OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Olive Gray

Olive Gray (nascuda amb el nom d'Olivia Grant el 3 de desembre de 1994) és una actriu anglesa, coneguda per interpretar Mia Stone a la sèrie de televisió per a nens Half-Moon Investigations.
Gray és filla dels jutges i cantants de la Fame Academy David i Carrie Grant. Gray té tres germans, Tylan, Arlo, i Nathan. Gray té TDAH, que es va diagnosticar en la seva adolescència, i els seus germans també tenen dificultats d'aprenentatge. Gray va estudiar a Queenswood School, Hertfordshire i després es va traslladar a estudiar teatre a Guildhall School of Music and Drama, graduant-se el 2016. Gray és queer i utilitza els pronoms they/them.
El 2005, va debutar com a actors a la popular sèrie de televisió The Story of Tracy Beaker com Alice. El 2007 i el 2008 van aparèixer a EastEnders com a Bernadette Logan, una noia que va intimidar Abi Branning (Lorna Fitzgerald). El 2009, va fer una aparició important, interpretant a Mia Stone a la sèrie de televisió Half Moon Investigations. I el 2016, Grant va interpretar a una noia de ioga a Fleabag de la BBC. Va aparèixer en un episodi de la sitcom Uncle el 2017 com Anna.

## Filmografia

| Curs | Pel·lícula | Rol | Notes |
| 2005 | The Story of Tracy Beaker | Alice | Sèrie 5 |
| 2007–2008 | EastEnders | Bernadette Logan | 8 episodis |
| 2009 | Half Moon Investigations | Mia Stone | Sèrie 1 |
| 2016 | Fleabag | Noia de ioga 2 | 1 episodi |
| 2017 | Uncle | Anna | Episodi: "Bringing Back Sexy" |
| 2018-2020 | Save Me | Gràcia | 7 episodis |
| 2018 | Year Million | Jess | Paper principal |
| 2018 | Home from Home | Petra Dillon | Paper principal |
| 2018 | Teen Spirit | Lisa | Pel·lícula |
| 2019 | Sex Education | Kate | 1 episodi |
| 2019 | Pure | Helena | 2 episodis |
| 2019 | Dark Money | Jess Mensah | 4 episodis |
| 2020 | Sulphur and White | Zara | Pel·lícula |
| 2020 | Double Tap | | Pel·lícula curta |
| 2020 | Rose | Amber | Pel·lícula |
| 2021 | Halo | CDR. Miranda Keyes | Properament |

## Referències

* 1 2 3 Francis, Catherine «Carrie Grant: "This is extreme parenting"». Woman Alive, 21-02-2017.
* 1 2 Gray, Olive. «Olive Gray 🇯🇲 (@oliveisgrayy)» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-08-13.
* ↑ «Carrie and David Grant on their autistic children: 'We were on suicide watch as school traumatised our kids'».
* ↑ Benyon, Lucy «Carrie Grant: Life is always interesting in our house». Express, 25-04-2013.
* ↑ «Olivia Gray profile». Guildhall School of Music and Drama. Arxivat 12 de juny 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-06-12. [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ «Olivia Grant is Mia Stone». BBC, 04-12-2008.
* ↑ «Bringing Sexy Back». . Uncle (BBC), episodi:2, 13-01-2017 [Consulta: 8 desembre 2017]. « »
# Forticom

Forticom (en letó:Forticom Grupa) és una empresa de tecnologia de la informació amb seu a Letònia que desenvolupa xarxes socials locals a Europa Central i Europa Oriental i a Rússia. Les seves xarxes socials són One.lv, One.lt, Videogaga.lv, Videogaga.lt, Odnoklassniki.ru, Nasza-klasa.pl, amb més de 55 milions d'usuaris registrats.
El grup ha estat operand des de 1999 i desenvolupa projectes d'empresa de màrqueting a Internet al Bàltic, Progression, que permet la comunicació amb el públic de parla russa a través de xarxes socials locals de Forticom. La companyia també ha desenvolupat els llocs web Videogaga.lt i Videogaga.lv per compartir vídeos.

## Referències

* 1 2 «Baltijā darbu uzsāk interneta mārketinga kompānija "Progression"» (en letó). Latvijas reitingi. [Consulta: 13 maig 2015].
* ↑ «One.lv īpašnieki ieņem Krievijas sociālo portālu tirgu» (en letó). [Consulta: 13 maig 2015].
# Helloween

Helloween és un grup de Power Metal tradicional, sorgit a Alemanya l'any 1984. Fou fundada pel membres d'Iron Fist i Powerfool. És és una de les bandes de heavy metal europees més influents de la dècada de 1980. La primera formació estava formada pel cantant i guitarrista Kai Hansen, el baixista Markus Grosskopf, el guitarrista Michael Weikath i el bateria Ingo Schwichtenberg.
Des dels seus inicis ha publicat 16 àlbums d'estudi, tres àlbums en directe, tres EP i 30 senzills, ha estat guardonat amb 14 premis d'or i sis de platí i ha venut més de deu milions de discos a tot el món. És coneguda com una de les bandes pioneres de power metal.

## Membres

Membres actuals
* Michael Weikath – guitarra, veus (1984–present)
* Markus Grosskopf – baix, veus (1984–present)
* Kai Hansen – guitarra (1984–1989, 2016–present), veu principal (1984–1986, 2016–present)
* Michael Kiske – veu principal (1986–1993, 2016–present)
* Andi Deris – veu principal (1994–present)
* Sascha Gerstner – guitarra, veus (2002–present)
* Daniel Löble – bateria (2005–present)
Membres anteriors
* Ingo Schwichtenberg – bateria (1984–1993)
* Roland Grapow – guitarra, veus (1989–2001)
* Uli Kusch – bateria, veus (1994–2001)
* Mark Cross – bateria (2001–2003)
* Stefan Schwarzmann – bateria (2003–2005)

## Discs d'estudi

* Helloween (1985) - Pensat com EP, oficialment considerat com un mini-LP.
* Walls of Jericho (1985)
* Keeper of the Seven Keys Part 1 (1987) #104 US
* Keeper of the Seven Keys Part 2 (1988) #108 US
* Pink Bubbles Go Ape (1991)
* Chameleon (1993)
* Master of the Rings (1994)
* The Time of the Oath (1996)
* Better Than Raw (1998)
* Metal Jukebox (1999)
* The Dark Ride (2000)
* Rabbit Don't Come Easy (2003)
* Keeper of the Seven Keys - The Legacy (2005)
* Gambling with the Devil (2007)
* 7 Sinners (2010)
* Straight Out of Hell (2013)
* My God-Given Right (2015)
* Helloween (2021)

## Referències

* ↑ «Metallian – Helloween Biography». [Consulta: 10 agost 2023].
* ↑ Phillips, William; Cogan, Brian. Encyclopedia of Heavy Metal Music. Santa Barbara, California: ABC-CLIO, 2009, p. 112. ISBN 978-0-313-34801-3.
* ↑ Eduardo Rivadavia. «Helloween Biography». [Consulta: 5 desembre 2014].
* ↑ «HELLOWEEN – Nuclear Blast». [Consulta: 30 juny 2021].
* ↑ «Helloween: Band History». Arxivat de l'original el 30 maig 2015. [Consulta: 29 maig 2015].
* ↑ «Helloween Family Tree», 09-06-2021. [Consulta: 30 juny 2021].

## Enllaços externs

* Helloween - Lloc web oficial
* Pàgina oficial de Messageboard de Helloween
* Pàgina oficial de MySpace
# Abel Antón Rodrigo

Abel Antón Rodrigo (Cabrejas del Campo, 24 d'octubre de 1962) és un atleta espanyol retirat, especialista en les carreres de fons i, en concret, de la marató. Ha guanyat cinc de les vuit maratons oficials que ha disputat i és doble campió mundial d'atletisme.

## Biografia

Va néixer el 24 d'octubre de 1962 a la població de Cabrejas del Campo, situada a la província de Sòria (Castella i Lleó). Està casat amb Belén Corredor, amb qui té dos fills.
L'any 1997 fou guardonat amb el Premi Príncep d'Astúries dels Esports com a integrant de l'Equip espanyol de Marató.

## Trajectòria esportiva

Inicià la seva preparació atlètica als inicis de la dècada de 1980 quan, després de la jornada laboral en una fàbrica d'embotits propera a casa seva, realitzava llargues sessions d'entrenament.
Inicià la seva competició en les proves de camp a través al costat d'Antonio Prieto, i posteriorment en carreres de fons. L'any 1994 aconseguí la victòria en la prova de 10.000 m als Campionat d'Europa d'Atletisme realitzat a Hèlsinki el 1994. En els Jocs Olímpics de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units) inicià la seva competició en marató, guanyant cinc de les vuit maratons que ha disputat, i aconseguint les seves victòries més importants en els Campionats del Món d'Atletisme realitzats els anys 1997 a Atenes i 1999 a Sevilla, on fou el primer atleta a convertir-se bicampió del món en la modalitat de marató.
Després dels Jocs Olímpics de Sydney l'any 2000 es retirà de l'atletisme.

### Millors resultats

* 1981 – Campió d'Espanya junior de cross
       – Campió d'Espanya junior de 5.000 metres
* 1989 – Medalla de Plata en 3.000 m. al Campionat d'Europa d'Atletisme en Pista Coberta
* 1991 – Campió d'Espanya de 5.000 m
* 1992 – Campió d'Espanya de 5.000 m
* 1993 – Campió d'Espanya de 5.000 m
* 1994 – Campió d'Europa de 10.000 m a Hèlsinki
       – Medalla de bronze al Campionat d'Europa de 5.000 m
       – Campió d'Espanya de 10.000 m
* 1996 – Campió de la Marató de Berlín (2.09:15)
* 1997 – Campió del Món de Marató a Atenes (2.13:16)
       – Campió de la Marató de Kyongju (Corea)
       – 4t a la Marató de Fukoka (Japó)
* 1998 – Campió de la Marató de Londres (2.07:57)
       – Campió de la Mitja Marató Azkoitia-Azpeitia
* 1999 – Campió del Món de Marató a Sevilla (2.13:36)
       – Premi Nacional dels Esports Felip de Borbó
       – 3r a la Marató de Londres
* 2000 – Campió de la Mitja Marató "Ciutat de Barcelona" (1h.03:11)
       – Campió en els 3.000 metres (7.46.08) en el Gran Prix d'Oslo

### Millors marques

* 1.500 metres: 3'37"05 (18-09-85)
* 5.000 metres: 13'15"17 (30-08-94)
* 10.000 metres: 27'51"37 (05-08-95)
* Marató: 2h.07'57" (26-04-98)

## Política

En les Eleccions municipals espanyoles de 2003 fou escollit regidor a l'ajuntament de Sòria en representació del Partit Popular.

## Referències

* ↑ (castellà) Príncep d'Astúries dels Esports 1997 Arxivat 2010-03-23 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* (castellà) "La revancha del millón de euros", entrevista juntament amb Martín Fiz
* (castellà) www.elpais.com - Abel Antón
* (anglès) Fitxa esportiva d'Abel Antón a la IAAF
# Dol migratori

S'anomena dol migratori el període durant el qual la persona immigrada suporta el procés de superació de la tristesa i l'estrès ocasionats pel sentiment de desarrelament i de pèrdua de la casa, la família, els amics, l'estatus social, etc. A tots aquests sentiments se suma el fet d'haver-se d'adaptar a una nova cultura, un nou clima, un nou paisatge; i, sovint, aprendre una nova llengua.
En els infants, aquesta situació emocional encara es complica més, ja que molt sovint no comprenen els motius del canvi ni veuen justificades totes aquestes pèrdues. En definitiva, pateixen el desarrelament d'una manera no volguda, imposada per la decisió dels seus pares. En l'adolescència, a més a més, s'agreugen molt els trastorns que ja són propis d'aquesta edat.
El conjunt d'aquests símptomes psíquics i somàtics han donat lloc a la definició d'una síndrome anomenada Síndrome de l'immigrant amb estrès crònic i múltiple, més coneguda per síndrome d'Ulisses. Es caracteritza per un estrès crònic que ve associat a la problemàtica dels emigrants en establir-se en una nova residència. El nom ve donat de l'heroi mític Ulisses el qual, perdut durant molts anys (deu segons Homer) al seu camí d'anada i tornada d'Ítaca, enyorava la seva terra d'origen però es veia impossibilitat de tornar-hi.
La síndrome d'Ulisses no solament actua per si mateixa sinó que, com tota situació d'estrès, contribueix a accelerar o desenvolupar certes patologies que podien trobar-se latents en aquells qui la sofreixen. Per exemple, pacients amb predisposició a desenvolupar brots psicòtics poden veure'n accelerada o augmentada l'aparició a causa de l'estrès, d'aquí que la taxa d'aquestes patologies sigui més gran en el col·lectiu d'immigrants que en la població general.

## Referències

* Carbonell, Francesc. L'acollida: acompanyament d'alumnat nouvingut. Eumo Editorial/Fundació Jaume Bofill, juliol de 2006, p. 91. ISBN 84-9766-175-3 [Consulta: 13 novembre 2011]. Arxivat 2012-03-09 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Emigrar en situació extrema: la Síndrome de l'immigrant amb estrès crònic i múltiple - Joseba Achotegui - pdf
* IMMIGRANTS LIVING IN EXTREME SITUATION: IMMIGRANT SYNDROME WITH CHRONIC AND MULTIPLE STRESS (THE ULYSSES SYNDROME) Arxivat 2011-09-08 a Wayback Machine. PDF (anglès)
# Joseph-Marie Multedo

Joseph Marie Multedo (Vico, 1810 - 1894) fou un aristòcrata i advocat cors. Treballà com a advocat a Bastia des del 1832 i fou conseller general de Vico (1837-1843). El 1840 formà part de la delegació corsa que va rebre les despulles de Napoleó Bonaparte a Cherbourg. El 1842 fou nomenat sots-prefecte d'Yssingeaux, el 1850 cap de gabinet del ministre d'interior i el 1859 tresorer general a Mont-de-Marsan. El 1877 fou nomenat Marquès de Multedo i Cavaller de la Legió d'Honor. Va escriure poesia en italià.

## Obres

* Le Tombe del Louvre (1830)
* Napoleone II (1840)
* Alcune Liriche (1852)
* Canto alla Corsica (1858)
* Tramonti, Nuove Poesie Liriche (1887)

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2008-12-01 a Wayback Machine.
# Johann Nepomuk Hoechle

Johann Nepomuk Hoechle (Múnic, 16 de setembre de 1790 - Viena, 12 de desembre de 1835) va ser un pintor i litògraf austríac especialitzat en escenes d'accions militars i actualitat.

## Biografia

El seu pare era Johann Baptist Hoechle (1754-1832), un artista de Suïssa que més tard esdevingué pintor de la cort dels Habsburg. Quan encara era un nen, va ser aprenent del gravador i gravador, Ferdinand Kobell, que va morir poc després, el 1799. L'any següent, el seu pare el va portar a Viena. De 1804 a 1808, va ser inscrit a l'Acadèmia de Belles Arts, on va estudiar pintura d'història amb Heinrich Friedrich Füger i pintura de paisatge amb Michael Wutky. La seva carrera posterior com a pintor de batalles probablement va derivar de la influència de l'artista mariner i militar francès, Ignace Duvivier (1758-1832), a qui Hoechle va conèixer mentre visitava Viena.
Això pot ser el que va inspirar Hoechle, el 1809, a fer esbossos de la batalla d'Aspern en curs des d'un vessant prop de Heiligenstadt. Va ser trobat i detingut per soldats francesos, que es van creure que era un espia i el van fer disparar. Per sort, parlava francès i va poder convèncer el comandant que s'equivocaven.
El 1814, després d'estudis posteriors en art militar, va fer més esbossos als escenaris dels grans esdeveniments, en nom de l'emperador austríac Francesc I, i els va convertir en pintures al seu estudi. La seva obra més important d'aquest període, i la seva conjunta més coneguda, representa la travessia de les muntanyes dels Vosges, després de la derrota de Napoleó a la batalla de Leipzig.
El 1819, va acompanyar el seguici de l'emperador a Itàlia, seguit el 1820 per l'assistència a grans maniobres militars a Hongria. Aquell mateix any, va fer un retrat de Ludwig van Beethoven i, poc després de la mort del compositor el 1827, va fer un esbós detallat del seu estudi (on va morir) a la Schwarzspanierhaus.
El 1833 va ser escollit per succeir al seu pare com a pintor de la cort, però només va morir dos anys més tard.

## Referències

* 1 2 3 4 Brief biography @ German WikiSource.
* ↑ "Wer War Hoechle?" Arxivat 2015-07-10 a Wayback Machine. by Johannes Holba @ Pfarre Aspern.
* ↑ Beethovens Sterbezimmer Arxivat 2015-07-10 a Wayback Machine. @ the Beethoven-Haus website.
# De Grønne

De Grønne (els Verds) és un partit polític danès de caràcter ecologista i defensor de la democràcia local, fundat el 16 d'octubre de 1983 amb Henrik Hornemann. És membre fundador del Partit Verd Europeu.
A les eleccions legislatives daneses de 1987 va obtenir 47.076 vots (1,3%), a les de 1988 va obtenir 45.076 vots (1,4%) i a les de 1990 23.037 vots (0,9%), sense obtenir representació al Folketing. El seu espai polític ha estat ocupat per l'Aliança Roja-Verda.
El 2008 el partit fou expulsat del Partit Verd Europeu. La raó fou que els verds danesos intentaren cooperar amb el Moviment Popular contra la Unió Europea a les eleccions europees de 2009, que ocupa els seus escons en l'Esquerra Unida Europea-Esquerra Verda Nòrdica en comptes del grup Els Verds-Aliança Lliure Europea.

## Referències

* ↑ «new item on the site of the Danish Greens». Arxivat de l'original el 2009-06-15. [Consulta: 18 abril 2009].

## Enllaços externs

* De Grønne Arxivat 2011-09-06 a Wayback Machine. - Web oficial
# Fernando Hernández Casado

Fernando Hernández Casado (Valladolid, Espanya 1973) és un jugador d'handbol espanyol, guanyador d'una medalla olímpica.
Va néixer el 24 de febrer de 1973 a la ciutat de Valladolid, Castella i Lleó.

## Carrera esportiva
### Trajectòria individual

| Temporades | Club | Lliga | País |
| 1992/1993 - 1995/1996 | BM Valladolid | ASOBAL | Espanya |
| 1996/1997 - 1999/2000 | Ademar León | ASOBAL | Espanya |
| 2000/2001 - 2006/2007 | FC Barcelona | ASOBAL | Espanya |
| 2007/2008 - | Portland San Antonio | ASOBAL | Espanya |

#### Títols

* 2 Lligues ASOBAL: 2002/2003 i 205/2006 (FC Barcelona).
* 2 Copes del Rei: 2003/2004 i 2006/2007 (FC Barcelona).
* 3 Supercopes d'Espanya: 2000/2001, 2003/2004 i 2006/2007 (FC Barcelona).
* 3 Copes ASOBAL: 1999-2000 (Ademar León), 2000-2001 i 2001-2002 (FC Barcelona).
* 1 Copa d'Europa: 2004/2005 (FC Barcelona).
* 1 Recopa d'Europa: 1999-2000 (Ademar León).
* 1 Copa EHF: 2002-2003 (FC Barcelona).
* 1 Supercopa d'Europa: 2003/2004 (FC Barcelona).

### Trajectòria amb la selecció

Va participar, als 23 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), on va aconseguir guanyar la medalla de bronze en la competició masculina olímpica d'handbol. Absent en els Jocs Olímpics d'estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia), va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia), on va aconseguir guanyar un diploma olímpic en finalitzar setè en la competició olímpica.
Al llarg de la seva carrera ha aconseguit una medalla d'or en el Campionat Mundial d'Handbol i una medalla de plata en el Campionat d'Europa.
# Tawny Kitaen

Julie E. "Tawny" Kitaen (San Diego, Califòrnia, 5 d'agost de 1961 – Newport Beach, 7 de maig de 2021) fou una actriu estatunidenca. Va aparèixer en alguns videos del grup de hard rock Whitesnake, entre els quals el reeixits "Here I Go Again", i "Is This Love". Kitaen va estar casada amb el vocalista d'aquesta banda, David Coverdale, de 1989 a 1991. També va tenir un compromís amb el jugador de beisbol Chuck Finley de 1997 al 2002. Un dels seus primers papers en cinema va ser en la pel·lícula de Tom Hanks Comiat de solter.

## Filmografia

* 1984: Gwendoline
* 1984: Comiat de solter (Bachelor Party)
* 1986: Crystal Heart
* 1986: Justícia instantània (Instant Justice)
* 1986: Joc diabòlic (Witchboard)
* 1986: Happy Hour
* 1989: White Hot
* 1993: Tres de cors Three of Hearts
* 1995 i 1997: Hercules: The Legendary Journeys (sèrie de televisió; 3 episodis)
* 1997: Dead Tides
* 2014: After Midnight
* 2015: Come Simi

## Referències

* ↑ Time Waster. «Tawny Kitaen: Major League Hitter». Thesmokinggun. Arxivat de l'original el 2010-03-26. [Consulta: 15 gener 2018].
# Catalan International View

Catalan International View fou una revista trimestral i posteriorment semestral, d'àmbit internacional, en anglès, creada el 2008. Es definia com a mitjà de comunicació transversal i especialitzat en el terreny de les ciències socials (política, economia, art, cultura, recerca, etc.) S'adreça a un segment de població molt concret: els consumidors i generadors de pensament i doctrina, en aquests mateixos camps, d'arreu del món. El seu editor era Víctor Terradellas i el director entre 2008 i 2017 fou Francesc de Dalmases. El seu preu era de 5 euros.
La revista va rebre el Premi Internacional Joan B. Cendrós el 2013.

## Referències

* ↑ «Catalan International View - Enric I. Canela», 27-05-2008. [Consulta: 19 abril 2024].
* ↑ «La revista Catalan International View analitza les relacions Catalunya-Xina» (en anglès). [Consulta: 19 abril 2024].
* ↑ «Catalan International View - Jaume Renyer», 25-08-2009. [Consulta: 19 abril 2024].
* ↑ «Esta es la revista ‘indepe’ que se lucró de las ayudas a la cooperación» (en castellà), 27-05-2018. [Consulta: 19 abril 2024].
* ↑ «Òmnium atorga el Premi Internacional Cendrós a l’Indépendant i a Catalan International View». [Consulta: 19 abril 2024].
# Sant Mateu (Premià de Dalt)

Sant Mateu és un cim del terme de Premià de Dalt (Maresme) que ateny els 499 metres d'alçada, de fet és la muntanya més alta de la Serra de Sant Mateu, que pertany a la Serralada de Marina, part de la Serralada Litoral Catalana. Està inclòs dins del llistat dels 100 cims més emblemàtics de Catalunya, segons l'ICC i consta d'un vèrtex geodèsic (293120006). La seva aproximació és possible en cotxe per la pista que parteix de la carretera BP-5002 a la zona del coll de Font de Cera i pren la direcció est (cap al coll de Sant Bartomeu). Les vies d'ascens a peu més comunes són des de Teià pel sender local SL C-111 i el camí del mirador d'en Pere, des la cadira del Bisbe (Premià de Dalt) pel sender local SL C-112, o bé pels sender de gran recorregut GR-92 o el Meridià Verd. A la cota 494 del seu vessant nord, a prop del cim, hi ha l'Ermita de Sant Mateu del Bosc.

## Vegeu també

* Ermita de Sant Mateu del Bosc

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Llista dels 100 cims més emblemàtics de Catalunya». ICGC. Arxivat de l'original el 1 d’octubre 2020. [Consulta: 24 setembre 2020].
* ↑ Serralada de Marina Parc de la Serralada Litoral, Parc de la Serralada de Marina (Guia). Granollers: Editorial Alpina, 2014. ISBN 978-84-8090-518-3.

## Enllaços externs

* Ermita de Sant Mateu (Premià de Dalt - Maresme)
# Joan el Cartoixà

Joan el Cartoixà (Ioannes Carthusienis), també conegut com a Giovanni di Dio Certosino o Jean de Mantoue (c. 1415 - c.1473), fou un erudit d'origen belga, italizanitzat, prior de la cartoixa de Sant'Andrea, de Venècia.
Hauria freqüentat, a Màntua, la cèlebre escola de Vittorino da Feltre, la "casa gioiosa" (Ca' Gioiosa")
Instal·lat a Venècia des del 1469, el seu nom ha restat vinculat a la publicació de manuals jurídics i teològics d'una acurada impressió.

## Obres

* Nosce te ipsum.
* Corona senum.
* De immensa caritate Dei.
* De humilitate interiori et patientia vera.
* Flos vitae.
Aquestes obres, reunides en un únic volum, formaven part de la biblioteca de l'humanista català Pere Miquel Carbonell.

## Notes

* 1 2 3 4 Fitxa Biblioteca Universitat de Barcelona
* 1 2 3 Ressenya a WorthPoint

## Enllaços externs

* Reproducció digital de l'incunable Nosce te ipsum, de Joan el Cartoixà, de la Biblioteca Nacional de Catalunya. Disponible en línia al portal Memòria Digital de Catalunya
# Catío

El catío emberà (Catío, Katío) és una llengua ameríndia de la família lingüística de les llengües chocó parlada pels emberà de Colòmbia i Panamà.
Segons les dades publicades el 1992, 15.000 persones parlaven l'idioma a Colòmbia i algunes dotzenes a Panamà. L'idioma també es coneix com eyabida, i, com la majoria dels idiomes emberà, es diu embena 'humà'.

## Sistema d'escriptura

El catío s'escriu amb escriptura llatina.
Vocals :
| a | ã | e | ẽ | i | ĩ | o | õ | u | ũ | ʉ | ʉ̃ |
Consonants :
| m | k | b | p | t | ch | s | z | g | j | r | rr | d | n | y | w | ñ |

## Fonologia
### Consonants

| | | Bilabial | Alveolar | Palatal | Velar | Glotal |
| Oclusiva | aspirada | pʰ | tʰ | | kʰ | |
| Oclusiva | ejectiva | pʼ | tʼ | | kʼ | |
| Oclusiva | sonora | b | d | | | |
| Fricativa | aspirada | | sʰ | | | h |
| Fricativa | ejectiva | | sʼ | | | |
| Africada | aspirada | | | t͡ʃʰ | | |
| Africada | ejectiva | | | t͡ʃʼ | | |
| Africada | sonora | | | d͡ʒ | | |
| Nasal | Nasal | m | n | | | |
| Ròtics | vibració | | r | | | |
| Ròtics | batec | | ɾ | | | |
| Aproximant | Aproximant | w | | | | |

### Vocals

| | Frontal | Central | Posterior | Posterior |
| Alta | i ĩ | | ɯ ɯ̃ | u ũ |
| Mitjana | e ẽ | | o õ | o õ |
| Oberta | | a ã | | |

## Notes

* 1 2 3 Emberá-Catío, Ethnologue, 1992, access date 04-18-08
* ↑ Silva Vallejo i Majore, 2018, p. 77-78.
* ↑ Mortensen, Charles Arthur. Nasalization in a revision of Embera-Katio phonology. University of Texas at Arlington, 1994.

## Bibliografia

* Huber, Randall Q.; Reed, Robert B. Vocabulario comparativo. Palabras selectas de lenguas indígenas de Colombia. Bogota: Instituto Lingüístico de Verano, 1992. ISBN 958-21-0037-0.
* Silva Vallejo, Fabio; Majore, Iván Antonio Dominico «Los emberá katio del Alto Sinú-Córdoba». Oraloteca, 2018, pàg. 64-84.