OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Medicina (Itàlia)

Medicina (en dialecte bolonyès: Midgénna o Migìna) és un comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Bolonya (antiga província de Bolonya), a la regió italiana d'Emília-Romanya, amb una població de 16.768 habitants l'1 de gener de 2018.

## Ciutats agermanades

Medicina està agermanat amb:
* Škofja Loka, Eslovènia
* Romilly-sur-Seine, França

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 19 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Medicina - Lloc web oficial (italià)
# Farhud

El Farhud (àrab: الفرهود «despossessió violenta») va ser un pogrom que es va dur a terme contra la població jueva de Bagdad, Regne de l'Iraq, l'1 i 2 de juny de 1941, immediatament després de la victòria britànica a la guerra anglo-iraquiana.

## Detalls

La matança va tenir lloc l'1 i el 2 de juny de 1941, quan la ciutat ja no tenia autoritats polítiques després de la fugida de Raixid Ali Gaylani i abans de l'arribada de les forces britàniques i de Transjordània. A la massacre van ser assassinats aproximadament 180 jueus, segons fonts oficials.
La massacre del Farhud ha estat delimitada únicament a la ciutat de Bagdad. Tot i això, altres fonts indiquen que varen tenir lloc assassinats en altres ciutats, a més de Bagdad. La violència física contra els jueus i el saqueig dels seus béns es va produir també a Mossul, Kirkouk, Arbela, Bàssora, Amara i Falluja, on vivien comunitats jueves més reduïdes que a Bagdad.
La revolta va durar dos dies, entre la signatura de l'alto el foc el 31 de maig del 1941 i l'entrada de l'exèrcit britànic a la ciutat el 2 de juny. Entre 150 i 180 Jueus van ser assassinats, altres 600 van ser ferits, un nombre indeterminat de dones van ser violades, i prop de 1.500 cases i comerços van ser saquejats.
El balanç oficial és d'aproximadament 180 jueus morts i 240 ferits. 586 comerços pertanyents a jueus varen ser saquejats i 99 cases jueves destruïdes. Vuit atacants entre oficials de l'exèrcit i de la policia van ser condemnats a mort per l'executiu iraquià després dels actes de violència.
Els jueus no van ser autoritzats a enterrar ells mateixos els seus morts, que van ser recuperats per l'executiu i enterrats en una fossa comuna.
Altres fonts donen un nombre de morts i de ferits molt més elevat: prop de 200 morts i més de 2.000 ferits; unes 900 propietats jueves saquejades i destruïdes, i centenars de comerços saquejats. Bernard Lewis dóna la seva opinió sobre que «les estimacions no oficials eren molt més elevades que les estadístiques oficials» i estableix els números en 600 jueus assassinats i 240 ferits.
Per a altres historiadors, el Farhud marca un gir decisiu per als jueus de l'Iraq: com a conseqüència d'aquest esdeveniment, quedaran regularment subjectes a la violència, a les persecucions, als boicots i a les confiscacions abans de ser expulsats el 1951. Del 1950 al 1952 l'operació Ezra i Nehemia va permetre portar gairebé la totalitat dels jueus de l'Iraq cap a l'Estat d'Israel, recentment creat.

## Vegeu també

* Èxode jueu dels països àrabs

## Referències

* ↑ «La matanza que terminó con el mundo judío de Bagdad» (en castellà), 01-06-2011. [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ «The Farhud (Farhoud). MIDRASH ben ish hai lecture.». [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ «Le Farhoud» (en francès). [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ Gilbert, Martin. The Atlas of Jewish History (en anglès). William Morrow, 1993. ISBN 978-0-688-12264-5.
* ↑ «The Farhud - the forgotten pogrom» (en anglès), 01-06-2011. [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ «Operation Ezra & Nehemia - The Airlift of Iraqi Jews». [Consulta: 11 febrer 2025].
# Conquest

Conquest és una pel·lícula estatunidenca de Clarence Brown amb Greta Garbo, estrenada el 1937, rodada al Castell de Finckenstein a la Prussia Occidental, al mateix lloc dels amors de Napoleó i de la Comtessa Walewska.

## Argument

Després d'una breu trobada informal dos mesos abans de quedar enamorats l'un de l'altre, la Comtessa Marie Walewska (Greta Garbo) coneix formalment Napoleó Bonaparte (Charles Boyer) en un ball a Varsòvia perquè pari el repartiment dels territoris entre russos, prussians i austríacs. Quan Napoleó s'adona que el seu marit, el comte Walewski (Henri Stephenson), té tres vegades la seva edat, i mentre queda atrapat amb els seus encants, en va intenta seduir-la. Ella ignora les seves cartes freqüents i flors fins que uns sinistres líders polonesos dirigits pel senador Malachowski (George Zucco) instar-la a cedir als seus desitjos com a sacrifici personal per salvar Polònia. Se'n va amb ell malgrat la humiliació del seu marit, que va a Roma per anul·lar el seu matrimoni. Són extremadament feliços un temps; Napoleó es divorcia de l'emperatriu Josefina sense fills i Marie finalment queda embarassada. Ella està a punt d'explicar-li-ho a Napoleó quan aquest li diu que ha decidit casar-se amb l'archiduquesa Marie Louise d'Àustria. Li explica que serà un matrimoni polític per assegurar que el seu futur fill podria governar portant sang dels Habsburg. No afectarà la seva relació, diu, però Marie Walewska marxa per tenir sola la seva criatura sense dir-li a Napoleó que està esperant un fill.

## Repartiment

* Greta Garbo: Marie Walewska
* Charles Boyer: Napoleó Bonaparte
* Reginald Owen: Talleyrand
* Alan Marshal: el capità d'Ornano
* Henry Stephenson: el comte Walewski
* Leif Erickson: tinent Paul Lecszinski
* Dame May Whitty: Laetitia Bonaparte
* Maria Uspénskaia: la comtessa Pelagia Walewska
* C. Henry Gordon: el príncep Poniatowski
* Claude Gillingwater: Stéphane
* Vladimir Sokoloff: el soldat moribund
I, entre els actors que no surten als crèdits:
* Noble Johnson: Roustan
* Robert Warwick: Capità Laroux
* Henry Kolker: Senador Wybitcki
* George Zucco: Senador Malakowksi

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1938: Oscar al millor actor per Charles Boyer
* 1938: Oscar a la millor direcció artística per Cedric Gibbons i William A. Horning

## Referències

* ↑ «conquest». The New York Times.
# Bosquerola coronada

La bosquerola coronada (Setophaga coronata) és un moixó de la família dels parúlids (Parulidae) que habita al continent americà i ha aparegut ocasionalment com a divagant a l'Europa occidental però no pas als Països Catalans.

## Morfologia

* Fa 12 - 14 cm de llargària i 19 - 23 cm d'envergadura.
* Zona dorsal bruna estriada de fosc. Zona ventral clara amb els flancs estriats i dues taques grogues en ambdós costats del pit. Carpó groc. Les diferents subespècies tenen diferències de color notables.
* Anell ocular incomplet blanc. Cua més aviat llarga.

## Hàbitat i distribució

Habita boscos mixtes i de coníferes. D'hàbits migradors cria en Alaska, Canadà i nord-est i oest dels Estats Units. Passa l'hivern al sud i est dels Estats Units, Mèxic, Amèrica Central i les Antilles.

## Referències

* ↑ «Bosquerola coronada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 07/02/2013 (català)
* ↑ Fitxa de la bosquerola coronada a South Dakota Birds and Birding Rev. 04/11/2011 (anglès)
# Dit i fet

El Dit i fet fou un concurs de TV3 dirigit per Josep Maria Ferrer Arpí on cada setmana s'enfrontaven escoles o entitats de dos pobles, viles o ciutats d'arreu de Catalunya en diverses proves, que versaven al voltant d'un tema central, relacionat amb la cultura, la ciència, l'esport o la vida quotidiana. S'emetia en directe els dissabtes a la tarda dels anys 1988 i 1989, durava aproximadament uns 90 minuts i aconseguia setmana rere setmana mobilitzar moltíssims vilatans que feien mans i mànigues per defensar l'honor del seu poble. En aquest programa la periodista Gemma Nierga va debutar a TV3 formant part d'una de les unitats mòbils desplaçades a les localitats. La periodista desplaçada a l'altra unitat mòbil era Pepa Fernández.
Primera temporada
A la primera temporada, el programa va ser rebatejat durant un temps com 'El joc del dissabte' perquè "Dit i fet" era l'eslògan de Convergència i Unió a les eleccions al Parlament de Catalunya del 29 de maig de 1988. Hi participaven cada setmana dos centres d'ensenyament d'arreu. L'estrena la van protagonitzar, el 16 de gener de 1988, l'Institut de Batxillerat Gaudí de Reus i l'Institut Politècnic de Formació Professional de Vic, amb victòria final per als primers, per 69 a 45.
Segona temporada
Els participants van passar a ser entitats de tot tipus, representants de dues poblacions. Se sotmetien a diverses proves, que es presentaven a l'inici del programa. N'hi havia quatre que eren puntuables per part d'un jurat d'estudi format per 10 persones: eren 'El pregó' -en connexió des de les localitats-; el 'Concurs de mèrits' i 'Els discursos' -que defensaven representants de les entitats des del plató- i la 'Prova de tradició', a les localitats. Cadascuna d'aquestes quatre proves posava sobre la taula 10 punts en joc.
A més, es proposaven dues proves de rapidesa: la 'Prova de testimoniatge' i la 'Prova de qualitat', relacionades amb el tema de la setmana, on els equips participants havien de ser més ràpids en reunir allò que es demanava. Qui ho presentava primer obtenia 10 punts i qui ho feia en segon lloc, 5. A la part central del programa, dos representants es batien en 'La Competició' de 20 preguntes sobre el tema de la setmana. I al final, es desvetllava el resultat de la 'Prova de quantitat', en la que ambdós poblacions havien d'aconseguir el màxim número possible d'objectes -cada setmana diferents, relacionats amb la temàtica- en un temps aproximat d'una hora, i que atorgava 20 punts per al guanyador i 10 per al perdedor, sempre que aquest arribés, almenys, a la meitat de la xifra del guanyador.

## Referències

* ↑ «"Dit i fet" de TV3». Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2014. [Consulta: 29 setembre 2014].
* ↑ «Dies de tele: Dit i fet». tv3.cat. Arxivat de l'original el 7 d’octubre 2014. [Consulta: 29 setembre 2014].
* ↑ «Gemma Nierga s'incorpora a TV3». Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2014. [Consulta: 29 setembre 2014].

## Enllaços externs

* Dit i fet - 3Cat
# Cézallier

El Sejalèir o Chasaleir segons L'Auvergnat de poche (en francès Cézalier, Cézallier) és un altiplà del Massís Central és una regió d'Occitània situat a l'Alvèrnia. La seva ciutat principal és Alancha.

## Enllaços externs

* http://www.tourismecezallier.com
* http://cezallier.org

## Referències

* ↑ Segons la classificació de Frederic Zégierman.
# Àcid fenilacètic

L'àcid fenilacètic, (en anglès:Phenylacetic acid PAA) amb els sinònims que són: àcid α-toluic, àcid benzenacètic, àcid alfa tolílic, àcid 2-fenilacètic) és un compost orgànic que conté el grup funcional fenil i el grup funcional àcid carboxílic. És un sòlid blanc amb una olor desagradable. Pel fet que es fa servir il·lícitament per produir fenilacetona (usada per fabricar metamfetamina) està subjecte a control als Estats Units.
L'àcid fenilacètic és una auxina activa (un tipus de fitohormona), es troba principalment en els fruits. Tanmateix, el seu efecte és més lleu que el de l'auxina àcid indol-3-acètic. A més la molècula de l'àcid fenilacètic es produeix de manera natural a la glàndula metapleural de moltes espècies de formiga i es fa servir com a antimicrobià. També és el producte d'oxidació de la fenetilamina que es troba en els humans i molts altres organismes.

## Preparació

Aquest compost es pot preparar per hidròlisi del cianur de benzil:

## Usos

L'àcid fenilacètic es fa servir en alguns perfums, atès que a concentracions baixes dona una olor de mel i també es fa servir en la producció de la penicil·lina G. També es fa servir en medicina pel tractament de la hiperamonèmia de tipus II.

## Referències

* ↑ Wightman, F.; Lighty, D. L. «Identification of phenylacetic acid as a natural auxin in the shoots of higher plants». Physiologia Plantarum, 55, 1, 1982, pàg. 17–24. DOI: 10.1111/j.1399-3054.1982.tb00278.x.
* ↑ Adams R.; Thal, A. F. (1922). "Phenylacetic acid". Org. Synth. 2: 59; Coll. Vol. 1: 436.
* ↑ Wenner, W. (1952). "Phenylacetamide". Org. Synth. 32: 92; Coll. Vol. 4: 760.
# Marta Vallverdú i Borràs

Marta Vallverdú i Borràs (Santa Coloma de Gramenet, 1962) és una professora d'educació secundària, investigadora cultural i catalana.

## Biografia

Va ser catedràtica d'educació secundària a l'Institut La Llauna de Badalona fins a la jubilació. És doctora de Filologia Catalana per la Universitat de Barcelona amb la tesi «Viatges literaris a l'exòtic. Aurora Bertrana, Josep Maria de Sagarra (1918-1938)», part de la qual es va editar en un llibre el 2007 a Publicacions de l'Abadia de Montserrat. Ha col·laborat amb articles a revistes especialitzades, entre les quals Avenç, on va publicar, entre 2011 i 2022, un conjunt d'estudis sobre la dècada del 1960 als Països Catalans, embrió del seu assaig Seixantisme. L'esclat cultural català dels 60 (2022), que va rebre el Premi de la Crítica Serra d'Or de Recerca en Humanitats l'any 2023. Aquesta obra té una versió d'audiollibre de la ONCE. El juliol de 2024 va publicar l'aplec de narracions Odissees quotidianes a l'editorial Pont del Petroli.

## Referències

* ↑ «Marta Vallverdú i Borràs - Fitxa» (en castellà). Escuela de escritura Ateneu Barcelonés. [Consulta: 10 febrer 2025].
* ↑ Vallverdu i Borras, Marta. Viatges literaris a l'exótic: Aurora Bertrana, Josep maría de Sagarra (1918-1938) (Tesi). Universitat de Barcelona, 2006.
* ↑ «Viatges literaris a la Polinèsia: Aurora Bertrana, Josep M. de Sagarra» (en català). Publicacions de l'Abadia de Montserrat. [Consulta: 10 febrer 2025].
* ↑ Solé Camardons, Joan. «Vallverdú, Marta: Seixantisme. L». Ateneu Barcelonès - Secció d'Història, 17-02-2024. [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ «Xènia Dyakonova i Marta Vallverdú i Borràs, Premis de la Crítica Serra d'Or». L'Avenç, 30-03-2023. [Consulta: 10 febrer 2025].
* ↑ «Vint històries extraordinàries d» (en català). Institut La Llauna, 01-10-2024. [Consulta: 10 febrer 2025].
# Oltre il Colle

Oltre il Colle ( Bergamasque : Oltra 'l Còl xghjgf
# Variable d'estat

En termodinàmica, l'estat d'un sistema està caracteritzat per un cert nombre de paràmetres anomenats variables d'estat tals com el volum, la temperatura, la pressió, la quantitat de matèria, etc.

## Variables d'estat que caracteritzen un sistema

En termodinàmica, una variable d'estat és una magnitud física macroscòpica que caracteritza l'estat d'un sistema en equilibri. Llavors, donat un sistema termodinàmic en equilibri, es pot escollir un nombre finit de variables d'estat, tal que els seus valors determinen unívocament l'estat del sistema.
El valor d'una funció d'estat només depèn de l'estat termodinàmic actual en què es trobi el sistema, sense importar com va arribar a ell. Això vol dir que si, en un instant donat, tenim dos sistemes termodinàmics en equilibri amb n graus de llibertat i mesurem un mateix valor de n funcions d'estat independents, qualsevol altra funció d'estat tindrà el mateix valor en tots dos sistemes, amb independència del valor de les variables en instants anteriors. En general, els sistemes fora de l'equilibri no poden ser representats per un nombre finit de graus de llibertat, i la seva descripció és molt més complexa.

## Referències

* ↑ Variables termodinámicas Arxivat 2013-02-13 a Wayback Machine.
* ↑ Variables termodinámicas Arxivat 2012-06-07 a Wayback Machine.
* ↑ Termodinámica básica
# Huck and Tom

Huck and Tom (títol alternatiu: “The Further Adventures of Tom Sawyer”) és una pel·lícula muda de la Famous Players-Lasky Company dirigida per William Desmond Taylor i protagonitzada per Robert Gordon i Jack Pickford. Es tracta de la segona part de la pel·lícula “Tom Sawyer” (1917) protagonitzades pels mateixos actors i també dirigida per Taylor. Basada en la novel·la “Les aventures de Tom Sawyer” de Mark Twain, es va estrenar el 4 de març de 1918.

## Argument

Amb la intenció de provar una cura màgica per a les berrugues, Tom Sawyer i Huck Finn entren en el cementiri un vespre portant un gat mort. Allà són testimonis de l'assassinat d'un lladre de tombes per part del mestí Indi Joe. Tot i que els nois es conjuren a mantenir-ho en secret, Tom acaba testificant contra Indi Joe, per tal de salvar el vell Muff Potter, falsament acusat. Indi Joe aconsegueix escapar però els nois el descobreixen en una antiga casa considerada embruixada mentre planeja amagar-hi un cofre de diners robats. Poc temps després, Becky Thatcher, de qui Tom està enamorat, fa un pícnic d'aniversari per als seus amics a prop de la Cova Pintada. Mentre ella i Tom l’estan explorant, es perden a la fosca caverna, però en Tom veu l'Indi Joe just abans que arribi un grup de rescat. La setmana següent, Tom s'assabenta que la cova ha estat segellada i que l'Indi Joe ha perdut la vida. Huck i Tom tornen a la cova, desenterren el tresor i després fan tot el possible per escapar de les atencions amoroses de les dames del poble.(REF5)

## Repartiment

* Jack Pickford (Tom Sawyer)
* Robert Gordon (Huck Finn)
* George Hackathorne (Sid Sawyer)
* Alice Marvin (Mary Sawyer)
* Edythe Chapman (tieta Polly)
* Frank Lanning (indi Joe)
* Clara Horton (Becky Thatcher)
* Tom Bates (Muff Potter)
* Helen Gilmore (vídua Douglas)
* Antrim Short (Joe Harper)
* Jane Keckley (Mrs. Thatcher)
* John Burton (jutge Thatcher)

## Referències

* ↑ Campbell, Edward D. C.. The Celluloid South: Hollywood and the Southern Myth (en anglès). Univ. of Tennessee Press, 2003-10, p. 66. ISBN 978-1-57233-253-9.
* ↑ Institute, American Film. Within Our Gates: Ethnicity in American Feature Films, 1911-1960 (en anglès). University of California Press, 1997, p. 473. ISBN 978-0-520-20964-0.
* ↑ Messent, Peter; Budd, Louis J. A Companion to Mark Twain (en anglès). John Wiley & Sons, 2015-08-17, p. 281. ISBN 978-1-119-04539-7.
* ↑ Long, Bruce. William Desmond Taylor: A Dossier (en anglès). Rowman & Littlefield, 1991, p. 442. ISBN 978-0-8108-4171-0.

## Enllaços externs

* Huck and Tom al catàleg de l'American Film Institute
# Gastronomia de Geòrgia

La gastronomia georgiana (en georgià: ქართული სამზარეულო, romanitzat: kartuli samzareulo) consisteix en tradicions, tècniques i pràctiques culinàries de Geòrgia. La cuina georgiana té un caràcter diferent, tot i que té algunes similituds amb diverses cuines nacionals del Caucas del Sud, l'Orient Mitjà i l'Europa de l'Est. Cada regió de Geòrgia té el seu propi estil de preparació dels aliments. Menjar i beure són parts importants de la cultura georgiana.
La cuina georgiana utilitza una gran varietat de carns, peixos i verdures, però el que la fa especial són ingredients com fruita seca, herbes, bitxo, llavors de magrana, diversos tipus de formatge i escabetx. Un condiment o salsa tradicional és el tkemali, fet amb prunes àcides. Però a més de menjar, Geòrgia és famosa pels seus vins i conyacs.
El primer que ofereix a un convidat a Geòrgia és khachapuri, una pastisseria farcida de formatge lleugerament salat. Després ve el lobio, un preparat amb mongetes fresques, tret de la beina, que és un plat sempre present a la taula georgiana. En un sopar d'amics, cada persona disposa d'un plat petit on es mengen les diferents delícies que sempre hi són; i la festa sempre dura molt de temps, amb molts “ànims” i cançons.
El pa sempre està present a la taula i el més tradicional és el shotis puri, amb forma de mitja lluna i cuit al forn vertical, el tone (equivalent al tandoori).
Una llegenda georgiana diu que quan Déu estava creant el món, va fer una pausa per menjar i va ensopegar a les muntanyes del Caucas, deixant caure part del menjar, fent que aquesta terra fos beneïda amb les restes del menjar celestial.

## Referències

* ↑ «Discover the Flavors of Georgian Cuisine and Supra Feast: A Gastronomic Delight» (en anglès). [Consulta: 18 novembre 2024].
* ↑ «Georgian Cuisine», 17-12-2014. Arxivat de l'original el 2014-11-24. [Consulta: 18 novembre 2024].
* ↑ says, GEORGIAN BREAD| Home Far Away From Home. «GEORGIAN BREAD (PART 1)» (en anglès), 29-03-2013. [Consulta: 18 novembre 2024].
* ↑ Goldstein, Darra The Georgian Feast: The Vibrant Culture and Savory Food of the Republic of Georgia, 1999.
# 1478
## Esdeveniments
### Resta del món

* La Bíblia és impresa en català, molt abans que en anglès o castellà.
* 26 d'abril - Florència: té lloc la Conspiració dels Pazzi, enfrontament entre les famílies Pazzi i Mèdici pel poder de la ciutat. Una conspiració per tal d'assassinar Llorenç i Julià de Mèdici.
* 10 de juliol, Lieja, Bèlgica, Reconstrucció del perron, després del seu exili a Bruges.
* 1 de novembre, El Vaticàː Butlla Exigit sincerae devotionis affectus, de Sixt IV, que constitueix la partida de naixement de la Inquisición espanyola.
* S'imprimeix la Bíblia en català.

## Naixements
### Resta del món

* 7 de febrer - Londres, Anglaterra: Thomas More, jurista i escriptor anglès (m. 1535).
* 16 de març - Trujillo: Francisco Pizarro, marquès dels Atebillos per les seves tasques d'exploració i conquesta d'Amèrica.
* 22 de juny - Bruges (Flandes): Felip I de Castella, el Bell, rei de Castella.

## Necrològiques
### Països Catalans

* 4 d'abril, Benimàmet, l'Horta de València - Jaume Roig, metge i escriptor en català del Regne de Valencia.
* 15 de desembre - Barcelona: Miquel Delgado, 33è president de la Generalitat de Catalunya.

### Resta del món
## Referències

* ↑ «Pazzi, congiura dei nell'Enciclopedia Treccani» (en italià). Arxivat de l'original el 2020-02-25. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ Escudero, José Antonio «Problemas en los procesos de creación y supresión de la Inquisición Española: bulas y decretos». Revista de la Inquisición. Intolerancia y Derechos Humanos, Volum 25, pp. 13-53 (pàgina 14 i 15). ISSN: 1131-5571.
# Bovezzo

Bovezzo ( Brescian : Boès ) és un municipi (mdfhjk
# Panaderia fiol

39° 34′ 12.47″ N, 2° 39′ 5.8″ E﻿ / ﻿39.5701306°N,2.651611°E﻿ / 39.5701306; 2.651611
Panaderia Fiol està ubicada en un edifici de gran valor històric, al carrer de al Carnisseria, número 6, de Palma, Mallorca. Data del 1652, Un fet que la situa com un dels forns més antics de Palma, malgrat haver tingut diversos noms i haver estat gestionada per diferents famílies al llarg del temps.
Quan Christian Aparicio era petit, hi havia més de quinze comerços al carrer de la Carnisseria com joieries i sabateries, entre d’altres. En aquest carrer hi havia un dels forn més antics de Palma anomenat Forn d’en Gari o Forn d’en Gori.
Segons Christian dues senyores Gertúdia i Maria feien el millor pa moreno de la ciutat. L’actual propietari és el pare de Christian Aparicio. Encara que el forn de llenya continua al local, el pare d’en Christian fou el darrer que hi va cuinar pa.
El 24 de juliol de 2024 (resolució núm. 7460, Ajuntament de Palma) el manté com a Comerç Emblemàtic (categoria 1A) en l'aprovació del Catàleg d'establiments emblemàtics de 2024.

## Referències

* ↑ «Panadería Fiol – Emblemàtics Balears». [Consulta: 7 febrer 2025].
# Illa de Gal·les

Illa de Gal·les (Inuktitut: Shartoo) és una de les illes àrtiques canadenques deshabitades a la regió de Qikiqtaaluk de Nunavut. Situat a 1,5 km de la península de Melville, l'illa es troba a la badia de Committee, a l'oest del golf de Boothia. Té una superfície de 1.137 km².
Anomenada illa del Príncep de Gal·les per l'explorador escocès de l'Àrtida, el doctor John Rae, va ser posteriorment escurçada a illa de Gal·les.

## Referències

* 1 2 Strangers among us. 103. McGill-Queen's Press, 1995, p. 103 (Native and Northern Studies). ISBN 0-7735-1348-5.
* ↑ «Wales Island». oceandots.com. Arxivat de l'original el December 23, 2010. [Consulta: 19 agost 2009].