 febrer 2020].