OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hospital d'Hellín

L'Hospital d'Hellín és un hospital públic del Servei de Salut de Castella-la Manxa situat a la ciutat d'Hellín, a la província d'Albacete. Fou inaugurat el 4 d'octubre de 1990 i dona servei a la població de les comarques de Campos de Hellín i Sierra del Segura. Té 135 llits. El 28 de maig de 2020 va produir-s'hi un greu incendi a l'hospital que el va obligar a ser desallotjat, durant el qual es va produir una víctima mortal.

## Referències

* 1 2 «El Hospital de Hellín desborda el medallero».
* ↑ «El Hospital de Hellín, premiado por su Área de Atención al Paciente Crítico».
* ↑ «Gerente del Área Integrada de Hellín dice que el premio 'TOP 20' es fruto del trabajo y esfuerzo de sus profesionales».
* ↑ «Hospital de Hellín, finalista en los premios ‘Best In Class' por el trabajo de humanización en Cuidados Intensivos».
# Hylaeamys megacephalus

Hylaeamys megacephalus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu al Brasil, la Guaiana Francesa, Guyana, el Paraguai, el Surinam, Trinitat i Tobago i Veneçuela. Els seus hàbitats naturals són els boscos primaris, secundaris i degradats. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, megacephalus, significa ‘cap gros' en llatí.

## Referències

* ↑ Percequillo, A. et al. Hylaeamys megacephalus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 27 desembre 2016.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Hàm Nghi

Nguyen Phuc Ung Lich, més conegut com a Hàm Nghi, (Huế, 3 d'agost de 1872 - 14 de gener de 1943) va ser un aristòcrata vietnamita, vuitè emperador de la dinastia vietnamita Nguyen. Va regnar només un any (1884–85).
El 4 de juliol de 1885, va esclatar una insurrecció nacional contra els francesos anomenada Cần Vương sota la direcció dels dos regents Nguyễn Văn Tường i Tôn Thất Thuyết. Després que els francesos assaltaren el palau, Tôn Thất Thuyết va fugir amb l'emperador Hàm Nghi i tres emperadrius. Hàm Nghi va anar als turons i selves al voltant de Laos juntament amb la força de Tôn Thất Thuyết. Mentre lluitaven batalles de guerrilles contra les forces d'ocupació franceses, va ser substituït pel seu germà, Đồng Khánh, que va ser coronat com el Fill del Cel. L'octubre de 1888, després d'una sèrie de contratemps, Hàm Nghi s'amagava a una casa aïllada a prop de la font del riu Nai, amb Tôn Thất Thiệp, el segon fill de Tôn Thất Thuyết, i només uns pocs assistents. Allà, va ser traït pel cap dels seus guàrdies Muong, Trương Quang Ngọc, i capturat l'1 de novembre, mentre que Thiệp va ser assassinat. El 2 de novembre va ser lliurat als oficials francesos.

## Exili

El 12 de desembre de 1888, es va exiliar a la colonia francesa d'Algèria. Allà es va casar amb una dona algeriana francesa anomenada Marcelle Laloë el 4 de novembre de 1904. Van tenir tres fills, el príncep Minh-Duc, la princesa Nhu May i la princesa Nhu Lý.

### Matrimoni

* Casament de l'emperador Hàm Nghi a Algèria
* Casament de l'emperador Hàm Nghi a Algèria

## Mort

Va morir el 14 de gener de 1944 i va ser enterrat a Alger. Durant el seu exili, havia comprat el castell de la Losse a Tonac, Dordonya, al sud-oest de França. El 1965, de Gaulle va proposar a la seva filla, la comtessa de la Besse, el trasllat del seu cos a Tonac, on encara es troba en una tomba molt senzilla. El 2002, Vietnam va enviar una delegació a França per demanar permís a la princesa Nhu Lý (comtessa De La Besse, morta el 2005, als 97 anys) per traslladar les restes de son pare a l'antiga capital imperial d'Huế. La seva família es va negar. Algunes ciutats del Vietnam han batejat els seus carrers amb el seu nom.

## Referències

* ↑ Lockhart i Duiker, 2006, p. 150.
* ↑ Tucker, 1999, p. 36.
* ↑ Devillers, 1998, p. 398–469.
* ↑ Nguyên Cao Duc, 2007, p. 5.
* ↑ Vietnam Country Map. Periplus Travel Maps, març 2002. ISBN 0-7946-0070-0.

## Bibliografia

* Lockhart, Bruce M. Historical Dictionary of Vietnam (en anglès), 2006, p. 150.
* Tucker, Spencer. Vietnam (en anglès), 1999, p. 36.
* Devillers, Philippe. Français et Annamites. Partenaires ou ennemis? 1856–1902 (en francès). Denoël, 1998. ISBN 2-207-24248-X.
* Nguyên Cao Duc, Georges. Un empereur aimé: Hàm Nghi (en francès), 2007, p. 5.
# Ijmà

L'ijmà —àrab: إجماع, ijmāʿ, ‘unanimitat’, ‘consens'— és un dels mètodes utilitzats pel dret islàmic per a establir jurisprudència. Consisteix a cercar el consens de la comunitat pel que fa a casos que no són prou clars en les fonts documentals (l'Alcorà i els hadits), considerades com les principals. En la pràctica, aquest consens és obtingut pels experts en jurisprudència i altres autoritats religioses, i la nova llei que apareix mai no pot contradir els texts de les fonts documentals. Pels sunnites és la tercera font del dret, seguida pel qiyàs, o el recurs a l'analogia.
Aquesta regla s'admet per l'existència d'un hadit que narra que el profeta Muhàmmad va dir: «La meva comunitat no es reunirà mai al voltant d'un error».
Les diverses escoles jurídiques (màdhhabs) encoratgen més o menys la utilització de l'ijmà i es diferencien, sobretot, pel que fa a decidir qui té les capacitats per obtenir aquest consens.
# Illa d'en Caramany

L'Illa d'en Caramany és una illa fluvial, situada a 2 km de la desembocadura del Fluvià, que ocupa una superfície de 6,7 hectàrees. Inclou la reserva del Mig de dos Rius i el càmping El Riu.
S'hi localitza un dels boscos de ribera més extensos, ben estructurats i conservats del Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà i de tot el litoral català. Les comunitats forestals més destacades són les de bosc de ribera, com la salzeda, l'albereda o el tamarigar, amb presència d’espècies com el freixe, l'om, el pollancre, i moltes altres.
Pel que fa a la fauna, l’illa és un punt important d’hivernada i nidificació d'ardèids i altres ocells. L’aïllament d’aquest espai ha facilitat la seva excel·lent conservació. Cal destacar especialment l’origen autòcton de les espècies vegetals d’aquest extens bosc de ribera.
L’illa, a més de formar part del Parc Natural dels Aiguamolls de l’Empordà, s'inclou també dins l'espai del PEIN i la Xarxa Natura 2000 ES0000019 "Aiguamolls de l’Empordà". A més, pertany a la Reserva Natural Integral III dels Aiguamolls de l'Empordà, Illa de Caramany, i a la Reserva Natural Parcial Illa de Caramany.

## Referències

* 1 2 3 4 «Illa de Caramany». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (nota). [Consulta: 12 març 2014].
# Louis Rostollan

Louis Rostollan (Marsella, 1 de gener de 1936 - 13è districte, 13 de novembre de 2020) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1957 i 1967.
Bon escalador, en el seu palmarès destaca el Critèrium del Dauphiné Libéré de 1957 i dues edicions del Tour de Romandia, el 1960 i 1961. Anomenat Pétrolette, va ajudar a Jacques Anquetil durant el Tour de França de 1964, sobretot en l'ascensió al port d'Envalira. Una vegada retirat va exercir de manobra.
El seu net Thomas també va ser ciclista professional del 2013 al 2017.

## Palmarès

* 1957
** Vencedor d'una etapa al Tour del Sud-est
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné Libéré
* 1958
** 1r del Critèrium del Dauphiné Libéré
* 1960
** 1r al Tour de Romandia
** 1r als Boucles Roquevairoises
* 1961
** 1r al Tour de Romandia i vencedor d'una etapa
** 1r al Tour de Xampanya
* 1962
** 1r a la Polymultipliée
* 1964
** 1r al Circuit d'Alvèrnia
* 1965
** 1r al Circuit des Boucles de la Seine

### Resultats al Tour de França

* 1959. 59è de la classificació general
* 1960. 15è de la classificació general
* 1961. 31è de la classificació general
* 1962. 24è de la classificació general
* 1963. Abandona (15a etapa)
* 1964. 22è de la classificació general
* 1965. 20è de la classificació general
* 1966. 47è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1960. 60è de la classificació general
* 1961. 31è de la classificació general
* 1964. 29è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Marseille : Louis Rostollan, figure du cyclisme provençal, s'en est allé», 13-11-2020. [Consulta: 13 novembre 2020].
* ↑ «ROSTOLLAN Louis». Arxivat de l'original el 2024-05-22. [Consulta: 2 febrer 2025].
* ↑ «L'ancien coureur cycliste Louis Rostollan est mort», 13-11-2020.
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Louis ROSTOLLAN» (en italià). [Consulta: 2 febrer 2025].
* ↑ Solar. Ils ont fait le Tour (en français), 2003. ISBN 2-263-03464-1.
* ↑ «Cyclisme. Louis Rostollan, ancien vainqueur du Critérium du Dauphiné Libéré, est mort», 13-11-2020.

## Enllaços externs

* Palmarès de Louis Rostollan
# Vladímirovka

«Vladímirovka» té aquests significats:
* Rússia:
** Vladímirovka (Primórie), població del krai de Primórie
** Vladímirovka (Khabàrovsk), població del krai de Khabàrovsk
** Vladímirovka (Sakhalín), població de l'óblast de Sakhalín
** Vladímirovka (Kursk), població de l'óblast de Kursk
** Vladímirovka (Stàvropol), població del krai de Stàvropol
** Vladímirovka (Vorónej), població de l'óblast de Vorónej
** Vladímirovka (Vladímir), població de l'óblast de Vladímir
** Vladímirovka (Bélgorod), població de l'óblast de Bélgorod
* Crimea:
** Vladímirovka (Txernomórskoie), població al districte de Txornomórske
** Vladímirovka (Saki), població al districte rural de Saki
** Vladímirovka o Volodímirivka (Bilohirsk), població al districte de Bilohirsk
# Joan Lerma i Blasco

Joan Lerma i Blasco (València, 15 de juliol de 1951) és un polític valencià que fou el segon president de la Generalitat Valenciana, el primer elegit democràticament. També fou secretari general del PSPV-PSOE des de 1979 fins a l'any 1997, i senador des de 1995.

## Biografia

Va estudiar ciències econòmiques a la Universitat de València. Durant el congrés extraordinari dels socialistes valencians realitzat l'any 1979 va ser nomenat secretari general del partit, substituint Joan Pastor. Fou escollit diputat al Congrés dels Diputats en les eleccions generals de 1979, va ser novament escollit en les eleccions de 1982 i va formar part del primer consell preautonòmic valencià, sota la presidència de Josep Lluís Albiñana.
El 1983 abandonà el Congrés per a esdevenir diputat a les Corts Valencianes. Lerma va ser el cap de cartell dels socialistes i es va convertir en president de la Generalitat Valenciana, càrrec que ostentà fins al 1995, moment en què la presidència del País Valencià passà a mans del Partit Popular.
El 3 de juliol de 1995 fou nomenat Ministre d'Administracions Públiques per Felipe González, càrrec que ocupà fins al final de la V legislatura al Congrés. Aquell mateix any fou designat senador al Senat en representació de la seva comunitat autònoma. Va ser reescollit l'any 1999 i en les eleccions de 2004, i va ser portaveu del PSOE al Senat. Abandonà el seu escó a la cambra alta el juliol de 2007.
El 1997 es va celebrar el 8é Congrés dels socialistes valencians, on Lerma fou succeït per Joan Romero.
A partir del 18 d'octubre de 2007, actuà com a president de la comissió gestora de la Secretaria General del PSPV-PSOE arran de la dimissió de Joan Ignasi Pla fins a l'elecció del nou secretari general Jorge Alarte el 2008.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.301. ISBN 9788495484802.
* ↑ «Pla, elegido nuevo secretario general del PSV» (en castellà). El Mundo, 19-09-1999. [Consulta: 18 abril 2013].

## Enllaços externs

* Plana personal de Joan Lerma Arxivat 2004-09-12 a Wayback Machine. (castellà)
* Informació de Joan Lerma al Senat espanyol (castellà)
# Daniel Geffner Sclarsky

Daniel Eduardo Geffner Sclarsky (Lomas de Zamora, província de Buenos Aires, 7 de març de 1953) és un metge valencià d'origen argentí, diputat a les Corts Valencianes en la IX legislatura.
És llicenciat en medicina, especialitat neurologia. És resident al País Valencià des de 1978. Des de 2000 ha estat cap de la Unitat de Neurologia de l'Hospital General de Castelló i assessor de la Conselleria de Sanitat de la Generalitat Valenciana sobre l'ictus. També ha estat president de la Societat Valenciana de Neurologia i membre de la junta de la Societat Espanyola de Neurologia.
En la dècada de 2010 ja estat membre de l'Associació en Defensa de la Sanitat Pública (ACDESA) al País Valencià i des de 2014 membre del cercle de sanitat de Podem. Fou elegit diputat per València a les eleccions a les Corts Valencianes de 2015.

## Referències

* ↑ Diputados autonómicos electos - circunscripción de Valencia, La Vanguardia, 25 de maig de 2015
* ↑ «Fitxa de les Corts valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 17 setembre 2015].
# Adam Strange

Adam Strange és un personatge de ficció de còmic i un superheroi de l'univers DC. Creat pel guionista Gardner Fox i el dibuixant Mike Sekowsky va tenir la seua primera aparició en el Showcase, número 17 (Novembre 1958). Adam Strange és una reminiscència de John Carter, personatge creat per Edgar Rice Burroghs. Ambdós tenen l'origen en el fet que són misteriosament transportats a un planeta llunyà on esdevenen herois. En el cas de Carter aquest planeta fou Mart, mentre que Adam Strange va ser transportat a Rann, tot i que les històries de John Carter descriuen un tipus d'aventura més crua que inclou espases, acció, nus i vessament de sang. Aquests elements no apareixen en les històries d'Adam Strange.

## Biografia de ficció

Adam Strange, era un arqueòleg brillant que estudiava les restes del passat, quan explorava la ciutat d'una tribu peruana, i els va ofendre fins al punt d'anar-li la vida, en un moment de desesperació i sense cap més sortida, Adam Strange es va llançar per un precipici. Però tot seguit va desaparèixer envoltat per una resplendor de llum. Un raig Zeta provinent del sistema solar Alfa-Centauri, que estava dissenyat com a mitja de transport de la terra fins a un planeta llunyà anomenat Rann, va ser-ne la causa.
Adam Strange, es va materialitzar al planeta Rann, i va rebre els cuidats de la filla de l'inventor del raig Zeta, la bella Alanna. Entre l'Adam i Alanna es va produir un amor a primera vista, que va donar els seus fruits amb el naixement d'una filla de nom Aleea.
A Ranagar, la capital de planeta és on en el moment actual està vivint amb la seva muller i la filla d'ambdós. Des d'aquest planeta, combat als malfactors de tot l'univers, i protegeix el planeta on viu.

## Referències

* 1 2 3 4 «DC Secret Files» (en castellà). Arxivat de l'original el 19 de març 2014. [Consulta: 18 octubre 2013].
* 1 2 T.Snider, Brandon. DC Còmics, La guia definitiva de personatges. Pag. 2. Barcelona: Timun Mas, 2013. ISBN 9788448008932. (castellà)

## Bibliografia i fonts

* T.Snider, Brandon. DC Comics, La guia definitiva de personajes. Pag. 2. Barcelona: Timun Mas, 2013. ISBN 9788448008932. (castellà)
* Web:Fixa d'Adam Strange a DC Secet files Arxivat 2014-03-19 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Web:Fixa d'Adam Strange a DC Secet files Arxivat 2014-03-19 a Wayback Machine. (castellà)
# Horace Disston

Horace Disston (Filadèlfia, 7 de gener de 1906 - Camden, 30 de setembre de 1982) va ser un jugador d'hoquei sobre herba estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip estatunidenc en la competició d'hoquei sobre herba. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín quedà eliminat en la primera ronda de la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* 1 2 «Horace Disston Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de maig 2011. [Consulta: 16 juliol 2018].
# Laura Ferrés

Laura Ferrés (Barcelona, 1989) és una directora cinematogràfica catalana.
Graduada per lʼEscola Superior de Cinema i Audiovisuals de Catalunya (ESCAC), el 2018 va ser premiada a la Setmana de la Crítica del Festival de Canes, als Goya i als Gaudí pel seu curt documental «Els desheretats». El 2023, amb el seu primer llargmetratge La imatge permanent, va competir al Festival de Locarno., i va guanyar l'Espiga d’Or a la millor pel·lícula a la Seminci.

## Referències

* ↑ CCMA. «Nervi - Laura Ferrés. Directora i guionista de cinema - 3Cat». [Consulta: 31 maig 2024].
* ↑ «Laura Ferrés: “La noció del realisme en el cinema no deixa de ser una convenció”». La Vanguardia, 05-08-2023. [Consulta: 7 agost 2023].
* ↑ A.S. «‘La imatge permanent' de Laura Ferrés guanya l'Espiga d'Or a la millor pel·lícula a la Seminci». El Punt Avui+, 29-10-2023. [Consulta: 29 octubre 2023].
* ↑ «Laura Ferrés inicia el rodatge del seu primer llargmetratge, "La imatge permanent", amb la participació de TV3». CCMA, 27-09-2022. [Consulta: 7 agost 2023].
* ↑ S.B.. «Ferrés fa un retrat antropològic de la migració». El Punt Avui +, 07-08-2023. [Consulta: 7 agost 2023].
* ↑ Mayorga, Emilio. «Spanish Women on the Verge of Breaking Out» (en anglès americà). Variety, 20-05-2017. [Consulta: 7 agost 2023].
# Carlyle Tapsell

Carlyle Tapsell (Adra, 24 de juliol de 1909 - 6 de setembre de 1975) va ser un jugador d'hoquei sobre herba indi que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla d'or com a membre de l'equip indi en la competició d'hoquei sobre herba. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín, tornà a guanyar la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* 1 2 «Carlyle Tapsell Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 17 juliol 2018].
# Juan Ramírez de Arellano y Manrique de Lara

Juan Ramírez de Arellano y Manrique de Lara (Lisboa, c.1605 – Tarragona, 17 de juny de 1643) va ser un militar de la Corona Hispànica, virrei de Catalunya durant la Guerra dels Segadors.
Va néixer a Lisboa accidentalment perquè el seu pare, Felipe Ramírez de Arellano, s'hi trobava com a Capità General de l’Exèrcit Portugal. Fou membre d’una de les famílies aristocràtiques més poderoses de Castella, l’onzè titular del Senyoriu de los Cameros. A més, també va ser Senyor de Cervera, Andaluz, Casa Carrillo, Albelda, Viguera, Arellano, Cigudola y Pinillos.
Vers 1628 esdevé capità d’una companyia de les Guardes de Castella. A poc a poc, s'introdueix en el cercle del comte-duc d’Olivares, influències que li van permetre ser nomenat gentilhome de la càmera del Rei (1632). El 1634 recluta homes per combatre a Flandes. En els següents anys seguiria treballant per la Corona Hispànica en aquesta tascar. Agustín Jiménez assenyala que, a finals de la dècada de 1630, era el principal reclutador privat de la Corona Hispànica.
El 6 de gener de 1640 se li concedeix el comtat d’Aguilar de Inestrillas. Entre finals d’aquest any i principis de 1641 centralitza la mobilització de nobles per combatre a la Guerra dels Segadors. El maig de 1641 és nomenat tinent general de cavalleria d’Espanya interí, en substitució de Felipe de Silva. En paral·lel, arran de la mort del duc de San Giorgio Carlo Maria Caracciolo també se’l va nomenar màxim responsable de la cavalleria de l’exèrcit hispànic a Catalunya.
A causa d’una altra mort, la del virrei Federico Colonna, el setembre de 1641 va ser ascendit a aquest càrrec, en el qual va aconseguir apoderar-se de Reus (desembre 1641) i Reus (gener 1642). No obstant que va ser substituït com a virrei a principis de 1642 per Pere Antoni d’Aragó Folc de Cardona, va continuar exercint de governador de Tarragona. El 1643 va formar part de l’expedició castellana contra Miravet, fracassada.

## Referències

* ↑ «Juan Ramírez de Arellano y Manrique de Lara» (en castellà). Real Academia de Historia. [Consulta: 11 setembre 2022].
* 1 2 Jiménez Moreno, Agustín «D. Juan Ramírez De Arellano, conde de Aguilar y marqués de la Hinojosa, un noble al servicio de la corona (1605-1643)». Poder y privilegio en la sociedad moderna: actores, medios, fines y circunstancias. Siglos XVI-XVIII, 2020, pàg. 217-260.
* ↑ «Juan Ramírez de Arellano y Manrique de Lara | enciclopèdia.cat».
# Iman Ghaleb Al-Hamli

Iman Ghaleb Al-Hamli és una emprenedora del Iemen que lidera un grup de deu dones que van instal·lar una microxarxa solar, que ofereix energia neta i de baix impacte, a 32 km de la primera línia de la devastadora guerra civil iemenita. La BBC la va incloure a la seva llista anual de les 100 Women el 2020.
La microrxarxa d'energia solar que lidera Al-Hamli és una de les tres establertes pel Programa de les Nacions Unides per al Desenvolupament a les zones sense electricitat del Iemen, i l'única dirigida íntegrament per dones. En un context cultural on les dones fan les tasques domèstiques encara que hagin anat a la universitat, a l'inici van patir les burles de la comunitat. No obstant es van anar guanyant el respecte de la seva comunitat, obtenen ingressos de manera sostinguda i han desenvolupat noves habilitats professionals com costura, soldadura, venda de queviures i establiments de botigues comercials.

## Referències

* 1 2 «BBC 100 Women 2020: Who is on the list this year?» (en anglès). BBC News. [Consulta: 5 desembre 2020].
* ↑ admin. «With overalls and hijabs. Jemenky is building small power plants not far from the front» (en anglès). [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ Mistiaen, Veronique. «Yemen’s ‘microgrid girls' power community amid war and COVID-19» (en anglès). [Consulta: 13 desembre 2020].
* ↑ «Yemen’s ‘microgrid girls' power community amid war and Covid-19» (en anglès). [Consulta: 13 desembre 2020].
# Xavier Cabot i Duran

Xavier Cabot i Duran (Barcelona, 27 de setembre de 1953) és un jugador d'hoquei sobre herba barceloní, guanyador d'una medalla olímpica. Va néixer el 27 de setembre de 1953 a la ciutat de Barcelona. És fill del també jugador d'hoquei Ricard Cabot i Boix, que participà en els Jocs Olímpics d'estiu de 1948, i germà del també medallista Ricard Cabot.
Amb 26 anys va participar en els en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 realitzats a Moscou (Unió Soviètica), on aconseguí guanyar la medalla de plata amb la selecció espanyola d'hoquei sobre herba. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 realitzats a Los Angeles (Estats Units) finalitzà en vuitena posició, aconseguint guanyar un diploma olímpic. També fou segon als Jocs del Mediterrani de 1979. Jugà 94 partits amb la selecció espanyola.
A nivell de clubs jugà al Reial Club de Polo de Barcelona, amb qui guanyà vuit Campionats de Catalunya (1974, 1975, 1977, 1978, 1979, 1981, 1983, 1984), set Copes del Rei (1974, 1976, 1979-83) i cinc lligues (1977, 1978, 1980, 1981, 1982).

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Javier Cabot». [Consulta: 5 febrer 2025].
* 1 2 «Xavier Cabot Durán | enciclopedia.cat». [Consulta: 5 febrer 2025].
# Alita: Battle Angel

Alita: Battle Angel és una pel·lícula estatunidenca d'acció cyberpunk del 2019, basada en el manga GUNNM del mangaka Yukito Kishiro, que s'estrenà el 14 de febrer del 2019 als cinemes. La pel·lícula fou produïda per James Cameron i Jon Landau i dirigida per Robert Rodriguez a partir d'un guió de Cameron, Rodriguez i Laeta Kalogridis. Fou l'última pel·lícula distribuïda per 20th Century Fox com estudi independent després de ser adquirit per The Walt Disney Company el 19 de març de 2019. La producció i l'estrena es retardaren repetidament a causa del treball de James Cameron a Avatar i les seves seqüeles. La pel·lícula és protagonitzada per Rosa Salazar en el paper principal d'Alita, i en els papers secundaris Christoph Waltz i Keean Johnson.

## Referències

* ↑ «Alita: Ángel de combate». Arxivat de l'original el 2019-05-30. [Consulta: 30 gener 2019].
* ↑ «Alita: Ángel de combate» (en castellà). [Consulta: 27 juliol 2018].
* ↑ «Disney cierra la compra de 21st Century Fox por 71.300 millones de dólares» (en castellà). [Consulta: 5 abril 2019].
* ↑ «Alita: Ángel de combate (2019)» (en castellà). [Consulta: 27 juliol 2018].