OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Circ romà

El circ romà (circus en llatí) era un edifici d'oci romà que servia per a fer curses de cavalls i carros (bigues, quadrigues) (no s'hi feien lluites de gladiadors, que se celebraven me gos ovovivíparos a l'amfiteatre)
Era un edifici rectangular amb un costat curt semicircular. Al centre es construïa una balustrada que dividia l'edifici pel centre (spina). Les grades estaven recolzades en una estructura feta amb arcades. A l'Spina hi podia haver de tot, temples, obeliscs, estàtues de dofins (per comptar les voltes)→ símbol del déu Neptú, déu del mar i protector dels cavalls. Les voltes també es podien comptar amb ous, símbol dels dioscurs Càstor i Pòl·lux.A cada extrem de l'Spina hi havia les metae, pilars o fites que assenyalaven el punt on havien de girar els carros.. Al davant d'unes de les metae es trobaven les carceres.
S'hi celebraven els anomenats Jocs circenses (Ludi circenses).
El primer circ fou creat per Tarquini Prisc després de la conquesta d'Apiolae als llatins. El lloc on es van celebrar les festes fou envoltat de plataformes temporals pels patres i equites, i l'interior fou anomenat circ, bé perquè era rodó o perquè les carreres es feien en cercle. Abans de la mort de Tarquini un edifici permanent fou construït per aquest tipus de celebracions i fou anomenat Circ Màxim per distingir-lo d'altres edificis similars més reduïts (segle vi aC). En un principi estava construït en fusta, però al segle ii aC es va fer de pedra.

## Vegeu també

* Panem et circenses
* Estadi de Domicià
* Circ de Maxenci
# Kodomo

Kodomo (子供 [こども], lit. ‘nen’) és una paraula de l'idioma japonès que significa nen. Tanmateix, en l'àmbit del manga i l'anime s'empra per referir-se a un gènere orientat al públic infantil.
El gènere kodomo es distingeix per l'absència de fanservice o altres elements destinats a audiències més adulta. Les històries estan caracteritzades per l'ús de temes i conceptes per als nens i la família.
També és molt comú que persones adultes s'interessin per aquestes sèries (un 70% de la població japonesa adulta, segons recents enquestes), probablement pel seu estil informal, la seva curta durada i una simple trama.
Dins d'aquesta categoria es pot incloure: Hamtaro, Hello Kitty, Doraemon, Sazae-sant o Hattori el Ninja, entre d'altres.

## Història

El manga adreçat al públic infantil va començar a finals del segle XIX amb la producció de manga breu, d'aproximadament 15 pàgines, imprès en revistes. Aquests mangues curts es van crear com a part de l'intent de l'era Meiji de fomentar l'alfabetització entre els joves japonesos. Una fita important en la popularitat de l'anime va ser la creació d'Astro Boy per Osamu Tezuka, que sovint es considera el pare de l'anime.

## Referències

* ↑ «Kodomo». Anime News Network. [Consulta: 2 setembre 2012].
* ↑ Zagzoug, Marwah. «The History of Anime & Manga». nova online. C.T. Evans. [Consulta: 2 març 2015].
# Ramon Mas i Ferratges

Ramon Mas i Ferratges (Barcelona, 20 de febrer de 1888 - Buenos Aires, 21 de març de 1948) fou un director de teatre i activista català.

## Biografia

Ramon Mas va néixer al carrer de la Princesa de Barcelona, fill de Josep Mas i Torruella, natural de Sallent, i de Maria Ferratges i Solé, natural de Mont-roig.
S'establí a l'Argentina el 1923 i fou un dels fundadors del Casal de Catalunya de Buenos Aires, amb Josep Lleonart i Nart i Pere Seras i Isern. El 1923 hi fundà la revista mensual Catalònia i el primer esbart dansaire català a l'Argentina. Fou el cap del Comitè Llibertat de Buenos Aires i un dels organitzadors dels Jocs Florals de la Llengua Catalana a Buenos Aires el 1940.

## Referències

* ↑ Arbonès, Jordi. «El Casal de Buenos Aires, un tros de Catalunya a l'Argentina». Universitat de Barcelona. [Consulta: 19 desembre 2019].
* ↑ Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1888, número de registre 1064.
* ↑ «Ramon Mas i Ferratges». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Francesc Alcayde Vilar

Francesc Alcayde Vilar (València, 30 de juny de 1889 - València, 1973) va ser un filòsof valencià.
L'any 1921 va ingressar al cos de catedràtics d'Universitat en la disciplina de lògica fonamental. Després de passar per les universitats de Santiago de Compostel·la, Saragossa, Salamanca i Granada va ser catedràtic de la Universitat de València. Va ser signatari de les Normes de Castelló (1932) i membre de la comissió valenciana promotora del Diccionari Català-Valencià-Balear. La seua tasca com a investigador va centrar-se en l'estudi de la psicologia de les emocions i en la figura del filòsof valencia Joan Lluís Vives.

## Bibliografia

* (castellà) Article Francisco Alcayde Vilar de l'Enciclopedia de la Comunidad Valenciana. Editorial Prensa Valenciana. València, 2005. ISBN 84-87502-56-3
# Casa Senyorial de Skaistkalne

La Casa Senyorial de Skaistkalne —també anomenada Casa Senyorial de Šēnberga— és una mansió a la històrica regió de Semigàlia, al municipi de Vecumnieki de Letònia, a prop del riu Nemunėlis, amb la frontera de Lituània.

## Història

L'edifici va ser construït entre 1893 i 1894, segons el projecte de l'arquitecte Pablo Max Bertschy. Es va convertir en una escola primària, a la dècada de 1920, i allotja l'escola secundària Skaistkalne.

## Referències

* ↑ Zarāns, 2006, p. 134.

## Bibliografia

* Zarāns, Alberts. Latvijas pilis un muižas. Castles and manors of Latvia (en letó/anglès), 2006. ISBN 9984-785-05-X. OCLC 72358861.

## Vegeu també

* Llista de palaus i cases senyorials de Letònia
# Africada ejectiva alveolar

L'africada ejectiva alveolar és un tipus de consonant, utilitzat en algunes llengües parlades. El seu símbol en alfabet fonètic internacional és t͡sʼ.

## Aparició

| Llengua | Llengua | Mot | AFI | Significat | Notes |
| Abazí | Abazí | хъацIа | [qat͡sʼa] | 'home' | |
| Adigué | Adigué | папцӀэ | (?·pàg.) | 'agut' | |
| Armeni | Armeni oriental | ծառ | [t͡sʼɑr] | 'arbre' | En altres dialectes orientals correspon a [t͡s⁼]. |
| Àvar | Àvar | мацӀ | [mat͡sʼ] | 'llengua' | |
| Txetxè | Txetxè | цIе | [t͡sʼe] | 'nom' | |
| Georgià | Georgià | წელი | [t͡sʼeli] | 'any' | |
| Hatza | Hatza | zzapale | [t͡sʼapaɾe] | 'pal excavador' | |
| Haida | Haida | ttsanskkaagid | [t͡sʼanskʼaːkit] | 'bigues' | |
| Kabardí | Kabardí | цӀэ | (?·pàg.) | 'nom' | |
| Luixutsid | Luixutsid | c’uʔkʷs | [t͡sʼuʔkʷs] | 'set' | |
| Nuxálk | Nuxálk | xłp̓x̣ʷłtłpłłskʷc̓ | [xɬpʼχʷɬtʰɬpʰɬːskʷʰt͡sʼ] | 'ell havia tingut en el seu poder una planta bunchberry' |
| Tlingit | Tlingit | ts'ankwaat | [t͡sʼankʷaːt] | 'aranya' | |
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Publi Licini Cras Dives (cònsol 205 aC)

Publi Licini Cras Dives (en llatí: Publius Licinius P. f. P. n. Crassus Dives) va ser un magistrat romà del segle ii aC que va assolir el consolat l'any 205 aC, durant la Segona Guerra Púnica.

## Família

Formava part de la gens Licínia, d'ascendència plebea, i pertanyia a la branca dels Licini Cras. Va ser el primer de la família a portar el cognom Dives.
Era fill de Publi Licini Cras, personatge altrament desconegut, que era germà de Gai Licini Var, cònsol el 236 aC. Publi Licini Cras Dives tenia un germà, Gai Licini Cras, personatge també desconegut, que va ser el pare de Publi Licini Cras, cònsol el 171 aC, i de Gai Licini Cras, cònsol el 168 aC.

## Biografia

L'any 212 aC, encara molt jove i sense haver exercit cap magistratura curul, es va enfrontar a dos personatges de rang consular, Quint Fulvi Flac i Tit Manli Torquat, pel càrrec de pontífex màxim, i sorprenentment va guanyar l'elecció. L'any 211 aC va ser edil curul i va celebrar uns esplèndids jocs on per primera vegada van aparèixer les corones de fulles de plata i or.
El 210 aC va ser mestre de la cavalleria del dictador Quint Fulvi Flac, i el mateix any va obtenir el càrrec de censor, però va haver de renunciar després que morís el seu col·lega, Luci Veturi Filó, tal com manava el costum. El 208 aC va ser pretor.
El 205 aC va ser cònsol, juntament amb Escipió l'Africà, i va dirigir la tasca de fer fora Hanníbal del Brútium. En aquesta regió va aconseguir reconquerir algunes ciutats, però no va poder continuar per mor d'una epidèmia que es va estendre entre les seves tropes. L'any 204 aC va unir les seves forces a les del cònsol Publi Semproni Tudità per enfrontar-se a Hanníbal a la rodalia de Crotona com a procònsol, però els romans van ser derrotats.
Va tornar a Roma, on va residir en endavant fins que va morir a una edat avançada, el 183 aC. El seu funeral es va celebrar amb jocs i festes que van durar tres dies, inclosa una lluita de cent vint gladiadors.

## Qualitats personals

Titus Livi (XXX 1) diu que va ser afavorit per la fortuna perquè ell mateix havia treballat per ser-hi. Era de família noble i molt ric, de cos ben format i de gran fortalesa, i, a més de les seves victòries militars, era extremadament eloqüent, tant per dirigir-se al senat com per arengar al poble. Va ser un gran expert en dret civil i pontifici. Valeri Màxim (I 1.6) diu que tenia un concepte molt estricte de la religió, i que va fer condemnar una verge vestal a morir cremada perwquè una nit havia descuidat el seu deure de mantenir la flama encesa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 873.
# Kuroi ame

Kuroi ame (黒い雨, lit. ‘Pluja negra’) és una pel·lícula dramàtica japonesa de 1989 dirigida per Shohei Imamura i basada en la novel·la homònima de Masuji Ibuse. L'argument està centrat en els efectes causats per la bomba atòmica d'Hiroshima. El seu títol fa referència al Concepte de "Pluja negra" utilitzat pels supervivents de la catàstrofe per a referir-se a una de les conseqüències d'aquesta guerra nuclear, en aquest cas en forma de precipitació nociva.

## Argument

La pel·lícula comença en 1945, poc abans dels bombardejos sobre Hiroshima i Nagasaki. Quan es produeix una gegantesca explosió visible des d'un poblat de la prefectura d'Hiroshima, Shizuma Shigematsu (Kazuo Kitamura) i la seva família, entre qui es troba Yasuko (Yoshiko Tanaka) s'acosten al lloc de l'incident mantenint-se a una distància prudencial mentre els cau del cel una pluja negrosa que els impregna la pell sense ser conscients de les greus conseqüències.
Quan Shigematsu i la seva esposa Shigeko (Etsuko Ichihara) desitgen que Yasuko trobi un espòs, aquesta última es veu rebutjada per diversos homes davant la possibilitat que estigui contaminada a causa de l'estranya precipitació.
A mesura que avança la trama, Shigematsu veu com la seva família i amics supervivents comencen a sucumbir a les malalties per radiació al mateix temps que Yasuko li demana la mà a Yuichi (Keisuke Ishida), qui pateix d'estrès posttraumàtic a causa de la guerra.

## Repartiment

* Yoshiko Tanaka - Yasuko.
* Kazuo Kitamura - Shigematsu Shizuma.
* Etsuko Ichihara - Shigeko Shizuma.
* Shōichi Ozawa - Shokichi.
* Norihei Miki - Kotaro.
* Keisuke Ishida - Yuichi.
* Hisako Hara - Kin.
* Masato Yamada - Tatsu.
* Taiji Tonoyama

## Premis

* 42è Festival Internacional de Cinema de Canes: Jurat Ecumènic - Menció especial
* 35a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia: Millor pel·lícula estrangera
* 1990 Nippon Akademī-shō: millor pel·lícula
* 1990 Premis Kinema Junpō: millor pel·lícula

## Referències

* ↑ El rayo que mata, El País, 28 de maig de 1992
* ↑ Lluvia negra a Fotogramas
* ↑ Tachibana, Reiko. «Seeing Between the Lines: Imamura Shohei's Kuroi Ame (Black Rain)», 08-11-1998. Arxivat de l'original el 2008-06-18. [Consulta: 8 novembre 2008].
* ↑ Bert Cardullo World Directors and Their Films: Essays on African, Asian, Latin American ..., p. 43
* ↑ Alain Delon asistió a la entrega de los premios Sant Jordi, La Vanguardia, 28 de maig de 1991

## Bibliografia

* La inexorabilidad del destino, en la película kuroi ame (lluvia negra) del director Shohei Imamura per Orlando Betancor Martel

## Enllaços externs

* Kuroi ame a YouTube
# Simpodi

En botànica, el simpodi és un patró de creixement que es caracteritza per la bifurcació successiva del brot principal, que un cop apareix el brot secundari a partir d'un meristema lateral, creixerà de manera limitada i aquest darrer esdevindrà el principal fins que hi hagi la següent bifurcació. Els brots laterals poden aparèixer al mateix costat o de manera alternada.
A diferència de la ramificació dicòtoma a la qual es produeixen bifurcacions de brots similars, la ramificació simpòdica es caracteritza perquè els brots de les successives bifucacions són més febles que els anteriors.

## Referències

* ↑ «simpodi». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* 1 2 Sachs, Julius. Text-book of Botany: Morphological and Physiological (en anglès). Clarendon Press, 1882, p. 178.
# Courtney Duncan

Courtney Duncan (Otago, 26 de gener de 1996) és una pilot professional de motocròs neozelandesa que ha guanyat quatre campionats del món femenins (WMX) amb Kawasaki a data de 2023.

## Palmarès

    A 20 de setembre de 2023

### Títols per any

| Any | Equip | Campionat |
| 2019 | Kawasaki | WMX |
| 2020 | Kawasaki | WMX |
| 2021 | Kawasaki | WMX |
| 2023 | Kawasaki | WMX |

### Resultats al mundial de motocròs femení

Font:
| Any | Motocicleta | Posició |
| 2016 | Yamaha | 5a |
| 2017 | Yamaha | 3a |
| 2018 | Yamaha | 4a |
| 2019 | Kawasaki | 1a |
| 2020 | Kawasaki | 1a |
| 2021 | Kawasaki | 1a |
| 2022 | Kawasaki | 7a |
| 2023 | Kawasaki | 1a |

## Referències

* 1 2 «Courtney Duncan» (PDF) (en francès). memotocross.fr, 11-04-2023. [Consulta: 22 setembre 2023].
* ↑ «Three years of frustration now a distant memory for world champ Courtney Duncan» (en anglès). Stuff.co.nz, 18-09-2019. [Consulta: 8 febrer 2020].
* ↑ «Courtney Duncan crowned Women's Motocross World Championship (WMX) champion» (en anglès). Kawasaki.co.nz. [Consulta: 8 febrer 2020].

## Enllaços externs

* Courtney Duncan - Lloc web oficial (anglès)
Campiones del Món de motocròs$^1$ :
2005 - Stephanie Laier
2006 - Katherine Prumm
2007 - Katherine Prumm
2008 - Livia Lancelot
2009 - Stephanie Laier
2010 - Stephanie Laier
2011 - Stephanie Laier
2012 - Kiara Fontanesi
2013 - Kiara Fontanesi
2014 - Kiara Fontanesi
2015 - Kiara Fontanesi
2016 - Livia Lancelot
2017 - Kiara Fontanesi
2018 - Kiara Fontanesi
2019 - Courtney Duncan
2020 - Courtney Duncan
2021 - Courtney Duncan
2022 - Nancy van de Ven
2023 - Courtney Duncan
2024 - Lotte van Drunen :
$^1$En cursiva, les guanyadores de la Copa del món prèvia al campionat. :
# Aleksandar Vezenkov

Aleksandar «Aleks» Vezenkov (búlgar: Александър "Алекс" Везенков; grec: Αλεξάντερ "Αλέξ" Βεζένκοφ, Alexander "Alex" Vezenkof, nascut el 6 d'agost de 1995), conegut comunament com a Sasha Vezenkov (grec: Σάσα Βεζένκοφ), és un jugador de bàsquet professional de nacionalitat búlgara i grega, que actualment juga a l'Olympiakos de l'A1 Ethniki.

## Referències

* ↑ Ο Βεζένκοφ ορκίζεται Έλληνας Ο Βεζένκοφ ορκίζεται Έλληνας.
* ↑ Ο Βεζένκοφ έδωσε... ελληνικό όρκο!
# Ave Caesar, morituri te salutant

Ave Caesar, morituri te salutant (lit. 'Ave Cesar, els qui moriran et saluden') és la frase en llengua llatina que els gladiadors dirigien a l'emperador romà just abans del començament dels jocs de gladiadors. Al llibre De Vita Caesarum de Suetoni, hi apareix la primera referència literària a la frase, malgrat que és escrita d'una manera no exactament igual que la que coneixem: Have imperator, morituri te salutant!.

## Referències

* ↑ Suetoni, De Vita Caesarum: Divus Claudius, 21.6
* ↑ Leon, H. J. «Morituri Te Salutamus». Transactions and Proceedings of the American Philological Association, 70, 1939, pàg. 46–50. DOI: 10.2307/283074. ISSN: 0065-9711.

## Vegeu també

* Locució llatina
# Francesc Betriu i Tàpies

Francesc Betriu i Tàpies (Oliana, Alt Urgell, 27 d'octubre de 1926 - Barcelona, 2 de juny de 2014) fou un enginyer industrial i empresari català. Va començar muntant motors als tocadiscs Dual, la primera empresa on va treballar. L'any 1962 va tornar a Oliana i va crear allà, amb Jordi Escaler i dos socis més, l'embrió de la fàbrica de petits electrodomèstics Taurus. Aquell mateix any va començar amb la fabricació d'una assecadora i una batedora. L'empresa tenia en aquells moments 25 treballadors, que van passar a ser 600 el 1969. Aquell any ja hi havia fàbriques a Organyà (Alt Urgell), Oliana i Solsona (Solsonès). L'any 1982 Taurus comptava ja amb 1000 treballadors i exportava a 48 països.

## Capital i tecnologia catalana

El capital de l'empresa era 100% català, així com la tecnologia i els components que utilitzaven els petits electrodomèstics fabricats per Taurus. Això va ser així degut, en part, per la distància que hi havia dels grans centres productors de components (cablejat, imants, motors, etc.) generalment situats a les rodalies de les grans ciutats industrials. A principis de la dècada dels anys 80 la marca tenia fàbriques, a part de les tres localitats citades, a Mèxic i Veneçuela. En aquells anys, especialment bons per a la indústria del petit electrodomèstic, la marca olianesa va arribar a facturar 5.500 milions de pessetes. Entre els productes fabricats a les tres factories catalanes van tenir un èxit destacat la batedora bapi Taurus i el termo ventilador Tropicano. Precisament ara un enginyer que va treballar amb Francesc Betriu, en Gabriel Lluelles, ha estat guardonat amb un premi FAD (Foment de les Arts Decoratives), pels seus dissenys de petits electrodomèstics (com el Minipimer, que el 1959 havia inventat per a l'empresa PIMER). La família Betriu també va construir l'aeroport de la Seu d'Urgell.

## Suspensió de pagaments i venda de l'empresa

El febrer de l'any 1993 l'empresa Taurus va fer suspensió de pagaments. Donades les dificultats de la zona on estaven situades les fàbriques pirinenques, el govern de la Generalitat de Catalunya va intervenir per sanejar l'empresa i mantenir la majoria dels llocs de treball. Un cop fet aquest sanejament es va vendre la marca als empresaris Termens i Tornini, que en són els actuals propietaris. Actualment hi ha un projecte, on participen els governs espanyol i andorrà, per reobrir l'aeroport de la Seu d'Urgell.
Taurus compta avui dia amb centres productius a Oliana i Organyà i fora de Catalunya al Brasil, Mèxic, Sud Àfrica i l'Índia.
El poliesportiu d'Oliana porta el nom de Francesc Betriu.

## Referències

* ↑ Pasques, Jordi. «Francesc Betriu Tàpies, ‘in memoriam’». Diari d'Andorra. Premsa Andorrana, SA (Premandsa). [Consulta: 15 agost 2015].
* ↑ «Francesc Betriu i Tàpies». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# ARN antisentit

Els ARN antisentit (asRNA) són RNAs de cadena senzilla complementaris a algun RNAm cel·lular. Aquesta complementarietat permet que l'asRNA es pugui hibridar amb l'RNAm endogen i, d’aquesta manera, bloquegi la seva funció. Els asRNAs es produeixen de manera natural tant a procariotes com a eucariotes i la seva funció principal és regular l'expressió gènica. Els asRNA també es poden produir sintèticament i s'utilitzen en recerca i en la pràctica clínica per a reduir l’expressió de gens concrets. En el cas dels asRNA produïts artificialment, els més utilitzats són els oligonucleòtids antisentit (ASO). El nombre de gens que donen lloc a asRNA de manera natural en el genoma humà no està clarament establert però s'ha estimat entre 2900 i 6400 gens.

## Referències

* ↑ Pelechano, Vicent; Steinmetz, Lars M. «Gene regulation by antisense transcription». Nature Reviews. Genetics, 14, 12, 12-2013, pàg. 880–893. DOI: 10.1038/nrg3594. ISSN: 1471-0064. PMID: 24217315.
* ↑ Kim, Kyuho; Choi, Sung Hee «A New Modality in Dyslipidemia Treatment: Antisense Oligonucleotide Therapy». Journal of Lipid and Atherosclerosis, 11, 3, 9-2022, pàg. 250–261. DOI: 10.12997/jla.2022.11.3.250. ISSN: 2287-2892. PMC: 9515732. PMID: 36212748.
* ↑ Vaillant, Andrew «Oligonucleotide-Based Therapies for Chronic HBV Infection: A Primer on Biochemistry, Mechanisms and Antiviral Effects». Viruses, 14, 9, 16-09-2022, pàg. 2052. DOI: 10.3390/v14092052. ISSN: 1999-4915. PMC: 9502277. PMID: 36146858.
* ↑ Wahlestedt, Claes «Targeting long non-coding RNA to therapeutically upregulate gene expression». Nature Reviews. Drug Discovery, 12, 6, 6-2013, pàg. 433–446. DOI: 10.1038/nrd4018. ISSN: 1474-1784. PMID: 23722346.
* ↑ Najafi, Sajad; Tan, Shing Cheng; Raee, Pourya; Rahmati, Yazdan; Asemani, Yahya «Gene regulation by antisense transcription: A focus on neurological and cancer diseases». Biomedicine & Pharmacotherapy = Biomedecine & Pharmacotherapie, 145, 1-2022, pàg. 112265. DOI: 10.1016/j.biopha.2021.112265. ISSN: 1950-6007. PMID: 34749054.
* ↑ Quemener, Anais M.; Centomo, Maria Laura; Sax, Scott L.; Panella, Riccardo «Small Drugs, Huge Impact: The Extraordinary Impact of Antisense Oligonucleotides in Research and Drug Development». Molecules (Basel, Switzerland), 27, 2, 15-01-2022, pàg. 536. DOI: 10.3390/molecules27020536. ISSN: 1420-3049. PMC: 8781596. PMID: 35056851.
* ↑ Wdowikowska, Anna; Janicka, Malgorzata «Antisense oligonucleotide technology as a research tool in plant biology». Functional plant biology: FPB, 49, 1, 12-2021, pàg. 1–12. DOI: 10.1071/FP21194. ISSN: 1445-4416. PMID: 34794541.
* ↑ Crooke, Stanley T.; Baker, Brenda F.; Crooke, Rosanne M.; Liang, Xue-Hai «Antisense technology: an overview and prospectus». Nature Reviews. Drug Discovery, 20, 6, 6-2021, pàg. 427-453. DOI: 10.1038/s41573-021-00162-z. ISSN: 1474-1784. PMID: 33762737.
* ↑ He, Yiping; Vogelstein, Bert; Velculescu, Victor E.; Papadopoulos, Nickolas; Kinzler, Kenneth W. «The antisense transcriptomes of human cells». Science (Nova York, N.Y.), 322, 5909, 19-12-2008, pàg. 1855–1857. DOI: 10.1126/science.1163853. ISSN: 1095-9203. PMC: 2824178. PMID: 19056939.
# Marc Emili Lèpid (cònsol 232 aC)

Marc Emili Lèpid (en llatí Marcus Aemilius M. F. M. N. Lepidus) va ser un magistrat romà del segle iii aC. Formava part de la gens Emília i era de la família dels Lèpid.
Va ser àugur i després cònsol l'any 232 aC juntament amb Marc Publici Mal·leol, en el que es va aprovar la llei agrària Flaminia promoguda per Gai Flamini.
Suposadament Emili Lèpid va ser cònsol una segona vegada, potser només cònsol sufecte, l'any 220 aC. Va morir el 216 aC i els seus fills van fer uns jocs funeraris en el seu honor que van durar tres dies i en els que van lluitar 22 parelles de gladiadors.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/772?rgn=full+text;view=image;q1=LepidusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 762-763. ]
# Quíscal de Cuba

El quíscal de Cuba (Ptiloxena atroviolacea) és una espècie d'ocell endèmica de l'Illa de Cuba, molt comuna. Pertany a la família Icteridae de l'ordre Passeriformes. És l'única espècie del gènere Ptiloxena Chapman, 1892.
Fa uns 27 cm de llarg i té un plomatge completament negre, amb una lleugera brillantor violeta a les parts superiors. L'única part del cos que no és negra és l'ull marró.

## Referències

* ↑ «Quíscal de Cuba». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
* 1 2 Garrido, Orlando H.; Kirkconnell, Arturo. Field Guide to the Birds of Cuba. Ithaca, NY: Comstock, Cornell University Press, 2000, p. 221. ISBN 978-0-8014-8631-9.
* ↑ International Ornithologists' Union. IOC World Bird List 12.2 (Multilingual Version)en. doi:10.14344/ioc.ml.12.2.