OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estança (poesia)

L'estança és una estrofa formada per versos decasíl·labs i hexasíl·labs amb rima generalment consonant combinats a gust del poeta. Tan sols cal que en les composicions formades per estades -cançó (lírica), oda, ègloga…- les restants estrofes segueixin l'esquema de la primera. Difereix de la silva en què aquesta manca d'estructura estròfica.

## Exemple d'estança

Part de l'Ègloga I de Garcilaso de la Vega:
| « | Divina Elisa, pues agora el cielo, con inmortales pies pisas y mides, y su mudanza ves estando queda, ¿por qué de mí te olvidas y no pides que se apresure el tiempo en que este velo rompa del cuerpo, y verme libre pueda, en la tercera rueda contigo mano a mano busquemos otro llano, busquemos otros montes y otros ríos, otros valles floridos y sombríos, donde descanse, y simpre pueda verte ante los ojos míos, sin miedo y sobresalto de perderte? Nunca pusieran fin al triste lloro los pastores, ni fueran acabadas las canciones que sólo el monte oía, si, mirando las nubes coloradas, al trasmontar del sol bordadas de oro, no vieran que era ya pasado el día. La sombra se veía venir corriendo apriesa ya por la falda espesa del altísimo monte, y recordando ambos como de sueño, y acabando el fugitivo sol, de luz escaso, su ganado llevando, se fueron recogiendo paso a paso. | » |

## Vegeu també

* Silva
* Silva arromanzada
* Estrofa
* Lira

## Bibliografia

* Domínguez Caparrós, José. Diccionario de métrica española. Madrid: Alianza editorial, 2004. ISBN 84-206-7327-7.

## Referències

* ↑ «estança». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Huawei AppGallery

Huawei AppGallery és un gestor de paquets i una plataforma de distribució d'aplicacions, o 'app store' del mercat, desenvolupada per Huawei Technologies Co., Ltd. Serveix com a botiga d'aplicacions oficial per als dispositius que funcionen amb HarmonyOS de Huawei, i també està disponible per a Huawei EMUI i Microsoft Windows mitjançant l'emulador de Mobile Engine.
A partir del 2022, AppGallery tenia 580 milions d'usuaris actius mensuals.
* ↑ «AppGallery is Huawei's alternative to Google's Play Store on Android». XDA Developers, 22-09-2019. Arxivat de l'original el 18 January 2021. [Consulta: 13 gener 2021].
* ↑ Amit. «HarmonyOS applications launched: More icons with HMOS corners» (en anglès). Huawei Update, 05-06-2021. [Consulta: 22 juny 2021].
* ↑ «Huawei: MAUs of Huawei AppGallery 2022» (en anglès). Statista. [Consulta: 29 abril 2024].
# Batalla de Wilderness

La batalla de Wilderness (en anglès Battle of the Wilderness) va ser un dels enfrontaments bèl·lics de la Guerra civil dels Estats Units, que va tenir lloc entre el 5 i el 6 de maig de 1864.
Quan Ulysses S. Grant planificà una campanya militar de la Unió per prendre la ciutat de Richmond, va avançar amb una host de 115.000 soldats que van ser interceptats per un exèrcit de 62.000 confederats sota el comandament de Robert E. Lee, en un matollar és que es coneixia com The Wilderness, ubicat al comtat de Spotsylvania.
Després de dos dies de lluita intensa i inconcloent, les víctimes de la Unió van ser més nombroses que les de la Confederació, pel fet que la crema de l'herba va rematar a molts dels ferits i Grant va haver d'acabar les hostilitats retirant els seus homes del lloc, portant així la batalla cap a la comunitat de Spotsylvania Courthouse, on finalment ambdós bàndols van desistir de continuar.

## Referències

* 1 2 NPS; Rhea, p. 34, estima 120.000 de la Unió, i 65.000 Confederats.
* 1 2 Bonekemper, pp. 307–308. Tot i que les baixes de la Unió son bastant consistents entre les fonts, les confederades presenten diferències importants.
# Teodoció

Teodoció (Efes, segle II - segle III) fou un prosèlit jueu, hel·lenista, que traduí la Bíblia hebrea al grec. Tot i que no n'hi ha dades precises sobre les dates i els fets de la seva vida, els experts calculen que visqué a finals del segle I. Ireneu de Lió l'anomena Teodoció d'Efes.
Orígenes emprà la kaigé per omplir les llacunes de la Septuaginta en alguns passatges, com per exemple Samuel 17, 12 ss.; Jeremies 33, 14-26; 39, 4-13 i diversos del Llibre de Job. Els còdexs cristians progressivament rebutjaren la traducció del Llibre de Daniel de la Septuaginta i la substituïren amb la de la kaigé i Sant Jeroni ho explica al seu prefaci del Llibre de Daniel, tot afirmant que la traducció anterior d'aquest llibre era molt defectuosa. Les empremtes de la traducció de Teodoció també es noten a les versions i traduccions posteriors de la Bíblia, a Samuel 10, 1-24 i 1 Reis 1, 1-11. La kaigé és la versió que serveix de font per a les cites de l'Antic Testament al Pastor d'Hermas i a Trifo, de Justí el Màrtir.
Com Teodoció prefereix transliterar els noms hebreus de plantes, animals, ornaments rituals i certs mots de significat incert, en comptes de traduir-los, la seva lectura fou qualificada com de "difícil" per alguns editors renaixentistes (per exemple Bernard de Montfaucon).

## Referències

* ↑ The only contemporary reference to him is that of Irenaeus (Adversus Haereses, III.xxi.1), who ranks him with Aquila of Pontus, another translator, as "Jewish proselytes" in the course of taking exception to their rendering of the "virgin" prophesied in Isaiah vii. 14 as "damsel", "following whom the Ebionites pretend that he was begotten of Joseph."
* ↑ Ireneo polemiza con la traducción de Teodoción del controvertido pasaje de Isaías 7:14:Así Dios se hizo hombre y el mismo Señor nos salvó, dándonos la señal de la Virgen, pero no como lo pretenden algunos en nuestro tiempo, que se aventuran a traducir el texto: "He aquí una joven concebirá y dará a luz un hijo"., como lo traducen los prosélitos judíos Teodoción de Efeso y Aquila del Ponto, a quien siguen los ebionitas.
* ↑ « Theodotion » dans l'Encyclopædia Britannica
* ↑ "Theodotian of Ephesus" in Irenaeus
* ↑ Cousin Hugues (1992) La Biblia Griega. Los Setenta. Estella: Verbo Divino.
# 77 aC

L'any 77 aC va ser un any del calendari romà prejulià. En aquell temps, era conegut com a any del consolat de Lèpid i Brutus (o, més rarament, any 677 ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «77 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Imperi Part

* Sanatroces I de Pàrtia es elegit rei d l'Imperi Part, quan ja té uns 80 anys, pel Vazurgan ('Consell d'Ancians') que buscaven un arsàcida legítim.

### Armènia

* Tigranes II d'Armènia funda una nova capital a Armènia, Tigranocerta, a la que dona el seu nom. La ubicació de la ciutat no està ben establerta.

### República Romana

* Mamerc Emili Lèpid Livià i Dècim Juni Brutus són elegits cònsols.
* Marc Emili Lèpid, cònsol l'any anterior (78 aC), és nomenat procònsol de la Gàl·lia Transalpina per allunyar-lo d'Itàlia. S'atura a Etrúria on recluta un exèrcit de fidels a Gai Mari, i el senat li ordena de tornar a Roma per dirigir els comicis però Lèpid, suposant que el volen fer presoner, no obeeix. Als inicis d'aquest any el senat el declara enemic públic, i Lèpid es dirigeix a Roma per atacar-la. En els combats, dirigits per Quint Lutaci Càtul mor el seu fill Emili Lèpid Escipió. Marc Emili Lèpid embarca cap a Sardenya, on el procònsol de l'illa, Luci Valeri Triari, el rebutja, i mor poc després.
* Api Claudi Pulcre és nomenat interrex per defensar Roma de l'atac de Marc Emili Lèpid.
* Pompeu obté el comandament, com a procònsol, de la guerra contra Quint Sertori a Hispània, que havia derrotat diverses vegades a Quint Cecili Metel Pius. En 40 dies fa els preparatius i sortirà de la península Itàlica amb 30.000 homes a peu i 1000 cavallers a inicis del 76 aC.

### Hispània

* Marc Perpenna Ventó s'uneix a les forces de Quint Sertori amb alguns nobles i senadors i algunes tropes, segons Plutarc 53 cohorts, que forcen Perpenna a acceptar el comandament de Sertori.

## Naixements

* Fúlvia, que es casarà, després d'altres matrimonis, amb Marc Antoni.
* Liu Xiang, polític, astrònom i historiador xinès.

## Necrològiques

* Tit Quinti Ata, poeta còmic romà.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos: nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Verstandig, André. Histoire de l'empire parthe. Brussel·les: Le Cri, 2001, p. 123. ISBN 9782871062790.
* ↑ Claudi Ptolemeu. Geografia, V, 13, 22
* ↑ Smith, William (ed.). «Lepidus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 2 febrer 2025].
* ↑ Tàcit. Annals, III, 27
* ↑ Smith, William (ed.). «Claudius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 2 febrer 2025].
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Pompeu, XVII, 13
* ↑ Plutarc, Vides paral·leles: Sertori, XVI, 15, 25
* ↑ Plutarc, Vides paral·leles: Marc Antoni, XXII, 9
* ↑ Twitchett, D. C. (ed.). The Cambridge history of China: vol. I. Cambridge: Cambridge University Press, 1978, p. 192. ISBN 9780521243278.
* ↑ «Tit Quinti Ata». GEC. [Consulta: 2 febrer 2025].
# Marcelino Martín Blas

Marcelino Martín Blas és un comissari i cap de la Unitat d’Afers Interns de la Policia Nacional entre 2012 i 2015, coincidint amb l'Operació Catalunya.
Va ser un dels homes forts d'Eugenio Pino mentre aquest era director adjunt operatiu de la Policia Nacional d'Espanya. Va dirigir la unitat policial més secreta de la policia fins que Fernández Díaz el va destituir. Va tenir una disputa oberta amb Villarejo, que el considerava un home del CNI. Va viatjar a Barcelona amb Olivera el 2012 per intentar convèncer els fiscals Bermejo i Sánchez Ulled de reactivar la investigació del cas Millet, amb un esborrany d'informe apòcrif, i escorcollar la seu de CDC. Després de no aconseguir-ho es va filtrar l'esborrany, basat en informació treta d'internet. Va admetre públicament que l'operació Catalunya va existir.
El 2015, va ser destituït com a cap de la Unitat d’Afers Interns després de conflictes interns amb altres figures del Ministeri de l’Interior, especialment amb José Manuel Villarejo. Martín Blas va acabar enfrontat amb Villarejo, a qui va acusar de diverses irregularitats. Aquesta rivalitat va fer que Martín Blas es convertís en un testimoni clau en casos posteriors com el Cas Kitchen, una investigació que involucrava l'excomissari José Villarejo, Eugenio Pino i l'antic conductor de Luis Bárcenas.

## Referències

* ↑ Mañé, Arnau. «L'antic cap d'afers interns de la policia espanyola admet que l'operació Catalunya va existir». Rac1. [Consulta: 16 gener 2025].
* ↑ «Marcelino Martín Blas». Confilegal. [Consulta: 19 gener 2025].
# Thalasseus

Thalasseus és un gènere d'ocells de la família dels làrids (Laridae).

## Llista d'espècies

S'ha considerat classificat el 8 espècies:
* Thalasseus sandvicensis - Xatrac becllarg.
* Thalasseus acuflavidus
* Thalasseus elegans - Xatrac elegant.
* Thalasseus bengalensis - Xatrac bengalí.
* Thalasseus albididorsalis
* Thalasseus maximus - Xatrac reial bec-roig.
* Thalasseus bergii - Xatrac reial becgroc.
* Thalasseus bernsteini - Xatrac de la Xina.

## Referències

* ↑ IOC
# Herbert Kemmer

Herbert Kemmer (Berlín, 13 de maig de 1905 - 10 de desembre de 1962) va ser un jugador d'hoquei sobre herba alemany que va competir durant la dècada de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip alemany en la competició d'hoquei sobre herba. Vuit anys més tard, als Jocs de Berlín, va guanyar la medalla de plata en la mateixa competició. Fou 17 vegades internacional entre 1928 i 1936.

## Referències

* ↑ «Herbert Kemmer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 12 juny 2018].
* ↑ Nationalspieler Herren a bremenhockey.de
# Bel Rollet

Isabel Bauzà Tomàs, coneguda pel sobrenom de Bel Rollet (Palma, 13 d'agost de 1910 - Palma, 7 de juliol de 1973), fou una planxadora i sobretot un personatge popular de la ciutat de Palma. Era anomenada així perquè la seva família portava el forn de Can Rollet, el més antic del Terreno, a l'actual carrer de Joan Miró.
Filla de Jordi Bauzà Prats, natural d'El Terreno, i de Margalida Tomàs Barceló, natural de Palma, na Bel Rollet, o senzillament na Bel, va ser un dels personatges més populars de la ciutat de Palma en els anys de la postguerra, de manera que era coneguda per tots els palmesans i, així, gairebé tothom podia esmentar alguna anècdota viscuda amb ella en primera persona.
A causa d’una malaltia en la infància, una meningitis, la seva ment va ser, fins a la seva mort, la d'una nena. El seu aspecte la feia peculiar, pentinada amb trenes recollides en dos monyos i calçada amb sabates d’home i mitjons baixos, es movia i traslladava a tota hora pels carrers de la ciutat de Palma com si fos tota casa seva, especialment en la zona del Passeig del Born, la Rambla, la Plaça de Cort... Amb plena llibertat –i també desvergonyiment– parlava amb els vianants com si els conegués a tots, pujava i baixava del tramvia en marxa i dels autobusos sense pagar, entrava i sortia del cinema o de les sessions musicals del Teatre Líric, sempre de franc, o s'acostava als bars a beure dels vasos dels clients quan tenia set. I també podia contestar iradament si se la increpava.
Va morir als 62 anys a l'hospital de Son Dureta, després d’haver estat atropellada per un cotxe uns dies abans, quan travessava l'autovia de l'aeroport davant de la Seu. Coneguda de tothom, el Diario de Mallorca va poder titular breument: «Na Bel ha mort».

## Referències

* 1 2 3 «Libro de bautismos de El Terreno Folio 90 Número 16. Isabel Bauzà Tomàs». Registros en los libros de bautismo del año 1910. Arxivat de l'original el 2023-05-26. [Consulta: 25 maig 2023].
* 1 2 3 4 Riera, Joan. «Na Bel ´Rollet´, una trotaciudad» (en castellà). Diario de Mallorca, 28-08-2013. [Consulta: 25 maig 2023].
* 1 2 «Isabel Bauzà Tomàs “Bel Rollet” (Palma, 1910 – 7 de juliol de 1973)». Miquelcinema, 02-03-2014. [Consulta: 25 maig 2023].
* ↑ Fábregas i Cuxart, Lluís. «Na Bel de Ca'n Rollet». Fotos Antiguas de Mallorca, 04-11-2012. [Consulta: 25 maig 2023].
# Ceccolo Broglia

Ceccolo Broglia, fill d'Enriqetto Broglia (noble de Chieri), fou un noble de Chieri.
Fou consenyor d'Orte i Acquasparta el maig de 1394. capità de cavalleria a l'exèrcit de la comuna de Pàdua el juny de 1386 fins al juny de 1388, i del comú de Fermo del març al setembre de 1389; senyor sobirà d'Asisi i de Bastia Umbra des l'octubre del 1398; capità de llancers de l'exèrcit del comte de Virtù del setembre al desembre de [1389], capità a l'exèrcit del senyor de Camerino del desembre de 1389 al gener de 1390, capità de l'exèrcit del comú de Perúgia de l'abril a l'agost de 1390; capità de l'exèrcit del Papa de l'octubre de 1390 al juliol del 1391; capità de l'exèrcit del senyor de Milà del juliol de 1391 al gener de 1392; comandant d'una companyia de Ventura pròpia des del febrer de 1392 amb la que va estar al servei de l'Església, dels Malatesta, dels Visconti i dels Appiani de Pisa.
Va morir de pesta a Empoli el 15 de juliol de 1400 i fou enterrat a Florència. Es va casar amb Giovanna Montiglio de la casa dels senyors de Saluggia, però no va tenir fills.
# Yoshio Sakai

Yoshio Sakai (japonès: 酒井義雄) (Tòquio, 2 de maig de 1910 - valor desconegut) va ser un jugador d'hoquei sobre herba japonès que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de plata com a membre de l'equip japonès en la competició d'hoquei sobre herba. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín quedà eliminat en la primera ronda de la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* 1 2 «Yoshio Sakai Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de juliol 2018. [Consulta: 15 juliol 2018].
# Bernat Lavaquiol i Colell

Bernat Lavaquiol i Colell (la Seu d'Urgell, 1994) és un enginyer agrònom i forestal català, exregidor de la Candidatura d'Unitat Popular a l'Ajuntament de la Seu d'Urgell. És conegut per ser un dels portaveus de la plataforma Stop JJOO 2030, creada per a oposar-se a la celebració dels Jocs Olímpics d'Hivern Barcelona-Pirineus 2030.
A finals de març de 2024, es va anunciar que encapçalaria la candidatura de la CUP-DT per la circumscripció de Lleida a les eleccions al Parlament de Catalunya del mateix any, per a la qual no va obtenir escó.

## Referències

* ↑ «Al nou cicle polític es faran grans mobilitzacions, talls de carretera». Bon dia, 18-12-2020. [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ «Membres de la CUP contraris als Jocs del Pirineu boicotegen Aragonès a la Seu d'Urgell». El Punt Avui, 29-10-2021. [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ Rodríguez, Jesús. «“Els amos de Baqueira poden carregar-se la natura i tothom calla, és l'omertà del Pirineu”». Directa.cat, 20-12-2022. [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ «Se'ns imposen els Jocs d'hivern» (en castellà). RTVE, 10-11-2021. [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ Rexach Fumanya, Josep. «Els Jocs Olímpics d'hivern no afectaran Barcelona, la consulta s'ha de fer al Pirineu». Vilaweb, 03-08-2021. [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ «Bernat Lavaquiol, cap de llista de la CUP a la circumscripció de Lleida a les eleccions al Parlament». RàdioSeu, 28-03-2024. [Consulta: 15 abril 2024].
# Cairn amb pati

Un cairn amb pati, o tomba de pati megalític, és un tipus d'edifici megalític que incorpora un pati d'accés o un pati interior descobert per a les cambres funeràries dessota el cairn, i és una variant de cairn de dolmen. Aquests edificis es troben al sud-oest d'Escòcia i al nord d'Irlanda. Construïts entre el 3750 i el 2900 abans de la nostra era, estigueren en ús fins a l'inici de l'edat del bronze, cap a l'any 2000 ae.

## Situació

Més d'un centenar de cairns amb pati es troben a Escòcia, sobretot a Argyll, Dumfries i Galloway, on formen el grup Clyde - Carlingford. També n'hi ha un petit grup prop a Perth (Escòcia). Se n'han registrat al voltant de 400 al nord d'Irlanda.

## Descripció

Els cairns amb pati tenen formes variades. A vegades tenen un quadrat oval a l'entrada. El pati, de forma circular o ovalada, sol estar envoltat d'ortòstats. Els megàlits formen les parets i el sostre de les cambres funeràries, que es podien dividir en compartiments. Tancades després de dipositar-hi el cos dels difunts, les cambres eren accessibles des del pati.

## Interpretació

El pati potser servia per a acollir un ritual que es feia davant les cambres funeràries.
La presència de cairns amb pati tant a Escòcia com a Irlanda demostra que el contacte era freqüent entre grups humans a través del Canal del Nord.

## Galeria

* Audleystown, Comtat de Down, Irlanda del Nord
* Tomba de dos patis, Aghanaglack, Irlanda del Nord
* Laraghirril, Irlanda
* Creevykeel, Comtat de Sligo, Irlanda
* Ballymacdermot, Irlanda del Nord
* Tomba del Gegant, Arran, Escòcia
* Cairnholy, Dumfries i Galloway, Escòcia
* Les restes de la cambra de cairn amb pati de Teergonean

## Notes i referències

* ↑ Ulster Journal of Archaeology, volum 58, Ulster Archaeological Society, 1999.
* ↑ O'Sullivan Muiris; Downey Liam «Court Tombs» (en anglés). Archaeology Ireland, 2019, pàg. 35–38.
* ↑ Noble 2006, p.104-105.
# JV Lideral Futebol Clube

El JV Lideral Futebol Clube és un club de futbol brasiler de la ciutat d'Imperatriz a l'estat de Maranhão.

## Història

El JV Lideral Futebol Clube va ser fundat el 12 de maig de 2005. Fou campió del campionat maranhense l'any 2009, després de derrotar el Sampaio Corrêa a la final. Competí a la Copa do Brasil el 2010, on fou eliminat pel Ponte Preta.

## Estadi

El JV Lideral juga els seus partits a l'Estadi Walter Lira, amb una capacitat per a 1.200 espectadors.

## Palmarès

* Campionat maranhense:
** 2009

## Referències

* 1 2 3 «Campeonato Acriano». Guia 2010 Especial Placar, 1338-C, 2010, pàg. 89.
* ↑ «Maranhão 2009» (en portuguès). RSSSF Brasil, 05-01-2010. [Consulta: 30 gener 2010].
* ↑ «Maranhão State League - List of Champions». RSSSF, 13-04-2014. [Consulta: 1r juliol 2014].
* ↑ «Brasil 2010 Cup» (en portuguès). RSSSF Brasil, 27-12-2009. [Consulta: 30 gener 2010].

## Enllaços externs

* (portuguès) Web oficial Arxivat 2010-01-27 a Wayback Machine.
# Montserrat (Buenos Aires)

Montserrat o Monserrat, és un barri del nucli antic de la Ciutat de Buenos Aires (Argentina). El barri es va crear el 1769. Aquest barri té una població de 39.175 habitants.

## Església de Montserrat

El nom de Montserrat el pren d'una església, impulsada per catalans que vivien a la zona. L'església fou erigida en parròquia el 1769 i projectada i construïda l'any 1756 en honor a la Verge de Montserrat. La va construir l'arquitecte Antonio Masella a petició del granger català Joan Pere Serra. El 1859 l'església es va reconstruir, i es va inaugurar el 1865.

## Edificis significatius

* Palau Barolo

## Referències

* ↑ «Montserrat» (en castellà). Buenos Aires Ciudad - Gobierno de la Ciudad Autónoma de Buenos Aires. [Consulta: 12 abril 2020].
* ↑ «Map of Monserrat – City Government of Buenos Aires».
* 1 2 3 Morales, Lino Roberto. Se vende una criada... (en castellà). Editorial Dunken, 2022-06-14. ISBN 978-987-85-3287-5.
* ↑ Lagleyze, Julio A. Luqui. Las iglesias de la ciudad de la Trinidad y Puerto de Santa María de los Buenos Aires, 1536-1810 (en castellà). Municipalidad de la Ciudad de Buenos Aires, 1981, p. 39.

## Enllaços externs

* Mapa del barri de Montserrat/carrés i edificis Arxivat 2007-07-02 a Wayback Machine. (castellà)
* Skyscraper City, visita fotogràfica del barri (castellà)
Viccionari
# Cogoma pudent

La cogoma pudent(Amanita virosa), també anomenada farinera pudent és un bolet molt tòxic que es caracteritza per tenir una cama blanca i làmines. El capell pot ser de color blanc pur, o blanc a la vora i de color grogós, rosat o marró al centre.
És un bolet molt blanc, de grandària mitjana, amb un barret generalment cònic; làmines i esporada blanca; anell blanc i trencadís; peu també blanc i amb un borrissol llanós per sota l'anell; volva blanca, gran i membranosa.
Aquesta amanita pudent és bastant rara.

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021.
* ↑ Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels bolets dels Països Catalans. Tarragona: Cossetània Edicions, 2014, p. 294. ISBN 9788490342435.
# Alina Zagitova

Alina Zagitova (rus: Алина Ильназовна Загитова) (Ijevsk, 18 de maig de 2002) és una patinadora artística sobre gel russa. És la campiona olímpica de 2018, la campiona del món de 2019, la campiona d'Europa de 2018, la campiona de la final del Grand Prix 2017–18 i la campiona nacional russa de 2018. També va guanyar una medalla de plata a la prova per equips als Jocs Olímpics d'hivern de 2018.
Zagitova és l'única patinadora artística russa que ha guanyat l'or als Jocs Olímpics, als Campionats del Món de Patinatge Artístic, als Campionats d'Europa de Patinatge Artístic i a la final del Grand Prix de patinatge artístic sobre gel. També és la primera atleta musulmana a guanyar una medalla d'or olímpica de patinatge artístic, un títol mundial i el Grand Slam. És la patinadora individual més jove i la segona dona, després de la coreana Yuna Kim, a guanyar l'or en tots els títols principals del campionat de la International Skating Union (ISU).

## Referències

* ↑ «Альметьевский старт Алины Загитовой». АЛЬМЕТЬЕВСК life. Arxivat de l'original el 19 September 2018. [Consulta: 24 febrer 2018].
* ↑ «New Season New Rules» (en anglès). International Figure Skating, 19-09-2018. Arxivat de l'original el 24 October 2018. [Consulta: 7 juliol 2019].
* ↑ «Alina Zagitova, campiona olímpica de patinatge artístic amb només 15 anys». Ara, 23-02-2018. [Consulta: 1r abril 2024].
* ↑ https://olympics.com/en/news/teen-zagitova-glides-to-women-s-figure-skating-gold
* ↑ «Alina Zagitova logra la triple corona con 16 años» (en castellà). As, 22-03-2019. [Consulta: 1r abril 2024].
* ↑ «ISU Grand Prix of Figure Skating Final 2016». isuresults.com. [Consulta: 11 abril 2018].