# Vaccaria hispanica

Vaccaria hispanica és la única espècie del gènere monotípic Vaccaria, pertanyent a la família de les cariofil·làcies. És originària d'Euràsia i Macaronèsia.

## Descripció

És una planta glauca, glabra. Té tiges que atenyen 14-65(70) cm d'altura, simples o ramificats -sobretot en la inflorescència-, ± engrossits en els nusos, fistulosos. Fulles (30)40-90(160) x (3)5-20(40) mm -de grandària progressivament menor de baix a dalt, fins a transformar-se en petites bràctees en la inflorescència-, uninèrvies, amb el nervi ben marcat, agudes; les inferiors, oblongues, quelcom atenuades a la base; les superiors, ovado-lanceolades, sèssils, subcordades a la base. Les inflorescències amb pedicels florals de fins a 40(60) mm, fins. Calze 12-17 x 5-10(13) mm, amb ales de c. 1 mm d'amplària i de color verda més intensa que el de la resta del calze. Pètals rosats, amb làmina de (3)6-8 x 5-7 mm, obovada, emarginada, i ungla de 15 mm. Llavors 2-2,5 mm, negres.

## Distribució i hàbitat

N'hi ha a les terres conreades o terrenys incults circumdants, preferentment calcícola; a una altitud de 0-1800 metres a Europa, C i SW d'Àsia, Nord d'Àfrica, Madeira, Canàries; introduïda a Amèrica del Nord, Austràlia i Nova Zelanda. Està present en tota la península Ibèrica i Mallorca, essent més rara a les regions amb clima humit; cada vegada més escassa per causa dels herbicides, pot haver desaparegut d'algunes províncies.

## Taxonomia

Vaccaria hispanica fou descrita per (Mill.) Rauschert i publicat en Feddes Repertorium 73(1): 52. 1966.

### Citologia

Nombre de cromosomes de Vaccaria hispanica (Fam. Caryophyllaceae) i tàxons infraespecífics: 2n=30

### Etimologia

Vaccaria: nom genèric que deriva del latin vacca, -ae = vaca; i arius, -ària, -arium = sufix que indica relació de semblança, parentiu, etc., que es refereix al fet que la planta es considerava apetitosa per a les vaques.
hispanica: epítet geogràfic llatí que al·ludeix a la seva localització a Hispània.

### Sinonímia

* Gypsophila vaccaria Sm.
* Gypsophila vaccaria Clarke exTowns.
* Lychnis vaccaria Scop.
* Saponaria amplissima Mill.
* Saponaria hispanica Mill.
* Saponaria oxydonta (Boiss.) Boiss.
* Saponaria pentagona Steud.
* Saponaria perfoliata Gilib.
* Saponaria rubra Lam.
* Saponaria segetalis Neck.
* Saponaria vaccaria L.
* Saponaria vaccaria var. grandiflora Fisch. ExDC.
* Silene vaccaria I.H.L.Krause
* Vaccaria arvensis Link
* Vaccaria grandiflora Jaub. & Spach
* Vaccaria inclusa Ledeb.
* Vaccaria oxydonta Boiss.
* Vaccaria parviflora Moench
* Vaccaria perfoliata Sweet
* Vaccaria pyramidalis Prahl
* Vaccaria pyramidata Medik.
* Vaccaria pyramidata subsp. grandiflora Hayek
* Vaccaria pyramidata var. grandiflora Cullen
* Vaccaria segetalis Garcke exAsch.
* Vaccaria sessilifolia Sweet
* Vaccaria vaccaria (L.) Huth
* Vaccaria vaccaria (L.) Britton
* Vaccaria vulgaris Host

## Nom comú

* colera, colet, coleta de sembrat, cabonera de vaca, vacària

## Vegeu també

* Història de la botànica
* Cariofil·làcies

## Referències

* ↑ Vaccaria hispanica en Flora Vascular
* ↑ «Vaccaria hispanica». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 28 octubre 2013].
* ↑ Cromosomas somáticos de plantas espontáneas en la estepa de Aragón. II Lorenzo Andreu, A. & P. García Sanz (1950) Anales Estac. Exp. Aula Dei 2: 12-63
* ↑ Vaccaria hispanica en PlantList

## Bibliografia

* AFPD. 2008. African Flowering Plants Database - Base de Donnees donis Plantis a Fleurs D'Afrique.
* Cody, W. J. 1996. Fl. Yukon Terr. i–xvii, 1-669. NRC Research Press, Ottawa.
* Flora of Xina Editorial Committee. 2001. Flora of Xina (Caryophyllaceae through Lardizabalaceae). 6: 1–512. In C. I. Wu, P. H. Raven & D. I. Hong (editors) Fl. Xina. Science Press & Missouri Botanical Garden Press, Beijing & St. Louis.
* Flora of North America Editorial Committee, i. 2005. Magnoliophyta: Caryophyllidae, part 2. Fl. N. Amer. 5: i–xxii + 1-656.
* Gleason, H. A. & A.J. Cronquist. 1991. Man. Vasc. Pl. N.I. O.S. (ed. 2) i–910. New York Botanical Garden, Bronx.
* Hickman, J. C. 1993. The Jepson Manual: Higher Plants of Califòrnia 1–1400. University of Califòrnia Press, Berkeley.
* Nasir, I. & S. I. Ali (eds). 1980-2005. Fl. Pakistan Univ. of Karachi, Karachi.
* Voss, I. G. 1985. Michigan Flora. Part II Dicots (Saururaceae-Cornaceae). Bull. Cranbrook Inst. Sci. 59. xix + 724.
* Wunderlin, R. P. 1998. Guide Vasc. Pl. Florida i–x, 1–806. University Press of Florida, Gainesville.