# Flashdance... What a Feeling

«Flashdance... What a Feeling» és una cançó de la pel·lícula Flashdance de 1983 amb música de Giorgio Moroder i lletra de Keith Forsey i l'intèrpretat per Irene Cara. A Moroder se li havia demanat la partitura de la pel·lícula, i Cara i Forsey van escriure la majoria de les lletres després que se'ls mostrés l'última escena en què el personatge principal balla en una audició per a un grup de jutges. Van sentir que l'ambició de la ballarina per tenir èxit podria actuar com una metàfora per assolir qualsevol somni d'una persona i van escriure lletres que descriuen com se sent quan la música inspira algú a ballar. La cançó va acabar sent utilitzada per a l'escena que van veure així com durant els crèdits inicials, en que el personatge principal es mostra treballant com a soldadora.
La seva col·laboració va ser el primer senzill llançat de l'àlbum de la banda sonora i va rebre crítiques positives. Com que Flashdance s'havia de llançar a mitjans d'abril d'aquell any, Casablanca Records va posar a disposició el senzill al març com una forma de comercialitzar la pel·lícula al públic objectiu. L'èxit inesperat a la taquilla va provocar que a les botigues dels Estats Units es venguessin tant el senzill com el seu àlbum principal pocs dies després que Flashdance fos als cinemes. La cançó va passar sis setmanes al número u del Billboard Hot 100 i va encapçalar les llistes de tot el món. Va ser guardonat amb la certificació d'Or per la Recording Industry Association of America per vendes d'un milió de còpies i va guanyar l'Oscar i el Globus d'Or a la Millor Cançó Original i va fer guanyar a Cara el Premi Grammy a la Millor Interpretació Vocal Pop Femenina.
L'èxit de la cançó va deixar clar a Cara que no estava rebent els drets d'autor estipulats en el seu contracte de gravació, i va emprendre accions legals contra el seu segell per tal de ser compensada. La reacció que ella diu que va patir com a represàlia per presentar una demanda la va deixar fora de la indústria de l'entreteniment mentre lluitava per trobar feina. Tot i que va començar a rebre drets d'autor per les gravacions que va fer per a ells, el segell i el seu propietari es van declarar en fallida i van afirmar que no podien pagar-li el milió i mig de dòlars que li havia concedit un Tribunal Superior de Los Angeles.

## Antecedents i escriptura

Després de guanyar l'Oscar a la millor banda sonora original el 1979 per Midnight Express, Giorgio Moroder va treballar amb el productor de Flashdance Jerry Bruckheimer a la pel·lícula American Gigolo de 1980, i Bruckheimer es va posar en contacte amb Moroder el 1982 per veure si estaria interessat a compondre la música per a la nova pel·lícula, que explicava la història d'Alex Owens, una jove que somia amb convertir-se en ballarina i ha de vèncer la seva por a fer una audició davant un jurat. Malgrat la seva manca d'interès a causa d'altres compromisos, Moroder va idear una música que era "un esbós molt tosc". Va pensar que podria encaixar bé amb el projecte i el va enviar abans que comencés el rodatge. La demo va ser la música del que es va convertir en «Flashdance... What a Feeling», però Moroder no va acceptar compondre la partitura fins després de veure un vídeo d'un tall aproximat de la pel·lícula, que va acabar el rodatge el 30 de desembre de 1982. Aleshores va delegar l'escriptura de la lletra al seu bateria de sessió, Keith Forsey, que va començar la tasca per ell mateix però més tard va rebre l'ajuda d'Irene Cara. Va descriure Forsey com «molt agradable, un encant. Era molt divertit. Definitivament vam connectar.»
Cara va rebre la seva gran oportunitat l'any 1980 en el paper de Coco Hernández, estudiant de la High School of Performing Arts, a la pel·lícula Fama. L'àlbum de la banda sonora incloïa dos èxits de les llistes que Cara va gravar: la cançó del títol, que va arribar al número 4 del Billboard Hot 100, i "Out Here on My Own", que va arribar al número 19. Quan el segell discogràfic de la banda sonora, RSO, va sortir del negoci, un dels seus executius, Al Coury, la va convèncer perquè s'unís a la seva recent formació Network Records, i la cançó principal del seu primer àlbum allà, Anyone Can See, va assolir el número 42 de l'Hot 100 durant una sèrie de 18 setmanes que va començar el novembre de 1981. Estava treballant en un àlbum i buscant un productor a principis de 1983 quan Paramount Pictures va contactar amb ella per proporcionar la lletra de la nova cançó de la banda sonora. Tot i que Moroder havia mostrat interès a treballar amb ella un cop va tenir èxit amb Fama, es va mostrar reticent a ser comparada amb una altra cantant que ell havia produït, Donna Summer. «Però amb 'Flashdance[... What a Feeling]'», va explicar Cara, «ens va unir la Paramount».
We used dance as a metaphor for ... attaining anything in your life that you want to accomplish (Vam utilitzar la dança com a metàfora per... aconseguir qualsevol cosa en la vida que volguessis aconseguir).
A Cara i Forsey se'ls va mostrar l'última escena de la pel·lícula, en què l'Alex fa una audició, per tenir una idea de quina hauria de ser la lletra. Després els van portar de la projecció a l'estudi de Giorgio per gravar la cançó i, durant el viatge, van poder inventar la majoria de les paraules que cantaria Cara. Ella va dir: «No tenia ni idea de què tractava la pel·lícula ni res. Em va semblar que tenia un aspecte similar a Fame, així que vaig pensar que, bé, aquesta és una altra pel·lícula d'arts escèniques.» Li va dir a Forsey que pensava que la lletra hauria de descriure la sensació de ballar i li atribueix la lletra que va inspirar el títol provisional de la cançó, «Dancing for Your Life». Va explicar com la cançó es va convertir en «una metàfora sobre una ballarina, com controla el seu cos quan balla i com pot controlar la seva vida» i com aquesta forma d'art en particular podria representar qualsevol objectiu que algú tingui. Moroder va sentir que la lletra «What a Feeling» (quina sensació) era adequada per a la història però va intentar persuadir-los perquè incorporessin el títol de la pel·lícula a la lletra; el més a prop que podien fer-ho va ser utilitzar les dues paraules que formaven el títol en línies separades de la cançó, com ara «In a flash it takes hold of my heart» (En un instant s'apodera del meu cor). Va ser només després que la cançó es va completar amb el títol «What a Feeling" que "Flashdance...» es va afegir «per obtenir una mica de promoció addicional».
La cançó està en la tonalitat de si bemoll major i té un tempo de 122 pulsacions per minut. La veu de Cara abasta des dels nodes tonals de Fa₃ a Re$_5$.

## Gravació

Moroder havia produït l'èxit de Summer «Heaven Knows», que comptava amb el vocalista de Brooklyn Dreams Joe "Bean" Esposito, i va fer que Esposito enregistrés una demo vocal de «Flashdance... What a Feeling». Moroder hauria fet que Esposito fes l'enregistrament final, però Paramount volia algú que fos conegut. Els productors de la pel·lícula també van considerar que la cantant de la cançó hauria de ser una dona. Cara va estipular en el seu acord per escriure la lletra que ella seria la que cantaria la cançó, i Moroder va pensar que "va fer un treball absolutament fantàstic". Ella volia fer més d'una presa, i ell va sentir que la seva tercera presa era la millor.
When you first heard it, you said, 'It's a hit.' (El primer cop que l'escoltes dius "És un èxit")
Van acabar la gravació de la cançó en pocs dies i a l'estudi de cinema els va agradar el que van escoltar. A la Special Collector's Edition en DVD de Flashdance del 2010, Bruckheimer va dir: «Quan l'escoltes per primera vegada, dius: "It's hit"» (és un èxit). «És una d'aquestes coses que acabes d'escoltar i que no t'ho pots treure del cap. I ens va emocionar a tots. Vam seguir tocant-la una vegada i una altra i no ens vam cansar mai. Fins avui, no estic cansat d'aquesta cançó.» Cara també va tenir una bona sensació: «Quan la vam gravar vaig saber que teníem alguna cosa especial amb la cançó. Algunes coses que només sents, saps? Realment no es pot disseccionar-lo ni analitzar-lo. És una cosa espiritual que sents, i vaig sentir que tenia alguna cosa especial amb aquesta cançó.»

## Recepció crítica

"Flashdance... What a Feeling» va rebre crítiques predominantment positives en el moment del seu llançament i ho ha continuat fent. La revista Billboard va proclamar que la cançó era «el millor aparador per als talents vocals de Cara des que va arribar a 'Fame' tres anys abans. L'animada melodia de Giorgio Moroder té el mateix tipus d'optimisme anhelant que aquell èxit inicial.» Cash Box va coincidir: «Aquest hauria de ser el vehicle que Cara ha estat buscant des del seu debut a 'Fama'. El ganxo de Moroder és potent, la disposició ben esculpida. Coses fortes.» Betty Page de Record Mirror va predir: «Huge hitsville, EUA... Sens dubte, el guanyador del Grammy, Oscar... de l'any que ve.» Maureen Rice de la revista Number One va admetre: «M'agrada molt això» i ho va descriure com "una gravació de ràdio perfecta». El crític de música pop del New York Times, John Rockwell, va escriure que la cançó, «cantada per Irene Cara d'una manera que evoca directament el seu gran èxit, 'Fame', encara posseeix una energia optimista pròpia». Els editors de Digital Audio's Guide to Compact Discs van descriure la cançó com «una barreja de música de fons del sintetitzador i un ritme de disc dur" i van concloure: "Aquests efectes i la veu entusiasta de Cara fan que aquesta sigui una cançó impressionant».
En les seves crítiques retrospectives, AllMusic va etiquetar la cançó com una de les seves eleccions d'àlbums de la banda sonora de Flashdance, l'àlbum What a Feelin' de Cara, i la compilació Casablanca Records Story de 1994.

## Llançament i rendiment comercial

Atès que Flashdance s'havia de llançar el 15 d'abril de 1983, l'enregistrament de Cara es va posar a disposició com a senzill "scout" al març com una manera de cridar l'atenció del públic objectiu de la pel·lícula, però Paramount Pictures tenia dubtes que la pel·lícula tingués un bon rendiment a la taquilla. Bruckheimer va explicar que l'empresa matriu de Casablanca, Polygram, "només va enviar 60.000 [còpies de l'àlbum de la banda sonora], així que realment no tenien fe en el disc". El número del 7 de maig de la revista Cashbox, però, va informar sobre l'èxit sorpresa de la pel·lícula, assenyalant que el dimarts 19 d'abril, els minoristes informaven que tota la mercaderia de Flashdance havia desaparegut. Paramount va planejar que el director de la pel·lícula, Adrian Lyne, en prengués parts d'escenes per crear vídeos musicals per a cançons de la banda sonora, inclosa la contribució de Cara, que també s'utilitzarien en tots els anuncis de ràdio i televisió posteriors de la pel·lícula com a una manera perquè els compradors potencials d'entrades «identifiquin la pel·lícula».
A l'edició del 2 d'abril de 1983 de la revista Billboard, «Flashdance...What a Feeling» va començar una sèrie de 25 setmanes a Billboard Hot 100, que va incloure 14 setmanes entre els 10 primers, convertint-se en el top-10 senzill de 1983. El Billboard del 28 de maig va marcar la primera de 6 setmanes com la cançó més popular als Estats Units, i també va arribar al número u a Austràlia, Canadà, Dinamarca, Espanya, Japó, Nova Zelanda, Noruega, Sud-àfrica, Suècia, i Suïssa i van ser els cinc primers a Àustria, Finlàndia, Irlanda, el Regne Unit, i la República Federal Alemanya. Va debutar a la llista Adult Contemporary de Billboard al número del 30 d'abril i va arribar al número 4 durant les seves 24 setmanes allà. Al número del 7 de maig va fer la seva primera aparició a la llista dels Black Singles més populars dels EUA i va passar 5 de les seves 22 setmanes allà al número 2 (darrere de "Juicy Fruit" de Mtume, que només va arribar al número 45 a Hot 100). El número del 7 de maig també va començar les 18 setmanes que el remix de 12 polzades va passar a la seva llista Dance/Disco Top 80, 3 de les quals estaven al primer lloc. Als singles de l'any 100 Hot 100 <span typeof="mw:Nowiki" id="mwAR8">de</span> <i id="mwAR4">Billboard</i> de 1983, va ocupar el número 3.
El 17 de juny, la Recording Industry Association of America va atorgar la certificació d'or única per aconseguir vendes d'un milió de còpies, i l'1 de juliol, la indústria fonogràfica britànica li va emetre la certificació de plata per 250.000 unitats venudes. També l'1 de juliol, Music Canada va atorgar el premi Gold i Platinum per assolir els llindars de 50.000 i 100.000 unitats, respectivament, i el premi Double Platinum es va emetre l'1 de gener de 1984, després d'assolir la marca de 200.000. Més tard aquell mes, Billboard va informar que les vendes al Japó eren més de 700.000. A França, les vendes també van arribar a la marca del milió per a la certificació de platí.

## Premis i reconeixements

Com a senzill, "Flashdance...What a Feeling" va valer a Cara el premi Grammy a la millor interpretació vocal pop femenina i una nominació al disc de l'any. Com a part de la banda sonora <i id="mwAYQ">de Flashdance</i>, li va donar a ella i a tots els compositors que van contribuir a l'àlbum el premi Grammy al millor àlbum de partitura original escrita per a una pel·lícula o un especial de televisió, i també va ser nominada juntament amb tots els altres intèrprets de la banda sonora de l'Àlbum de l'any. "Flashdance... What a Feeling" va guanyar l'Oscar i el Globus d'Or a la millor cançó original i també va ser nominada en aquesta categoria als Premis BAFTA de Cinema. També va contribuir totalment o parcialment a tres nominacions als American Music Award: Favorite Pop/Rock Album, Favorite Pop/Rock Song i Favorite Soul/R&amp;B Female Artist per a Cara.
El 1998, "Flashdance. . . What a Feeling" va ocupar el número nou de la llista de les 10 millors cançons de la banda sonora de la revista Billboard, i a la llista de Cançons del segle compilada per la Recording Industry Association of America l'any 2001, la cançó va figurar al número 256. El 2004, va acabar al número 55 de l'enquesta AFI's 100 anys... 100 cançons sobre les millors cançons del cinema nord-americà, i el 2008, la cançó es va classificar en el número 26 de l'All Time Top 100 de Billboard, que va commemorar el 50è aniversari del Billboard Hot 100. Quan la revista Rolling Stone va classificar les 20 millors interpretacions a l'Oscar de la millor cançó el 2016, l'aparició de Cara als Premis de l'Acadèmia de 1984 va figurar al número 20. El 2018, Insider va incloure la cançó del títol a la seva llista de 35 de les cançons de pel·lícules més emblemàtiques de tots els temps, afegint que "té un lloc especial en la història de la cultura pop". Aquell mateix any, va ocupar el número 34 de la llista de Billboard dels "600 cops més massius durant les sis dècades de [Hot 100]", i el 2019, la revista va classificar la cançó al número 11 en la seva llista de les 100 cançons més populars de tots els temps de dones.

## Conseqüències

A més d'estar disponible a l'àlbum de la banda sonora, "Flashdance. . . What a Feeling" es va incloure al següent LP de Cara, What a Feelin', que va ser produït per Moroder. Quan va promocionar els nous singles d'aquest àlbum a finals de 1983 i durant la primera meitat de 1984, també va estar ocupada recollint premis pel seu èxit de banda sonora, però la sort es va veure contaminada per la sensació de ser enganyada per la seva companyia discogràfica. Fins i tot amb aquest èxit recent, només havia rebut 183 dòlars en drets d'autor de Network Records i va exigir una explicació a Coury, que "va intentar apaivagar-la amb regals i promeses". A finals de 1984, encara només havia rebut 61.343 dòlars i va decidir contractar advocats especialitzats en entreteniment per aconseguir els diners que el seu contracte deia que li havien de pagar i també per ajudar-la a alliberar-se de la marca. Anys més tard va dir: "Mai em vaig adonar que allò que en aquell moment semblava una decisió tan lògica em costaria tant".
El 1985 Cara va presentar una demanda contra Al Coury Inc. i Network Records demanant 10 milions de dòlars punitius i aproximadament 2 milions de dòlars en danys compensatoris, al·legant, entre altres coses, que Coury va retenir 2 milions de dòlars en acords de composició i gravació que involucren "Flashdance... What a Feeling". El tracte que va rebre a la indústria de l'entreteniment a partir d'aquell moment, però, la va fer sospitar que Coury va iniciar una campanya de desprestigi per arruïnar la seva carrera. Afirma que van advertir a les altres discogràfiques de la seva demanda perquè ningú la contractés i que la gent que abans l'acollia —des de productors i agents de càsting fins al personal de restaurants i altres establiments preferits de Los Angeles— ara no volien tenir res a veure amb ella. Fins i tot es va parlar que la seva carrera havia estat destruïda per l'addicció a les drogues. Quan Network Records es va retirar, Coury va anar a treballar per a David Geffen, qui Cara està segura que també va participar en vilipendiar-la.
L'equip original d'advocats que Cara va contractar havia argumentat en la seva demanda que Network no era una etiqueta en funcionament en lloc de simplement presentar un cas per frau, així que va provar amb diverses altres empreses quan el cas ja no anava enlloc abans de trobar Tom. Nunziato, un advocat que va tornar a posar les coses en marxa. "És evident que estava molesta, però era molt creïble", va recordar Nunziato. "Ella va ser impressionant. Sóc advocat de contingències, i el noranta per cent d'un cas de contingència és la credibilitat del vostre client, suposant que els fets hi siguin." Com que el termini de prescripció s'havia exhaurit per reclamar frau, es va haver de centrar com a qüestió comptable, però Cara finalment podia presentar el seu cas davant un jurat.
El 1993, després de concloure que la carrera de Cara va ser danyada com a conseqüència del tractament que va rebre, un Tribunal Superior del Comtat de Los Angeles li va concedir 1,5 dòlars. milions per a fons mal comptabilitzats. No es va permetre, tanmateix, fer cap cas per danys punitius, i Nunziato va explicar com en realitat aconseguir els diners era més complicat: "Perquè només les corporacions [Al Coury Inc. i Network Records] van ser demandades al principi i no els individus, les corporacions s'acabaven de declarar en fallida; suposadament van utilitzar tots els diners per pagar els advocats... Irene va ser reivindicada pel jurat, però el sistema legal va caure, i no hi havia manera de compensar-la". No obstant això, va començar a guanyar drets d'autor pels seus enregistraments a la xarxa gairebé una dècada després del seu últim èxit de llista el 1984.

## Crèdits i personal

A partir de les notes de fons del llançament del CD de 1997 de What a Feelin':
| Irene Cara – vocalista principal Joe Esposito – cors de suport Stephanie Spruill – cors de suport Maxine Willard Waters – cors de suport | Richie Zito – guitarra Keith Forsey – percussió Sylvester Levay – teclats; arranjament Giorgio Moroder – productor | John "Jellybean" Benitez – remescla (senzill 12) Brian Reeves – enginyer Mike Frondelli – enginyer Dave Concors – enginyer |

## Gràfics

| Gràfics setmanals Gràfic (1983) Millor posició Alemanya Federal (Llista oficials alemanyes) 3 Austràlia (Kent Music Report) 1 Àustria (Ö3 Austria Top 40) 4 Bèlgica (Ultratop 50 Flandes) 22 Canadà Top Singles (RPM) 1 Dinmarca (IFPI) 1 Espanya (AFYVE) 1 Finlàndia (Suomen virallinen lista) 2 França (IFOP) 1 Irlanda (IRMA) 2 Itàlia (Musica e dischi) 1 Japó (Oricon) 1 Païssos Baixos (Dutch Top 40) 13 Païssos Baixos (Single Top 100) 17 Nova Zelanda (Recorded Music NZ) 1 Noruega (VG-lista) 1 Portugal (Música & Som) 1 Sud-àfrica (Springbok Radio) 1 Suècia (Sverigetopplistan) 1 Suïssa (Swiss Hitparade) 1 UK Singles (OCC) 2 US Billboard Hot 100 1 US Adult Contemporary (Billboard) 4 US Dance Club Songs (Billboard) 1 US Hot Black Singles (Billboard) 2 US Cash Box Top 100 Singles 1 US Cash Box Top 100 Black Contemporary Singles 3 Zimbabwe (ZIMA) 8 Gràfic (2022) Millor posició Japan Hot Overseas (Billboard Japan) 10 | Llista de final d'any Gràfic (1983) Posició Alemanya Federal (Official German Charts) 7 Austràlia (Kent Music Report) 2 Àustria (Ö3 Austria Top 40) 2 Canada Top Singles (RPM) 4 Nova Zelanda (Recorded Music NZ) 4 Sud-àfrica (Springbok Radio) 9 Suïssa (Schweizer Hitparade) 1 UK Singles (OCC) 27 US Billboard Hot 100 3 US Adult Contemporary (Billboard) 17 US Dance Club Songs (Billboard) 7 US Hot Black Singles (Billboard) 15 US Cash Box Top 100 Singles 1 US Cash Box Top 100 Black Contemporary Singles 20 Gràfics de tots els temps Gràfic (1958–2021) Posició US Billboard Hot 100 38 |

## Certificacions

| Regió | Organisme certificador | Certificat | Vendes |
| Canadà | CRIA | 2× Platí | 200.000$^^$ |
| Estats Units | RIAA | Or | 1.000.000$^^$ |
| França | SNEP | Platí | 1.365.000 |
| Japó | RIAJ | | 697.000 |
| Regne Unit | BPI | Plata | 250.000$^^$ |
| $^^$ Xifres basades només en el mínim per a la certificació ||||

## Versió de Marcia Hines

La cantant estatunidenca-australiana Marcia Hines va gravar una versió de la cançó titulada "What a Feeling" el 1998. Va ser llançat com el senzill principal del seu novè àlbum d'estudi, Time of Our Lives (1999).

### Llista de pistes

* CD single
* "What a Feeling" – 3:25
* "What a Feeling" (12″ Mix) – 5:30
* "What a Feeling" (Discothèque Remix) – 7:07
* "What a Feeling" (Easy Skanking Mix) – 5:57
* "What a Feeling" (Freakazoid Dub Mix) – 6:35
* "What a Feeling" (Extended Mix) – 5:23
* "I Got the Music in Me" – 4:38

### Gràfics

| Gràfic (1998–1999) | Millor posició |
| Austràlia (ARIA) | 66 |
| Nova Zelanda (Recorded Music NZ) | 23 |

## Versió Global Deejays

El 2005, el grup de música house austríac Global Deejays va versionar "Flashdance. . . What a Feeling" al seu àlbum Network, retitulat "What a Feeling (Flashdance)".

### Llista de pistes

* CD maxi single austríac, alemany i australià
* "What a Feeling (Flashdance)" (Versió de ràdio de seguiment progressiu) - 3:14
* "What a Feeling (Flashdance)" (Versió de ràdio Clubhouse) - 3:32
* "What a Feeling (Flashdance)" (Versió de ràdio pop) - 2:46
* "What a Feeling (Flashdance)" (Clubhouse Mix) - 6:11
* "What a Feeling (Flashdance)" (Feelin' Da Vox Mix de GLOW) - 6:25
* "What a Feeling (Flashdance)" (mescla de seguiment progressiu) - 5:29
* "What a Feeling (Flashdance)" (Versió OSX) - 6:02
* CD maxi single francès
* "What a Feeling (Flashdance)" (House Radio Edit) - 3:33
* "What a Feeling (Flashdance)" (Versió de ràdio de seguiment progressiu) - 3:14
* "What a Feeling (Flashdance)" (Versió de ràdio pop) - 2:46
* "What a Feeling (Flashdance)" (Clubhouse Mix) - 6:11
* "What a Feeling (Flashdance)" (mescla de seguiment progressiu) - 5:27
* CD maxi single belga
* "What a Feeling (Flashdance)" (Versió de ràdio de seguiment progressiu) - 3:14
* "What a Feeling (Flashdance)" (Versió de ràdio Clubhouse) - 3:32
* "What a Feeling (Flashdance)" (Versió de ràdio pop) - 2:46
* "What a Feeling (Flashdance)" (mescla de seguiment progressiu) - 5:29
* Senzill alemany i italià de 12 polzades
    A1. "What a Feeling (Flashdance)" (Clubhouse Mix) - 6:07
    A2. "What a Feeling (Flashdance)" (Feelin' Da Vox Mix de GLOW) - 6:25
    B1. "What a Feeling (Flashdance)" (mescla de seguiment progressiu) - 5:28
    B2. "What a Feeling (Flashdance)" (Versió OSX) - 6:02
* Senzill francès de 12 polzades
    A. "What a Feeling (Flashdance)" (Clubhouse Mix) - 6:11
    B. "What a Feeling (Flashdance)" (mescla de seguiment progressiu) - 5:27

### Gràfics

| Gràfics setmanals Gràfic (2005) Millor posició Austràlia (ARIA) 44 Australia Dance (ARIA) 8 Àustria (Ö3 Austria Top 40) 14 Bèlgica (Ultratop 50 Flandes) 28 Bèlgica (Ultratop 50 Valònia) 29 CIS (TopHit) 9 República Txeca (IFPI) 7 França (SNEP) 18 Alemanya (Llistes oficials alemanyes) 16 Hongria (Dance Top 40) 1 Païssos Baixos (Single Top 100) 35 Països Baixos (Tipparade) 6 Suïssa (Swiss Hitparade) 45 | Gràfics de final d'any Gràfic (2005) Posició CIS (Tophit) 56 França (SNEP) 100 |

## Altres versions

* Björn Again va llançar una versió de la cançó com a senzill el 1993, que va arribar al número 65 a la llista de singles del Regne Unit.
* El cantant suís DJ BoBo va llançar una versió a duet amb Irene Cara l'any 2001, que va arribar al número dos a Suïssa, al número tres a Alemanya, al número 10 a Espanya i al número 11 a Àustria.
* La cantant francesa Priscilla Betti va llançar una versió francesa de la cançó anomenada "Cette vie nouvelle" com a segon senzill del seu àlbum debut Cette vie nouvelle (2002). Va arribar al número nou a França i al número 36 a la regió valona de Bèlgica.
* Marie Picasso va versionar la cançó el 2007, arribant al número 54 de la llista de senzills sueques.
* S'inclouen extenses mostres de la versió de Cara al senzill de Jason Derulo del 2010 "The Sky's the Limit".
* Lea Michele i Jenna Ushkowitz van versionar la cançó de la sèrie de televisió Glee a l'episodi de la tercera temporada "Pros". El senzill va ser llançat el 25 de maig de 2012 i va ocupar el número 145 al Regne Unit.

## Referències

* ↑ «Giorgio Moroder is back in business». Chicago Tribune. Chicago Tribune Media Group. [Consulta: 28 desembre 2019].
* 1 2 «Legendary Producer Giorgio Moroder Talks DJ'ing Advice From David Guetta and His Love For The Weeknd». Eldridge Industries, 05-06-2017. [Consulta: 28 desembre 2019].
* ↑ Moroder, Giorgio (2010). Flashdance: Music and Songs (bonus feature from Flashdance, Special Collector's Edition) (DVD). Paramount.
* 1 2 Bruckheimer, Jerry (2010). Flashdance: Music and Songs (bonus feature from Flashdance, Special Collector's Edition) (DVD). Paramount. «Maybe 6 to 8 weeks before we started filming, he sent this little demo in, and it was "What a Feeling".»
* ↑ Moroder, Giorgio (May 20, 2013). «Electric Dreams: The Giorgio Moroder Story, Episode 2». BBC Radio 2 (BBC). «The word was out that Flashdance could be a little bit of a soft porno because nobody knew what 'flashdance' means [sic]. So I wasn't really sure if I wanted to do it, but I said, 'Jerry, I'm going to watch the movie, and if I like it, I'll do it.' So I got the tapes … And, in fact, I watched it, and I loved it. And I said, 'Jerry, I absolutely want to do it.'»
* ↑ «AFI Catalog of Feature Films: Flashdance». afi.com. American Film Institute. Arxivat de l'original el 18 març 2021. [Consulta: 16 abril 2021].
* ↑ Forsey, Keith (May 20, 2013). «Electric Dreams: The Giorgio Moroder Story, Episode 2». BBC Radio 2 (BBC). «Flashdance with Don Simpson and Jerry Bruckheimer was one of the movies that showed up, and Giorgio said, "OK, write the lyrics. Off you go." So I jumped into the back room, which was the drum room, and started collecting lyrics.»
* 1 2 3 Cara, Irene (May 20, 2013). «Electric Dreams: The Giorgio Moroder Story, Episode 2». BBC Radio 2 (BBC).
* 1 2 3 4 Whitburn 2009, p. 158
* ↑ Guinn & Perry 2005: When RSO shut down, Coury decided to launch his own label.
* ↑ Birch, Ian (June 23, 1983). «Flashdance: The Song». Smash Hits (Londres: Emap). «I was in California, working on an album and trying to find a producer. Paramount Pictures called me out of the blue and said that Giorgio Moroder, who was writing the music, needed some lyrics. I agreed to help out.»
* ↑ Grein, Paul (March 10, 1984). «Grammy Caps Year of Success, Frustration for Cara». Billboard (Nova York: Billboard Publications, Inc.): 54. «Cara says she held off from working with Summer's longtime producer Giorgio Moroder until Flashdance and the subsequent What a Feelin' album in an effort to avoid comparisons with Summer. "Giorgio approached me right after 'Fame.' The only reason I didn't go with him at the time was all the comparisons."»
* ↑ Grein, Paul (March 10, 1984). «Grammy Caps Year of Success, Frustration for Cara». Billboard (Nova York: Billboard Publications, Inc.): 54.
* ↑ Cara, Irene (May 20, 2013). «Electric Dreams: The Giorgio Moroder Story, Episode 2». BBC Radio 2 (BBC). «We used dance as a metaphor for, you know, attaining anything in your life that you want to accomplish.»
* ↑ Cara, Irene (May 20, 2013). «Electric Dreams: The Giorgio Moroder Story, Episode 2». BBC Radio 2 (BBC). «They didn’t show us the entire film. They just showed us the scene they wanted the song to go into, which was the big finale dance scene, so that’s all I really had to go on.»
* ↑ Cara, Irene (May 20, 2013). «Electric Dreams: The Giorgio Moroder Story, Episode 2». BBC Radio 2 (BBC). «I mean, we jumped into the cab. I don’t remember them sending a car for us, so we jumped in a cab. And by the time we got back to Giorgio’s studio, I would say 80% of the song was written.»
* ↑ Bronson 2003, p. 573: I came up with the original idea about talking about the feeling of dance.
* ↑ Cara, Irene (May 20, 2013). «Electric Dreams: The Giorgio Moroder Story, Episode 2». BBC Radio 2 (BBC). «[the title] wasn't "Flashdance[…What a Feeling]". It was "Dancing for Your Life".»
* 1 2 Bronson 2003, p. 573
* ↑ Moroder, Giorgio (May 20, 2013). «Electric Dreams: The Giorgio Moroder Story, Episode 2». BBC Radio 2 (BBC). «I loved it. I feel the lyric, "what a feeling", sounds perfect for the movie.»
* ↑ Cara, Irene (May 20, 2013). «Electric Dreams: The Giorgio Moroder Story, Episode 2». BBC Radio 2 (BBC). «Giorgio came in and said, "Well, look, if you want it to be nominated, you better put the word Flashdance in there somewhere." So, uh, which we never quite did. We just kind of put the word "in a flash it takes hold of your heart" was the best we could do. We couldn’t actually just say Flashdance. It didn’t work in anything to say Flashdance.»
* ↑ Lichtman, Irv (August 6, 1983). «Paramount Pictures Works To Help Sell Soundtracks». Billboard (Nova York: Billboard Publications, Inc.): 55.
* ↑ «Flashdance...What a Feeling - Irene Cara - Custom Backing Track». Karaoke Version. [Consulta: 28 juny 2017].
* ↑ «Irene Cara 'Flashdance What a Feeling' Sheet Music». Musicnotes.com. Alfred Publishing, 14-02-2005. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «'Good Old Disco' Still Works for Moroder». Billboard (Nova York: Billboard Publications, Inc.). October 29, 1983: 6.
* ↑ «'Good Old Disco' Still Works for Moroder». Billboard (Nova York: Billboard Publications, Inc.). October 29, 1983: 6. «I would have liked him to do the song for the film, but the film company wanted to have a bigger name.»
* ↑ Wuench, Kevin. «Remember that 'other' song from the 'Flashdance' soundtrack? ... Me neither». Tampa Bay Times, 18-06-2013. [Consulta: 27 gener 2019].
* ↑ Kawashima, Dale. «Special Interview With Pop Legend Irene Cara, Co-Writer & Singer Of The #1 Hit "Flashdance…What a Feeling" And Star Of The Movie, Fame». songwriteruniverse.com. songwriteruniverse.com, 24-05-2018. [Consulta: 16 abril 2020].
* ↑ Moroder, Giorgio (May 20, 2013). «Electric Dreams: The Giorgio Moroder Story, Episode 2». BBC Radio 2 (BBC).
* 1 2 Bruckheimer, Jerry (2010). Flashdance: Music and Songs (bonus feature from Flashdance, Special Collector's Edition) (DVD). Paramount.
* ↑ Rosen 1996, p. 275: 'It was an easy one to record,' Moroder says.
* ↑ «Billboard's Top Single Picks—Pop». Billboard (Nova York: Billboard Publications, Inc.). April 2, 1983: 55.
* ↑ «News & Reviews: Singles – Black Contemporary». Cashbox (Nova York: Cash Box Publishing Co., Inc.). April 2, 1983: 8.
* ↑ Page, Betty (June 4, 1983). «Irene Cara: "Flashdance... What A Feeling"». Record Mirror 30 (23): 10.
* ↑ Rice, Maureen (June 4, 1983). «Irene Cara: "Flashdance... What A Feeling"». Number One (5): 37.
* ↑ «Film Scores On Disks». , 01-05-1983.
* ↑ Canale 1986
* ↑ «Flashdance – Original Soundtrack». Allmusic. [Consulta: 23 maig 2021].
* ↑ «What a Feelin' – Irene Cara». Allmusic. [Consulta: 23 maig 2021].
* ↑ «Casablanca Records Story – Various Artists». Allmusic. [Consulta: 23 maig 2021].
* ↑ Ressner, Jeffrey (May 7, 1983). «Polygram Gears Up Push For Flashdance LP». Cashbox (Nova York: Cash Box Publishing Co., Inc.): 10.
* ↑ Hall & Neale 2010: Paramount followed the usual route of releasing the title track as a scout single succeeded by the release of the soundtrack album thereafter.
* ↑ White 1990
* ↑ Smith 1999: Since 1960, the conventional wisdom about soundtracks is that they should be released about four to six weeks before the film's general release in order to give the music an opportunity to work its way up the charts and circulate the film's title in radio and retail markets.
* ↑ Eszterhas 2010: "Paramount had so little faith in Flashdance that the studio sold off 30 percent of its own potential profit to a private investors group.
* ↑ Bruckheimer, Jerry (2010). Releasing the Flashdance Phenomenon (bonus feature from Flashdance, Special Collector's Edition) (DVD). Paramount.
* ↑ Ressner, Jeffrey (May 7, 1983). «Polygram Gears Up Push For Flashdance LP». Cashbox (Nova York: Cash Box Publishing Co., Inc.): 18. «Retailers told us that every store in the country had sold out of every piece of Flashdance product.»
* ↑ Ressner, Jeffrey (May 7, 1983). «Polygram Gears Up Push For Flashdance LP». Cashbox (Nova York: Cash Box Publishing Co., Inc.): 18. «Paramount has enlisted Adrian Lyne, the director of the motion picture, to edit outtakes from the film into four music videos to be shown on MTV: Music Television, other youth-oriented cable shows, in-store at various record retail outlets and dance clubs. The quartet of videos highlights the songs "Manhunt," performed by Karen Kamon; "Imagination," by Laura Branigan; "Maniac," belted out by Michael Sembello; and Cara's title tune.»
* ↑ Ressner, Jeffrey (May 7, 1983). «Polygram Gears Up Push For Flashdance LP». Cashbox (Nova York: Cash Box Publishing Co., Inc.): 18.
* ↑ Whitburn 2000, p. 461
* 1 2 Kent, David. Australian Chart Book 1970–1992. illustrated. St Ives, N.S.W.: Australian Chart Book, 1993, p. 54. ISBN 0-646-11917-6.
* 1 2 "Top RPM Singles: Issue 6299." RPM. Library and Archives Canada. Consulta: January 23, 2018.
* 1 2 «Hits of the World». Billboard 95 (38). September 17, 1983: 78. ISSN 0006-2510 – via World Radio History.
* 1 2 Salaverrie, Fernando. Sólo éxitos: año a año, 1959–2002 (en castellà). 1st. Madrid: Fundación Autor/SGAE, setembre 2005. ISBN 84-8048-639-2.
* 1 2 Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.オリジナルコンフィデンス. «» (en japonès). 年代流行. [Consulta: 29 octubre 2017].
* 1 2 "Irene Cara – Flashdance ...What a Feeling". Top 40 Singles. Consulta: December 10, 2017.
* 1 2 "Irene Cara – Flashdance ...What a Feeling". VG-lista. Consulta: December 10, 2017.
* 1 2 «SA Charts 1965–1989 (As presented on Springbok Radio/Radio Orion) – Acts C». Arxivat de l'original el 1 setembre 2018. [Consulta: 1r setembre 2018].
* 1 2 "Irene Cara – Flashdance ...What a Feeling". Singles Top 100. Consulta: December 10, 2017.
* 1 2 "Irene Cara – Flashdance ...What a Feeling". Swiss Singles Chart. Consulta: December 10, 2017.
* 1 2 "Irene Cara – Flashdance ...What a Feeling" (en alemany). Ö3 Austria Top 40. Consulta: December 10, 2017.
* 1 2 Pennanen, Timo. Sisältää hitin – levyt ja esittäjät Suomen musiikkilistoilla vuodesta 1972 (en finès). 1st. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Otava, 2006. ISBN 978-951-1-21053-5.
* 1 2 "The Irish Charts – Search Results – Flashdance". Irish Singles Chart. Consulta: January 24, 2021.
* 1 2 "Irene Cara: Artist Chart History". Official Charts Company. Consulta: January 24, 2021.
* 1 2 "Offiziellecharts.de – Irene Cara – Flashdance ...What a Feeling". GfK Entertainment charts. Consultat December 10, 2017.
* ↑ Whitburn 2007, p. 41
* ↑ Whitburn 2004a, p. 102
* ↑ Whitburn 2004b, p. 50
* ↑ Fujita, Shig (January 21, 1984). «International Repertoire Explosion Keys Upturn in Japanese Market». Billboard: 9.
* ↑ «Les Certifications depuis 1973: Singles». Infodisc.fr. [Consulta: 31 agost 2020].
* 1 2 3 4 O'Neil 1999
* ↑ Wiley & Bona 1996
* ↑ O'Neil 2003
* ↑ «BAFTA 1984: British Academy Film Awards (Movies from 1983)». [Consulta: 6 març 2020].
* ↑ «11th American Music Awards». [Consulta: 4 març 2020].
* ↑ «The Top 10 Soundtrack Songs». Billboard (Nova York: Billboard Publications, Inc.). September 19, 1998: 36.
* ↑ «The Billboard Hot 100 All-Time Top Songs (30-21)». billboard.com. Billboard. Arxivat de l'original el 13 setembre 2008. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ Portwood, Jerry. «20 Greatest Best Song Oscar Performances». rollingstone.com. Rolling Stone. [Consulta: 7 març 2020].
* ↑ Tschinkel, Arielle. «35 of the most iconic movie songs of all time». insider.com. Insider Inc., 19-06-2018. [Consulta: 5 març 2020].
* ↑ «Hot 100 Turns 60». billboard.com. Billboard Publications, Inc.. [Consulta: 4 març 2020].
* ↑ «Greatest of All Time Hot 100 Songs by Women». billboard.com. Billboard Publications, Inc., 30-11-2017. Arxivat de l'original el 13 novembre 2019. [Consulta: 8 març 2020].
* ↑ Guinn & Perry 2005: When Cara finally realized she wasn't getting paid for her first album or for the Flashdance soundtrack… she decided to speak up.
* ↑ Guinn & Perry 2005: in the years with Coury, a period that included the recording of Anyone Can See and What a Feelin', she had been paid a total of $183 in royalties.
* 1 2 «Cara Takes Legal Action Against Coury, Network». Billboard (Nova York: Billboard Publications, Inc.). June 1, 1985: 76.
* 1 2 3 4 5 Guinn & Perry 2005
* 1 2 3 4 Guinn & Perry 2005, p. 95
* ↑ Guinn & Perry 2005: He—they—made sure there were consequences.
* ↑ Guinn & Perry 2005: They sent out letters to all the labels saying they were in a legal battle with me and don't dare sign her.
* ↑ Guinn & Perry 2005: Film producers wouldn't return her calls… 'Casting people who once adored me now quickly escorted me out of their offices,' she says.
* ↑ Guinn & Perry 2005: Rumors swirled mercilessly about rampant drug use, spreading the notion that, in her early twenties, this great talent already had been hollowed out.
* ↑ Guinn & Perry 2005: After his Network Records began to founder, Coury went to work for the record label owned by David Geffen, one of the most powerful people in the entertainment business, and Cara became convinced that Coury had enlisted Geffen in his vendetta against her.
* ↑ Guinn & Perry 2005: The phalanx of entertainment lawyers she hired decided not to make a case for fraud, arguing instead that Network was not a functioning label.
* ↑ Guinn & Perry 2005, p. 94
* ↑ Kawashima, Dale. «Special Interview With Pop Legend Irene Cara, Co-Writer & Singer Of The #1 Hit 'Flashdance…What a Feeling' And Star Of The Movie Fame». songwriteruniverse.com, 24-05-2018. [Consulta: 30 gener 2021].
* ↑ Album notes for What a Feelin'. Pointe Claire, Quebec, Canada: Unidisc Music.
* ↑ "Irene Cara – Flashdance ...What a Feeling" (en neerlandès). Ultratop 50. Consulta: December 10, 2017.
* ↑ «TOP Hebdo – 3 décembre 1983». [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ «Classifiche» (en italià). Musica e dischi. Set "Tipo" on "Singoli". Then, in the "Artista" field, search "Irene Cara".
* ↑ "Nederlandse Top 40 – Irene Cara" (en neeerlandès). Dutch Top 40. Consulta: January 24, 2021.
* ↑ "Irene Cara – Flashdance ...What a Feeling" (en neerlandès). Single Top 100. Consulta: December 10, 2017.
* ↑ «VENDAS DE DISCOS EM PORTUGAL: Top Música & Som 1980-1984», 15-12-2016. [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ "Irene Cara Chart History (Hot 100)". Billboard. Consulta: December 10, 2017.
* ↑ "Irene Cara Chart History (Adult Contemporary)". Billboard. Consulta: December 10, 2017.
* ↑ "Irene Cara Chart History (Dance Club Songs)". Billboard. Consulta: December 10, 2017.
* ↑ «Irene Cara Chart History (Hot R&B/Hip-Hop Songs)». Billboard.
* ↑ «Cash Box Top 100 Singles – Week ending May 28, 1983». Cash Box. Arxivat de l'original el 11 setembre 2012. [Consulta: 3 setembre 2018].
* ↑ «The Cash Box Top 100 Black Contemporary – Week ending July 30, 1983». Cash Box. Arxivat de l'original el 30 de gener 2021. [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ Kimberley, C. Zimbabwe: Singles Chart Book. Harare: C. Kimberley, 2000
* ↑ «Billboard Japan Hot Overseas – Week of December 7, 2022» (en japonès). [Consulta: 7 desembre 2022].
* ↑ «Top 100 Single-Jahrescharts – 1983» (en alemany). Offizielle Deutsche Charts. [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ «National Top 100 Singles for 1983». Kent Music Report, 497, 02-01-1984.
* ↑ «Jahreshitparade Singles 1983» (en alemany). [Consulta: 29 agost 2018].
* ↑ «The Top Singles of 1983». RPM 39 (17). December 24, 1983: 10. ISSN 0315-5994 – via Library and Archives Canada.
* ↑ «Top Selling Singles of 1983». Recorded Music NZ. Arxivat de l'original el 30 de maig 2022. [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ «Top 20 Hit Singles of 1983». [Consulta: 26 desembre 2018].
* ↑ «Scweizer Jahrehitparade 1983» (en alemany). [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ «Top 50 Singles of 1983». Music Week (London). December 25, 1983: 25. ISSN 0265-1548.
* 1 2 3 4 «Talent Almanac 1984 – Top Pop Singles / Top Black Singles / Top Adult Contemporary Singles / Top Dance/Disco Singles/Albums». Billboard 95 (52). December 24, 1983: TA–18, TA–22, TA–26. ISSN 0006-2510 – via World Radio History.
* ↑ «The Cash Box Year-End Charts: 1983 – Top 100 Pop Singles». Cash Box, 31-12-1983. Arxivat de l'original el 22 setembre 2012. [Consulta: 3 setembre 2018].
* ↑ «The Cash Box Year-End Charts: 1983 – Top 100 Black Contemporary Singles». Cash Box, 31-12-1983. Arxivat de l'original el 29 de gener 2021. [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ «Greatest of All Time Hot 100 Songs». Billboard.
* ↑ «Gold/Platinum» (en anglès). Music Canada. [Consulta: 19 març 2023].
* ↑ «Searchable Database» (en anglès). Recording Industry Association of America.
* ↑ «Certifications Singles Platine - année 1983». Syndicat National de l'Édition Phonographique.
* ↑ «List of best-selling international singles in Japan». JP&KIYO, 2002. Arxivat de l'original el 15 de març de 2012. [Consulta: 3 abril 2013].
* ↑ «British single certifications» (en anglès). British Phonographic Industry. Arxivat de l'original el 2019-06-27. [Consulta: 3 abril 2013].
* ↑ Ryan, Gavin. Australia's Music Charts 1988–2010. Mt. Martha, VIC, Australia: Moonlight Publishing, 2011.
* ↑ "Marcia Hines – What a Feeling". Top 40 Singles. Consulta: January 24, 2021.
* ↑ "Global Deejays – What a Feeling (Flashdance)". ARIA Top 50 Singles.
* ↑ «ARIA Dance – Week Commencing 25th July 2005». The ARIA Report, 804, 25-07-2005, pàg. 13. Arxivat de l'original el 2008-02-22 [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ "Global Deejays – What a Feeling (Flashdance)" (en alemany). Ö3 Austria Top 40.
* ↑ "Global Deejays – What a Feeling (Flashdance)" (en neerlandès). Ultratop 50.
* ↑ "Global Deejays – What a Feeling (Flashdance)" (en francès). Ultratop 50.
* ↑ Global Deejays — What a Feeling (Flashdance). TopHit. Consulta: October 6, 2021.
* ↑ «Oficiální Česká Hitparáda – Pro týden 34/2005» (en txec). IFPI ČR. Arxivat de l'original el 30 agost 2005. [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ "Global Deejays – What a Feeling (Flashdance)" (en francès). Les classement single.
* ↑ "Global Deejays – What a Feeling (Flashdance)" (en alemany). GfK Entertainment charts. Consulta: March 3, 2020.
* ↑ "Archívum – Slágerlisták – MAHASZ" (en hongarès). Dance Top 40 lista. Magyar Hanglemezkiadók Szövetsége. Consulta: January 24, 2021.
* ↑ "Global Deejays – What a Feeling (Flashdance)" (en neerlandès). Single Top 100.
* ↑ «Global Deejays – What A Feeling (Flashdance)» (en neerlandès). Dutch Top 40. [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ "Global Deejays – What a Feeling (Flashdance)". Swiss Singles Chart.
* ↑ «Лучшие песни и музыка за 2005 год» (en rus). Tophit. Arxivat de l'original el 6 octubre 2021. [Consulta: 6 octubre 2021].
* ↑ «Tops de L'Année | Top Singles – 2005» (en francès). Syndicat National de l'Édition Phonographique. [Consulta: 21 gener 2021].
* ↑ «Björn Again | full Official Chart History». Official Charts Company. [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ «DJ BoBo & Irene Cara – What A Feeling» (en alemany). hitparade.ch.
* ↑ «Priscilla – Cette vie nouvelle» (en francès). lescharts.com. [Consulta: 15 juliol 2015].
* ↑ «Marie Picasso – Flashdance ... What A Feeling». swedishcharts.com. [Consulta: 14 febrer 2014].
* ↑ «Jason Derulo – 'The Sky's The Limit'». BBC, 19-11-2010. [Consulta: 7 maig 2015].
* ↑ Futterman, Erica (May 16, 2012). «'Glee' Recap: What a Feeling». Rolling Stone. Arxivat de l'original el July 1, 2021.
* ↑ «Chart Log UK – 2012 + Weekly Updates + Sales 2012». Zobbel.de. [Consulta: 24 gener 2021].

## Bibliografia

* Bronson, Fred. The Billboard Book of Number One Hits. Billboard Books, 2003. ISBN 9780823076772.
* Digital Audio's Guide to Compact Discs. Bantam Books, 1986. ISBN 0-553-34356-4.
* Eszterhas, Joe. Hollywood Animal: A Memoir. Knopf Doubleday Publishing Group, 2010. ISBN 9780307530875.
* Guinn, Jeff; Perry, Douglas. The Sixteenth Minute: Life in the Aftermath of Fame. Penguin Group, 2005. ISBN 978-1-58542-389-7.
* Hall, Sheldon; Neale, Steve. Epics, Spectacles, and Blockbusters: A Hollywood History. Wayne State University Press, 2010. ISBN 978-0-8143-3008-1.
* Kent, David. Australian Chart Book 1970–1992. Australian Chart Book, St. Ives, N.S.W., 1993. ISBN 978-0-64611-917-5.
* Needham, Gary. «Reaganite Cinema: What a Feeling!». A: The Routledge Companion to Cinema and Politics. Taylor & Francis, 2016. ISBN 978-1-31739-245-3.
* O'Neil, Thomas. The Grammys. Perigree Books, 1999. ISBN 0-39952-477-0.
* O'Neil, Thomas. Movie Awards: The Ultimate, Unofficial Guide to the Oscars, Golden Globes, Critics, Guild & Indie Honors. Perigree Books, 2003. ISBN 978-0-39952-922-1.
* Rosen, Craig. The Billboard Book of Number One Albums. Billboard Books, 1996. ISBN 978-0-82307-586-7.
* Smith, Jeff. «Selling My Heart». A: Titanic: Anatomy of a Blockbuster. Rutgers University Press, 1999. ISBN 978-0-81352-669-0.
* Whitburn, Joel. Joel Whitburn's Pop Annual, 1955-1999. Record Research Inc., 2000. ISBN 978-0-89820-141-3.
* Whitburn, Joel. Joel Whitburn Presents Top R&B/Hip-Hop Singles, 1942-2004. Record Research Inc., 2004a. ISBN 0-89820-160-8.
* Whitburn, Joel. Joel Whitburn's Hot Dance/Disco, 1974-2003. Record Research Inc., 2004b. ISBN 978-0-89820-156-7.
* Whitburn, Joel. Joel Whitburn Presents Billboard Top Adult Songs, 1961-2006. Record Research Inc., 2007. ISBN 978-0-89820-169-7.
* Whitburn, Joel. Joel Whitburn's Top Pop Singles, 1955-2008. Record Research Inc., 2009. ISBN 978-0-89820-180-2.
* White, Adam. The Billboard Book of Gold and Platinum Records. Billboard Publications, Inc., 1990. ISBN 0-8230-7547-8.
* Wiley, Mason; Bona, Damien. Inside Oscar: The Unofficial History of the Academy Awards. Ballantine Books, 1996. ISBN 0-345-40053-4.

## Enllaços externs

* Irene Cara - Flashdance... What a Feeling a YouTube