OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cirerer marasca

El marasquer (Prunus cerasus var. marasca) és un cultivar del guinder (αληθεια), que produeixen les marasques. Té fama de tenir el seu millor sabor quan es cultiva a la costa de Croàcia (Dalmàcia històrica). El rendiment més gran de la fruita es troba a Zadar, Croàcia, però s'ha cultivat amb èxit al nord d’Itàlia, Eslovènia, el sud d’Hongria i Bòsnia i Hercegovina. S'ha naturalitzat a Amèrica del Nord, tot i que, si bé és la cirera base original que s'utilitza per a ella, la cirera maraschino del comerç americà és la varietat de cirera dolça Royal Ann. La varietat va ser publicada per primera vegada per Roberto de Visiani a Flora dalmatica, 1850.

## Descripció

Els fruits són més petits i més foscos que els del guinder, i tenen una sabor una mica amarga. La florida advé a l'abril i la fructificació és a la fi del juny. Les flors són blanques i de cinc pètals.
En comparació amb altres cireres, el fruit del cirerer marasca és petit, amb antocianines pel seu color fosc i gairebé negre. El seu sabor amarg i la seva polpa més seca fan que les cireres de marasca siguin ideals per crear un licor de cireres fi. Per definició, se suposa que el veritable licor Maraschino només es fa a partir de cireres de marasca.

## Utilitzacions

El marasquer és una planta mel·lífera i se n'obté una bona mel, també monofloral però solament en zones amb una gran difusió de l'arbre, per exemple al Carso Triestino (Itàlia). S'empra sobretot en cuina i per a produir la licor marasquina. Conté vitamina A i C i té una acció antioxidant gràcies a la presència de flavonoides.

## Referències

* ↑ Noted as feral (verwildert) around Cattaro (Kotor) Dalmatia, in C. Studniczka, Beiträge zur Flora von Süddalmatien 1890:75.
* ↑ Strikić, Frane; Radunić, Mira; Vuletin Selak, Gabriela; Čmelik, Zlatko; Družić, Jasmina, "Comparative Advantages of Sour Cherry 'Marasca' (Prunus cerasus L. var. Marasca) cultivation in Croatia" International conference of "Perspectives in European Fruit Growing", Lednice, Češka Republika, 18-20. October 2006 (on-line abstract).
* ↑ The Timber Press Dictionary of Plant Names 2010, s.v. "Prunus" 609.
* ↑ «Flora dalmatica, 1842-52: vol. 3:258 1850». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 30 setembre 2021].
* ↑ Branka Levaj, Verica Dragović-Uzelac, Sandra Pedisić, Dubravka Škevin, "Effect of maturity and geographical region on Aathocyanin content of sour cherries (Prunus cerasus var. marasca), Food Technology & Biotechnology, January 2010 [(on-line abstract ]
* ↑ Dictionary.com http://dictionary.reference.com/browse/maraschino>.
# Blink Twice

Blink Twice (lit. ‘Parpalleja dos cops’) és una propera pel·lícula de thriller dirigida per Zoë Kravitz, en el seu debut com a directora, a partir d'un guió que va coescriure amb E.T. Feigenbaum.

## Premissa

Una cambrera de còctels s'enamora d'un magnat de la tecnologia i viatja amb ell a la seua illa privada, on les coses comencen a sortir malament.

## Repartiment

* Naomi Ackie com a Frida
* Channing Tatum com a Slater King
* Simon Rex com a Cody
* Christian Slater
* Alia Shawkat
* Geena Davis
* Adria Arjona
* Haley Joel Osment
* Liz Caribel Sierra
* Levon Hawke
* Trew Mullen
* Saul Williams
* Cris Costa
* Kyle MacLachlan

## Producció

Zoë Kravitz va començar a escriure Pussy Island el 2017. El juny de 2021, va revelar els seus plans per debutar com a directora amb la pel·lícula, el guió de la qual va coescriure amb E.T. Feigenbaum. Channing Tatum protagonitzarà la pel·lícula, i al Marché du Film de Cannes, la MGM va guanyar els drets de distribució, així com Naomi Ackie es va triar per interpretar a Frida, el paper principal de la pel·lícula. El maig de 2022, Simon Rex es va unir al repartiment. Al juliol, Christian Slater, Alia Shawkat, Geena Davis, Adria Arjona, Haley Joel Osment i Kyle MacLachlan estaven entre els nous càstings afegits a la pel·lícula.
El rodatge va començar el 23 de juny de 2022, amb la producció a Mèxic.

## Referències

* ↑ «Zoë Kravitz Rewrote Directorial Debut Pussy Island 'a Million Times' After Harvey Weinstein Allegations» (en anglès). Penske Media Corporation, 15-02-2022.
* ↑ «Zoë Kravitz To Make Directing Debut On Pussy Island; Channing Tatum Playing Tech Billionaire With Mysterious Tropical Island: Hot Cannes Package». Penske Media Corporation, 15-06-2021.
* ↑ Jackson, Angelique (2021-06-25). «Zoë Kravitz's Pussy Island Movie Lands at MGM, Naomi Ackie to Star». Variety (Penske Media Corporation).
* ↑ «Christian Slater, Alia Shawkat, Geena Davis, Haley Joel Osment & Kyle MacLachlan Among Final Additions To Zoë Kravitz's Directorial Debut Pussy Island For MGM», 06-07-2022. [Consulta: 6 juliol 2022].
* ↑ «Zoë Kravitz's Directorial Debut Pussy Island Begins Filming», 24-06-2022. [Consulta: 7 juliol 2022].
* ↑ Welch, Rebecca (2022-04-20). «Zoë Kravitz Is Readying the Cast for Her #MeToo Psychodrama, Pussy Island». Backstage.
# Davide Malacarne

Davide Malacarne (Feltre, província de Belluno, 11 de juliol de 1987) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional des del 2009 fins al 2016 als equips Quick-Step, Team Europcar i Astana. El 2017 va córrer en BTT amb el DMT Racing.
En categories inferiors destacà en ciclocròs, modalitat de la qual es proclamà campió del món júnior i nacional. En carretera destaquen les seves victòries al Giro della Valli Aretine i al Giro del Belvedere que el dugueren a fer el pas al professionalisme el 2009. Durant aquell primer any destaca una segona posició final a la Volta a Turquia. El 26 de març de 2010 aconseguí la seva primera victòria en el camp professional en guanyar la 4a etapa de la Volta a Catalunya amb final a Cabassers.

## Palmarès en ciclocròs

* 2002-2003
** Campió d'Itàlia de ciclocròs juvenil
* 2003-2004
** 1r a Pijnacker-Nootdorp, ciclocròs júnior
* 2004-2005
** Campió del món en ciclocròs júnior
** Campió d'Itàlia de ciclocròs júnior
** 1r a la Copa del món de ciclocròs júnior
* 2005-2006
** 1r a Triveneto Gara di Caonada, ciclocròs

## Palmarès en ruta

* 2005
** 1r al Trofeu Dorigo Porte
* 2006
** 1r al Trofeu Matteotti sub-23
** 1r al Giro del Veneto sub-23 i vencedor d'una etapa
* 2007
** 1r al Giro della Valli Aretine
* 2008
** 1r al Giro del Belvedere
* 2010
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
* 2011
** Vencedor de la classificació de la muntanya de la Tirrena-Adriàtica

### Resultats al Tour de França

* 2012. 59è de la classificació general
* 2013. 49è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2009. Abandona (18a etapa)
* 2011. 146è de la classificació general
* 2014. 39è de la classificació general
* 2015. 85è de la classificació general
* 2016. 47è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2010. 126è de la classificació general
* 2011. 56è de la classificació general
* 2016. Abandona (14a etapa)

## Referències

* ↑ Farrand, Stephen «Transfers: Astana signs Boom, Sanchez, Rosa and Malacarne». Cyclingnews.com. Future plc, 01-08-2014 [Consulta: 3 agost 2014].
* ↑ «Malacarne switches to mountain biking with DMT Racing». Cyclingnews.com. Immediate Media Company, 31-12-2016 [Consulta: 22 gener 2018].
* ↑ Malacarne gana la quinta etapa de la Volta a marca.com (26 de març de 2010)
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Davide MALACARNE» (en italià). [Consulta: 29 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Davide Malacarne a sitiodeciclismo.net
# Forbidden Fruit

Forbidden Fruit és una pel·lícula muda de dirigida per Cecil B. DeMille i protagonitzada per Agnes Ayres, Forrest Stanley i Kathlyn Williams. La pel·lícula, basada en un guió de Jeanie Macpherson que el director ja havia portat a la pantalla el 1915 (“The Golden Chance”), es va estrenar el 23 de gener de 1921.

## Argument

Mrs. Mallory persuadeix a Mary Maddock, la seva modista infeliçment casada amb Steve Maddock que es faci passar per convidada en un sopar que dona a casa seva per substituir un convidat que a darrera hora no vindrà. Amb el vestit que li deixa la senyora Mallory Mary està radiant i enamora Nelson Rogers, un altre convidat, que li demana que es casi amb ell. Mary s'adona de la seva falta i decideix mantenir-se fidel al marit que la maltracta i que no treballa. En tornar a casa és insultada pel marit per lo que decideix quedar-se a casa dels Mallory. Durant la nit, es desperta per trobar el seu marit robant les joies de la senyora Mallory. Steve s'escapa però Mary explica als Mallory que el lladre era el seu marit però ella rebutja el suggeriment dels Mallorys de que es divorciï. L'endema, Steve, assabentat que Nelson ha demanat a Mary de casar-s'hi, decideix fer-li xantatge i li demana 10.000 dòlars, que planeja dividir amb un còmplice. Es produeix una baralla pels diners i el còmplice mata Steve, deixant a Mary lliure per casar-se amb Nelson.

## Repartiment

* Agnes Ayres (Mary Maddock)
* Clarence Burton (Steve Maddock)
* Theodore Roberts (James Harrington Mallory)
* Kathlyn Williams (Mrs. Mallory)
* Theodore Kosloff (Pietro Giuseppe)
* Forrest Stanley (Nelson Rogers)
* Shannon Day (Nadia Craig)
* Bertram Johns (John Craig)
* Julia Faye (minyona)
* Lillian Leighton (segona cambrera)
* William Boyd (no surt als crèdits)
* Conrad Nagel (no surt als crèdits)
* Ethel Wales (no surt als crèdits)

## Referències

* ↑ «Plan for Stanley Opening». Motion Picture News, 29-01-1921, pàg. 1047.
* ↑ «Gorgeously estravagant production of modern Cinderella story». The Film Daily, 30-01-1921, pàg. 2.
* ↑ «The biggest day in Rivoli history by $587». Motion Picture News, 05-02-1921, pàg. 1093.

## Enllaços externs

* Forbidden Fruit al Catàleg de l'American Film Institute
# La torre de Babel (pel·lícula)

La torre de Babel és un telefilm espanyol rodat en 2007 i dirigida per Giovanna Ribes. Ha estat doblat al català i emès a TV3 i a RTVV

## Argument

A un edifici en construcció s'hi han aixoplugat un grapat d'immigrants. Tots ells procedeixen de diferents llocs (Cuba, Colòmbia, Sàhara, Romania, Veneçuela...) i cadascú ho fa per motius diferents. El guàrdia de seguretat de l'edifici els cobra per quedar-s'hi per la nit. Això genera tensió que acaba en un enfrontament entre el guàrdia i els immigrants, que aleshores decideixen atrinxerar-s'hi i plantar cara a qualsevol que vulgui fer-los fora. D’antuvi es mantenen units, però aviat sorgiran les diferències entre ells.

## Repartimwnr

* Hamid Kim com Tahwalu.
* Andrés cavallin com Elpidio.
* María Almudéver com Lucía
* Patrícia Ercole com Carmenza.
* Martín Brassesco com Wilson.
* Ramon Fontserè com Don Luis.
* Xavier Serrat com Alfredo.
* Richar Mestres com Cholo.
* Antonio Valero com Ernesto.
* Neus Agulló com Senyora Dolores.

## Producció

És una coproducció de Radiotelevisió Valenciana amb TV3 nascuda de la col·laboració entre la productora valenciana Tarannà Films i la catalana Factotum. El gruix del rodatge es va fer al districte 22@ de Barcelona, però la localització principal és a l'edifici Veles e Vents, al Port de València. El rodatge va durar quatre setmanes.

## Reconeixements

* XXIX edició de la Mostra de València (2008), Premi a la millor fotografia de la Mostra Cinema Valencià.
* X PREMIS TIRANT (2008), Nominada a millor actriu, millor guió original, millor direcció i menor pel·lícula.
* V Festival de Cinema d'Alacant (2008), Selecció oficial en la secció oficial de Cinema Solidari.
* Festival Inquiet (2007), Secció oficial.
* Festival de la Integració (2007), Presentació oficial per a la comunitat de València.
* PREMIS TIRANT (2005), Premi al guió en millor projecte TVMovie, RTVV, FIA-UIMP, amb la col·laboració de PILOTS.

## Referències

* ↑ La torre de Babel a esadir.cat
* ↑ La Torre de Babel Taranna Films
* ↑ Antonio Valero y María Almudéver ruedan la tv-movie ‘La torre de Babel’, de Giovanna Ribes, espinof.com, 19 de setembre de 2006
* ↑ XXIX Mostra de Valencia, Cinema del Mediterrani (9): los premios a encadenados.org
* ↑ Las Provincias. «Veinticinco cortos y siete TV Movies compiten este año en el V Festival de Cine de Alicante», 28-05-2008.

## Enllaços externs

* Se rueda La Torre de Babel
* Tràiler del telefilm a YouTube
# FK Sileks Kratovo

El FK Sileks Kratovo (en macedònic ФК Силекс) és un club de futbol macedoni de la ciutat de Kratovo.

## Palmarès

* Lliga macedònia de futbol: 3
** 1996, 1997, 1998
* Copa macedònia de futbol: 2
** 1994, 1997

## Enllaços externs

* Sileks a la Federació Macedònia de Futbol
* Sileks a UEFA.COM
* Sileks a EUFO.DE Arxivat 2007-05-02 a Wayback Machine.
* Silkes a Weltfussball.de Arxivat 2007-10-11 a Wayback Machine.
* Sileks a transfermarkt.de
# Una novia para David

Una novia para David és una pel·lícula cubana del 1985 dirigida per Orlando Rojas Feliz, amb un guió basat en una narració de Senel Paz, produïda per l'Instituto Cubano del Arte e Industria Cinematográficos.

## Argument

L'octubre de 1967, David és un jove que està fent el curs pel seu ingrés a la Universitat. Un amic seu, Miguel, l'incita a divertir-se amb les noies del seu curs. Sentimentalment es trobarà en un dilema. Per una banda, consegueix conquerir Olga, la noia mé bonica del curs, cosa que provoca la gelosia de la resta de companys de classe; d'altra, fa amistat amb la grassoneta Ofelia, responsable política de la classe i que s'ha fixat en ell.

## Repartiment

* María Isabel Díaz
* Jorge Luis Álvarez
* Francisco Gattorno
* Edith Massola
* Thais Valdés
* Rolando Tarajano

## Reconeixements

Va rebre una menció de Prensa Latina al VII Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà de l'Havana, 1985, i el premi a la millor fotografia al Festival Internacional de Cinema de Cartagena de Indias de 1986. Simultàniament va tenir un gran èxit de públic i de crítica a l'interior del país.

## Referències

* ↑ Una novia para David a endac.org
* ↑ Una novia para David: Recordada película de premios y debutantes, cubarte.cult

## Enllaços externs

* Una novia para David, pel·lícula sencera a Facebook
* Una novia para David a Ecured.cu
# Amal (pel·lícula)

Amal és una pel·lícula dramàtica belga dirigida per Jawad Rhalib i estrenada el 2023

## Argument

L'Amal, una professora d'un institut de Brussel·les, vol que els seus alumnes s'expressin amb llibertat, especialment sobre la llibertat sexual d'alguns dels seus alumnes. Ella decideix ensenyar Aboû Nouwâs als seus alumnes i es troba davant d'una reacció d'estudiants i dels pares d’estudiants. A poc a poc, se sentirà amenaçada i assetjada.

## Repartiment

* Lubna Azabal: Amal, professora de literatura de secundària
* Fabrizio Rongione: Nabil, el professor de religió de secundària i imam convertit
* Catherine Salée: la directora de l'institut
* Kenza Benboutcha: Monia, una estudiant de secundària lesbiana assetjada
* Ethelle Gonzalez Lardued: Jalila, una estudiant de secundària
* Johan Heldenbergh: Luc
* Babetida Sadjo: Sylvie
* Mehdy Khachachi: Rachid, un estudiant de secundària i nebot de Nabil

## Premis

* Festival de Cinema Nits Negres de Tallinn 2023 : Millor actriu per Lubna Azabal
* Les Œillades 2023, festival del Cinema Francòfon d'Albi : premi del públic

## Seleccions

* Film Fest Gent 2023
* Festival Internacional de Cinema de Palm Springs 2024

## Notes i referències

* ↑ Sylvain Jaufry. «Amal, un esprit libre : une enseignante face au prosélytisme». MovieRama..
* ↑ «Amal, un esprit libre de Jawad Rhalib». Institut du monde arabe..
* ↑ Review: Amal a cineuropa.org
* ↑ «Dossier de presse – Les Œillades 2023». Les Œillades..
* ↑ «PÖFF announces the winners». Festival de Cinema Nits Negres de Tallinn.
* ↑ «Palmarès 2023». Les Œillades..
* ↑ «« Les Œillades » d'Albi : Amal lauréat du prix du public». Satellifacts..
* ↑ Sylvie Lecoules. «Les Œillades, Festival du film francophone d'Albi, dévoile ses lauréats». Le Tarn libre.
* ↑ «Amal». Festival du film de Gand.
* ↑ «Amal». Festival international du film de Palm Springs.

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·Lícula a YouTube
# Nicolas Grimal

Nicolas Grimal (Liborna, 13 de novembre de 1948) és un egiptòleg francès.

## Biografia

Nicolas Grimal es va diplomar en Lletres clàssiques el 1971, i va obtenir el seu doctorat el 1984. Des de 1988 és professor d'egiptologia a La Sorbona (París IV). De 1989 a 1999 va ser director de l'Institut Francès d'Arqueologia Oriental del Caire (Institut français d'archéologie orientale). Des de 1990 és director científic del Centre Franco-Egipci d'Estudis de Karnak (CFEETK). És President d'Egiptologia al Collège de France des del 2000.

## Publicacions

* Études sur la propagande royale égyptienne, 1, La stèle triomphale de Pi-ânkh-y au musée du Caire, JE 48862 et 47086-47089, n°105, MIFAO, El Caire, 1981
* Études sur la propagande royale égyptienne, 2, quatre stèles napatéennes au musée du Caire, JE 48863-48866, n°106, MIFAO, El Caire, 1981
* Prospection et sauvegarde des Antiquités de l'Égypte, Actes de la taula rodona organitzada amb motiu del centenari de l'IFAO, *BdE, IFAO, El Caire, 1981
* Les termes de la propagande royale égyptienne de la XIXe dynastie à la conquête d'Alexandre, n°6, Mémoires de l'académie des inscriptions et belles-lettres, Nouv. série, Imprimerie nationale, Paris, 1986
* Histoire de l'Égypte ancienne. Historia del antiguo Egipto, AKAL, 1997, ISBN 9788446034674
* Les problèmes institutionnels de l'eau en Égypte ancienne et dans l'Antiquité méditerranéenne, El Caire, IFAO, 1994
* Le sage, l'eau et le roi, pp. 195–203, Les problèmes institutionnels de l'eau en Égypte ancienne et dans l'Antiquité méditerranéenne, IFAO, El Caire, 1994
* Amb Bernadette Menu, Le commerce en Égypte ancienne, El Caire, IFAO, coll. « BdE n°121 », 1998
* Les critères de datation stylistiques à l'Ancien Empire, El Caire, IFAO, coll. «BdE», 1998
* Lliçó inaugural feta el dimarts 10 de març del 2000, Collège de France, Chaire de civilisation pharaonique, archéologie, philologie, histoire, Collège de France, Paris, 2000
* Lliçó inaugural feta el dimecres 24 d'octubre del 2000, Collège de France, Paris, 2000.

## Referències

* ↑ «Biographie et publications | Nicolas Grimal - Civilisation pharaonique : Archéologie, Philologie, Histoire | Collège de France» (en francès). [Consulta: 31 gener 2025].
* 1 2 «Nicolas Grimal – Akal» (en francès). [Consulta: 31 gener 2025].
* ↑ «Nicolas Grimal | Collège de France» (en anglès), 11-04-2022. [Consulta: 31 gener 2025].
# Riu Tarn

El Tarn (del llatí tarnis, que significa "ràpid" o "encaixonat") és un riu del sud-oest de França, de 375 km de longitud. Afluent de la Garona, creua els departaments de Tarn i Tarn i Garona.
Aquest riu flueix en direcció sud-oest, ja des dels seus orígens a 1.550 msnm en el Mont Losera, a les muntanyes Cevenes, a través de tortuositats i sots fins a Sent Micolau de la Grava, prop de Moissac, on hi ha la seva confluència amb la Garona.
De cabal abundant té fortes crescudes, com la del 3 de març de 1930 que arrasà la seva conca mitjana i baixa amb 9,1 m d'altura a Albi, un cabal a Montalban de 6.100 m³/s i 11,5 m d'altura i a Moissac, després de rebre l'Avairon, va arribar a 8.000m³/s. Hi ha hagut altres riuades més recents el 8 de desembre de 1996 (9,43 m a Montalban i 6,09 m a Albi), el 7 de novembre de 1982 (9 m en Montalban i 7,45 m a Albi) i el 6 de novembre de 1994 (8,62 m a Montalban i 7,40 m a Albi).
El Tarn passa prop de les poblacions de Millau, Albi, Montalban i Moissac. Entre els afluents del Tarn, es pot citar el Tarnon, el Dourbie, l'Agout i l'Avairon.
El Viaducte de Millau, el pont més alt del món, permet que l'autopista A75 creui la vall del Tarn prop de Millau. es va inaugurar el desembre de 2004.

## Departaments i municipis que travessa

* Losera: Sainte-Enimie
* Avairon: Millau
* Tarn: Albi, Gaillac, Lisle-sur-Tarn, Rabastens, Saint-Sulpice
* Alta Garona: Bessières, Buzet-sur-Tarn, Villemur-sur-Tarn
* Tarn i Garona: Moissac, Montauban

## Principals afluents

| el Valat des Chanals el Rieumalet el Rûnes o Rhûnes el Briançon el Tarnon La Jonte | La Dourbie el Muze el Dourdou de Camarès el Cernon l'Alrance el Rance el Lemboulas | l'Agout Sor Laudot el Lègue el Tescou l'Avairon el Lumensonesque |

## Referències

* ↑ «Riu Tarn». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cantó d'Albi-Nord-Est

Albi-Nord-Est és un cantó francès al districte d'Albi (departament del Tarn, regió d'Occitània) i inclou quatre municipis: Albi (cap cantonal), Artés, Lo Garric i L'Escura d'Albigés.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1979- | Thierry Carcenac | PS | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| | | | | | 11.725 | 12.205 |
# Siagri de l'Albigès

Siagri (Siagrius) fou comte de l'Albigès amb seu a Albi, nomenat el 618, i duc de Marsella o Provença des del 625; va morir en una data desconeguda poc temps després, abans del 630.
Siagri era fill de Salvi i Ercanfreda, de nobles famílies gal·loromanes d'Albi. Tenia dos germans mascles, Rústic, que va abraçar l'estat eclesiàstic i fou arxidiaca de Rodès i abat palatí (és a dir intendent de la capella del rei), i sant Desideri (conegut com a saint Gery), tresorer reial i bisbe de Cahors; i dues germanes femelles, Salvia i Avita. Els tres germans foren cridats a la cort per Clotari II el 613 i educats acuradament per ocupar els més alts càrrecs.
Deguts als bons serveis com a comte de l'Albigès, el rei Clotari II li va concedir el govern de Marsella que portava inclòs el de bona part de Provença amb títol de dux i patrici, vers el 625. En aquest temps Siagri s'havia casat amb Bertolena, dama de la ciutat d'Albi. Es creu que el càrrec de comte d'Albi o de l'Albigès fou cobert per sant Goeric o Abbó que segons es creu tradicionalment, abans de ser escollit bisbe de Metz el 627 havia estat comte de l'Albigès i d'una part d'Aquitània. Goeric va succeir a Metz a saint Arnoul, que era suposadament un parent proper seu
A la mort de Siagri, entre el 628 i el 630, el seu germà sant Desideri (anomenat Desideri d'Albi, Desideri de Cahors, Desideri de Marsella, Desideri de Provença) fou nomenat duc de Marsella o Provença al seu lloc, ja que Siagri no tenia fills. La successió privada Siagri la va deixar quasi totalment als pobres i a les esglésies. La seva muller Bertolena va viure uns anys virtuosament i amb austeritat i finalment va fer amb els béns el mateix que el seu marit. Desideri va prendre nominal possessió del ducat però el va abandonar al cap de poc per retornar a la cort on va restar com a tresorer amb facultats ampliades.

## Notes

* ↑ Goeric era fill de Gamard, el qual era germà d'Ansbert avi de sant Arnoul i descendent de Tonanci Ferriol el prefecte de les Gàl·lies; també s'assegura que Goeric era oncle patern o fins i tot germà de santa Sigolena, abadessa de Troclar a l'Albigès; totes aquestes genealogies són molt dubtoses

## Bibliografia

* Devic, Claude; Vaissette, Joseph. Histoire générale de Languedoc (en francès). Tolosa: Édouard Privat llibreter editor, 1872 (Vegeu altres edicions a Google Books Vol. 1 (1840), Vol. 2 (1840), Vol. 3 (1841), Vol. 4 (1749), Vol. 5 (1842), Vol. 6 (1843), Vol. 7 (1843), Vol. 8 (1844), Vol. 9 (1845)).