OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cogomina (desambiguació)

«Cogomina» té aquests significats:
En Micologia hi ha diferents espècies de bolets que contenen els mots cogomina al seu nom comú. La majoria de cogomines són bolets menuts i de cama prima, proveïts d’un anell o una calça i les espores blanques o blanquinoses. Les cogomines veres tenen les làmines lliures , les cogomines calçades les tenen annexes , adnates o escotades
Les espècies de cogomines més corrents són:

#### Cogomines veres

* Lepiota cristata, cogomina
* Lepiota helveola, cogomina bruna
* Lepiota brunneoincarnata, cogomina bru vermellosa
* Lepiota fuscovinacea, cogomina bru vinosa
* Lepiota castanea,cogomina castany
* Lepiota ignicolor, cogomina castany menuda
* Lepiota pseudohelveola, cogomina de dos anells
* Lepiota ignivolvata, cogomina de peu taronja
* Lepiota magnispora, cogomina de cama groga
* Lepiota clypeolaria, cogomina clipiada
* Lepiota lilacea, cogomina lila
* Lepiota subincarnata, cogomina rosada
* Echinoderma asperum, cogomina aspra
* Echinoderma calcicola, cogomina aspra bruna
* Echinoderma hystrix, cogomina aspra fosca
* Echinoderma echinaceum, cogomina aspra menuda
* Leucoagaricus cinerascens, cogomina cendrosa
* Leucoagaricus sericifer, cogomina blanca menuda
* Leucoagaricus badhamii, cogomina de Badham
* Leucoagaricus barssii, cogomina radicada
* Leucoagaricus croceovelutinus, cogomina de sang
* Leucoagaricus melanotrichus, cogomina grisenca
* Floccularia luteovirens, cogomina groc verdosa
* Leucocoprinus leucothites, cogomina blanca
* Leucocoprinus birnbaumii, cogomina groga dels testos
* Leucocoprinus brebissonii, cogomina blanca d’escates brunes
* Leucocoprinus cepistipes, cogomina blanca dels testos
* Cystolepiota pulverulenta, cogomina bruna
* Melanophyllum haematospermum, cogomina roja
* Melanophyllum eyrei, cogomina turquesa

#### Espècies de cogomines calçades

* Cystoderma amianthinum, cogomina calçada
* Cystodermella terryi, cogomina calçada ataronjada
* Cystodermella cinnabarina, cogomina calçada cinabarí
* Cystodermella granulosa, cogomina calçada rovellada
* Cystoderma jasonis, cogomina calçada fosca
* Cystoderma carcharias, cogomina calçada rosàcia

## Referències

* 1 2 3 Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia. II. El Papiol: Editorial Efadós, 2022. ISBN 978-84-18243-12-7.
* ↑ Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
# Rels B

Daniel Heredia Vidal (Palma, 18 d'octubre de 1993), conegut professionalment pel nom Rels B, és un raper, compositor i productor musical mallorquí. És considerat un dels grans representants de la nova generació del hip hop espanyol.

## Carrera

Rels B va començar la seva carrera musical molt jove. Inicialment es va dedicar a ser productor, encara que ja va gravar un parell de cançons durant aquella època. El 2014 fa el seu debut oficial amb l'EP Change or Die, el 2014.
El 2015 publica el seu segon EP Player Hater. Conté en vuit cançons produït per Itchy & Buco Sounds, mesclades i masteritzades per Quiroga. Cançons com Don't Tell My Mama, Word Up, Big Pla $, Hood Girl i Palm Tree aporten un èxit massiu a les xarxes socials i milions de visites a YouTube. Al mateix temps, el videoclip Mary Jane, amb el qual va obtenir una gran acceptació del públic, fou produït per Itchy & Buco Sounds i Nibiru Films.
L'any 2016 va estrenar els videoclips de Skinny Flakkkkkkk i Tienes el Don a YouTube, amb els quals va captar l'atenció d'altres representants del gènere. El seu primer àlbum, Boys Don't Cry es llançà el mateix any amb un total de 12 cançons i produït per Itchy & Buco Songs i dirigit per Quiroga.
L'any 2017 va tornar amb un projecte audiovisual que consistia en diverses cançons amb Indigo James: 'Nueva generación', 'A solas', 'Lord Forgive Me' i 'I Know'. Després llançà la cançó “Libres” i el videoclip de “Rock & Roll”, amb el qual va acumular més de 2 milions de visualitzacions en menys d'un mes.
L'any 2019, el mallorquí va celebrar el seu aniversari i llançà l'àlbum Happy Birthday Flakko.
A finals de l'any 2020 amb l'àlbum La Isla LP consta de 10 cançons que tracten del confinament, de desamor i de la seva illa natal, Mallorca.

## Discografia

Àlbums
* Boys Don't Cry (2016)
* Inéditos (2017)
* Vida Play (2018)
* Flakk Daniel's LP (2018)
* Happy Birthday Flakko (2019)
* La Isla LP (2020)
* a new star 1993 (2024)

## Referències

* ↑ «Quién es Rels B, el rapero español que conquista Latinoamérica» (en castellà), 09-10-2020. [Consulta: 11 novembre 2021].
* ↑ «Biografía de Rels B» (en castellà). [Consulta: 11 novembre 2021].
* ↑ CMTV. «CMTV - Biografía de Rels B» (en castellà). [Consulta: 11 novembre 2021].
# Gerard Reve

Gerard Reve, nascut com Gerard Kornelis van het Reve (Amsterdam, 14 de desembre de 1923 - Zulte, 8 d'abril de 2006), fou un escriptor i poeta neerlandès. Juntament amb W.F. Hermans i Harry Mulisch, és considerat un dels «tres grans» de la literatura neerlandesa de postguerra. El 2001, com que era impedit per la malaltia d'Alzheimer, el seu espòs, Joop Schafthuizen, va rebre al seu nom el prestigiòs Premi de les Lletres neerlandeses.

## Referències

* ↑ «Gerard Reve». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cossypha

Cossypha és un gènere d'ocells de la família dels muscicàpids (Muscicapidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.1, 2022) aquest gènere està format per 14 espècies:
* Cossypha albicapilla - Còssifa de coroneta blanca.
* Cossypha anomala - Còssifa olivaci.
* Cossypha archeri - Còssifa d'Archer.
* Cossypha caffra - Còssifa del Cap.
* Cossypha cyanocampter - Còssifa alablau.
* Cossypha dichroa - Còssifa bicolor.
* Cossypha heinrichi - Còssifa capblanc.
* Cossypha heuglini - Còssifa de Heuglin.
* Cossypha humeralis - Còssifa gorjablanc.
* Cossypha isabellae - Còssifa d'Isabel.
* Cossypha natalensis - Còssifa de capell roig.
* Cossypha niveicapilla - Còssifa de coroneta nevada.
* Cossypha polioptera - Rossinyol alagrís.
* Cossypha semirufa - Còssifa de Rüppell.
Tanmateix, en el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019), es comptabilitzen 8 espècies, doncs es segueix un altre criteri taxonòmic, amb les següents divergències:
- C. isabellae és considerat dins del gènere Oreocossypha (O. isabellae). Aquest gènere no és reconegut pel COI.
- C. polioptera és considerat dins del gènere Sheppardia (S. polioptera).
-4 espècies de còssifes són considerades dins del gènere Dessonornis: C. anomala (D. anomalus); C. archeri; C. caffra (D. caffer) i C. humeralis. Val a dir que també es consideren com a espècies de ple dret dins d'aquest altre gènere a 2 tàxons considerats subespècies de C. anomala, per part del COI:
* Dessonornis mbuluensis - Còssifa de Mbulu (Cossypha anomala mbuluensis, segons el COI).
* Dessonornis macclounii - Còssifa de MacClounie (Cossypha anomala macclounii, segons el COI).
Val a dir que durant un temps el COI va considerar dins del gènere Cossyfa a la Còssifa d'Angola, basat en els resultats d'un estudi filogenètic molecular publicat el 2010. Tanmateix, en la versió 12.1, 2022 el COI va reveure la seva decisió i tornà a classificar aquesta espècie en dins del gènere Xenocopsychus (X. ansorgei), criteri que havia sigut mantingut pel Hanbook.

## Referències

* 1 2 «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 700-701. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Sangster, G.; Alström, P.; Forsmark, E.; Olsson, U. «Multi-locus phylogenetic analysis of Old World chats and flycatchers reveals extensive paraphyly at family, subfamily and genus level (Aves: Muscicapidae)». Molecular Phylogenetics and Evolution, 57, 1, 2010, pàg. 380–392. DOI: 10.1016/j.ympev.2010.07.008. PMID: 20656044.
* ↑ «Chats, Old World flycatchers». World Bird List Version 6.2. International Ornithologists' Union.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 700. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Nikos Papatakis

Nikos Papatakis (grec: Νίκος Παπατάκης), també anomenat Nico (5 de juliol de 1918 – 17 de desembre de 2010), va ser un guionista, director i productor de cinema d'origen grec-etíop naturalitzat francès.

## Biografia
### Carrera artística

En 1939 va emigrar i es va establir en París, on va començar a treballar com a extra en algunes pel·lícules. En 1947, Papatakis va ser un dels creadors del teatre-cabaret La Rose rouge, que va dirigir fins a 1956. Aquest club va servir de trampolí per a artistes del moment, com el quartet vocal "Le Frères Jacques" (Els germans Jacques) o la cantant Juliette Gréco.
En 1957, Papatakis es va mudar a Nova York, on va conèixer a John Cassavetes, coproduint la pel·lícula Shadows, estrenada en 1959. En 1963, va realitzar la seva primera pel·lícula com a director, Les Abysses, la qual va sorprendre a l'audiència i va ser inscrita al 16è Festival Internacional de Cinema de Canes. La pel·lícula es va basar en l'obra de teatre Les criades (francès: Les Bonnes) de Jean Genet. En 1967 va dirigir Els pastors del desordre (grec: Οι βοσκοί). Durant la Guerra d'Algèria, Papatakis va participar activament en el Front d'Alliberament Nacional, per la qual cosa s'absentà un temps del cinema. Va tornar en 1986 amb una pel·lícula rodada en grec, Η Φωτογραφία (La fotografia). En 1991 va realitzar el seu últim film, titulat en fránces, Les Équilibristes (Els equilibristes).

### Vida personal

Va estar casat amb l'actriu Anouk Aimée entre 1951 i 1954, amb qui va tenir una filla, Manuela Papatakis (n. 1951). Entre 1967 i 1982 va estar casat amb l'actriu Olga Karlatos, matrimoni del qual va néixer Serge Papatakis (n. 1967).
Nikos Papatakis va morir en París, el 17 de desembre de 2010, als 92 anys d'edat.

## Referències

* 1 2 «La Rose rouge. Paris» (en francés). [Consulta: 17 diciembre 2020].
* ↑ «Les Abysses» (en francés), 1963. [Consulta: 17 diciembre 2020].
* ↑ Certificat de defunció registrat per l'Ajuntament de París
* ↑ (francès) Fin de l’aventure pour Nikos Papatakis (Fin de la aventura de Nikos Papatakis),telerama.fr, 23 de diciembre de 2010
# David Lozano Riba

David Lozano Riba (Terrassa, 21 de desembre de 1988), és un ciclista català, professional des del 2013 i actualment al Team Novo Nordisk. Com tots els seus companys d'equip, pateix de diabetis tipus 1.
Combina la carretera amb el ciclocròs i el ciclisme de muntanya.

## Palmarès en ciclocròs

* 2006
** Campió d'Espanya júnior de ciclocròs
* 2007
** Campió d'Espanya sub-23 de ciclocròs
* 2008
** Campió d'Espanya sub-23 de ciclocròs
* 2009
** Campió d'Espanya sub-23 de ciclocròs
* 2010
** Campió d'Espanya sub-23 de ciclocròs

## Palmarès en ciclisme de muntanya

* 2007
** Campió d'Espanya sub-23 en Camp a través
* 2009
** Campió d'Espanya sub-23 en Camp a través
* 2010
** Campió d'Espanya sub-23 en Camp a través

## Palmarès en ruta

* 2018
** Vencedor d'una etapa al Tour de Ruanda

## Referències

* ↑ Sánchez, Borja «De la malaltia a l'elit». lesportiudecatalunya.cat, 13-09-2016 [Consulta: 23 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
* Fitxa a enciclopedia.cat
# Cases parroquials de l'església de la Santa Creu

Les Cases parroquials de l'església de la Santa Creu és una obra de Cabrils (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Cases parroquials o despatxos parroquials adossats a l'església de la Santa Creu. Per l'estil i l'emplaçament, malgrat les reformes i els afegits, degué ser construït a la mateixa època que l'edifici actual de l'església, ja que poc abans de la finalització d'aquesta ja era una parròquia independent respecte de Vilassar. L'edifici és d'una planta i pis, elevat respecte la plaça amb un pati tancat per una nova construcció perpendicular a la primera.

## Referències

* ↑ «Cases parroquials de l'església de la Santa Creu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# Shunko (pel·lícula)

Shunko és una pel·lícula argentina de 1960, dirigida pel xilè Lautaro Murúa sobre una coneguda novel·la d'igual nom de Jorge W. Ábalos. Va ser protagonitzada per Lautaro Murúa i Raúl del Valle, amb guió del notable escriptor paraguaià Augusto Roa Bastos i música d'un innovador en el tractament de la música clàssica com Waldo de los Ríos. Estrenada el 17 de novembre de 1960. Premi Cóndor de Plata a la millor pel·lícula de 1961.

## Sinopsi

L'argument tracta sobre la relació entre un mestre (Lautaro Murúa), educat en la gran ciutat, que és destinat a una escola rural a la província de Santiago del Estero, en la qual els alumnes són quítxua parlants. Inicialment els prejudicis etnocentristes del mestre i la seva ignorància de la cultura quítxua i els nens, el porten a entrar en conflicte amb els seus alumnes i a distanciar-se d'ells. A poc a poc és el mestre el que comença a aprendre dels seus alumnes i a establir una relació de respecte i aprenentatge mutu.

## Miscel·lània

* El guió està realitzat sobre una coneguda novel·la del mateix nom de Jorge W. Ábalos, traduïda a diversos idiomes i utilitzada moltes vegades com a llibre de lectura a les escoles primàries argentines. Ábalos va ser un destacat científic (entomòleg) argentí, que es va exercir com a mestre rural a Santiago del Estero, d'on va prendre les vivències que bolca en la seva novel·la.
En la vida real Shunko és Benicio Palavecino, un santiagueny nascut en 1929, que vivia al poble de Tacañitas, a la vora del Río Salado, que va ser alumne de Jorge W. Ábalos, en la segona meitat de la dècada del 30 i que després va migrar al Gran Buenos Aires per a treballar des de 1953 a l'Hipòdrom de San Isidro, com a cuidador de cavalls. En 2000, Palavecino, amb 70 anys, va ser entrevistat pel periodista Jorge Rouillon i quan aquest li va preguntar que li quedava d’Ábalos, aquell va contestar amb senzillesa:
| « | A ser gent, saber respectar i parlar en castellà. | » |
| — Benicio Palavecino, "Shunko" |||

## Actors

* Lautaro Murúa
* Raúl del Valle
* Fanny Olivera
* Orlando Sacha
* Gabriela Schóo
* Ángel Greco
* Graciela Rueda
* Trinidad Ledesma
* Marta Roldán
* Oscar Llompart
* Raúl Parini
* Ramón del Valle García
* Guillermina Rosenstein
* Beatriz Abre
* Ramona Ledesma

## Premis

* Premi Cóndor de Plata a la millor pel·lícula (1961)
* Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata (1961): millor pel·lícula en castellà

## Referències

* 1 2 Rouillon, Jorge (2000). Shunko evoca a su maestro. Tiene 70 años, cuida caballos y recuerda con cariño a Jorge W. Abalos, que lo inmortalizó, La Nación, 23 de enero de 2000.

## Enllaços externs

* Shunko a YouTube
# Sally Carson

Sylvia Mary Margaret Carson (30 de setembre de 1902 - 21 de juny de 1941), coneguda com a Sally Carson, va ser una escriptora anglesa que va publicar la novel·la Crooked Cross (1934), en què predeia l'amenaça nazi a Alemanya. La novel·la es va reeditar l'abril de 2025.

## Primers anys

Carson, que tenia dues germanes grans, va néixer el 30 de setembre de 1902 a Thornton Heath (Surrey). El seu pare, Arthur Louis Carson, va morir quatre anys més tard i la seva mare, Charlotte Winstanley Stratford, va criar la família a Dorset.

## Obra literària

Carson va escriure Crooked Cross mentre estava de vacances a Baviera. El 1935 es va estrenar una versió teatralitzada al Birmingham Repertory Theatre, produïda per Herbert Prentice. També es va representar al Westminster Theatre, al West End de Londres, protagonitzada per Anne Firth el 1937.
Segons un article de 2025 a The Observer, Crooked Cross "tracta la creixent desafecció d'un grup de joves alemanys que se senten perduts i ignorats i, per tant, es dirigeixen cap a un nou líder autoritari". D'aquesta manera, el llibre "va predir l'escala de l'amenaça nazi".
Posteriorment, va escriure dues novel·les més, The Prisoner (1936) i A Traveller Came By (1938).

## Vida personal

Carson es va casar amb l'editor Eric Humphries (1894-1968; el seu segon matrimoni), fill del cofundador de Lund Humphries, a Londres el 1938. Vivien a Thorpe (North Yorkshire) i van tenir tres fills. Va morir de càncer de mama el 21 de juny de 1941, a 38 anys, en una residència geriàtrica a Leeds.

## Notes

* ↑ Crooked Cross es refereix a la forma de l'esvàstica nazi.
* ↑ El llibre d'esborrany de Prentice i una carta per a ell de Carson estan en custodiats a la Biblioteca Pública de Nova York.

## Referències

* 1 2 3 Thorpe, Vanessa «Rediscovered, a young English novelist's warning of the Nazi threat». The Observer, 08-02-2025.
* 1 2 3 «Sally Carson». Persephone Books. [Consulta: 8 febrer 2025].
* ↑ «Family tree of Sylvia Mary Margaret (Sally) Carson». Geneanet.
* ↑ Wood, Heloise (2024-12-16). «Persephone Books reprints Sally Carson's 'forgotten masterpiece'». The Bookseller.
* 1 2 Elkind, Elisabeth. Guide to the Herbert M. Prentice papers 1925-1960. The New York Public Library Billy Rose Theatre Division.
* ↑ «'Crooked Cross' in London; Play by Sally Carson Concerns Love Tragedy of Nazi Regime.». The New York Times, 14-01-1937.
* ↑ «'Crooked Cross' Rehearsed Reading». Persephone Books. [Consulta: 9 febrer 2025].
* ↑ Midas PR (16 December 2024). "Forgotten literary masterpiece about rise of fascism, Crooked Cross, published by Persephone Books". Nota de premsa.
* 1 2 Behrens, Steven. «Family tree of Eric Beresford Humphries MC OBE [SIC]» (en anglès). Geneanet. [Consulta: 8 febrer 2025].
* ↑ «Family tree of Sylvia Mary Margaret (Sally) Carson». Geneanet.
# Eunate Arraiza Otazu

Eunate Arraiza Otazu (Biurrun-Olkotz, Navarra, 3 de juny de 1991) és una futbolista navarresa, coneguda per ser l'única jugadora amb discapacitat auditiva de la lliga espanyola.
Defensa, però també migcampista i lateral, es formà a les categories de formació de la Sociedad Deportiva Lagunak. Debutà als catorze anys amb l'equip navarrès a la Primera Divisió Femenina. La temporada 2012-13 fitxà per l'Athletic Club de Bilbao, amb el qual ha guanyat una Lliga espanyola (2015-16) i ha competit a la Lliga de Campions Femenina de la UEFA. També ha guanyat set Copes del País Basc (2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2021, 2023). És internacional amb la selecció espanyola des de l'octubre de 2017 i ha competit amb la selecció de futbol del País Basc en tres ocasions, marcant dos gols.

## Palmarès

* 1 Lliga espanyola de futbol femenina (2015-16)
* 7 Copes del País Basc de futbol femenina (2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2021, 2023)

## Referències

* ↑ Bonals, Laia. «Eunate Arraiza, la única futbolista sorda de Primera División: "Soy como todas mis compañeras aunque la gente piense que no"» (en castellà). El Periódico, 10-05-2023. [Consulta: 4 agost 2023].
* ↑ «La perseverancia premió a Eunate» (en castellà). UEFA, 19-12-2018. [Consulta: 4 agost 2023].
* ↑ «Eunate Arraiza es la reina de las asistencias» (en castellà). RFEF, 09-12-2020. [Consulta: 4 agost 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Eunate Arraiza Otazu - Athletic Club
* Fitxa d'Eunate Arraiza Otazu - La Liga
# Pantalons tradicionals francesos

Els pantalons tradicionals francesos que portaven els soldats francesos van suposar un problema, ja que els soldats i tiradors enemics podien veure el color des de molt lluny perquè eren vermells. Això causa moltes baixes entre els soldats francesos. Els pantalons francesos es van utilitzar en les Guerres Napoleòniques, en la Guerra de Crimea, en la Guerra francoprussiana i sobretot en la primera guerra mundial. Els pantalons vermells no van ser l'únic problema per l'exèrcit gal, sinó també les jaquetes vermelles els cascs decorats i el seu plomall.

## Guerra de Crimea

A la batalla de Balaklava uns regiments de cavalleria lleugera de "Jaegers", "dragoons" i "llancers" comandats per Lord Cardigan va atacar les posicions russes armades amb canons. Quan la cavalleria es va acostar als canons els van bombardejar i després van començar a utilitzar bots de metralla (un tipus de bala de canó que es feia servir quan l'exèrcit enemic s'apropava a la batalla). Dels 661 homes que van començar a atacar als més de 5.200 russos només hi van sobreviure uns pocs.

## Primera Guerra Mundial

Per raons tradicionals, no fou fins després de la Primera Guerra Mundial que l'exèrcit gal va decidir canviar el color dels pantalons a uns més blaus.

## Referències

* 1 2 «L’uniforme du fantassin français en 14-18 « Culture, Histoire et Patrimoine de Passy». [Consulta: 17 novembre 2024].
* ↑ «Battle of Balaclava». [Consulta: 17 novembre 2024].
# Emidòpids

Els emidòpids (Emydopidae) són una família de sinàpsids dicinodonts que visqueren a Àfrica durant el Permià mitjà i superior, fa entre 254,2 i 259,9 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Sud-àfrica i Zàmbia. Es diferencien d'altres dicinodonts per la presència de crestes palatines anteriors laterals, la ubicació de les dents postcanines superiors prop de la vora lateral del maxil·lar superior i, possiblement, la presència de dents no caniniformes prop de la vora lateral del maxil·lar superior.

## Referències

* ↑ Entrada «Emydopidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 2 febrer 2025].
* ↑ «Emydopidae» (en anglès). Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 2 febrer 2025].