OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nelson Carmichael

Nelson Carmichael (Columbus, 19 de novembre de 1965) és un esquiador estatunidenc, ja retirat, especialista en bamps.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern d'Albertville, on guanyà la medalla de bronze en la prova de bamps del programa d'esquí acrobàtic.
En el seu palmarès també destaquen sis campionats nacionals, dues victòries en la general de la Copa del Món de bamps i dotze victòries individuals en la mateixa Copa del món.

## Referències

* 1 2 «Nelson Carmichael Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 29 de novembre 2009. [Consulta: 5 febrer 2020].
* ↑ «The Steamboat Pilot & Today: Carmichael looks forward to Salt Lake, as spectator». Arxivat de l'original el 2013-02-03. [Consulta: 4 febrer 2020].
# Janne Lahtela

Janne Lahtela (Kemijärvi, 28 de febrer de 1974) és un esquiador finlandès, ja retirat, especialista en esquí acrobàtic. És cosí del també esquiador acrobàtic, i medallista olímpic, Sami Mustonen.
Va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1992 realitzats a Albertville (França), on aconseguí finalitzar divuitè en la prova de bamps. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1994 realitzats a Lillehammer (Noruega) finalitzà novè i ja en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 realitzats a Nagano (Japó) aconseguí guanyar la medalla de plata en aquesta disciplina. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 realitzats a Salt Lake City (Estats Units) aconseguí guanyar la medalla d'or i en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 realitzats a Torí (Itàlia), i amb 31 anys, fou setzè.
Al llarg de la seva carrera aconseguí guanyar dues medalles en el Campionat del Món d'esquí acrobàtic, destacant la medalla d'or guanyada el 1999 en la prova de bamps.

## Referències

* ↑ «Janne Lahtela». Olympedia. [Consulta: 5 juliol 2020].
# Tae Satoya

Tae Satoya (en japonès: 里谷多英, Satoya Toya) (12 de juny de 1972, Sapporo, Hokkaidō, Japó) és una esquiadora japonesa, especialista en esquí acrobàtic. Va guanyar el títol olímpic en esquí acrobàtic a les olimpíades d'Hivern del 1998, i va acabar tercera als jocs del 2002.

## Trajectòria

Va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1994 realitzats a Lillehammer (Noruega, on finalitzà onzena en la prova de bamps. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 realitzats a Nagano (Japó) aconseguí la victòria en la prova de bamps, esdevenint la primera japonesa a aconseguir una medalla d'or en uns Jocs Olímpics d'hivern.
En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 realitzats a Salt Lake City (Estats Units) aconseguí guanyar la medalla de bronze. L'Associació d'esquí del Japó li va prohibir participar al Campionat del món d'esquí d'estil lliure de 2005 a Finlàndia.
Participà en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 realitzats a Torí (Itàlia), on fou quinzena, i en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 realitzats a Vancouver (Canadà), on fou dinovena, després de caure al darrer salt. Es deia que tenia problemes a l'esquena.

## Referències

* ↑ www.sports-reference.com - Tae Satoya Arxivat 2012-11-11 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Mark D. West (2007). Secrets, Sex, and Spectacle: The Rules of Scandal in Japan and the United States, page 218. University of Chicago Press, ISBN 978-0-226-89408-9
* ↑ Uemura won't hold back in bid for moguls medal, The Japan Times, japantimes.co.jp. Consultat 13 febrer 2010.
# Kari Traa

Kari Traa (Voss, Noruega 1974) és una esquiadora noruega, especialista en esquí acrobàtic i guanyadora de tres medalles olímpiques en aquest esport.

## Biografia

Va néixer el 28 de gener de 1974 a la ciutat de Voss, població situada al comtat d'Hordaland.
L'any 2002 va fundar la seva pròpia empresa de roba esportiva, que va obtenir diversos premis. En retirar-se es va dedicar a contractar joves talents d'esquí i ha participat en l'organització de diverses competicions mundials. També col·labora en el festival Ekstremsportveko (Setmana d'esports extrems) que es fa a la seva ciutat nadal i que és considerat com un dels festivals d'exports extrems més grans del món.

## Carrera esportiva

Va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1992 realitzats a Albertville (França), on finalitzà catorzena en la prova de bamps. Després de l'absència en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1994 de Lillehammer (Noruega) per culpa d'una lesió, en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 fets a Nagano (Japó) aconseguí guanyar la medalla de bronze en la prova de bamps. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 realitzats a Salt Lake City (Estats Units) guanyà la medalla d'or en aquesta prova i en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 de a Torí (Itàlia) guanyà la medalla de plata en la prova de bamps, convertint-se fins al moment en l'única dona en aconseguir tres medalles olímpiques en aquest esport.
Al llarg de la seva carrera ha estat quatre vegades campiona del món d'esquí acrobàtic, el 2001 (bamps i bamps paral·lels) i 2003 (bamps i bamps paral·lels), i també té tres medalles de plata (també tant en bamps com en bamps paral·lels el 1999, i en bamps el 2005). En total, ha obtingut 37 victòries a la Copa del Món.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Kari Traa». [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ «Endelig tid til kjæresten» (en noruec). Side2, 03-02-2007. Arxivat de l'original el 2008-02-05. [Consulta: 6 març 2022].
* 1 2 «Kari TRAA» (en anglès). Olympics.com. [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ «TRAA Kari - Athlete Information». [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ «HickokSports.com - History - World Freestyle Skiing Champions», 12-12-2007. Arxivat de l'original el 2007-12-12. [Consulta: 6 març 2022].
# Scream (pel·lícula de 2022)

Scream és una pel·lícula de slasher estatunidenca de 2022, dirigida per Matt Bettinelli-Olpin i Tyler Gillett, i escrita per James Vanderbilt i Guy Busick. És el cinquè lliurament de la sèrie de pel·lícules Scream. Tot i que va ser anunciada com un rellançament de la sèrie de pel·lícules, la pel·lícula és una seqüela directa de Scream 4 (2011) i és la primera de la sèrie que no està dirigida per Wes Craven, després de la seva mort el 2015. És protagonitzada per Neve Campbell, Courteney Cox, David Arquette, Melissa Barrera, Jenna Ortega, Mason Gooding, Mikey Madison, Dylan Minnette, Kyle Gallner, Jack Quaid, Jasmin Savoy Brown, juntament amb Roger L. Jackson, Marley Shelton Skeet Ulrich els que repeteixen els seus papers de lliuraments anteriors. Ha estat subtitulada al català.

## Referències

* ↑ D'Alessandro, Anthony. «‘Scream’ Relaunch Eyes 2022 Release, ‘Snake Eyes’ Rolls To 2021 & More – Paramount Release Date Changes» (en anglès americà), 29-08-2020. [Consulta: 13 març 2021].
* ↑ Squires, John. «"It's a Brand New Launch": Courteney Cox Teases Next Year's Scream With Some Interesting Comments» (en anglès americà), 11-05-2021. [Consulta: 18 octubre 2021].
* ↑ «Scream». Goita què fan, ara!. [Consulta: 29 abril 2024].
# Casa Senyorial de Kaucminde

La Casa Senyorial de Kaucminde (en letó: Kaucmindes muiža) és una casa senyorial a la històrica regió de Semigàlia, al Municipi de Rundāle de Letònia.

## Història

Aquesta casa va ser dissenyada per l'arquitecte danès Severin Jensen i es va acabar al voltant de 1780. Un altre projecte per unir la casa amb els edificis adjacents es va completar el 1912, per la qual cosa el complex semicircular també s'anomena «Palau Kaucminde».

## Referències

* Zarāns, Alberts. Latvijas pilis un muižas. Castles and manors of Latvia (en letó/anglès), 2006. ISBN 9984-785-05-X. OCLC 72358861.

## Vegeu també

* Llista de palaus i cases senyorials de Letònia
# Jhonatan Narváez Prado

Jhonatan Manuel Narváez Prado (4 de març de 1997) és un ciclista equatorià, professional des del 2016 i actualment a l'equip UAE Team Emirates XRG. Combina la carretera amb el ciclisme en pista. En el seu palmarès destaquen els campionats nacionals en ruta de 2017, 2024 i 2025 i, sobretot, dues etapes al Giro d'Itàlia, la primera el 2020 i la segona el 2024.

## Palmarès en pista

* 2015
** 1r als Campionats Panamericans júnior en Persecució
** 1r als Campionats Panamericans júnior en Puntuació

## Palmarès en ruta

* 2017
** Campió de l'Equador en ruta
** 1r al Circuit de les Ardenes
** Vencedor d'una etapa al Tour de Gila
* 2020
** 1r a la Setmana Internacional de Coppi i Bartali i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2023
** 1r a la Volta a Àustria i vencedor de 3 etapes
** 1r als Jocs Panamericans en ruta
* 2024
** Campió de l'Equador en ruta
** 1r a la Schwalbe Classic
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** 2n de la general al Tour Down Under
** 5è a la Clàssica de Sant Sebastià
** 5è a la Cadel Evans Great Ocean Road Race
* 2025
** Campió de l'Equador en ruta
** 1r al Tour Down Under i vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2019. 80è de la classificació general
* 2020. Abandona (15a etapa). Vencedor d'una etapa
* 2021. 49è de la classificació general
* 2022. 42è de la classificació general
* 2024. 28è de la classificació general. Vencedor d'una etapa. Porta el mallot rosa durant una etapa.

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2021. Abandona (15a etapa)
* 2024. 50è a la classificació general

## Referències

* ↑ Ryan, Barry. «'The best team in the world' – Jhonatan Narváez leaves Ineos to join UAE Team Emirates». CyclingNews, 01-08-2024. [Consulta: 3 gener 2025].
* ↑ esport3. «Jhonatan Narváez aconsegueix, en solitari, la segona victòria equatoriana al Giro», 15-10-2020. [Consulta: 17 octubre 2020].
* ↑ Zamora, Joan. «Jhonatan Narváez le arrebata a Pogacar la primera etapa del Giro de Italia» (en castellà), 04-05-2024. [Consulta: 7 maig 2024].
* ↑ ; Lamoureux, Lyne«Jhonatan Narvaez wins Tour Down Under». CyclingNews, 26-01-2025. [Consulta: 26 gener 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Jhonatan Narváez Prado a ProCyclingStats
# Monsieur Chocolat

Chocolat és una pel·lícula dramàtica francesa de 2016 dirigida per Roschdy Zem i protagonitzada per Omar Sy i James Thiérrée. Ha estat doblada al català com: Monsieur Chocolat.

## Argument

Belle époque. El pallasso Chocolat (Omar Sy) esdevé, el 1886, el primer artista negre de l'escena francesa. Forma un duo còmic amb el pallasso blanc George Footit en un univers especial amb el pallasso blanc, autoritari, i un pallasso negre que fa de cap de turc. Va ser també el primer en fer publicitat, el que va inspirar a altres artistes de l'època: Toulouse Lautrec o als germans Lumière de participar en algunes de les seves primeres pel·lícules. Ell i el pallasso Foottit (James Thierrée) van ser pioners en la creació d'un duo entre un pallasso “Carablanca” i un pallasso “August” negre. Chocolat, el nom del qual era Rafael Padilla, va néixer a Cuba cap a 1865 i, sent un nen, es va traslladar a Europa. A Espanya va treballar: a criat, enllustrador i miner. El destí el va portar a França a treballar al circ. Va passar de ser esclau a ser un home lliure, del circ al teatre, i de l'anonimat a la fama.

## Repartiment

* Omar Sy: Chocolat
* James Thiérrée: George Foottit
* Clotilde Hesme: Marie
* Olivier Gourmet: Oller
* Frédéric Pierrot: Monsieur Delvaux
* Noémie Lvovsky: Madame Delvaux
* Alice de Lencquesaing: Camille
* Alex Descas: Victor
* Olivier Rabourdin: Monsieur Gemier
* Xavier Beauvois: Félix Pottin
* Thibault de Montalembert: Jules Moy
* Héléna Soubeyrand: Régina Badet
* Christophe Fluder: Marval
* Antonin Maurel: Ortis
* Mick Holsbeke: Verd

## Crítica

* "El repte de relatar la fama i l'oblit de Rafael Padilla (...) Sy(...) torna a brindar aquí tota una lliçó interpretativa (...)
* "Film biogràfic, amb la seva esperada exploració de les zones més difuses o amargues de l'artista biografiat (...) Ben interpretat, encara que atapeït de convencions (...)
* "El retrat sobre el circ i el teatre de varietats en un París tan lluminós (...) com ple de clarobscurs és una petita pasada (...)
* "Un biopic excel·lentment interpretat i dirigit a l'estil clàssic. (...) Les escenes de Foottit al circ són veritablement remarcables, l'acrobàtic Thiérrée -evocant l'estil de Chaplin- realment fa que el circ sembli de nou excitant"

## Referències

* ↑ «Monsieur Chocolat». esadir.cat. Televisió de Catalunya. [Consulta: 5 novembre 2024].
* ↑ «Chocolat». The New York Times.
* ↑ Bonet Mojica, Lluís La Vanguardia.
* ↑ Casas, Quim El Periódico.
* ↑ Fernández, Fausto Fotogramas.
* ↑ Mintzer, Jordan The Hollywood Reporter.
# Katharine Woolley

Katharine Woolley, nascuda Katharine Menke, i també coneguda com a Katharine Keeling (Anglaterra juny 1888; † 8 novembre de 1945) va ser una arqueòloga i il·lustradora britànica.
Katharine Menke va néixer a Anglaterra el juny de 1888 de pares alemanys. Va estudiar història al Somerville College, Oxford, però no va completar la seva educació a causa de problemes de salut. Menke es va casar amb el tinent coronel Bertram Keeling el 3 de març de 1919. La parella es va traslladar a Egipte, on Bertram realitzava estudis geogràfics. Ell es va suïcidar pocs mesos després, el 20 de setembre de 1919. Hi ha diverses versions del fet, la més estesa és la que recull Cristina Morató en el llibre Les dames d'Orient: el seu marit es va suïcidar «davant d'ella al peu de la Gran Piràmide al Caire disparant-se un tret al cap»".
El 1924, Katharine Woolley es va incorporar com a assistent de camp i il·lustradora de l'excavació de Sir Leonard Woolley a la ciutat d'Ur. Aleshores era molt inusual que les dones solteres participessin en excavacions, i fins i tot es va considerar una situació escandalosa. Quan la situació va arribar als proveïdors de l'excavació, aquests van demanar que Katharine abandonès l'obra. Per solucionar la situació Leonard es va oferir a casar-se amb ella, però Katharine va posar la condició que no hi hagués contacte físic. Es van casar l'any 1927. L'escriptora Agatha Christie, dona de Max Mallowan, un dels arqueòlegs que treballaven a Ur, es va inspirar en Katharine per Louise Leidner, la víctima de la seva novel·la Murder in Mesopotamia traduïda al català Assassinat a Mesopotàmia. Va dirigir l'última temporada d'excavacions a Ur, el 1934.
Va morir 8 novembre 1945 als 58 anys.

## Bibliografia

* Katharine Woolley: Adventure Calls, Minton, Balch, 1929
* Agatha Christie: Murder in Mesopotamia, 1936, Assassinat a Mesopotàmia traducció de Gonçal Oliveros, Sabadell, Ed. La Llar de Llibre, 1989, 265 pàgines, ISBN 9788472793699 (Vol.97 de Col·lecció Nova terra)
* Andrea Rottloff: Die berühmten Archäologen (alemany), Mainz 2009, ISBN 978-3-8053-4063-2.
* Cristina Morató: Las damas de Oriente (castellà), Debolsillo, 2006, ISBN 9788497938976.

## Enllaços externs

* «Katharine Woolley» Arxivat 2014-08-21 a Wayback Machine., curta fitxa biogràfica del Penn Museum
# Tel·lurita

La tel·lurita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el seu nom en al·lusió al seu contingut en tel·luri.

## Característiques

La tel·lurita és diòxid de tel·luri, la seva fórmula química és TeO₂. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Els cristalls poden arribar a mesurar 2 cm; són aciculars, allargats al llarg de [001], o tenen forma de llistons aplanats en {100}, hi són comuns les estries paral·leles a [001]. També pot aparèixer en grups radials de cristalls en forma de feixos o arrodonits; també en forma de pols o massiva. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. És el dimorf de la paratel·lurita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la tel·lurita pertany a «04.De: Òxids i hidròxids amb proporció Metall:Oxigen = 1:2 i similars amb cations de mida mitjana; amb diversos poliedres» juntament amb els següents minerals: downeyita, koechlinita, russel·lita, koragoïta, tungstibita, paratel·lurita, bismutotantalita, bismutocolumbita, cervantita, estibiotantalita, estibiocolumbita, clinocervantita i baddeleyita.

## Formació i jaciments

La tel·lurita és un producte d'alteració de tel·luri i tel·lururs que apareix en les zones d'oxidació d'alguns dipòsits minerals hidrotermals. Va ser descoberta a Faţa Băii, a Zlatna (Província d'Alba, Romania). També ha estat descrita al Canadà, Espanya, els Estats Units, França, Hongria, el Japó, Mèxic, Myanmar, Polònia, la República Txeca, altres indrets de Romania, Rússia, el Tajikistan, Xile i la Xina.
Sol torbar-se associada a altres minerals com: tel·luri natiu, tetradimita, nagyagita i molts tel·lurats.

## Referències

* 1 2 «Tellurite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 3 «Tellurite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 16 de juliol 2012. [Consulta: 8 febrer 2018].
# Antíbol

Antíbol (nom català i occità; en francès Antibes) és un municipi sota l'estat francès, situat al departament dels Alps Marítims, a la regió de Provença – Alps – Costa Blava. L'any 2005 tenia 72.300 habitants.
Està ubicat dins la zona coneguda amb el nom de costa Blava, molt a prop del cap d'Antíbol, que li dona nom. La seva economia està basada en el turisme i l'exportació, i en destaquen les de flors, olives i taronges.

## Història

Designada inicialment amb el nom d’Antípolis, fou un establiment comercial de l'antiga Grècia fundat pels foceus procedents de Massàlia. Després s'integraria a l'Imperi Romà i de 1384 a 1608 fou possessió de la família Grimaldi.

## Llocs d'interès

* Museu Picasso d'Antíbol, ubicat al castell de Grimaldi, edifici del segle xvi
* Escola d'horticultura

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 4.135 | 5.270 | 4.792 | 5.095 | 5.565 | 5.939 | 5.615 | 5.976 | 6.163 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 6.657 | 6.829 | 6.064 | 6.843 | 6.752 | 5.923 | 6.461 | 7.401 | 9.329 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 10.947 | 11.753 | 12.198 | 12.768 | 20.456 | 26.071 | 25.014 | 23.574 | 27.064 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 35.439 | 47.547 | 55.960 | 62.859 | 70.005 | 72.454 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1948-1950 | Charles Guillaumont | |
| 1950-1953 | Henri Rambaud | |
| 1953-1959 | Marc Pugnaire | |
| 1959-1971 | Pierre Delmas | |
| 1971-1995 | Pierre Merli | UDF |
| 1995- | Jean Leonetti | UMP |

## Agermanaments

* Aalborg
* Kinsale (Cionn tSáile)
* Newport Beach
* Elat
* Desenzano del Garda
* Schwäbisch Gmünd
* Olímpia

## Vegeu també

* Ruta Napoleó.
* Ruta Alpina.

## Referències

* ↑ The New Encyclopædia Britannica, volum 1 (en anglès). Encyclopædia Britannica, 1992, p. 448-449.
# Apple Intelligence

Apple Intelligence és una plataforma d'intel·ligència artificial desenvolupada per Apple Inc. Basant-se en una combinació de processament al dispositiu i al servidor, es va anunciar el 10 de juny de 2024 a la WWDC 2024 com a característica d'Apple iOS 18, iPadOS 18 i sistemes operatius macOS Sequoia, que es van anunciar juntament amb Apple Intelligence. Apple Intelligence inclou una integració amb ChatGPT i serà gratuït per a tots els usuaris amb dispositius compatibles.

### Llançament
#### Versió beta

El 29 de juliol de 2024, Apple va llançar la versió beta d'Apple Intelligence amb el llançament de la beta per a desenvolupadors d'iOS 18.1, iPadOS 18.1 i macOS Sequoia 15.1. S'espera que el llançament públic d'aquestes versions i d'Apple Intelligence, en forma de beta, per a la tardor de 2024 (s'especula que seria a l'octubre).

#### Versió estable

No hi ha cap informació oficial sobre la durada del període de beta ni de quan s'alliberaria de manera estable al públic.

### Llengües compatibles

De moment només està disponible en anglès i, tot i que Apple ha anunciat la incorporació de més idiomes el 2025, no va aclarir durant el seu llançament quins seran. L'assistent de veu Siri no incorpora el català, com els altres existents al mercat d'altres grans companyies (Amazon, Google, Microsoft…), però tècnicament no hi ha cap inconvenient perquè la integració amb ChatGPT pugui fer-ho possible per algunes funcions d'Apple Intelligence.

## Vegeu també

* Model de llenguatge extens (LLM per les inicials en anglès)

## Referències

* ↑ «Apple's AI plans, iOS 18, and more at WWDC 2024» (en anglès). The Verge, 10-06-2024. [Consulta: 10 juny 2024].
* ↑ «Apple Intelligence Preview» (en anglès). Apple. [Consulta: 14 juny 2024].
* ↑ Roth, Emma. «Apple releases iOS 18.1 developer beta with the first ‘Apple Intelligence’ iPhone features» (en anglès), 29-07-2024. [Consulta: 29 juliol 2024].
* ↑ «Apple s'afegeix a la intel·ligència artificial generativa, sense incloure-hi el català d’entrada». Vilaweb, 15-06-2024. [Consulta: 16 juny 2024].

## Enllaços externs

* Apple Intelligence - Lloc web oficial
# Arxiu de l'Àrtida

L'Arxiu Mundial de l'Àrtida (Arctic World Archive, en anglès) és un arxiu de patrimoni digital pensat per a conservar-hi de manera segura dades digitals de tot el món i tenir-les disponibles en l'eventualitat que la resta de sistemes d'emmagatzematge de dades fallin.
Es va obrir a Svalbard, Noruega, el 27 de març de 2017, situat a l'interior de les muntanyes àrtiques, amb gel permanent i condicions climàtiques ideals. L'arxipèlag de Svalbard és una zona declarada com a desmilitaritzada per 42 països, la qual cosa fa de l’Arxiu Mundial un lloc ideal per guardar-hi dades valuoses. El que l'Svalbard Global Seed Vault representa per a les plantes, l'Arxiu Mundial ho és per al patrimoni digital mundial i per a tota mena de dades valuoses.
L’arxiu està gestionat per l'empresa de tecnologia noruega Piql, en col·laboració amb l'empresa minera governamental Store Norske Spitsbergen Kulkompani.
L’arxiu es troba dins d’una mina de carbó abandonada a Svalbard i es diu que és com una caixa forta nuclear. Les dades s'hi emmagatzemen fora de línia en una pel·lícula digital que té una vida útil d'uns 500 anys.
L'arxiu emmagatzema dades com ara una versió digitalitzada del Crit d'Edvard Munch per al Museu Nacional de Noruega i una versió digitalitzada de la Divina Comèdia per a la Biblioteca del Vaticà. El març de 2018, el programa de televisió científic alemany Galileo hi va dipositar el seu primer programa i hi va realitzar un documental. El març de 2019, la Diputació de Barcelona hi va dipositar els dos primers llibres d’actes, els documents més solemnes amb què compta la institució, els quals abasten la cronologia de 30 de novembre de 1812 fins al 12 de juliol de 1820.

## Referències

* ↑ Hansen, Kari Eldøen. «Dommedagshvelv åpner på Svalbard» (en noruec bokmål), 26-03-2017. [Consulta: 14 març 2019].
* ↑ CNN, Paul Lawlor. «Arctic 'doomsday' vault seeks to protect world's most precious data». [Consulta: 14 març 2019].
* ↑ «Arctic World Archive» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-04-18. [Consulta: 14 març 2019].
* ↑ «Look inside the doomsday vault that may hold the world’s most important data» (en anglès). [Consulta: 14 març 2019].
* ↑ Vincent, James. «Keep your data safe from the apocalypse in an Arctic mineshaft», 04-04-2017. [Consulta: 14 març 2019].
* ↑ «Alles van waarde ligt straks in een oude mijnschacht op Spitsbergen» (en neerlandès). [Consulta: 14 març 2019].
* ↑ «Galileo - Der Datenbunker Spitzbergen» (en alemany), 19-03-2018. [Consulta: 14 març 2019].
* ↑ «Martí Pujol, a l’acte del dipòsit d’arxius a l’Arxiu Mundial de l'Àrtida, situat a les illes Svalbard de Noruega.». [Consulta: 14 març 2019].