# FODMAP

Els FODMAP és un acrònim de l'anglès "Fermentable Oligo-, Di-, Mono-saccharides And Polyols" (o sigui "Oligo-, Di-, Mono-sacàrids i poliols fermentables". Són hidrats de carboni de cadena curta poc absorbits a l'intestí prim i propensos a absorbir aigua i fermentar al còlon. Inclouen polímers oligosacàrids de cadena curta de fructosa (fructans) i galactooligosacàrids (GOS, estaquiosa, rafinosa), disacàrids (lactosa), monosacàrids (fructosa), i alcohols de sucre (poliols), com ara sorbitol, manitol, xilitol i maltitol. La majoria dels FODMAP estan presents de manera natural en els aliments i la dieta humana, però els poliols es poden afegir artificialment en aliments i begudes preparats comercialment.
Els FODMAP poden causar molèsties digestives en algunes persones. Els motius són la hipersensibilitat a la distensió luminal i/o una propensió a l'excés de retenció d'aigua i a la producció i acumulació de gasos, però no causen inflamació intestinal. Els FODMAP d'origen natural poden ajudar a evitar molèsties digestives per a algunes persones perquè produeixen alteracions beneficioses en la Microbiota intestinal. No són la causa d'aquests trastorns, però una dieta baixa en FODMAP, que els restringeixi, podria ajudar a millorar els símptomes digestius en adults amb síndrome de l'intestí irritable (SII) i altres trastorns gastrointestinals funcionals (FGID). Evitar tots els FODMAP a llarg termini pot tenir un impacte perjudicial sobre la microbiota intestinal i el metaboloma.
Els FODMAP, especialment els fructans, estan presents en petites quantitats en llavors que contenen gluten i s'han identificat com una possible causa de símptomes en persones amb sensibilitat no celíaca al gluten. Només són fonts menors de FODMAP quan es mengen en les quantitats estàndard habituals de la dieta diària. A partir del 2019, les revisions conclouen que, tot i que els FODMAP estan presents en el blat i els cereals relacionats poden tenir un paper en la sensibilitat no celíaca al gluten, només podrien comportar certs símptomes gastrointestinals, com ara inflor, però no els símptomes extradigestius que les persones amb sensibilitat no celíaca al gluten puguin desenvolupar, com ara trastorns neurològics, fibromiàlgia, trastorns psicològics i dermatitis. Consumir una dieta baixa de FODMAP sense una avaluació mèdica prèvia pot comportar riscos per a la salut perquè pot millorar i emmascarar els símptomes digestius de la malaltia celíaca, retardant o evitant el seu correcte diagnòstic i tractament.

## Referències

* 1 2 «Personal view: food for thought--western lifestyle and susceptibility to Crohn's disease. The FODMAP hypothesis». Alimentary Pharmacology & Therapeutics, 21, 12, 6-2005, pàg. 1399–409. DOI: 10.1111/j.1365-2036.2005.02506.x. PMID: 15948806.
* 1 2 «Fermentable oligosaccharides, disaccharides, monosaccharides and polyols: role in irritable bowel syndrome». Expert Review of Gastroenterology & Hepatology, 8, 7, 9-2014, pàg. 819–34. DOI: 10.1586/17474124.2014.917956. PMID: 24830318.
* 1 2 3 «Nonceliac Gluten Sensitivity: What Is the Culprit?». Gastroenterology, 154, 3, 2-2018, pàg. 471–473. DOI: 10.1053/j.gastro.2018.01.013. PMID: 29337156. «Tot i que la intolerància als fructans i altres FODMAP pot contribuir a la sensibilitat no celíaca al gluten (SNCG), només poden explicar els símptomes gastrointestinals i no els símptomes extraintestinals observats en pacients amb SNCG, com ara disfunció neurològica, trastorns psicològics, fibromiàlgia i erupció cutània.15 Per tant, és poc probable que són l'única causa de l'SNCG.»
* ↑ «Microbial induction of immunity, inflammation, and cancer». Frontiers in Physiology, 1, 2011, pàg. 168. DOI: 10.3389/fphys.2010.00168. PMC: 3059938. PMID: 21423403.
* ↑ «Role of dietary fiber and short-chain fatty acids in the colon». Current Pharmaceutical Design, 9, 4, 2003, pàg. 347–58. DOI: 10.2174/1381612033391973. PMID: 12570825.
* 1 2 «Evidence-based dietary management of functional gastrointestinal symptoms: The FODMAP approach». Journal of Gastroenterology and Hepatology, 25, 2, 2-2010, pàg. 252–8. DOI: 10.1111/j.1440-1746.2009.06149.x. PMID: 20136989. «El blat és una font important de fructans a la dieta. (...) Taula 1 Fonts alimentàries dels FODMAP. (...) Oligosacàrids (fructans i/o galactans). Cereals: blat i sègol quan es mengen en grans quantitats (per exemple, pa, pasta, cuscús, galetes, galetes)»
* ↑ «Does a low FODMAPs diet reduce symptoms of functional abdominal pain disorders? A systematic review in adult and paediatric population, on behalf of Italian Society of Pediatrics». Italian Journal of Pediatrics, 44, 1, 5-2018, pàg. 53. DOI: 10.1186/s13052-018-0495-8. PMC: 5952847. PMID: 29764491.
* 1 2 «Mechanisms and efficacy of dietary FODMAP restriction in IBS». Nature Reviews. Gastroenterology & Hepatology, 11, 4, 4-2014, pàg. 256–66. DOI: 10.1038/nrgastro.2013.259. PMID: 24445613. «Un conjunt d'investigacions emergents demostra ara l'eficàcia de la restricció d'hidrats de carboni fermentables en la síndrome de l'intestí irritable (SII). [...] No obstant això, es necessita més estudis, urgentment, tant per confirmar l'eficàcia clínica de la restricció d'hidrats de carboni fermentables en una varietat de subgrups clínics com per veure quin és l'efecte sobre la microbiota intestinal i l'ambient colònic. Cal investigar si l'efecte sobre els bifidobacteris luminals sigui clínicament rellevant, prevenible o durador. La influència en la ingesta de nutrients, la diversitat dietètica que també podria afectar la microbiota intestinal i la qualitat de vida també requereix una exploració més profunda, així com els possibles efectes econòmics a causa de la reducció del contacte amb el metge i la necessitat de medicació. Tot i que cal més estudis per confirmar el seu lloc en les vies clíniques de l'SII i del trastorn intestinal funcional, la restricció d'hidrats de carboni fermentables és una consideració important per a les futures directrius nacionals i internacionals de l'IBS.»
* ↑ «Does a diet low in FODMAPs reduce symptoms associated with functional gastrointestinal disorders? A comprehensive systematic review and meta-analysis». European Journal of Nutrition, 55, 3, 4-2016, pàg. 897–906. DOI: 10.1007/s00394-015-0922-1. PMID: 25982757.
* 1 2 «Systematic review: dietary fibre and FODMAP-restricted diet in the management of constipation and irritable bowel syndrome». Alimentary Pharmacology & Therapeutics, 41, 12, 6-2015, pàg. 1256–70. DOI: 10.1111/apt.13167. PMID: 25903636.
* ↑ «A healthy gastrointestinal microbiome is dependent on dietary diversity». Molecular Metabolism, 5, 5, 5-2016, pàg. 317–320. DOI: 10.1016/j.molmet.2016.02.005. PMC: 4837298. PMID: 27110483.
* 1 2 3 4 «Nonceliac gluten sensitivity». Gastroenterology, 148, 6, 5-2015, pàg. 1195–204. DOI: 10.1053/j.gastro.2014.12.049. PMID: 25583468. «Els cereals com el blat i el sègol, quan es consumeixen en quantitats normals, són només fonts menors de FODMAP a la dieta diària. (...) Taula 1. Fonts de FODMAPs (...) Oligosacàrids (fructans i/o galactans). Cereals: blat i sègol quan es mengen en grans quantitats (per exemple, pa, pasta, cuscús, galetes, galetes)»
* ↑ «Non-celiac gluten sensitivity: questions still to be answered despite increasing awareness». Cellular and Molecular Immunology, 10, 5, 2013, pàg. 383–392. DOI: 10.1038/cmi.2013.28. ISSN: 1672-7681. PMC: 4003198. PMID: 23934026.
* ↑ «Assessing of Celiac Disease and Nonceliac Gluten Sensitivity». Gastroenterology Research and Practice, 2015, 2015, pàg. 1–13. DOI: 10.1155/2015/723954. PMC: 4429206. PMID: 26064097.
* ↑ «The Role of a Low Fermentable Oligosaccharides, Disaccharides, Monosaccharides, and Polyol Diet in Nonceliac Gluten Sensitivity». Gastroenterology Research and Practice, 2018, 2018, pàg. 1561476. DOI: 10.1155/2018/1561476. PMC: 6109508. PMID: 30158962.
* ↑ «Nonceliac Wheat Sensitivity: An Immune-Mediated Condition with Systemic Manifestations». Gastroenterology Clinics of North America, 48, 1, 3-2019, pàg. 165–182. DOI: 10.1016/j.gtc.2018.09.012. PMC: 6364564. PMID: 30711208. «A més, el paper del component FODMAP (per exemple, fructans) del blat com a únic desencadenant dels símptomes és una mica dubtós, perquè molts pacients amb sensibilitat no celíaca al blat (SNCB) expliquen de la resolució dels símptomes després de la retirada de blat i cereals relacionats, mentre continuen ingerint verdures i fruites. amb un alt contingut de FODMAP a les seves dietes.59 En general, és concebible que més d'un culpable pugui estar implicat en els símptomes de l'SNCB (tal com es defineixen actualment), inclosos el gluten, altres proteïnes del blat i els FODMAP60–62.»
* ↑ «How to institute the low-FODMAP diet». Journal of Gastroenterology and Hepatology, 32, Suppl 1, 3-2017, pàg. 8–10. DOI: 10.1111/jgh.13686. PMID: 28244669. «Els símptomes habituals de la síndrome de l'intestí irritable són inflor, dolor abdominal, flatulència excessiva, restrenyiment, diarrea o hàbit intestinal alternat. Aquests símptomes, però, també són freqüents en la presentació de la malaltia celíaca, la malaltia inflamatòria intestinal, els trastorns defecatoris i el càncer de còlon. Confirmar el diagnòstic és crucial perquè es pugui dur a terme una teràpia adequada. Malauradament, fins i tot en aquests diagnòstics alternatius, un canvi en la dieta que restringeixi els FODMAP pot millorar els símptomes i emmascarar el diagnòstic correcte. Aquest és el cas de la malaltia celíaca on una dieta baixa en FODMAP pot reduir simultàniament el gluten dietètic, millorant els símptomes i afectant també els índexs de diagnòstic celíac. El mal diagnòstic de malalties intestinals pot provocar problemes secundaris com deficiències nutricionals, risc de càncer o fins i tot mortalitat en el cas del càncer de còlon.»