OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Isabel Mundry

Isabel Mundry (Schlüchtern, 20 d'abril de 1963) és una compositora alemanya.
Isabel Mundry va néixer a Schlüchtern (Alemanya) el 1963. Va estudiar composició a la Universität der Künste Berlin i música electrònica, musicologia i història a la Technische Universität Berlin. De 1991 a 1994 va impartir classes a la Universität der Künste, i va continuar els seus estudis a Frankfurt amb Hans Zender; més endavant va investigar a l'IRCAM de París. A més de la seva activitat docent a Berlín, va desenvolupar cites docents a Zuric i a la Universitat de Música i Arts Escèniques de Frankfurt.
Isabel Mundry va ser la primera compositora resident de la Staatskapelle Dresden. Anteriorment havia ocupat un lloc similar al Festival Tong Yong, al Festival de Lucerna i al Teatre Nacional de Mannheim.
Les composicions de Mundry es caracteritzen per un llenguatge musical molt individualitzat, ple de variants i matisos: "Mai no es repeteix; cada vegada, els sons i les seqüències dels sons s'articulen de manera diferent." L'obra d'Isabel Mundry és actualment publicada per Breitkopf i Härtel.
Va ser una de les 10 millors compositores interpretades a la Internationalen Ferienkurse de Neue Musik entre 1946 i 2014.

## Premis

* Premi Boris Blacher de composició de la Universitat de les Arts de Berlín i Hochschule per Musik "Hanns Eisler"
* 1994 Busoni Award de l'Acadèmia de les Arts de Berlín
* Premi de música Kranichsteiner (de) del Darmstädter Ferienkurse
* 1996: Premi de la música de Schneider-Schott amb Moritz Eggert
* 2001: Premi compositor del premi de música Ernst von Siemens
* 2012: Premi Zender amb Martin Zenck

## Referències

* ↑ Emter, Felix. «Isabel Mundry». MUGI. Musik und Gender im Internet, 22-07-2017. [Consulta: 6 març 2023].
* ↑ «Prof. Isabel Mundry» (en ge). Akademie der Wissenschaften und der Literatur. Mainz. [Consulta: 6 març 2023].
* ↑ "Isabel Munry". Breitkopf & Härtel. Archived from the original on 24 August 2009. Retrieved 14 August 2009.
* ↑ "Isabel Mundry Bio". kairos-music.com. Archived from the original on 11 December 2008. Retrieved 14 August 2009.
* ↑ Andreas Dorschel,‘Mundrys Nuancen', in Salzburg Biennale 2015, ed. Heike Hoffmann (Salzburg: Salzburg Biennale, 2015), pp. 62 – 64, p. 64
* ↑ "Isabel Mundry". Breitkopf & Härtel. Archived from the original on 24 August 2009. Retrieved 14 August 2009.
* ↑ "Aulari - ESMUC: Inicia sessió en aquest lloc". aulari.esmuc.cat. Retrieved 2019-11-13.
* ↑ "Zender Prize for Isabel Mundry and Martin Zenck". de:BR Klassik. Archived from the original on 2013-06-30. Retrieved 2013-04-30.
* ↑ Kurzbiographie Martin Zenck. University of Würzburg (de:Universität Würzburg). Retrieved 2013-04-30.
# Wanda Jakubowska

Wanda Jakubowska (Varsòvia, Imperi Rus, 10 d'octubre de 1907 − Varsòvia, Polònia, 24 de febrer de 1998) fou una directora de cinema i guionista polonesa.
En els seus inicis va filmar documentals, com ara The Awakening (1934). Durant la Segona Guerra Mundial, va ser presonera a Auschwitz. Després de la guerra, va fer la pel·lícula Ostatni etap (l'última etapa) el 1947. Aquesta pel·lícula va ser filmada en part a la ubicació al camp de concentració d'Auschwitz. Està basada en les seves experiències personals com a presonera a Auschwitz. Ha afirmat que el que la va ajudar a sobreviure Auschwitz va ser pensar constantment en la documentació de les seves experiències.
Fou una de les directores de cinema de més reputació a Polònia.

## Biografia

Els dos primers films dirigits per Wanda Jakubowska són curts documentals. Al final dels anys 1930, és una de les tres dones directores del cinema europeu. El seu primer llargmetratge Nad Niemnem, que havia d'estrenar-se a Varsovia el 5 de setembre de 1939 s'ha perdut a causa de la guerra.
Durant la guerra, s'adhereix al Partit comunista i participa activament a la resistència. És detinguda per la Gestapo el 29 d'octubre de 1942. Després de 6 mesos d'empresonament a la presó de Pawiak, és internada al camp de Birkenau, a continuació va al camp de Rajsko on la vida de les deportades és menys dura que al camp principal. Hi fa les funcions de fotògrafa i es relaciona amb dones d'un nivell cultural elevat vingudes de tot Europa. Annette Wieviorka, És reenviada a Birkenau després del descobriment dels seus afers pels SS d'un periòdic alemany prohibit, el Völkischer Beobachter. La resistència comunista del camp s'ocupa d'ella. És desallotjada en les marxes de la mort el 18 de gener de 1945 i es troba a Ravensbrück. S'evadeix en l'evacuació del camp.
La idea de fer un film sobre el seu internament la té des del començament del seu empresonament a Pawiak.

## Filmografia
### Directora

* Kolory kochania (1988)
* Zaproszenie (1986)
* Biały mazur (1979)
* 150 na godzinę (1972)
* Gorąca linia (1965)
* Koniec naszego świata (1964)
* Historia wspólczesna (1961)
* Spotkania w mroku (1960)
* Król Maciuś I (1958)
* Pożegnanie z diabłem (1957)
* Opowieść atlantycka (1955)
* Żołnierz zwycięstwa (1953)
* Ostatni etap (1948)
* Budujemy nowe wsie (1946)
* Ulica Edisony (1937)
* Morze (1933)
* Reportaż nr 1 (1932)

### Guionista

* Kolory kochania (1988)
* Zaproszenie (1986)
* Biały mazur (1979)
* Spotkania w mroku (1960)
* Król Maciuś I (1958)
* Pożegnanie z diabłem (1957)
* Żołnierz zwycięstwa (1953)
* Ostatni etap (1948)

## Bibliografia

* Segura Graíño, Cristina (1998). Diccionario de mujeres en la historia. Madrid: Espasa Calpe. ISBN 84-239-8631-4. En castellà.

## Referències

* ↑ Annette Wieviorka, Déportation et génocide. Entre la mémoire et l'oubli, Plon, 1992, p. 296
* 1 2 Annette Wieviorka, p. 297
* ↑ Annette Wieviorka, p. 298
# Masayuki Miyaji

Masayuki Miyaji (宮地 昌幸, Miyaji Masayuki), nascut el 1 de febrer de 1976, és un director de cinema d'anime i supervisor japonès.

## Biografia

Quan es va graduar a l'escola de cinema del departament d'art de la Universitat Nihon, Miyaji va participar en el programa de formació Higashi-Koganei Sonjoku de l'Studio Ghibli el 1998. Va estudiar sota el programa juntament amb els companys futurs animador Tadashi Okumura. La promesa que va mostrar al programa el va portar a ser seleccionat com a assistent de direcció de Hayao Miyazaki a El viatge de Chihiro.
El 2008, va fer el seu debut com a director complet amb Xam'd: Lost Memories. En una entrevista a The Japan Times, Miyaji va declarar que creia que l'anime formava part de la indústria cinematogràfica i va dir que, pel que fa a la "dimensió teatral" de Xam'd, havia desitjat utilitzar un "estil gairebé documental" per a determinades parts i va esmentar els directors Ken Loach i Jean-Luc Godard com a inspiració. Ell també va afirmar que amb el llançament únic de la sèrie PlayStation Network, va sentir que podria arribar a un "tipus diferent" de públic.

## Obres

* Hōhokekyo tonari no Yamada-kun (ajudant de producció)
* El viatge de Chihiro (ajudant de direcció)
* Mei and the Kittenbus (ajudant de direcció)
* Inuyasha (storyboards)
* Bakumatsu Kikansetsu Irohanihoheto (storyboards)
* El detectiu Conan (storyboards)
* Zoids: Genesis (storyboards)
* Overman King Gainer (storyboards, direcció d'episodis)
* Gekitō! Crush Gear TURBO (direcció de l'episodi)
* Scrapped Princess (direcció de l'episodi)
* Blood+ (storyboards)
* Eureka Seven (storyboards)
* Ayakashi Ayashi (storyboards, direcció d'episodis, direcció OP2 i guions guionistes)
* Kenran Butōsai: The Mars Daybreak (storyboards)
* Jyu Oh Sei (storyboards)
* Xam'd: Lost Memories (director)
* Fuse Teppō Musume no Torimonochō (director)
* Blade Runner: Black Lotus (storyboards)
* The Deer King: El rei cérvol (director, amb Masashi Ando)
Fonts:

## Referències

* 1 2 3 4 5 «宮地昌幸». Weblio. [Consulta: 4 febrer 2009].
* 1 2 «東小金井村塾». Weblio. [Consulta: 4 febrer 2009].
* 1 2 3 Ian Martin. «Explosive new anime packed with surprises». The Japan Times, 02-10-2008. [Consulta: 26 febrer 2009].
* ↑ «ja:宮地昌幸» (en japanese). Japanese Movie Database. [Consulta: 26 febrer 2009].

## Enllaços externs

* Masayuki Miyaji a l'Enciclopèdia d'Anime News Network (anglès)
# Oscar Dickson

Oscar Dickson, o Oskar Dickson (2 de desembre de 1823, Göteborg- 6 de juny de 1897 a Almnäs prop d'Estocolm) va ser un magnat i explorador suec d'origen escocès.
Dickson, junt amb el rei Oscar II de Suècia i Aleksandr Mikhaylovich Sibiryakov, va ser el patró de nombroses expedicions a l'Àrtic. Va esponsoritzar les exploracions d'Adolf Erik Nordenskiöld a l'Àrtida de Rússia i a Groenlàndia i també el viatge de Fridtjof Nansen a bord del vaixell Fram.
Va ser ennoblit com baró pel rei Oscar II de Suècia l'any 1885, Dickson era membre de la Reial Acadèmia Sueca de Ciències des de 1878.

## Honors

L'illa Dickson al Mar de Kara i la població propera de Dickson reben aquest nom en honor seu.

## Referències

* ↑ Timeline 1942-1945
* «Discovery of the Northeast Passage: the voyage of the VEGA, 1878–1879 - Springer».
* «Polar Regions». Arxivat de l'original el 2008-10-13. [Consulta: 2 novembre 2011].
# Hegemonia

L'hegemonia és la supremacia que una població, una nació o bloc de nacions pot tenir, gràcies al seu major poder econòmic, militar, tecnològic o polític, o/a una combinació d'aquests, i que exerceix sobre altres poblacions, malgrat que aquestes no la desitgin. Per hegemonia nacional s'entén el domini del món per part d'una sola nació o d'un grup de nacions conxorxades.
Es parla d'hegemonia política o de grup hegemònic per referir-se a aquell grup les propostes del qual gaudeixen d'un alt nivell d'acceptació preeminent entre les classes dirigents.
La teoria marxista de l'hegemonia cultural, associada particularment amb el fundador del partit comunista italià Antonio Gramsci, és la idea que la classe dirigent pot manipular el sistema de valors i el mores (hàbits, costums, moral) d'una societat, de manera que la seva visió es converteixi en la visió del món ("Weltanschauung" o cosmovisió). En paraules de Terry Eagleton: "Gramsci normalment utilitza la paraula hegemonia per significar la forma en què un poder governant guanya el consentiment dels que subjuga". En contraposició a la regla autoritària, l'hegemonia cultural "és hegemònica només si els afectats també hi consenten i lluiten pel seu sentit comú".

## Etimologia

La paraula catalana hegemonia prové de la paraula llatina postclàssica hegemonia (des de 1513 o abans), al seu torn derivada de la paraula grega ἡγεμονία (hēgemonía), que significa "autoritat, regla, supremacia política", relacionada amb la paraula ἡγεμών (hēgemōn, -ónos) "líder", "el qui va al davant", derivat de ἡγέομαι (hēgéomai), "conduir", "ser capdavanter".

## Història

A la Grècia antiga, era la preponderància d'un estat a l'intern d'una lliga o d'una aliança entre estats, per exemple Esparta durant la segona guerra contra els perses.

## Referències

* ↑ Terry Eagleton, Ideology: An Introduction (London: Verso, 1991).
* ↑ Laurie, Timothy «Masculinity Studies and the Jargon of Strategy: Hegemony, Tautology, Sense». Angelaki: Journal of the Theoretical Humanities [Consulta: 24 febrer 2016].
* ↑ Oxford English Dictionary.
* ↑ «hegemonia». GDLC. [Consulta: 2 gener 2019].

## Vegeu també

* Capital simbòlic
* Poder transversal
* Gayatri Spivak

## Bibliografia

* Joseph, Jonathan. Hegemony: A Realist Analysis. Nova York: Routledge, 2002. ISBN 0-415-26836-2.
* Slack, Jennifer Daryl. «The Theory and Method of Articulation in Cultural Studies». A: Stuart Hall: Critical Dialogues in Cultural Studies. Routledge, 1996, p. 112–127.
* Gramsci, A (1978) El concepto de Hegemonía en Gramsci. México. Ediciones de Cultura Popular.
* Lash,S. (2007). Power after Hegemony: Cultural Studies in Mutation? Theory, Culture & Society; vol. 24: pp. 55 – 78. Nottingham Trent University,

## Enllaços externs

* Hegemonism/ Hegemonia a Curlie
* Mike Dorsher, Ph.D., Hegemony Online: The Quiet Convergence of Power, Culture and Computers Arxivat 2010-09-26 a Wayback Machine.
* Hegemony and the Hidden Persuaders — the Power of Un-common sense
* Parag Khanna, Waving Goodbye to Hegemony
Viccionari
# Atles

«Atles» té aquests significats:
* Massís o Serralada de l'Atles, sistema muntanyós del Magrib
** Atles Mitjà (Marroc)
** Alt Atles (Marroc)
** Petit Atles o Antiatles (Marroc)
** Atles Saharià (Algèria)
** Atles Tell (Algèria, Tunísia)
* Atles (cartografia), obra composta per mapes
* Atles (mitologia), personatge mitològic condemnat a aguantar el món sobre les seves espatlles
* Atles (os), primer os de la columna vertebral
* Atles (satèl·lit), satèl·lit de Saturn
* Atles (topologia), entorns de coordenades que proveeixen un espai topològic d'una estructura localment euclidiana
* Atles d'ocells, treball ornitològic sobre la distribució dels ocells
* Atles lingüístic, atles cartogràfic que representa fenòmens lingüístics
# Samarreta

La samarreta o camiseta és una peça de roba de punt, usualment sense coll, que pot dur mànigues curtes o, si manca de mànigues, tirants; es vesteix directament sobre la pell. Tradicionalment es portava només com a peça de roba interior, empelfada, de llana, cotó o rus, i generalment era de color blanc; però en les darreres dècades, per influència de la cultura estatunidenca arreu del món, s'ha popularitzat com a peça exterior per a estiu, sovint en colors, amb dibuixos acolorits i missatges diversos.
Hi ha dos tipus bàsics de samarreta: de mànigues i de tirants.
En molts esports d'equip, els colors de la samarreta serveixen per a distingir els jugadors. Els equips solen tenir un color o colors distintius, per exemple, blaugrana per al Barça, blanc-i-vermell per al Girona o blanc-i-blau per a l'RCD Espanyol. En algunes proves ciclistes, el líder de la prova porta una samarreta distintiva (per exemple, de color groc al Tour de França).

## Vegeu també

* Samarreta sense mànigues
* Garibaldina
* Camisa

## Referències

* ↑ «camiseta». Diccionari normatiu valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
Viccionari
# Divisió A (Metro de Nova York)

La Divisió A (A Division en anglès) és una de les dues divisions del Metro de Nova York, també coneguda com a Divisió IRT. La Divisió A opera les línies per on circulen els serveis o rutes designats per nombres (1-7) i la llançadora 42nd Street.
Les línies i serveis d'aquesta divisió eren operades per Interborough Rapid Transit Company (IRT) abans del 1940 any en què la ciutat va agafar-ne el control. Els trens de la Divisió A són més estrets, més curts i més lleugers que els de la Divisió B, concretament mesuren 2,7 per 15,5 metres.

## Llista de línies

A continuació es pot veure un llistat de les línies de la Divisió A i en parèntesis els serveis de cada línia:
* Second Avenue Line (tancada des del 1942)
* Third Avenue Line (tancada des del 1973)
* Sixth Avenue Line (tancada des del 1938)
* Ninth Avenue Line (tancada des del 1958)
* 42nd Street Line (Llançadora de 42nd Street)
* Broadway-Seventh Avenue Line (1 2 3)
* Dyre Avenue Line (5)
* Eastern Parkway Line (2 3 4 5)
* Flushing Line (7)
* Jerome Avenue Line (4)
* Lenox Avenue Line (2 3)
* Lexington Avenue Line (4 5 6)
* New Lots Line (3)
* Nostrand Avenue Line (2)
* Pelham Line (6)
* White Plains Road Line (2 5)
# Patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'Hivern de 1928 - 500 metres

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1928 celebrats a Sankt Moritz (Suïssa) es realitzà una prova de patinatge de velocitat sobre gel en una distància de 500 metres que formà part del programa oficial de patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'hivern de 1928.
La prova es disputà el dia 13 de febrer de 1924 a les instal·lacions de Sankt Moritz.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 33 patinadors de 14 comitès nacionals diferents.
| Alemanya (2) Àustria (3) Canadà (3) Estats Units (4) Estònia (2) Finlàndia (4) França (2) | Hongria (1) Letònia (1) Lituània (1) Noruega (4) Països Baixos (2) Regne Unit (3) Suècia (1) |

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Bernt Evensen Clas Thunberg | No es concedí | John Farrell |
| Bernt Evensen Clas Thunberg | No es concedí | Jaakko Friman |
| Bernt Evensen Clas Thunberg | No es concedí | Roald Larsen |

## Resultats

| Lloc | Patinador | Temps |
| 1 | Bernt Evensen | 43.4 |
| 1 | Clas Thunberg | 43.4 |
| 3 | John Farrell | 43.6 |
| 3 | Jaakko Friman | 43.6 |
| 3 | Roald Larsen | 43.6 |
| 6 | Haakon Pedersen | 43.8 |
| 7 | Charles Gorman | 43.9 |
| 8 | Bertel Backman | 44.4 |
| 9 | Oskar Olsen | 44.7 |
| 10 | Eddie Murphy | 44.9 |
| 11 | Toivo Ovaska | 45.2 |
| 11 | Willy Logan | 45.2 |
| 11 | Irving Jaffee | 45.2 |
| 14 | Ross Robinson | 45.9 |
| 15 | Christfried Burmeister | 46.2 |
| 16 | Alberts Rumba | 46.3 |
| 17 | Valentine Bialas | 46.5 |
| 18 | Fritz Moser | 46.7 |
| 19 | Zoltán Eötvös | 46.8 |
| 20 | Fritz Jungblut | 47.2 |
| 21 | Otto Polacsek | 47.5 |
| 22 | Aleksander Mitt | 47.7 |
| 23 | Gustaf Andersson | 47.9 |
| 24 | Erhard Mayke | 49.1 |
| 24 | Rudolf Riedl | 49.1 |
| 26 | Léonhard Quaglia | 49.5 |
| 27 | Siem Heiden | 49.9 |
| 28 | Charles Thaon | 50.1 |
| 28 | Kęstutis Bulota | 50.1 |
| 30 | Frederick Dix | 53.4 |
| 31 | Leonard Stewart | 54.8 |
| 32 | Cyril Horn | 54.9 |
| 33 | Wim Kos | 56.2 |
# Cerro Batoví

El Cerro Batoví és un turó ubicat a 25 quilòmetres de la ciutat de Tacuarembó, capital del departament del mateix nom, al nord de l'Uruguai. La seva altitud és de 224 metres sobre el nivell del mar.
El seu nom, en guaraní, significa "mamella de verge", a conseqüència de la seva forma especial, que és el símbol del departament.

## Referències

* ↑ (castellà) Enciclopedia geográfica del Uruguay: Cuchilla de Haedo, Cerro Batoví

## Vegeu també

* Batoví
# Modulació de fase

Tipus de modulació que es caracteritza pel fet que la fase de l'ona portadora varia directament d'acord amb el senyal modulant, resultant un senyal de modulació en fase.
S'obté variant la fase d'un senyal portador d'amplitud constant, en forma directament proporcional a l'amplitud del senyal modulant. La modulació de fase no sol ser molt utilitzada perquè calen equips de recepció més complexos que els de freqüència modulada. També pot presentar problemes d'ambigüitat per determinar per exemple si un senyal té una fase de 0° o 180°.

## Definició matemàtica

L'equació d'un senyal modulat en PM és la següent:
    $y(t)=A_{p}\cdot \cos[f_{c}+f_{i}(t)]$
On:
* $Y(t)$ = Senyal modulat
* $A_{p}$ = Amplitud de la portadora
* $F_{i}(t)$ = $f_{i}(t)=N_{p}X(t)$
* $N_{p}$ = Índex de modulació de fase

## Modulació de fase PSK (digital)

La modulació PSK es caracteritza pel fet que la fase del senyal portador representa cada símbol d'informació del senyal modulador, amb un valor angular que el modulador tria entre un conjunt discret de "n" valors possibles.
La modulació PSK també s'anomena Modulació per desplaçament de fase a causa dels salts bruscos que el modulador digital provoca en els corresponents paràmetres del portador.
Un modulador PSK representa directament la informació mitjançant el valor absolut de la fase del senyal modulat, valor que el demodulador s'obté en comparar la fase d'aquest amb la fase de la portadora sense modular.

## Vegeu també

* Regla de Carson
# Motlle de mà

Un motlle manual és un motlle simple utilitzat en feines de petita escala. S'utilitza en les indústries d'impressió i emmotllament per injecció.

## Impressió

A la indústria de la impressió, un motlle manual es refereix específicament a un motlle de dues parts, utilitzat per a la foneria de tipus fets manualment. La matriu és a l'interior del motlle.
En particular, es refereix a un sistema de fosa de tipus mòbil, iniciat per Johannes Gutenberg, que va ser àmpliament utilitzat en els primers temps de la impremta a Europa (segles XV-XVI).
En aquest mètode, el tipus es feia tallant una cavitat amb la forma de lletra en una matriu feta de metall tou (típicament coure). Després aquesta matriu es fixava a la part inferior del motlle, la part superior es tancava sobre ella i s'abocava a la cavitat l'aliatge metàl·lic fos. Usant el motlle de mà, l'impressor podia fabricar ràpidament qualsevol tipus addicional que pogués necessitar.

## Moldeig per injecció

En l'emmotllament per injecció, els motlles manuals són motlles simples que no tenen cap dispositiu que aporti calor, refredament o ejecció. Això significa que en el cicle de treball d'un motlle manual, calen fonts de calor per elevar la temperatura dels motlles, que s'han de retirar després de cada cicle per extreure'n les peces modelades. Això augmenta dràsticament el temps que requereix cada cicle, cosa que el limita a sèries petites, però aquest desavantatge es compensa pel baix cost del motlle. En general, són motlles d'una sola cavitat, però poden ser de múltiples cavitats si l'objecte emmotllat és força petit; i només tenen un disseny de dues o tres plaques a causa de la simplicitat de les peces. Si només es produirà una sèrie de poques peces, els motlles poden estar fets d'alumini o llautó, però si calen més peces els motlles es realitzen en acers convencionals.

## Foneria de bales

Les bales foses en un motlle de mà continuen sent molt populars entre els petits grups de persones aficionades a l'avancarga i les municions personalitzades. En una tradició que es remunta al començament de les armes de foc, els motlles estan fets a mida per a cada arma. En un bloc d'emmotllament es tallen d'una a sis cavitats que rebran el plom fos. Els blocs ara estan fets generalment d'alumini, cosa que no permet que els aliatges de plom s'enganxin i només es necessita una petita quantitat de compost de separació.

## Referències

* ↑ Knight, Edward Henry (1876), Knight's American mechanical dictionary, vol. 2, Houghton, Mifflin, p. 1057, <https://books.google.cat/books?id=7jZVAAAAMAAJ&pg=PA1057>
* ↑ Meggs, Philip B. A History of Graphic Design. John Wiley & Sons, Inc. 1998. (pp 58–69) ISBN 0-471-29198-6
* ↑ Harper, Charles A. (2000), Modern plastics handbook, McGraw-Hill Professional, p. 6.34, ISBN 978-0-07-026714-5, <https://books.google.cat/books?id=9ee4Qf0HaBwC&pg=PT460>
* ↑ http://www.neihandtools.com/mold_info.html
* ↑ «Copia archivada». Arxivat de l'original el 21 de agosto de 2011. [Consulta: 25 març 2011].

## Enllaços externs

* Cast Bullet Notes Page
* Cast Bullet Association
* Casting Bullets: A Do-It-Yourself Guide