OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gastrosofia

La gastrosofia és l'anomenada ciència dels apetits, els goigs i els sentiments. Es fusionen en aquesta ciència el coneixement culinari (així com els costums) amb el plaer pel menjar, la beguda i els costums. És anomenat l'art dels plaers de la taula. La gastrosofia té per objecte la gastronomia i estudiar el que es cuina, el que es beu i, sobretot com s'ha fet al llarg de la història, els orígens i quines són les fonts escrites del menjar.
El fundador d'aquest moviment va ser Eugen von Vaerst (1792 - 1855) que amb el pseudònim de Chevalier de Lelly va ser el primer a definir el corrent filosòfic en el seu llibre: Gastrosophie oder Lehre von den Freude der Tafel . En el seu llibre distingeix clarament entre tres tipus de comensals a l'hora de gaudir d'un plat: els Gourmand, els Gourmet i els Gastròsofs . Els gastròsofs trien sempre el millor segons el que és saludable i més "moral", o bons costums.
Un estudiós posterior Jean Anthelme Brillat-Savarin (Fisiologia del Gust, 1825) va intentar reinterpetar els ensenyaments d'Eugen von Vaerst, esmentant el concepte de "filosofia del menjar". Avui en dia no existeix un ensenyament d'aquesta mena com a assignatura en cap universitat.

## Bubliografia

* "Die Kunst des Genießens. Eßkultur und Lebenslust", Gisèle Harrus-Révidi, Düsseldorf 1996 (alemany)
* "Gastrosophie oder Lehre von den Freude der Tafel", Eugen von Vaerst, (1851). (alemany)

## Vegeu també

* Karl Friedrich von Rumohr
# Gavardina (teixit)

La gavardina és un teixit de cotó, llana o fibra sintètica de consistència treballada i molt ajustada, caracteritzada per tenir una cara llisa i una acanalada en diagonal. Per ser relativament impermeable a l'aire i a l'aigua, s'empra habitualment en la confecció de roba d'abrigar.
Va ser creada per Thomas Burberry el 1880 quan es va entrevistar amb un pastor de la seva regió, la jaqueta es tornava impermeable pel producte utilitzat en el bany de les ovelles. Va registrar la patent el 1888, la qual cosa li va permetre la fabricació exclusiva fins a 1917. Actualment moltes gavardines es treballen en aquest material, prenent el nom de burberries a Anglaterra.

## Referències

* ↑ «gavardina». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Vegeu també

* Gavardina
* Garibaldina
# Richard Johansson

Richard Johansson (Gävle, 18 de juny de 1882 – Gävle, 24 de juliol de 1952) va ser un patinador artístic sobre gel suec que va competir a començaments del segle xx.
El 1908 va prendre part en els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de plata en la prova individual del programa de patinatge artístic.
El 1909, junt a Gertrud Ström, guanyà la medalla de bronze en la competició de parelles del Campionat del Món.

## Resultats
### Individual masculí

| Competició | 1904 | 1905 | 1906 | 1907 | 1908 | 1909 | 1910 | 1911 | 1913 | 1914 |
| Jocs Olímpics | | | | | 2n | | | | | |
| Campionat del món | | 4t | | | | 4t | | 5è | | 9è |
| Campionat d'Europa | | | | | | | | | 5è | |
| Campionat de Suècia | 1r | | 3r | 2n | 1r | 1r | 1r | | | |

### Parelles

| Competició | 1909 |
| Campionat del món | 3r (amb Gertrud Ström) |

## Referències

* ↑ «Richard Johansson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 d’abril 2011. [Consulta: 3 setembre 2016].
* ↑ Richard Johansson Arxivat 2008-08-22 a Wayback Machine. Comitè Olímpic de Suècia
# Earnest Goodsir-Cullen

Earnest Goodsir-Cullen (anglès: Ernie Goodsir-Cullen) (Kasauli, 15 de juliol de 1912 - Salford, desembre 1993) fou un jugador d'hoquei sobre herba indi que va competir durant la dècada de 1930. Era germà del també jugador d'hoquei sobre herba William Goodsir-Cullen.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Ernie Goodsir-Cullen». [Consulta: 17 agost 2021].
# Gens Clèlia

La gens Clèlia (llatí: Cloelia gens), arcaicament Cluília (llatí: Cluilia) va ser una gens romana patrícia oriünda d'Alba Longa. El primer amb càrrecs importants que va portar aquest nom va ser Quint Cleli Sícul.
Segons els antics, el seu nom derivava de Cloli (llatí: Clolius), company d'Enees. Es deia que el darrer rei d'Alba havia estat Gai Cluïli, qui va dirigir un exèrcit contra Roma en temps de Tul·lus Hostili, puix que el rei de Roma havia manifestat la seva voluntat de destruir Alba Longa i portar els seus habitants a la capital. Cluili va arribar a cinc quilòmetres de la ciutat on va acampar. Va construir una rasa per fortificar la seva posició, que després es va dir Fossa Cluilia o Fossa Cloelia. Segons la tradició, el rei va morir mentre estava acampat en aquell lloc i els albans van nomenar Meti Fufeci com a dictador, que, encara que els habitants de Fidenes van córrer per a ajudar-lo, Fufeci i l'exèrcit d'Alba van ser derrotats i els romans van destruir Alba. Tots els albans van ser conduïts a Roma.
Els Cleli van ser llavors una de les cases de nobles albans incloses al senat romà. Els praenomen usats pels membres de la gens van ser Titus, Quintus, i Publius. La branca més important de la família varen ser els Cleli Sícul.

## Referències

* ↑ Alberich, Joan; André, Avel·lí; Blay, Maite; Borràs, Joana; Romero, Carmen. Diccionari Llatí-Català de noms propis. Barcelona: Columna, 1994.
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Londres: Walton and Maberly, 1861, p. Vol. I, p. 805.
# Fabrizio Romano

Fabrizio Romano (Nàpols, 21 de febrer de 1993) és un periodista esportiu italià especialitzat en els fitxatges en el món del futbol. Ha aconseguit reunir més de diset milions de seguidors a Twitter, i hom el considera el periodista més fiable pel que fa a les informacions del mercat futbolístic.

## Carrera

Romano va néixer a Nàpols, Itàlia el 21 de febrer de 1993. La seva carrera com a periodista va començar a l'edat de 18 anys, després de rebre informació d'un agent sobre el Futbol Club Barcelona. Des que treballa amb Sky Sports, empresa amb la qual va signar el seu primer contracte amb 19 anys, ha creat i construït contactes amb clubs, jugadors, agents i intermediadores en tot Europa. Romano també treballa com a reporter per a The Guardian.
D'acord amb la revista 90min, Fabrizio és un dels periodistes més de confiança en les noves notícies sobre les transferències en el món del futbol. Romano també és escriptor per a CBS Sports.

## Vida personal

A més de ser seguidor de l'equip anglès Watford FC, Romano domina l'idioma italià, anglès, espanyol i portuguès.

## Referències

* 1 2 3 Arora, Mudeet. «¿Quién es Fabrizio Romano? Factores del periodismo deportivo que necesitas conocer.». 90min, 28-08-2020. Arxivat de l'original el 2021-05-19. [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ «Fabrizio Romano» (en italià). gianlucadimarzio.com. [Consulta: 1r març 2021].
* ↑ «Fabrizio Romano: El rey de las noticias sobre transferencias». SPORTbible, 23-09-2020. Arxivat de l'original el 2021-05-19. [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ «'Here We Go!' Fabrizio Romano». Bleacher Report, 09-07-2020. [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ Antonio Villarreal. «Fabrizio Romano, el hombre que anticipa todos los fichajes: "Mi misión es ser fiable"». El Confidencial, 11-08-2021.

## Enllaços externs

* Perfil en The Guardian
* Perfil en CBS Sports
* Fabrizio Romano en Telegram
* SOS Fanta lloc web
# Lliure (futbol)

El lliure és la posició que ocupa un jugador de futbol, generalment un defensor, en la defensa de l'equip, i posseïx la particularitat d'estar «lliure» d'obligacions de marca o d'una zona que hagi de cobrir, a causa d'aquesta llibertat, té la possibilitat d'auxiliar a la resta dels seus companys de la defensa. Generalment és l'últim home de la línia defensiva. Aquesta posició defensiva la va popularitzar Franz Beckenbauer, defensant la selecció alemanya a la Copa del Món de 1970.

## Referències

* ↑ Trapattoni, Giovanni. Coaching High Performance Soccer (en anglès). Reedswain Inc., 2000, p. 69. ISBN 1890946370.
* ↑ Glanville, Brian. The Story of the World Cup (en anglès). Faber & Faber, 2010, p. 192. ISBN 0571271278.

## Vegeu també

* Porter
* Defensa
* Centrecampista
* Davanter
Viccionari
# Yngvar Bryn

Yngvar Bryn (Kristiansand, Vest-Agder, 17 de desembre de 1881 – Oslo, 30 d'abril de 1947) va ser un atleta i patinador artístic sobre gel noruec que va competir a cavall del segle xix i del segle xx.
Com a atleta Bryn guanyà dues medalles de plata als campionats noruecs de 1899, en els 100 i 500 metres. El 1901 i 1902 es proclamà campió nacional dels 500 metres, alhora que va aconseguir el rècord nacional dels 100 metres llisos el 1902 amb un temps d'11.1 segons. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on va disputar, sense sort, els 200 i 400 metres llisos del programa d'atletisme. Entre 1908 i 1911 fou president de l'Associació Noruega d'Atletisme.
Com a patinador artístic sobre gel sempre va competir fent parella amb la seva muller Alexia Bryn. El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de plata en la prova parelles del programa de patinatge artístic. Durant la seva carrera esportiva guanyà deu campionats nacionals per parelles i un campionat nòrdic.
El 1932 Bryn va prendre part en els seus tercers Jocs Olímpics, en aquesta ocasió com a jutge de patinador artístic sobre gel i patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'hivern de Lake Placid. Va presidir l'Associació Noruega de Patinatge de 1926 a 1927.
Bryn estudià filologia a la Universitat d'Oslo, i també va ser professor de secundària fins a la seva mort, el 1947.

## Palmarès

Parelles, amb Alexia Bryn
| Prova | 1908 | 1909 | 1910 | 1911 | 1912 | 1913 | 1914 | 1919 | 1920 | 1921 | 1922 | 1923 |
| Jocs Olímpics | | | | | | | | | 2n | | | |
| Campionat del Món | | | | 5è | 3r | 4a | 5è | | | | 5è | 2n |
| Campionats nòrdics | | | | | | | | | | 2n | 1r | |
| Campionats de Noruega | 1r | 1r | 1r | 1r | 1r | 1r | | 1r | 1r | 1r | 1r | |

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Yngvar Bryn Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 31 juliol 2017].
* ↑ Official Report of the III Olympic Winter Games Arxivat 2008-04-10 a Wayback Machine.
* ↑ Gjerde, Arild. Norges Skøyteforbunds årbok 2003–2005 (en norwegian). Oslo: Norwegian Skating Association, 2005, p. 183 [Consulta: 20 abril 2009].
# Glíptica

La glíptica és l'art de gravar o tallar les pedres fines. Ha passat a l'Antiguitat per tres grans fases:
* A la primera, es limiten a gravar pictogrames sobre pedres més o menys dures perquè servissin de signes o segells als alts dignataris, sacerdots o reis. Aquest primer període de la glíptica abraça les dues majors i més antigues civilitzacions: la de l'antic Egipte i la de Sumèria.
* Al començament del segon període trobem els fenicis, l'antiga Grècia i els etruscs. En aquests pobles, la glíptica va començar a convertir-se en un veritable art.
* La glíptica va arribar al seu apogeu en el tercer període a Grècia al segle de Pèricles i en l'antiga Roma en el regnat d'August. Els grecs van buscar sobretot la puresa de la forma i els contorns com la bellesa dels trets i línies mentre que els romans s'ocupaven més a fer ressaltar els colors i la transparència de les pedres fines, aspiracions o tendències ambdues que caracteritzaven bé el geni particular d'aquells pobles: l'un perseguint l'ideal de la Poesia, l'altre, buscant la riquesa i la brillantor com desideratum suprem de l'art.
Entre les pedres així gravades que han sobreviscut en l'actualitat es troben:
* El Demòstenes, Mecenes, Perseu i Mercuri del gravador Dioscòrides
* El Toro de Fil
* L'Aquil·les tocant la lira de Panòfil
* La Medusa de Soló
* La Minerva d'Aspasi
* El conegut amb el nom de Julia d'Evodo o Segell de Miquel Àngel perquè aquest ús va tenir per part de l'immortal artista.
Les pedres antigues es classifiquen amb noms especials trets d'alguna particularitat de la seva forma o de la naturalesa dels assumptes representats en elles. Així es diuen:
* capricis, aquelles figures que s'agrupen còmicament
* quimeres, les que tenen objectes de pura invenció, resultat del conjunt de parts de diferents animals
* astríferes, les dels astres
* escarabeus, les anàlogues egípcies que són considerades com les més antigues
Es coneixen també altres pedres gravades que contenen els símbols del culte de certes sectes gnòstiques. Aquestes pedres es deien abraxas, segons la paraula en lletres gregues que es llegeix en totes elles i segons en altres, pedres basilidianes, nom que reben per creure de manera simbòlica a la secta dels basilidians.
La glíptica gairebé va desaparèixer després de l'Imperi Romà però va tornar a reaparèixer en el segle XV a Itàlia. Dos artistes eminents la van utilitzar a Milà: Juan i Dominico més coneguts per Juan el de les Cornalines i Dominico el dels Camafeus. Aquest art va ser importat a França per Mateo del Vassaro que va anar a París seguint Francesc I. Són importants les col·leccions de Londres, Múnic, Viena i París i es troben dades interessantíssimes sobre aquesta matèria en les obres de Vettori, Ratter, Milín i Mariette.

## Vegeu també

* Camafeu
* Entallament
* gemmes treballades

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.259. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].
* ↑ Millin, Aubin-Louis. «Dictionnaire des beaux-arts Aubin-Louis Millin» (en francès), 1838. [Consulta: 25 agost 2013].
Viccionari
# Impressora de línies

La impressora de línies és un tipus d'impressora que imprimeix línia per línia, en oposició a les impressores que imprimeixen caràcter per caràcter, com és el cas de les impressores matricials estàndard, o bé pàgina per pàgina, com passa amb les impressores làser.
Són dispositius d'alta velocitat que sovint s'usen amb grans sistemes informàtics, minicomputadors sobre equips connectats en xarxa, però no amb sistemes utilitzats per un únic usuari.
Entre els diferents tipus d'impressores de línies es troben les impressores de cadena i les de banda. L'abreviatura LPT significava originalment line printer o impressora de línies. En microordinadors s'usa sovint la mateixa abreviatura per a referir-se al port o ports paral·lels de l'ordinador.

## Referències

* Impressora de línies Arxivat 2008-04-09 a Wayback Machine. en Encarta
# Luci Vitruvi Cerdó

Luci Vitruvi Cerdó, en llatí Lucius Vitruvius Cerdo, va ser un arquitecte romà. El seu nom apareix a una inscripció que diu «L. Vitruvius L. L. Cerdo architectus» dues vegades repetida a l'arc dels Gavii a Verona. Per les lletres L. L. (Lucius libertus) se sap que era un llibert. La seva època no pot ser establerta de moment però amb seguretat no és el mateix personatge que Marc Vitruvi Pol·lió.

## Bibliografia

* Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867 (Vol. I, Vol. II i Vol. III). , VITRU'VIUS, vol. III, pàg. 1276
# M-Pesa

M-Pesa és un sistema de pagament amb telèfons mòbils molt estès a l'Àfrica. Permet fins i tot a les persones amb menys ingressos transferir diners amb rapidesa i seguretat entre A i B per fora d'un sistema bancari. Creat el 2007 per la societat de telefonia kenyana Safaricom, funciona d'una manera extremament simple, a través d'una xarxa d'agents M-Pesa, que també poden vendre gasolina, menjar o diaris a les seves botigues. La quantitat que es vol transferir es lliura en un lloc, i en un altre lloc es pot retirar aquesta quantitat presentant un codi que s'envia per SMS. Al voltant del 25% del producte nacional brut de Kenya es mou amb aquest sistema.

## Referències

* ↑ Making Africa
# Eleccions federals del Canadà de 2019

Les eleccions federals del Canadà de 2019 (formalment, la 43a elecció general del Canadà) es van celebrar el 21 d'octubre, per a triar els 338 membres de la Cambra dels comuns.
El Partit Liberal, liderat pel primer ministre Justin Trudeau, va guanyar 157 escons, suficients per a formar un govern en minoria, i va perdre la majoria obtinguda en les eleccions de 2015. Els liberals van perdre en el vot popular davant els conservadors, el que marca la segona vegada en la història del Canadà en que un partit governant forme un govern amb menys del 35% del vot popular nacional. Els liberals van rebre el percentatge més baix del vot popular d'un partit governant en la història del país.

## Conseqüències

Després de les eleccions, Trudeau va descartar la formació d'una coalició i va anunciar que el seu nou gabinet assumiria el 20 de novembre de 2019 el govern en minoria.
El 12 de desembre de 2019, després de setmanes de crítiques dins del Partit Conservador del Canadà per la campanya infructuosa que va dirigir per a les eleccions, Andrew Scheer va dimitir com a líder del partit fins a l'elecció d'un de nou,

## Referències

* ↑ International, Radio Canada. «Elecciones en Canadá 2019: encuesta muestra ascenso de los verdes y caída de los liberales». RCI, 03-05-2019. [Consulta: 8 maig 2019].
* ↑ «Trudeau tendrá que formar Gobierno con acuerdos puntuales con la oposición». EFE, 22-10-2019. [Consulta: 25 octubre 2019].
* ↑ Brean, Joseph. «All-time low share of popular vote is enough for Liberals to win power» (en anglés). National Post, 22-10-2019. [Consulta: 25 octubre 2019].
* ↑ «Trudeau descarta un gobierno de coalición tras su victoria en Canadá» (en castellà). AFP, 23-10-2019. [Consulta: 25 octubre 2019].
* ↑ Cecco, Leyland. «Canada Conservative leader resigns amid reports he used party funds for private school» (en anglès). The Guardian, 12-12-2019. [Consulta: 20 gener 2025].

## Vegeu també

* Eleccions al Canadà
# El partit del segle

El partit del segle (rus: Одиннадцать молчаливых мужчин, romanitzat: Odinnadtsat moltxalivikh mujtxin; lit. ‘Onze homes silenciosos’) és una pel·lícula russa de drama esportiu del 2022 dirigida per Aleksei Pimànov. La pel·lícula narra la història de l'històric viatge dels futbolistes soviètics del FJ Dinamo Moscou que van arribar a la Gran Bretanya el novembre de 1945 per jugar en clubs de futbol anglesos. Els periodistes britànics van batejar els atletes soviètics amb l'epítet dels Onze homes silenciosos. La pel·lícula és protagonitzada per Makar Zaporojski, Pàvel Trubiner, Roman Kurtsin, Andrei Txernixov, Ievguenia Lapova, Aliona Kolómina i Dmitri Belotserkovski. El film es va estrenar als cinemes el 17 de febrer de 2022 amb la distribució de Central Partnership. S'ha doblat i subtitulat al català.
El rodatge principal va començar el setembre de 2019 i va tenir lloc a Moscou, als districtes municipals de Pàvlovsk i Puixkin de la ciutat de Sant Petersburg, a la ciutat de Kaluga, i a Londres.

## Referències

* ↑ «Одиннадцать молчаливых мужчин / Eleven Silent Men (2022)» (en russian). www.kinoafisha.info.
* ↑ Karev, Igor. «Когда выйдет фильм "Одиннадцать молчаливых мужчин"?» (en russian). Arguments and Facts, 25-11-2021. [Consulta: 11 gener 2022].
* ↑ «El partit del segle». Goita què fan, ara!, 2022. [Consulta: 6 febrer 2025].
* ↑ Rozhdestvensky, Dmitry. «"Молчаливые" футболисты перекроют движение в Петербурге» (en russian). Komsomol Truth, 25-09-2019. [Consulta: 11 gener 2022].
# Cyril Michie

Cyril Michie (Dinapur, 20 d'agost de 1900 - Hampstead, 10 de novembre de 1966) fou un jugador d'hoquei sobre herba indi que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Cyril Michie». [Consulta: 20 abril 2023].
# Gillis Grafström

Gillis Grafström (Estocolm, Suècia-Noruega 1893 - Potsdam, Alemanya 1938) fou un patinador i arquitecte suec. Grafström és considerat un dels millors patinadors suecs de tota la història gràcies al seu palmarès, que inclou quatre medalles olímpiques i tres mundials.

## Biografia

Va néixer el 7 de juny de 1893 a la ciutat d'Estocolm, en aquells moments capital de la Suècia-Noruega i que avui en dia és capital del Regne de Suècia.
L'any 1925 s'instal·là a Potsdam (Alemanya) on treballà en diverses instal·lacions esportives de patinatge sobre gel. Així mateix estudià arquitectura a la Universitat Tècnica de Berlín i posteriorment exercí d'aquesta professió. Morí el 14 d'abril de 1938 a la ciutat de Potsdam a causa d'un problema sanguini després d'una transfusió.

## Carrera esportiva

Debutà als Jocs Olímipcs en l'edició de 1920 realitzada a Anvers (Bèlgica). En el transcurs de la competició se li trencaren els patins, i gràcies al fet que les regles del moment li permeteren comprar-ne un de nous aconseguí guanyar la medalla d'or en la competició individual. En l'edició de 1924 realitzada a Chamonix (França) aconseguí guanyar novament la medalla d'or, convertint-se en l'únic esportista en categoria individual en aconseguir retenir el títol olímpic en uns Jocs Olímpics d'Hivern després d'haver-lo aconseguit en unes d'estiu.
En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1928 realitzats a Sankt Moritz (Suïssa) aconseguí fer-se, novament, amb la medalla d'or. Favorit per guanyar un nou títol en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1932 realitzats a Lake Placid (Estats Units d'Amèrica, durant la final individual col·losionà amb un fotògraf després d'haver fet una giravolta i fou relegat al segon lloc de la taula general.
Sense participar al llarg de la seva carrera esportiva en el Campionat d'Europa de patinatge artístic sobre gel, en el Campionat del Món de patinatge artístic sobre gel aconseguí guanyar les edicions de 1922, 1924 i 1929.

## Notes

* ↑ El patinatge artístic sobre gel fou un esport olímpic que participà en els Jocs Olímpics d'Estiu en les edicions de 1908 i 1920. A partir de la creació dels Jocs Olímpics d'Hivern l'any 1924 aquesta modalitat esportiva passà a formar d'aquest tipus de Jocs.
# Brotherhood

«Brotherhood» té aquests significats:
* Cinema:
** Brotherhood (pel·lícula), film documental de 2021 dirigit per Francesco Montagner
** The Brotherhood, film de terror de David DeCoteau estrenada el 2001 la primera de la sèrie de terror Brotherhood
** The Brotherhood II: Young Warlocks, film de David Decoteau la segona de la sèrie The Brotherhood, estrenada el 2001
** The Brotherhood III, film de David DeCoteau estrenada el 2002
** Brotherhood IV, film de David Decoteau estrenada el 2005
** The Brotherhood V: Alumni, film de David Decoteau estrenada el 2009
** The Brotherhood VI, film de David Decoteau estrenada el 2009
* Miscel·lània:
** The Brotherhood (àlbum), disc del grup alemany de heavy metal Running Wild
** Irish Republican Brotherhood, organització clandestina dedicada a fomentar la revolta armada contra la Gran Bretanya a Irlanda en el segle XIX i primers anys del segle XX
** National Indian Brotherhood, associació dels amerindis nord-americans o Primeres Nacions del Canadà