OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Frontera entre Jordània i l'Aràbia Saudita

La frontera entre Jordània i Aràbia Saudita és la frontera que separa l'Aràbia Saudita de Jordània. Va des del golf d'Aqaba fins a la frontera entre Aràbia Saudita i l'Iraq.
Separa les províncies saudites de Tabuk, amb capital a Tabuk, i Al Jawf, capital Sakaka, de les governacions jordanes d'Al Mafraq, Az Zarga', Aman i Ma'an.

## Història

Oficialment, les fronteres van ser establertes per una sèrie d'acords entre el Regne Unit, aleshores responsable del Mandat de Palestina, i el govern del que serial'Aràbia Saudita. i foren definides formalment per l'Acord de Hadda del 2 de novembre de 1925.
El 1965, Jordània i Aràbia Saudita van concloure un acord bilateral que realineja i redefineix la frontera. Això va donar lloc a un intercanvi de territori, i la costa de Jordània al golf d'Aqaba es va allargar en uns divuit quilòmetres.

## Referències

* ↑ Delimitation Boundaries: Trans-Jordan and Saudi Arabia, Yitzhak Gil-Har A:Middle Eastern Studies, Vol. 28, No. 2 (Apr., 1992), pp. 374-384]
* ↑ Victor Prescott, Gillian D. Triggs International Frontiers and Boundaries: Law, Politics and Geography, p. 454

## Enllaços externs

* Jordan – Saudi Arabia Boundary, International Boundary Study, No. 60 – December 30, 1965
# Kalbites de l'Àndalus

Els kalbites de l'Àndalus són els membres dels Banu Kalb establerts a l'Àndalus i una tendència política en aquesta regió al segle VIII. Els primers kalbites van arribar amb l'exèrcit de Mussa ibn Nusayr. També van arribar al mateix temps els Qays Aylan o qaysites i al llarg del segle els dos grups van formar partits oposats passava com al califat. L'antagonisme fou fort durant tot el segle VIII.
Balj ibn Bixr al-Quxayrí, membre de l'aristocràcia qaysita, va arribar a l'Àndalus (742) amb tropes sirianes després de ser derrotat (741) a l'Àfrica pels rebels de Maysara. Va arribar portat pel mateix valí Abd-al-Màlik ibn Qàtan al-Fihrí, un medinès hostil als sirians, que havia de fer front a la revolta amaziga a l'Àndalus. Aviat Balj va suplantar Abd-al-Màlik i va fer una política pro-qaysita. El seu lloctinent i successor Thalaba ibn Salama al-Amilí va seguir la mateixa tendència i va cometre abusos i Damasc va enviar Abu-l-Khattar al-Hussam ibn Dirar al-Kalbí, un kalbita, que va adoptar una política favorable als seus, el que va acabar provocant la revolta dels qaysites (i fins i tot d'alguns grups iemenites) sota el comandament d'as-Sumayl, del jund de Qinnasrín, i de Thawaba ibn Salama, del clan iemenita dels judhamites, que el van vèncer l'abril de 745 a la riba del Guadalete, proclamant nou valí al segon, però de fet sota tutela del primer, provocant llavors la revolta dels iemenites. El valí enderrocat fou empresonat a Còrdova, però el 746, en morir Thawaba, va ser alliberat en un cop de mà nocturn dut a terme pels seus partidaris, i va fugir a Niebla, on va intentar refer el seu bàndol. Va ser derrotat en la batalla de Xaqunda en la qual va dirigir la coalició iemenita contra el nou valí Yússuf ibn Abd-ar-Rahman al-Fihrí, nomenat per recomanació d'as-Sumayl, que exercia el càrrec interinament (747) i que afavoria els qaysites; el derrotat fou executat el 747 i per un temps les operacions es van aturar a causa de la fam que aleshores patia l'Àndalus, però el 754 els iemenites (kalbites i altres) van atacar i assetjar Saragossa, on governava as-Sumayl, sense èxit; van tornar a assetjar aquesta ciutat el 755, però els qaysites els van rebutjar amb suport d'emissaris del futur Abd-ar-Rahman I. Però finalment els contactes dels qaysites i omeies no van fructificar i foren els kalbites els que van donar suport a l'omeia.
Progressivament l'hostilitat entre les dues faccions es va atenuar, però encara el 822 va esclatar una guerra a la regió de Múrcia que va durar set anys, per una discòrdia insignificant entre els dos grups.

## Bibliografia

* Evarist Levi Provençal, Historia de la España Musulmana.
# Can Padellàs

Can Padellàs és una masia de Teià (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

A través dels fogatges de 1515 i 1553 es pot deduir que aquesta casa pertanyia a la família Torra. A principis del segle xviii, passà mans de la família Padellàs, fins que Josepa de Togores i de Padellàs morí el 1881 i nomenà hereu el seu marit Joan Antoni López de Pastor, a condició que portés el cognom Padellàs.

## Descripció

Masia de planta baixa, pis i golfes, coberta amb una teulada a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana principal. Tant la porta, d'arc de mig punt adovellat, com les obertures estan realitzades amb carreus de pedra de granit.
Adossat al cos principal de la casa hi ha un altre cos que segueix la inclinació de la mateixa teulada i que compta amb planta baixa i pis, i un altre de construcció més recent que consta només d'una planta baixa i un terrat amb balustrada. L'interior de la casa ha estat molt reformat.
En un dels annexes es troba instal·lat un restaurant.

## Vegeu també

* Casa Padellàs

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Padellàs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «Josefa TOGORES Y PADELLAS». Tabla de parentescos de don Fernando de Castilla, Regidor de La Palma (s. xvi).
* ↑ «Can Padellàs». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
* ↑ Jurisprudencia civil, 1898, p. 304-310.
* ↑ Jurisprudencia administrativa; comprende los reales decretos y reales órdenes dictados por la presidencia del Consejo de Ministros à consulta del Consejo de estado ..., 1901, p. 746.

## Enllaços externs

* «Can Padellàs». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# El Masnou Basquetbol

El Masnou Basquetbol és un club esportiu de la vila del Masnou fundat el 1982, fruit de la fusió del el CB Masnou, el CB Ocata i l'Olímpia. Actualment la major part de les seves activitats es desenvolupen al Complex Esportiu Municipal.
La primera referència d'un equip de bàsquet al Masnou data de l'any 1935. Aquest club es va anomenar CD Masnou i Frente de Juventudes Masnou (dècada dels 40), Casino Masnou (anys 50) i CB Masnou (a partir dels anys 60) fins l'aparició del Masnou Basquetbol.

## Palmarès

* 1 Lliga espanyola de bàsquet femenina: 1989/90
* 1 Copa de la Reina de bàsquet: 1984/85
* 1 Copa Associació femenina: 1987/88
* 3 Lliga catalana de bàsquet femenina: 1984/85, 1988/89, 1989/90
* Campió del Grup 1 Sènior masculí Copa Catalunya: 2015

## Jugadors i entrenadors rellevants

* Ricky Rubio: actual jugador del FC Barcelona. Va començar a les categories inferiors del Masnou Basquetbol per després fitxar pel Club Joventut de Badalona. Va debutar amb 14 anys a la lliga ACB amb el DKV Joventut on hi juga fins a la temporada 2008-2009. Internacional a totes les categories. Medalla de plata als Jocs Olímpics del 2008 i Medalla d'Or a l'Eurobasket del 2009 amb la selecció espanyola absoluta.
* Marc Fernández: actual jugador del CB Menorca. Va començar als equips base del Masnou Basquetbol per després passar al FC Barcelona.Internacional a les categories inferiors.
* Marc Rubio: actual jugador del CB Alcazar de la LEB plata. Va començar al Masnou Basquetbol per després fitxar pels equips inferiors del CB Joventut. Va debutar amb el primer equip de la Penya als 16 anys. Ha jugat també al CB Prat-Joventut fins a la temporada 2008-2009.Internacional a les categories inferiors.
* Josep Maria Margall: ex jugador del Joventut de Badalona, va ser entrenador i coordinador esportiu del Masnou Basquetbol els anys 90.
* Joan Ramon Fernández: ex jugador del Joventut de Badalona, FC Barcelona, Granollers. Va ser coordinador del Masnou Basquetbol a la dècada dels 90.
* Carme Lluveras: ex entrenadora del Natural Cusí El Masnou els anys 80.
* Jordi Martí Serra: ex entrenador del Natural Cusí El Masnou les temporades 87-88 i 88-89.
* Maria Planas: ex entrenadora Microbank el Masnou temporada 89-90.
* Pep Clarós: actual segon entrenador del CB Joventut. Va ser coordinador esportiu i entrenador del Masnou Basquetbol a primers dels 90.
* Ester Daurella i Garriga (1973-2025) va ser una de les guanyadores de la copa el 1985, la més jove de l'equip.

## Referències

* ↑ «El Masnou Basquetbol». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Història del club». elmasnoubasquetbol.cat. [Consulta: 5 setembre 2022].
* ↑ El CD Masnou felicita El Masnou Basquetbol pel seu títol de lliga

## Enllaços externs

* Web Oficial d'El Masnou Basquetbol
# Jānis Klovāns

Jānis Klovāns (Ruba Parish, 9 d'abril de 1935 - Riga, 5 d'octubre de 2010) fou un Gran Mestre (GM) d'escacs letó. Obtingué el títol de Mestre Internacional (MI) el 1976, i el de GM el 1997, als 62 anys, després de la seva primera victòria al Campionat del Món Sènior, una gesta notable, ja que és segurament la persona de més edat que mai hagi obtingut el títol de GM per mèrits sobre el tauler (no com a títol honorari per la carrera retrospectiva). Això pot ser degut al fet que tot i que Klovāns fou un molt fort jugador durant molts anys, rarament va tenir l'oportunitat de jugar fora les fronteres de la Unió Soviètica i, per tant, va tenir poques oportunitats d'obtenir títols de la FIDE.
El seu millor rànquing Elo s'ha estimat en 2630 punts, el novembre de 1975, moment en què tenia 40 anys, cosa que el situaria en 55è lloc mundial en aquella data. Segons chessmetrics, va ser el 40è millor jugador mundial el desembre de 1962.

## Resultats destacats en competició
### Campionats nacionals

Va guanyar el Campionat d'escacs de Letònia deu cops (1954, 1962, 1967, 1968, 1970, 1971, 1975, 1979, 1986, i 1989), i va participar en diversos campionats d'escacs de l'URSS. Va guanyar el Campionat del Bàltic de 1967, a Jūrmala, i novament a l'edició de 1979, a Daugavpils.

### Olimpíades d'escacs

Klovāns va representar Letònia en dues Olimpíades d'escacs: el 1992, a Manila com a segon tauler suplent (+0 −0 =2). I el 2000, a Istanbul, al tercer tauler (+5 −4 =4).

### Mundials Sènior

Va guanyar tres Campionats del món sènior els anys 1997, 1999, i 2001. Fou un jugador que encara estava en actiu quan tenia més de setanta anys, jugant regularment torneigs per tot Europa, i mantenint un Elo aproximat de 2400, cosa que el convertia en un dels més forts jugadors en el seu grup d'edat. Al Campionat del món sènior de 2008 hi fou 11è (el campió va ser en Mikhaïl Podgaets).

## Notes

* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Jānis Klovāns» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 27 abril 2011].
* 1 2 El sistema de classificació Elo no es va instituir oficialment fins al 1971, però s'han fet estimacions de la classificació Elo per a èpoques anteriors
* ↑ Fitxa de Jānis Klovāns a Chessmetrics (anglès)
* ↑ «Classificació i partides, Campionat del Món Sènior 1999» (en anglès). 365chess.com. [Consulta: 10 novembre 2011].
* ↑ Weeks, Mark. «Historial de guanyadors del Campionat del món sènior» (en anglès). mark-weeks.com. [Consulta: 10 novembre 2011].
* ↑ «Classificació i partides del Campionat del Món Sènior 2008» (en anglès). 365chess.com. [Consulta: 10 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a la FIDE «FIDE». [Consulta: 21 desembre 2009]. (anglès)
* Estimació Elo de Jānis Klovāns a «chessmetrics.com». [Consulta: 27 abril 2011]. (anglès)
# Grote Scheldeprijs 2016

El Grote Scheldeprijs 2016 va ser la 104a edició del Grote Scheldeprijs. Es disputà el 6 d'abril de 2016 sobre un recorregut de 207,8 km amb sortida i final a Schoten. La cursa formà part de l'UCI Europa Tour amb una categoria 1.HC.
El vencedor final fou l'alemany Marcel Kittel (Etixx-Quick Step), que s'imposà en un ajustat esprint al britànic Mark Cavendish (Dimension Data). El també alemany André Greipel (Lotto Soudal) completà el podi.

## Equips

L'organització convidà a 2w equips a prendre part en aquesta edició del Grote Scheldeprijs.
* equips World Tour: AG2R La Mondiale, Astana Qazaqstan Team, Cannondale, Dimension Data, Etixx-Quick Step, FDJ, Team Giant-Alpecin, Team Katusha, Team LottoNL-Jumbo, Lotto Soudal, Team Sky, Team Tinkoff, Trek-Segafredo
* equips continentals professionals: Bora-Argon 18, CCC Sprandi Polkowice, Cofidis, Direct Énergie, Fortuneo-Vital Concept, Roompot Oranje Peloton, Southeast-Venezuela, Topsport Vlaanderen-Baloise, Wanty-Groupe Gobert
| | Cilista | Equip | Temps |
| 1 | Marcel Kittel (GER) | Etixx-Quick Step | 4h 54' 05" |
| 2 | Mark Cavendish (GBR) | Dimension Data | m. t. |
| 3 | André Greipel (GER) | Lotto Soudal | m. t. |
| 4 | Edward Theuns (BEL) | Trek-Segafredo | m. t. |
| 5 | Niccolò Bonifazio (ITA) | Trek-Segafredo | m. t. |
| 6 | Danny van Poppel (NED) | Team Sky | m. t. |
| 7 | Nikias Arndt (GER) | Team Giant-Alpecin | m. t. |
| 8 | Wouter Wippert (NED) | Cannondale | m. t. |
| 9 | Dylan Groenewegen (NED) | Team LottoNL-Jumbo | m. t. |
| 10 | Daniel McLay (GBR) | Fortuneo-Vital Concept | m. t. |

## Referències

* ↑ EFE «Marcel Kittel se impone a Cavendish en el G.P Escalda». El Mundo Deportivo. EFE, 06-04-2016 [Consulta: 7 abril 2016].
* ↑ «Startlist 2016 » 104th Scheldeprijs (1.HC)». [Consulta: 6 abril 2016].

## Enllaços externs

* Grote Scheldeprijs 2016 - Lloc web oficial
# Avatar 5

Avatar 5 és una propera pel·lícula èpica de ciència-ficció coescrita, coeditada, coproduïda i dirigida per James Cameron. Serà la seqüela d'Avatar 4 del 2029 i la cinquena entrega de la franquícia Avatar. Estarà protagonitzada per Sam Worthington i Zoe Saldaña, entre d'altres del repartiment original, repetint els seus papers. El guió està escrit per James Cameron i Shane Salerno. La pel·lícula s'estrenarà el 22 de desembre de 2031 per 20th Century Studios.

## Producció

El rodatge de les quatre seqüeles havia de començar simultàniament el 25 de setembre de 2017 a Manhattan Beach, Califòrnia, però Cameron va revelar que el rodatge dels dies 4 i 5 començaria després de la postproducció de les dues primeres seqüeles.
Malgrat els plans per a Avatar 5, Cameron va comentar que la pel·lícula es podia cancel·lar juntament amb Avatar 4 si Avatar: El sentit de l'aigua no tenia la resposta esperada, així estava perparat per acabar la història de la saga amb Avatar 3. El gener de 2023, Cameron va confirmar que, després de la bona rebuda d'Avatar: El sentit de l'aigua, Avatar 4 i 5 es produiran.

## Referències

* ↑ «'Avatar' Starts Production Today On Four Consecutive Sequels At Over $1 Billion Budget». , 25-09-2017 [Consulta: 26 setembre 2017].
* ↑ «James Cameron Doubles Down on 'Wonder Woman' Critique, Details the 'Avatar' Sequels» (en anglès). The Hollywood Reporter, 27-09-2017 [Consulta: 27 setembre 2017].
* ↑ Shutt, Mike. «James Cameron Is Prepared To Wrap Things Up With Avatar 3 If The Sequels Aren't Profitable», 07-11-2022. [Consulta: 8 novembre 2022].
* ↑ «James Cameron Says 'Avatar 2' Is Profitable and He'll Make the Sequels», 06-01-2023. [Consulta: 6 gener 2023].
# Petrovka (Bélgorod)

Petrovka - Петровка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 160 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Iuri Koriakov. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Kenny Lala

Kenny Lala (Villepinte, 3 d'octubre de 1991) és un futbolista francès que juga de defensa a l'Olympiakos del Pireu de la Superlliga de Grecia.

## Trajectòria

Va començar la seva carrera esportiva al Paris Football Club, del Championnat National, en 2010, debutant front al Luzenac AP el 6 d' agost de 2010.
Al 2011 se'n va anar al Valenciennes de la Ligue 1,debutant a la primera francesa el 6 de novembre de 2011 front al Stade Rennais.En el Valenciennes juga durant quatre temporades, tres d' elles a la Ligue 1, disputant 61 partits i marcant 1 gol entre totes les competicions.
Al 2015 va fitxar pel Racing Club de Lens, de la Ligue 2, convertint-se en el propietari absolut de la banda dreta en els anys que hi va jugar en l'equip del nord de França.
En 2017 va tornar a la Ligue 1 de la mà del Racing Club de Strasbourg Alsace fent-se amb el lloc de titular des del principi i sent una de les grans revelacions de la lliga francesa, trucant a les portes de la selecció francesa, i rebent oferiments per part de clubs de tot Europa.
Amb l' Strasbourg va guanyar la Copa de la Lliga de França 2018-19, podent disputar la fase prèvia de la UEFA Europa League 2019-20, on van caure eliminats, a un pas de a fase de grups, contra el Eintracht Frankfurt.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Valenciennes F. C. | França | 2011-2014 |
| R. C. Lens | França | 2015-2017 |
| Racing Club de Strasbourg Alsace | França | 2017-2021 |
| Olympiakos | Grècia | 2021-act. |

## Palmarès
### Títols nacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Copa de la Lliga de França | Racing Club de Strasbourg Alsace | França | 2019 |
| Superlliga de Grecia | Olympiakos | Grècia | 2021 |
| Superlliga de Grecia | Olympiakos | Grècia | 2022 |

## Referències

* ↑ «Kenny Lala officiellement au VAFC» (en francès). Valenciennes FC, 15-06-2011 [Consulta: 28 novembre 2011]. Arxivat 2012-06-15 a Wayback Machine.
* ↑ «Dijon v. Valenciennes Match Report» (en francès). Ligue de Football Professionnel, 06-11-2011 [Consulta: 28 novembre 2011].
* ↑ «Kenny Lala rejoint le Racing Club de Strasbourg» (en francès). L'Équipe, 12-06-2017 [Consulta: 22 juny 2017].
# Micròspora

La micròspora o microsporòcit és l'espora masculina dels esporòfits de les plantes heterospòriques que són una part dels pteridòfits i els espermatòfits.
Les micròspores es fan a través de la meiosi a partir d'una cèl·lula mare diploide, que forma una tètrada (4) de micròspores haploides. Després de la microgametogènesi, la micròspora esdevé en el gra de pol·len, que és el gametòfit masculí. El gra de pol·len forma el tub polínic per a fecundar el sac embrionari, que és el gametòfit femení.
Les micròspores es formen al sac pol·línic que es troba a l'estam de les angiospermes, en els conus estaminals de les gimnospermes i als microprotal·lus masculins dels pteridòfits heterospòrics.

## Vegeu també

* Megàspora
# Jon Wright

Jon Wright és un director i guionista de cinema i televisió d'Irlanda del Nord.

## Carrera

Wright és conegut per dirigir la comèdia de terror britànica de baix pressupost Tormented protagonitzada per Alex Pettyfer i la pel·lícula de monstres irlandesos Grabbers. Va dirigir i coescriure la pel·lícula d'aventures de ciència-ficció Robot Overlords protagonitzada per Ben Kingsley. El pressupost estimat era de 21 milions de dòlars. La pel·lícula va començar la fotografia principal a Gal·les, l'illa de Man i Irlanda del Nord.
Wright també ha dirigit diversos episodis de televisió, per a sèries com Our Girl, The Good Karma Hospital i Brassic.
Tornant amb Mark Stay, Wright va coescriure i dirigir Unwelcome, una pel·lícula de terror fantàstic, estrenada el gener de 2023. Wright es va inspirar en els contes de fades de Grimm i les històries del seu propi avi irlandès. Wright la va descriure com una "pel·lícula d'invasió domèstica" i la va presentar com "Gremlins es troba amb Els gossos de palla". La pel·lícula utilitza molts dels mateixos membres de producció que la seva pel·lícula anterior Grabbers. Unwelcome es va publicar a Irlanda i el Regne Unit el 27 de gener de 2023, als Estats Units el 10 de març de 2023 i en digital el 14 de març de 2023 per Warner Bros. Pictures. Anteriorment estava programat per al 4 de febrer de 2022, abans de traslladar-se al 28 d'octubre de 2022, i després a la seva data de llançament actual.

## Referències

* ↑ «Tormented: Jon Wright Interview». BBC - Film Network.
* ↑ Kit, Borys. «'Great Gatsby' Actor Nabs Starring Lead in 'Our Robot Overlords'». The Hollywood Reporter, 13-05-2013. [Consulta: 5 juny 2013].
* ↑ Wiseman, Andreas. «Robot Overlords sparks new investment». Screen Daily, 17-05-2013. [Consulta: 5 juny 2013].
* ↑ «Robots to descend on Castletown». Isle of Man Today, 05-06-2013. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 5 juny 2013].
* ↑ Wiseman, Andreas. «Our Robot Overlords shoot underway». Screen Daily, 06-06-2013. [Consulta: 6 juny 2013].
* ↑ «Carrick to 'lord it' as a movie setting». Carrick Times, 05-06-2013. Arxivat de l'original el 2013-07-01. [Consulta: 5 juny 2013].
* ↑ «Unwelcome Trailer Sees Hannah John-Kamen And Douglas Booth Battle Murderous Goblins». Empireonline.com.
* ↑ «Unwelcome Director Jon Wright Talks Irish Horror, Goblins, And Hannah John-Kamen». Empireonline.com.
* ↑ «Unwelcome: official trailer for the new horror movie starring Derry Girls' Jamie Lee O'Donnell is here». stylist.co.uk, 29-10-2021.

## Enllaços externs

* Jon Wright - Lloc web oficial
# Dumbo (pel·lícula de 2019)

Dumbo (más conocido como Joan Canela) és una pel·lícula estatunidenca de fantasia i aventures de 2019 dirigida per Tim Burton, amb un guió d'Ehren Kruger. El film reimagina la clàssica pel·lícula animada de 1941 de Walt Disney del mateix títol, que a la vegada estava basada en la novel·la de Helen Aberson and Harold Pearl del mateix nom. És protagonitzada per Colin Farrell, Michael Keaton, Danny DeVito, Eva Green i Alan Arkin, Nico Parker i Finley Hobbins, i també Edd Osmond com el personatge del títol. La història parla d'una família que treballa en un circ ambulant i que troba un elefant amb orelles extremadament llargues que és capaç de volar.
Els plans per a una adaptació d'imatge real de Dumbo van ser anunciats el 2014, i va ser confirmat com el director el març de 2015. La majoria del repartiment va signar el març de 2017 i el rodatge va començar el juliol de 2017 a Anglaterra, durant fins al novembre. És la quarta pel·lícula dels remakes d'imatge real o d'animació per ordinador foto-realística sobre pel·lícules anteriorment d'animació tradicional de Disney i la primera de les quals Disney ha programat per a estrenar el 2019, juntament Aladdin, The Lion King, i La dama i el rodamón.
Dumbo va preestrenar-se a Los Angeles l'11 de març de 2019, i es va estrenar als cinemes dels Estats Units el 29 de març de 2019. La pel·lícula no va complir les expectatives a taquilla, recaptant 353 milions de dòlars a nivell mundial amb un pressupost de 170 milions de dòlars i també va rebre crítiques diverses dels crítics, que van elogiar la seua ambició però van dir que no s'ajustava al seu potencial.

## Referències

* ↑ «Meet the child stars of 'Dumbo': Finley Hobbins and Nico Parker (a dead ringer for her mom)».
* ↑ «Dumbo Has Screened, See The Early Reactions», 14-03-2019.
* ↑ Fuller, Becky. «All The Live-Action Disney Remakes In Development», 28-03-2019.
* ↑ https://www.variety.com/2019/film/news/dumbo-box-office-opening-weekend-below-expectations-1203177003/amp/
* ↑ https://www.nytimes.com/2019/03/31/movies/dumbo-box-office-us.amp.html
* ↑ Weiss, Josh «Does Tim Burton's Dumbo remake soar? First reviews say it's gorgeous, but lacks heart». SyFy, 26-03-2019 [Consulta: 26 març 2019].

## Enllaços externs

* Dumbo a The Numbers (anglès)