OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Roger Kluge

Roger Kluge (Eisenhüttenstadt, Brandenburg, 5 de febrer de 1986) és un ciclista alemany, professional des del 2008. Actualment corre al Lotto-Soudal.
Combina la carretera amb la pista, modalitat en la qual ha aconseguit nombrosos èxits, com ara la medalla de plata en la prova de puntuació dels Jocs Olímpics de Pequín, per darrere Joan Llaneras, o el Campionat d'Europa de Madison de 2009.

## Palmarès en ruta

* 2007
** 1r al Tour de Brandenburg i vencedor d'una etapa
* 2008
** 1r al Tour de Brandenburg i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa del Tour de Berlin
** Vencedor d'una etapa del Tour de Mainfranken
* 2009
** Vencedor d'una etapa del Baltyk-Karkonosze Tour
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Sèrbia
** Vencedor de 2 etapes de la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics
* 2010
** 1r a la Neuseen Classics
* 2015
** Vencedor d'una etapa a la Ster ZLM Toer
* 2016
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia

### Resultats al Tour de França

* 2010. No surt (9a etapa)
* 2014. 139è de la classificació general
* 2019. 150è de la classificació general
* 2020. 146è de la classificació general
* 2021. Abandona (13a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2015. 162è de la classificació general
* 2016. 137è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2019. No surt (13a etapa)
* 2021. Abandona (14a etapa)
* 2022. 149è de la classificació general

## Palmarès en pista

* 2007
** Campió d'Alemanya en Puntuació
* 2008
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Pequín en puntuació
* 2009
** Campió d'Europa de Madison, amb Robert Bartko
** Campió d'Alemanya de madison, amb Olaf Pollack
** Campió d'Alemanya de persecució per equips, amb Stefan Schäfer, Johannes Kahra i Robert Bartko
** 1r als Sis dies d'Amsterdam, amb Robert Bartko
* 2010
** Campió d'Europa en Òmnium
** 1r als Sis dies d'Amsterdam, amb Robert Bartko
* 2011
** 1r als Sis dies de Berlín, amb Robert Bartko
* 2012
** Campió d'Alemanya de persecució
* 2013
** 1r als Sis dies de Berlín, amb Peter Schep
** Campió d'Alemanya de persecució per equips, amb Stefan Schäfer, Felix Donatht i Franz Schiewer
* 2015
** Campió d'Alemanya en Òmnium
* 2016
** Campió d'Alemanya en Puntuació
* 2017
** 1r als Sis dies de Rotterdam, amb Christian Grasmann

### Resultats a la Copa del Món

* 2007-2008
** 1r a la Classificació general i a la prova de Sydney, en Scratch
* 2008-2009
** 1r a Manchester, en Madison
* 2011-2012
** 1r a Astanà, en Òmnium

## Enllaços externs

* Fitxa de Roger Kluge a sitiodeciclismo.net
# Roger Pera i Itxart

Roger Pera i Itxart (Mataró, 24 de març de 1973) és un actor català que ha treballat en teatre, cinema i televisió. En televisió, va fer el paper d'en Marc a la sèrie Poble Nou i va protagonitzar 13 anys i un dia juntament el seu pare, Joan Pera.
També és actor de doblatge, conegut per doblar les veus de Matt Damon, Tobey Maguire, Edward Norton, Eddie Redmayne, Ryan Phillippe i L Lawliet. Va ser la veu al protagonista de Spider-Man i ha participat en molts doblatges, com les pel·lícules d'El Senyor dels Anells i la sèrie Borgen. També ha participat en el doblatge de Soc llegenda i Els productors.
Va començar al doblatge cap als 8 anys amb la sèrie d'animació L'hora d'en Charlie Brown i l'Snoopy per a TV3. Algunes de les primeres pel·lícules on va participar van ser La princesa promesa i L'imperi del Sol. Va posar la veu al personatge de Daniel LaRusso, protagonista de Karate Kid, i a John Connor, de Terminator 2.
En teatre, va participar en la producció musical Jesucristo Superstar a Madrid.

## Referències

* ↑ «Roger Pera: “Dejar la droga es fácil, lo difícil es limpiar los porqués”» (en castellà). La Vanguardia, 19-06-2020 [Consulta: 29 juliol 2023].
* ↑ «El divan, amb Sílvia Cóppulo - Roger Pera: "M'he trobat a mi mateix. Em sento molt en pau, lliure"». Catalunya Ràdio, 24-11-2018. [Consulta: 29 juliol 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 «La Vermella - Roger Pera, la veu de Tobey Maguire, Edward Norton i Eddie Redmayne». CCMA. [Consulta: 26 maig 2024].
* ↑ «Roger Pera vs. Joan Pera». El club. TV3, 29-01-2008. Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2013 [Consulta: 10 setembre 2013]. Arxivat 22-10-2013 a Wayback Machine.
* ↑ «Roger Pera cuenta en el escenario cómo salió del mundo de la droga» (en castellà). La Vanguardia, 24-03-2022 [Consulta: 26 maig 2024].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2013-01-18 a Wayback Machine.
* Fitxa a ElDoblatge.com
# José Joaquín Rojas Gil

José Joaquín Rojas Gil (Cieza, 2 de juny del 1985) és un ciclista professional espanyol des del 2006 i fins al 2023. Un cop retirat passà a exercir de director esportiu de l'equip Movistar Team.
En el seu palmarès destaca la victòria al Campionat d'Espanya en ruta de 2011 i una etapa de la Volta a Catalunya del mateix any. El 2016 tornà a repetir la victòria al campionat nacional.
El seu germà Mariano també es dedicà professionalment al ciclisme.

## Palmarès

* 2003
** Campió d'Espanya sub-17 en contrarellotge
* 2004
** 1r de la Volta a Valladolid
* 2006
** 1r de la classificació de la muntanya de la Tirrena-Adriàtica
* 2007
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Múrcia
** 1r de la classificació per punts de la Volta a Polònia
* 2008
** 1r del Trofeu Pollença
** 1r de la classificació dels joves del Tour Down Under
* 2009
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Ain
* 2011
** Campió d'Espanya en ruta
** 1r al Trofeu Deià
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
* 2012
** Vencedor d'una etapa de la Volta al País Basc
* 2014
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Castella i Lleó
* 2015
** Vencedor d'una etapa al Tour de Qatar
* 2016
** Campió d'Espanya en ruta

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2007. Abandona (10a etapa)
* 2016. 49è de la classificació general
* 2017. 50è de la classificació general
* 2019. 50è de la classificació general
* 2022. 69è de la classificació general
* 2023. 79è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2009. 84è de la classificació general
* 2010. 68è de la classificació general
* 2011. 80è de la classificació general
* 2012. Abandona (3a etapa)
* 2013. 79è de la classificació general
* 2014. Exclòs (18a etapa)
* 2018. Abandona (9a etapa)
* 2020. 70è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2012. No surt (14a etapa)
* 2015. 43è de la classificació general
* 2016. Abandona (20a etapa)
* 2017. 22è de la classificació general
* 2019. 30è de la classificació general
* 2020. 32è de la classificació general
* 2022. 48è de la classificació general

## Referències

* ↑ «José Joaquín Rojas se retira tras casi dos décadas de carrera» (en castellà). Diari Marca, 20-10-2023. [Consulta: 20 octubre 2023].
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «José Joaquín Rojas pasa a ser uno de los directores deportivos del Movistar Team» (en castellà). [Consulta: 17 desembre 2023].
* ↑ «Campeonatos de España: José Joaquín Rojas se proclama Campeón de España» (en spanish), 25-06-2016. [Consulta: 17 desembre 2023].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Jose Joaquin ROJAS GIL» (en italià). [Consulta: 17 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de José Joaquín Rojas Gil a sitiodeciclismo.net
* Fitxa de José Joaquín Rojas Gil a procyclingstats.com
# Casa Elena Castellana

La Casa Elena Castellana és un edifici situat al carrer de Santa Anna, 21 de Barcelona, catalogat com a bé cultural d'interès local.

## Història

Va ser projectat el 1907 per l'arquitecte Jaume Torres i Grau per encàrrec d'Elena Castellana i Franquesa (†1908), vídua del metge Josep Ramon Galí i Pastor.

## Descripció

Consta de planta baixa, cinc pisos i terrat. A la planta baixa s'obren cinc obertures d'arc rebaixat de forma simètrica: la central es correspon amb la porteria de l'edifici, i a banda i banda hi ha una porta més estreta seguida d'una més ample, on s'ubiquen comerços. Aquest nivell té el parament decorat amb una base rugosa. Entre les obertures hi ha columnes adossades amb capitells de flors, les quals continuen cap a l'intradós dels arcs. cada arc està decorat amb un guardapols la decoració dels quals s'estén cap a la llosana dels balcons del primer pis.
Als pisos superiors s'obren quatre obertures per planta seguint els mateixos eixos longitudinals. Al primer i segon pis les dues obertures centrals s'han substituït per dues tribunes, més ample la inferior que la superior. La tribuna del primer pis està aguantada per mènsules decorades amb flors i les obertures són d'arc lobulat separats per pilastres amb elements florals a la part superior. La Tribuna superior és similar a l'altre però té menys obertures i menys decoració. Als extrems les portes s'obren a balcons individuals de forma semicircular amb la barana de ferro forjat. En els tres pisos superiors les dues portes centrals donen a un balcó corregut amb barana de ferro forjat i les laterals a balcons individuals similars als del primer i segon pis. Totes les obertures són d'arc pla amb un guardapols en forma d'arc mixtilini que es recolza sobre unes pilastres que emmarquen l'obertura. Les portes i les llosanes del balcons estan decorades amb grans flors.
La façana està coronada per tres frontons esglaonats, més ample el central que els laterals, i un ull de bou al centre. El parament a partir del primer pis és d'imitació de carreus.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa Elena Castellano». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «Casa Elena Castellano». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ AMCB, Q127 Foment 1134/1907.
* ↑ Anuario estadístico de la ciudad de Barcelona:, 1907, p. 85.
* ↑ La Veu de Catalunya. Diari catalá d'avisos, noticias y anuncis (edició matí), 20-04-1908, p. 1.

## Enllaços externs

* «Casa Elena Castellana». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* «Casa Helena Castellano». Arquitectura Modernista. Valentí Pons Toujouse.
# Patrick Gretsch

Patrick Gretsch (Erfurt, Turíngia, 7 d'abril de 1987) és un ciclista alemany, professional des del 2006.
Bon contrarellotgista, el 2004 es proclamà campió del món de contrarellotge júnior, i ja com a sub-23 fou segon i tercer en dos campionats del món de l'especialitat. També destaca la seva victòria a la Volta a Turíngia del 2008.

## Palmarès en ruta

* 2004
** Campió del món júnior en contrarellotge
** Campió d'Alemanya de contrarellotge júnior
** Vencedor d'una etapa del Volta a la Baixa Saxònia júnior
** Vencedor d'una etapa del Tour de Münsterland júnior
* 2005
** Campió d'Alemanya de contrarellotge júnior
** Vencedor d'una etapa de la Copa del President de la vila de Grudziądz
** Vencedor d'una etapa de la Cursa de la Pau júnior
** Vencedor d'una etapa del Trofeu Karlsberg
** Vencedor d'una etapa de la Sint-Martinusprijs Kontich
** Vencedor d'una etapa del Tour de Münsterland júnior
* 2008
** 1r a la Volta a Turíngia i vencedor d'una etapa
** Medalla de plata al Campionat del món de contrarellotge sub-23
* 2009
** Medalla de bronze al Campionat del món de contrarellotge sub-23
* 2011
** Vencedor d'una etapa de la Ster ZLM Toer
** Vencedor d'una etapa de la Tour del Colorado
* 2012
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Andalusia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2011. 138è de la classificació general
* 2013. 69è de la classificació general
* 2014. 95è de la classificació general
* 2015. 94è de la classificació general
* 2016. Abandona (13a etapa)

### Resultats al Tour de França

* 2012. 141è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2014. 126è de la classificació general

## Palmarès en pista

* 2004
** Medalla de plata al Campionat del món en persecució per equips júnior
** Medalla de bronze al Campionat del món en persecució júnior
* 2005
** Campió d'Alemanya en persecució júnior
** Campió d'Alemanya en persecució per equips júnior
* 2009
** Campió d'Alemanya en persecució

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a procyclingstats.com
# Clara Bafaluy Avenoza

Clara Bafaluy Avenoza (Barcelona, 1997) és una traductora, acadèmica i activista bisexual catalana.
Va obtenir el grau en Estudis Anglesos i el Màster en Construcció i representació d'identitats culturals (CRIC) per la Universitat de Barcelona. El seu treball final de grau (TFG) fou “Chimamanda Ngozi Adichie’s Americanah and Yaa Gyasi’s Homegoing: american blackness and white privilege through the lenses of the african diasporic experience”. Per d'altra banda, “The Queer Homes and Communities of Stone Butch Blues: On Violence, Intimacy, and Queer Possibilities” va ser el seu treball final de màster.
En 2022, va publicar l'article “(Bi)Sexuality across Borders and Queer Irony: Disrupting the Legal System in How to Get Away with Murder”. Bafaluy centra les seves recerca en intersecció de discriminacions entre bisexualitat i la teoria queer.
En 2023, va realitzar la traducció de l'anglès al castellà “Bi: Anotacions per a una revolució bisexual" de Shiri Eisner en l'editorial Descontrol Editorial.
Al costat de Julia Om, forma part de DisturBi Col·lectiu, col·lectiu activista bisexual barceloní. És organitzadora de ConBivencias, unes jornades estatals autogestionades sobre bisexualitat, conjuntament amb membres del col·lectiu Taverna Bi de Madrid. Han realitzat dues edicions, 2022 i 2023.

## Referències

* ↑ «Aquilino Iglesia Ferreirós, ed., El dret comú i Catalunya: Actes del V Simposi Internacional, Barcelona, 26–27 de maig de 1995. (Estudis, 11.) Barcelona: Fundació Noguera, 1996. Paper. Pp. 609; tables.». Speculum, 73, 04, 10-1998, pàg. 1195. DOI: 10.1017/s003871340010819x. ISSN: 0038-7134 [Consulta: 13 abril 2024].
* ↑ «Dipòsit Digital de la Universitat de Barcelona: Buscando en el Repositorio». diposit.ub.edu. [Consulta: 13 abril 2024].
* ↑ Bafaluy Avenoza, Clara «Chimamanda Ngozi Adichie’s Americanah and Yaa Gyasi’s Homegoing: american blackness and white privilege through the lenses of the african diasporic experience». Treballs Finals de Grau (TFG) - Estudis Anglesos, 11-06-2020 [Consulta: 13 abril 2024].
* ↑ Bafaluy Avenoza, Clara «The Queer Homes and Communities of Stone Butch Blues: On Violence, Intimacy, and Queer Possibilities». Màster Oficial - Construcció i Representació d'Identitats Culturals (CRIC), 29-09-2022 [Consulta: 13 abril 2024].
* ↑ Bafaluy Avenoza, Clara «(Bi)Sexuality across Borders and Queer Irony: Disrupting the Legal System in How to Get Away with Murder». Journal of Bisexuality, 23, 2, 22-12-2022, pàg. 186–196. DOI: 10.1080/15299716.2022.2160856. ISSN: 1529-9716 [Consulta: 13 abril 2024].
* ↑ «Bi. Apuntes para una revolución bisexual». Descontrol. [Consulta: 13 abril 2024].
* ↑ «Recursos LGTBI: Col·lectius específics per orientacions. Ajuntament de Terrassa.».
* ↑ «‘ConBivencias': un aquelarre del activismo bisexual para aumentar su incidencia política» (en local). www.elsaltodiario.com. [Consulta: 13 abril 2024].
# Àrtik (Rússia)

Àrtik (rus: Артык) és un possiólok de la República de Sakhà, a Rússia. El 2018 tenia 429 habitants. Es troba al marge dret del riu Nera.
# Eloy Teruel Rovira

Eloy Teruel Rovira (Múrcia, 20 de novembre de 1982) és un ciclista espanyol, especialista en la pista encara que també competeix en ruta. Actualment milita a l'equip Team Sapura Cycling. Ha aconseguit tres medalles al Campionat del món en puntuació.

## Palmarès en pista

* 2007
** Campió d'Espanya en Scratch
* 2010
** Campió d'Espanya en Persecució per equips (amb Luis León Sánchez, Pablo Aitor Bernal i Rubén Fernández)

### Resultats a la Copa del Món en pista

* 2014-2015
** 1r a Londres, en Puntuació

## Palmarès en ruta

* 2004
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Cartagena
* 2010
** Campió d'Espanya en contrarellotge de ciclistes sense contracte
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Tarragona

## Enllaços externs

* Pàgina del COE
* Fitxa a sitiodeciclismo.net Arxivat 2013-07-13 a Wayback Machine.
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Filtre de variable d'estat

Un filtre de variable d'estat és un tipus de filtre actiu en circuits electrònics. Consisteix en un o més integradors connectats en alguna configuració de retroalimentació. S'utilitza bàsicament quan cal un factor Q precís, ja que altres filtres multi-ordre no poden proporcionar. La implementació més comuna suma el senyal d'entrada amb la seva integral i la seva integral doble, una altra és una implementació basada en MDAC.

## Exemple de filtre biquad Kerwin–Huelsman–Newcomb (KHN)

L'exemple que es mostra a continuació pot produir sortides simultànies de pas baix, pas alt i pas de banda des d'una sola entrada. Aquest és un filtre de segon ordre (biquad). La seva derivació prové de reordenar la funció de transferència d'un filtre de pas alt, que és la relació de dues funcions quadràtiques. La reordenació revela que un senyal és la suma de còpies integrades d'un altre. És a dir, la reordenació revela una estructura de filtre d'estat variable. Mitjançant l'ús de diferents estats com a sortides, es poden produir diferents tipus de filtres. En exemples més generals de filtre de variables d'estat, ordres de filtre addicionals són possibles amb més integradors (és a dir, més estats).
Per simplificar, establim:
    $R_{f1}=R_{f2}$
    $C_{1}=C_{2}$
    $R_{1}=R_{2}$
llavors:
    $F_{0}={\frac {1}{2\pi R_{f1}C_{1}}}$
    $Q=\left(1+{\frac {R_{4}}{R_{q}}}\right)\left({\frac {1}{2+{\frac {R_{1}}{R_{g}}}}}\right)$
    El guany de banda de passada per a les sortides LP i HP ve donat per:
    $A_{HP}=A_{LP}={\frac {R_{1}}{R_{g}}}$
    Es pot veure que la freqüència d'operació i el factor Q es poden variar de manera independent. Això i la capacitat de canviar entre diferents respostes de filtre fan que el filtre variable d'estat sigui àmpliament utilitzat en sintetitzadors analògics.

## Aplicacions

Els filtres variables d'estat s'utilitzen freqüentment per modificar la resposta de freqüència en el processament del senyal d'àudio. Amb configuracions de Q baixes sovint s'utilitzen en circuits equalitzadors paramètrics, i amb configuracions de Q alt o variable per crear mòduls de filtre ressonant en sintetitzadors analògics. Per al control manual de la freqüència, Rf1 i Rf2 a la secció anterior es poden substituir per un potenciòmetre dual; i per al control de tensió, els dispositius U2 i U3 es poden substituir per amplificadors controlats per tensió o amplificadors operacionals de transconductància.

## Referències

* ↑ «State Variable Filter - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). www.sciencedirect.com. https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 6 juny 2021].
* ↑ Storr, Wayne. «State Variable Filter Design» (en anglès). https://www.electronics-tutorials.ws,+20-03-2015.+[Consulta: 10 juny 2023].
* ↑ «State Variable Filters» (en anglès). sound-au.com. https://sound-au.com.+[Consulta: 6 juny 2021].
* ↑ «State Variable Filter - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 10 juny 2023].
# La ermita

La ermita és una pel·lícula de drama sobrenatural espanyola del 2023 dirigida per Carlota Pereda i coescrita per Albert Bertran, Carmelo Viera i Pereda protagonitzada per Belén Rueda i Maia Zaitegi.

## Argument

L'Emma, de 8 anys, demana orientació i ajuda de la falsa mèdium Carol per contactar amb el fantasma d'una nena atrapada en una capella, de manera que l'Emma podria comunicar-se una vegada amb la seva mare que va morir amb una malaltia terminal.

## Repartimentt

* Maia Zaitegi com Emma
* Belén Rueda com Carol
* Josean Bengoetxea com Jon Elorza
* Loreto Mauleón com Maider
* Jon Olivares com Asier
* Elena Irureta com Edurne
* Nagore Aranburu com Ivana Peralta

## Producció

La pel·lícula va ser coescrita per Albert Bertran Bas, Carmelo Viera, i Carlota Pereda. És una producció de Filmax i Bixagu Entertainment, i va comptar amb la participació de Netflix, RTVE i EiTB, i el suport de l' ICAA i Creative Europe MEDIA. Rodada entre el País Basc i Navarra, amb exteriors a Usurbil i Leitza.

## Estrena

La ermita es va presentar al LVI Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya el 12 d'octubre de 2023. Era previst que s'estrenés als cinemes a Espanya el 17 de novembre de 2023.

## Recepció

Miguel Ángel Romero de Cinemanía va valorar la pel·lícula amb 3 sobre 5 estrelles, considerant que a partir d'una idea potent, la pel·lícula es torna cada cop menys efectiva a mesura que avança, esdevenint, malgrat tot, una pel·lícula més que digna.
José Luis Losa de La Voz de Galicia va valorar que la pel·lícula mai funciona ni com a drama emocional ni com a pel·lícula de terror.

## Reconeixement

| Any | Premi | Categoria | Nominat | Resultat | Ref |
| 2024 | XXXVIII Premis Goya | Millors efectes especials | Eneritz Zapiain, Iñaki Gil "Ketxu" | Pendent | |

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Así es 'La ermita', drama sobrenatural de Carlota Pereda con Belén Rueda», 04-10-2023.
* 1 2 Hopewell, John. «Filmax Swoops on ‘Piggy’ Helmer’s ‘The Chapel’ (Exclusive)», 16-05-2023.
* 1 2 3 4 Úbeda-Portugués, Alberto. «Los estrenos del 17 de noviembre. 'La ermita'. Invocando fantasmas», 12-11-2023.
* ↑ «La ermita». [Consulta: 6 novembre 2023].
* 1 2 Rosado, Ricardo. «'La ermita': imágenes del rodaje de la nueva película de Carlota Pereda tras 'Cerdita'», 05-10-2023.
* ↑ Fernández, Harri X. «“Rodar ‘La ermita’ en los escenarios del País Vasco era de perogrullo, tenía que ser así”», 02-11-2023.
* ↑ «Belén Rueda es una médium amargada en el segundo largometraje de la directora de 'Cerdita' presentado en Sitges». Grupo Joly, 12-10-2023.
* ↑ Romero, Miguel Ángel. «Sitges 2023 | Los médicos de la peste, una médium farsante y el fantasma de una niña se dan de la mano en 'La ermita'», 12-10-2023.
* ↑ Losa, José Luis. «Carlota Pereda pierde el toque de gracia de su ópera prima «Cerdita»», 13-10-2023.
* ↑ «Premios Goya 2024: '20.000 especies de abejas' arrasa en nominaciones por delante de Bayona y Erice», 30-11-2023.

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Regió d'Atacama

La Regió d'Atacama és una de les 15 regions de Xile. Limita al nord amb la Regió d'Antofagasta, al sud amb la Regió de Coquimbo i a l'est amb les províncies de Catamarca i La Rioja (Argentina).

## Referències

* ↑ desarrollo. «Biblioteca del Congreso Nacional | SIIT | Región de Atacama» (en anglès). [Consulta: 14 desembre 2024].
# Blau de metilè

El blau de metilè, el nom sistemàtic del qual és clorur de metiltionina, és un colorant que es fa servir principalment per tractar la metahemoglobinèmia. També s'utilitza en els laboratoris per tenyir les cèl·lules. És un compost químic heterocíclic aromàtic amb fórmula molecular C$_{16}$H$_{18}$ClN₃S.

## Usos

El blau de metilè s'utilitza com colorant per a tenyir certes parts del cos abans o durant la cirurgia. El seu ús és principalment com antisèptic i cicatritzant intern. També s'utilitza com a colorant en les tincions per l'observació al microscopi.
L'empresa farmacèutica TauRx Therapeutics ha comprovat que l'ús del blau de metilè (Rember©) retarda la deterioració de les funcions cognitives dels malalts d'Alzheimer. De totes maneres, la formulació emprada en els assajos clínics no és la utilitzada per a tenyir les cèl·lules i, per tant, no ha d'utilitzar-se. Encara que el mecanisme és la inhibició de l'agregació de Proteïna Tau, sembla que millora la funció mitocondrial. Per això, s'ha proposat que també podria ser utilitzat en la lluita contra la malaltia de Parkinson.
Es fa servir en l'aqüicultura de peixos tropicals per tractar les infeccions fúngiques. També pot ser efectiu per tractar peixos infectats amb el paràsit protozou ich: Ichthyophthirius multifiliis.

## Propietats

Aquesta substància té forma de cristalls o pols cristal·lí i presenta un color verd fosc, amb lluentor bronzejada. És inodor o pràcticament insípid. És estable a l'aire. Les seves solucions en aigua o en alcohol són de color blau profund. És fàcilment soluble en l'aigua i en cloroform; també és moderadament soluble en alcohol.

## Notes

* ↑ http://www.cuantaciencia.com/investigacion/blau-metileno-alzheimer%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* NIH