OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Roberto Cino Uliambre

Roberto Cino Uliambre (Asunción, 25 de maig de 1954 - Asunción, 22 de novembre de 2015) fou un futbolista paraguaià de les dècades de 1970 i 1980.

## Trajectòria

Començà la seva trajectòria al Club Sol de América, club amb el qual amb 15 anys debutà a la primera divisió paraguaiana. Més tard jugà a Cerro Porteño, un dels grans clubs paraguaians, on fou campió nacional, i el 1973 fou traspassat al RCD Espanyol. Això no obstant, després de la primera temporada, es trobà amb el problema que el club tenia les dues places d'estrangers cobertes, amb Luis César Ortiz Aquino i Sanny Aslund, i Carlos Caszely la temporada següent. La temporada 1974-75 fou cedit al Club Olimpia d'Asunción i la següent no va jugar a la lliga, només alguns amistosos. Finalment retornà a l'Espanyol la temporada 1976-77, tot i no ser titular indiscutible. El 1977 jugà una temporada a la UD Salamanca a primera divisió i a continuació dues més al Getafe Deportivo a Segona. A inicis de la dècada dels 1980 jugà a Mèxic, primer al Cruz Azul la temporada 1981-82 y la següent al CF Monterrey. Acabà la seva carrera al Club Nacional d'Asunción encara jove, ja que només tenia 30 anys.
Un gol seu donà al Paraguai el títol del campionat Sud-americà sots 20 de l'any 1971. A més fou tres cops internacional absolut l'any 1973, quan encara no havia complert els 20 anys, disputant les eliminatòries del Mundial de 1974.

## Referències

* ↑ «Muere Roberto Cino, ex jugador perico de los años 70». Mundo Deportivo, 23-11-2015. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 3 «El lesionado que nos consagró». La Nación, 04-02-2013. [Consulta: 20 abril 2013].
* ↑ «ROBERTO CINO ULIAMBRE». fuerzaperica.com. [Consulta: 20 abril 2013].
* ↑ «ROBERTO CINO». mediotiempo.com. [Consulta: 20 abril 2013].
* ↑ «Roberto Cino». national-football-teams.com. [Consulta: 20 abril 2013].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Scinax hiemalis

Scinax hiemalis és una espècie de granota de la família dels hílids endèmica del Brasil. Aquesta espècie és coneguda a l'estat de São Paulo. Habita a 700-900m sobre el nivell del mar. Es tracta d'una espècie terrestre i d'aigua dolça. El seu hàbitat natural s'inclouen boscos tropicals o subtropicals secs i a baixa altitud, rius i maresmes d'aigua dolça. L'espècie es troba a les vores del bosc primari i secundari en la vegetació baixa prop de masses d'aigua, com estanys i rierols de corrent lent. Els ous són dipositats prop de la superfície de l'aigua i s'adjunten a la vegetació en els rierols de corrent lent. No s'ha registrat des hàbitats antropogènics. És una espècie comuna. Està amenaçada d'extinció per la destrucció del seu hàbitat natural. L'espècie és coneguda a partir de dues àrees protegides. Es necessita més investigació sobre l'amplitud dels requisits de l'ocurrència i ecològics de l'espècie. Cal més investigació per a resoldre la confusió taxonòmica dins del gènere Scinax.

## Referències

* ↑ Sergio Potsch de Carvalho-e-Silva; Ana Maria Telles. Scinax hiemalis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 31-08-2014.
# Nicola Capo Baratta

Nicola Capo Baratta, més conegut com a Nicolàs Capo, doctor Capo o professor Capo (Laurito, Itàlia, 1899 - Barcelona, 1977) fou un naturista italià establert a Catalunya. Va ser un gran divulgador de la trofologia, que defensa el nudisme i una dieta per regenerar les malalties produïdes per una mala alimentació. Es definia a si mateix com a humanista, lliurepensador i pacifista –va ser un gran admirador de Gandhi, amb qui es cartejà.
Amb 12 anys va emigrar a l'Uruguai juntament amb el pare –vidu– i cinc germans. A l'Uruguai es convertí en defensor del naturisme. El 1920 fundà, amb el naturòpata gallec Jose Castro Blanco, l'Escuela Libre Naturista a Montevideo. El 1923 es va traslladar a la península Ibèrica, primer a Vigo i poc després a Barcelona, on el 1925 fundà l'Escola d'Ensenyança Trofològica Naturista Pentalfa, que edità la revista Pentalfa (1926-1937). Escola i revista van esdevenir un dels referents més importants del naturisme a la península. El 1938 es va haver d'exiliar i va entrar al camp de concentració d'Argelers. Va tornar a Catalunya i el van detenir i enviar al batalló disciplinari a Nanclares de Oca del 1941 al 1944; a més, va haver de passar per la presó Model en diferents ocasions. El 1951 va constituir la Penya Vegetariana de Barcelona i la Federació Vegetariana Espanyola. Capo tenia un despatx al carrer de Pelai de Barcelona, on rebia els pacients.
Nicola Capo es va casar amb Ramona Perera (1904-1981), filla de les Borges Blanques, amb la qual va tenir tres fills: Apolo, Edeina i Odina. Hi ha documents de Capo a l'Arxiu de Salamanca, que la filla ha reclamat.

## Obra

* Trofología práctica (1923)
* El secreto del electromagnetismo de los elementos naturales

## Referències

* 1 2 Olesti, Isabel. «La herencia de Capo». El País. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Biografia». Vida Natural. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Hija del naturista Nocolás Capo espera recibir pronto documentos expoliados». El País, 13-07-2011. [Consulta: 21 febrer 2016].

## Bibliografia

* Capo, Odina; Capo, Sonia; Serrano, Patricia; Freixes, Sergi; Pros, Miquel (pr.). Recetario del profesor Capo : el impulsor de la cocina vegetariana. Barcelona: Larousse, 2016. ISBN 9788416641055.

## Enllaços externs

* Homenatge al professor Nicolàs Capo (2014)
# Anyells

Anyells és un veïnat del terme municipal de Corçà a la comarca del Baix Empordà (Girona) situat un 1 km al nord-oest de la vila. El veïnat, relacionat estadísticament el 1989, consta actualment com un disseminat de Corçà. El paratge d'Anyells, està format per unes quinze masies disperses entre boscos i camps de conreu.
Segons l'Onomasticon Cataloniae el mot s'hauria originat al segle x, relacionat amb l'abundància de corrals d'ovelles al poble. De la mateixa manera que el nom del riu Rudonell, que discorre per la zona, seria una dissimilació de riu d'Anyell.
El 1316, en uns capítols matrimonials, s'hi escriu que el veïnat d'Anyells pertanyia a la parròquia de Corçà.

## Referències

* ↑ «Anyells». enciclopèdia.cat, GEC, 2021. [Consulta: 17 setembre 2021].
* ↑ «Nomenclàtor estadístic d'entitats de població de Catalunya». IDESCAT, 2020. [Consulta: 17 setembre 2021].
* ↑ «Corçà, Què fer-hi?». Agència Catalana de Turisme, 2021. [Consulta: 17 setembre 2021].
* ↑ Coromines, J.. Onomasticon Cataloniae. Curial Edicions Catalanes, 1989, p. Volum: II Pàgina: 208 Columna: b Línia: 57. ISBN 8472568253, 9788472568259.
* ↑ «Mas Bofill. Corçà (masos del Baix Empordà)». Portal Gironí, 1998. [Consulta: 17 setembre 2021].
# Rogelio Delgado

Rogelio Delgado (12 d'octubre de 1959) és un exfutbolista paraguaià.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 1986. També disputà la Copa Amèrica de 1983, 1987 and 1989. Fou 53 cops internacional.

## Referències

* ↑ «Paraguay's World Cup squad 1986». planetworldcup.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ rsssf: Copa América 1983 a rsssf
* ↑ rsssf: Copa América 1987 a rsssf
* ↑ rsssf: Copa América 1989 a rsssf
* ↑ rsssf: Paraguay record international footballers a rsssf
# Carlos Martínez Diarte

Carlos Martínez Diarte, també conegut com a Lobo Diarte, (Asunción, 26 de juny de 1954 - València, 29 de juny de 2011) fou un futbolista i entrenador de futbol paraguaià.

## Trajectòria

Començà la seva trajectòria a l'Olimpia de la seva ciutat natal, on amb 16 anys debutà a l'equip professional. A l'Olimpia fou campió de lliga al seu país. L'any 1973 fou fitxat pel Reial Saragossa a Espanya on formà part de l'equip conegut com els Zaraguayos (en referència als diversos jugadors paraguaians que hi jugaven, com ara, Saturnino Arrúa i Felipe Ocampos). El 1976 fou fitxat pel València CF on formà una brillant davantera amb Mario Kempes i Johnny Rep. També defensà els colors de UD Salamanca (1979-1980), Reial Betis (1980-1983) i AS Saint-Étienne (1983-1985). Es retirà del futbol en actiu al seu club d'origen, Olimpia d'Asunción.
Com a entrenador dirigí el Gimnàstic de Tarragona el 2002. Els darrers anys de la seva vida fou seleccionador de Guinea Equatorial.

## Palmarès
### Olimpia Asunción

* Lliga paraguaiana de futbol: 1971, 1987

### València CF

* Copa del Rei: 1979

## Referències

* ↑ Lobo Diarte ..., Diari Información
* ↑ Ros, Cayetano. «"En el fútbol ya no hay cabeceadores" - Entrevista juny 2011» (en castellà). El País, 13-06-2011. [Consulta: 15 octubre 2015].
* ↑ Carlos Diarte, nuevo seleccionador nacional de Guinea Ecuatorial - Teledeportes Digital Arxivat 2010-07-23 a Wayback Machine. 14-07-09

## Enllaços externs

* Perfil a weltfussball Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* Perfil a Club Olimpia Arxivat 2007-05-26 a Wayback Machine.
# Rodolfo Gamarra

Rodolfo Gamarra (10 de desembre de 1988) és un futbolista paraguaià.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 2010. Debutà professionalment al Club Libertad el 18 de novembre de 2008. El 20 de maig de 2009 marcà el seu primer gol professional davant el 12 de Octubre.

## Referències

* ↑ Rodolfo Gamarra a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Paraguay's World Cup squad 2010». planetworldcup.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ Sergio Peña. «Tacuary también le pone freno a Libertad» (en castellà). ABC Digital, 12-11-2008. Arxivat de l'original el 2012-02-29. [Consulta: 11 juny 2010].
* ↑ Sergio Peña. «Libertad se arrima a Cerro» (en castellà). ABC Digital, 21-05-2009. Arxivat de l'original el 2012-02-29. [Consulta: 11 juny 2010].
# Juan Vicente Lezcano

Juan Vicente Lezcano (5 d'abril de 1937 - 6 de febrer de 2012) fou un futbolista paraguaià.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 1958.

## Referències

* ↑ «La partida de Juan Vicente Lezcano» (en castellà). ABC Color, 07-02-2012. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2018. [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ «Luto en el fútbol paraguayo, con la muerte de dos campeones de América» (en castellà). Paraguay.com, 06-02-2012.
* ↑ Mamrud, Roberto. «Paraguay - Record International Players». RSSSF, 17-06-2009. [Consulta: 20 agost 2009].
# Eulogio Martínez Ramiro

Eulogio Martínez Ramiro (Asunción, 11 de juny de 1935 - Barcelona, 30 de setembre de 1984) fou un futbolista paraguaià que va adquirir renom internacional a les files del FC Barcelona, on va militar durant sis temporades. Va ser internacional amb la selecció espanyola.

## Trajectòria

La posició natural d'Eulogio Martínez era de davanter centre i destacava per la seva gran tècnica i habilitat amb la pilota als peus i el seu olfacte de gol. Va ser el màxim golejador del Barça durant tres temporades (1956-1957, 1957-1958 i 1959-1960). La seva màxima marca va assolir-la fent set gols en un mateix partit als vuitens de final de la Copa d'Espanya enfront l'Atlètic de Madrid.
L'any 1957, va marcar el primer gol del Barça al Camp Nou contra una selecció de Varsòvia, en la inauguració oficial del camp.
El 1962 va deixar el FC Barcelona i va fitxar per l'Elx CF. Va tancar la seva carrera esportiva a màxim nivell a l'Atlètic de Madrid. Va defensar la samarreta nacional paraguaiana en vuit ocasions. També fou internacional amb Espanya i Catalunya.
Va morir l'any 1984 a conseqüència d'un greu accident automobilístic.

### Trajectòria als Països Catalans

| Temporada | Club | Títols assolits |
| 1956-1962 | FC Barcelona | Lliga (2) - Copa (2) - Copa Fires (2) |
| 1962-1964 | Elx CF | |

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Eulogio Martinez ha muerto». Mundo Deportivo, 01-10-1984. [Consulta: 17 gener 2016].
# Jolanda Neff

Jolanda Neff (Sankt Gallen, 5 de gener de 1993) és una ciclista suïssa que combina les curses en carretera amb el ciclisme de muntanya especialment en la disciplina de marató i a la de camp a través.

## Palmarès en ciclisme de muntanya

* 2011
** Campiona d'Europa júnior en Camp a través
* 2012
** Campiona del món sub-23 en Camp a través
** Campiona d'Europa sub-23 en Camp a través
** Campiona de Suïssa en Camp a través per eliminació
* 2013
** Campiona del món sub-23 en Camp a través
** Campiona de Suïssa en Camp a través per eliminació
* 2014
** Campiona del món sub-23 en Camp a través
** 1a a la Copa del món en Camp a través
** Campiona de Suïssa en Camp a través
* 2015
** Medalla d'or als Jocs Europeus en Camp a través
** Campiona d'Europa en Camp a través
** 1a a la Copa del món en Camp a través
* 2016
** Campiona del món en Marató
** Campiona d'Europa en Camp a través
** Campiona d'Europa en Camp a través per relleus (amb Marcel Guerrini, Vital Albin i Lars Forster)
** Campiona de Suïssa en Camp a través
* 2017
** Campiona del món en Camp a través
** Campiona del món en Camp a través per relleus (amb Filippo Colombo, Joel Roth, Sina Frei i Nino Schurter)
** Campiona de Suïssa en Camp a través
* 2018
** Campiona del món en Camp a través per relleus
** Campiona d'Europa en Camp a través
** Campiona de Suïssa en Camp a través
* 2019
** Campiona d'Europa en Camp a través
* 2020
** Campiona de Suïssa en Camp a través
* 2021
** Medalla d'or als Jocs Olímpics del 2016 en Camp a través
** Campiona de Suïssa en Camp a través
* 2022
** Campiona de Suïssa en pista curta

## Palmarès en ruta

* 2015
** Campiona de Suïssa en ruta
* 2016
** 1a a la Volta a Polònia i vencedora de 2 etapes
* 2018
** Campiona de Suïssa en ruta
* 2023
** 1a al Trofeu Ponente in Rosa i vencedora de 2 etapes

## Referències

* ↑ «Jolanda Neff». UCI.org. Union Cycliste Internationale. [Consulta: 9 gener 2023].
* ↑ «Neff wins cross country World Cup in Meribel: Dahle Flesjaa and Ferrand Prevot take second and third». Cycling News, 24-08-2014. [Consulta: 5 setembre 2018].
* ↑ «Langvad solos to Val di Sole victory: Neff defends World Cup title with second place», 23-08-2015. [Consulta: 11 juliol 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Rufus Wainwright

Rufus Wainwright (Rhinebeck, Nova York, 22 de juliol de 1973) és un cantautor en anglès i francès amb doble nacionalitat dels EUA i el Canadà.
Els seus pares són els cantants de folk Loudon Wainwright III i Kate McGarrigle; la seua germana menuda és cantant i compositora Martha Wainwright. Rufur va començar a tocar el piano amb sis anys i va fer gires amb la seva família als tretze. La seva música té unes marcades influències líriques que van des de l'òpera fins a la chanson, passant pel musical.

## Àlbums

* Rufus Wainwright (1998, DreamWorks)
* Poses (2001, DreamWorks)
* Want One (2003, DreamWorks)
* Waiting for a Want (EP; 2004, DreamWorks)
* Want Two (2004, DreamWorks/Geffen)
* Alright Already (EP; 2005, DreamWorks/Geffen)
* Release the Stars (2007, Geffen)
* Rufus Does Judy at Carnegie Hall (2007)
* Milwaukee at Last!!! (2009)
* All Days Are Nights: Songs for Lulu (2010)
* House of Rufus (2011)
* Out of the Game (2012)

## Filmografia

* I'm Your Man (2005)
* The Aviator (2004)
* Heights (2004)
* Tommy Tricker and the Stamp Traveller (1988)

## Premis

* 1989 - Genie Awards, Best Original Song, "I'm A Runnin'"
* 1999 - Premi Juno, al millor àlbum de música alternativa, Rufus Wainwright
* 1999 - Oustanding Music Album, Premis GLAAD
* 1999 - Debut Album of the Year, Gay/Lesbian American Music Awards
* 2002 - Premi Juno, Best Alternative Album, Poses

## Enllaços externs

* Rufus Wainwright - I'm a-runnin' (1989)
* Rufus Wainwright - Hallelujah (Leonard Cohen)
* Rufus Wainwright - Across the Universe (John Lennon)

## Referències

* ↑ «Un moment unique avec Rufus Wainwright» (en francès). Le Journal des Pays-d'en-Haut La Vallée, 21 juliol 2015-07-21 [Consulta: 12 agost 2015].
* ↑ Bianciotto, Jordi. Guía universal del rock de 1990 hasta hoy (en castellà). Teià: Ma Non Troppo, 2008, p. 244. ISBN 9788496222731.
# Armand Bénédic

Armand Isaac Bénédic (París, 26 d'agost de 1875 - París, 26 d'octubre de 1962) va ser un jugador de cúrling francès, que va competir a començaments del segle xx.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de Chamonix, on guanyà la medalla de bronze en la competició de cúrling formant equip amb Henri Cournollet, Georges André, Pierre Canivet, Robert Planque i Henri Aldebert.

## Referències

* ↑ «Armand Isaac-Bénédic Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 4 desembre 2017].
# Composite

El patró Composite és un patró compost que descriu un grup d'objectes, que s'ha de fer servir amb una sola instància d'objecte. La intenció d'un Composite és “compondre” objectes en estructures d'arbre. Implementar el patró Composite permet als clients tractar de manera uniforme els objectes individuals i els objectes compostos.

## Motivació

Hi ha moments en els que un programa necessita manipular una estructura de dades d'arbre. Penseu, per exemple, un programa per a gestionar un sistema d'arxius. Un sistema de fitxers és una estructura d'arbre que conté branques que són les carpetes, així com els nodes fulla que són els arxius. Tingueu en compte que un objecte de carpeta en general conté un o més objectes arxiu o carpeta i, per tant, és un objecte complex, per tant un objecte arxiu és un objecte simple. També heu de tenir en compte que els arxius I carpetes tenen moltes operaions i atributs en comú, com per exemple moure i copiar un arxiu o carpeta, el nom de fitxer, la mida, per tant és convenient tractar els arxius i carpetes de manera uniforme mitjançant la definició d'un arxiu d'interficie.

## Implementació

En aquesta figura es mostra un diagrama de classes del patró composite
- Component: És la classe abstracta de Leaf i Composite. Defineix la interfície que ha de ser implementada per Leaf i Composite
- Leaf: Són els objectes que no tenen fills. Implementen serveis descrits pel Component.
- Composite: Podra contenir més fills. És la superclasse que defineix els mètodes també permet la implementacio de nous.
- Client: Manipula els objectes utilitzant la interficie Component.

## On aplicar-lo

* El component defineix una interfície comú, però el composite algunes vegades fa una implementació també comú
* Quan es té un objecte complex i es vol dividir en una jerarquia d'objectes
* Quan cal minimitzar la complexitat d'una jerarquia
* Els Clients no coneixen la diferència entre els objectes individuals i els grups

## Avantatges

* Permet manipular objectes simples i compostos de manera uniforme
* Simplifica el codi dels clients, que únicament utilitzaran una interfície
* Facilita alhora d'afegir nous components sense afectar els clients

## Desavantatges

* És difícil restringir els tipus dels fills
* Les operacions de gestió dels fills en els objectes simples poden presentar problemes
* S'han de fer comprovacions en temps d'execució

## Enllaços externs

* Composite pattern (anglès)
* Exemple en java (anglès)
# Tricasaure

El tricasaure (Trichasaurus texensis) és una espècie extinta de sinàpsid, possiblement de la família dels casèids, que visqué en allò que avui en dia és Nord-amèrica durant el Permià inferior, fa entre 272,3 i 279,3 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a la formació Arroyo, a Texas (Estats Units). Es tracta de l'única espècie del gènere Trichasaurus. És conegut a partir de material postcranial, entre el qual hi ha una columna vertebral incompleta, un maluc, un húmer dret, un radi dret, una ulna dreta i un fèmur esquerre. Els estudis duts a terme donen resultats contradictoris pel que fa a les seves relacions amb els altres casèids. El nom específic texensis significa ‘texà’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Trichasaurus texensis» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ Romano i Nicosia, 2015, p. 1.118.

## Bibliografia

* Romano, M.; Nicosia, U. «Cladistic analysis of Caseidae (Caseasauria, Synapsida): using the gap‐weighting method to include taxa based on incomplete specimens» (en anglès). Palaeontology, 58, 6, 2015, pàg. 1.109-1.130. DOI: 10.1111/pala.12197.
# Jean-Marie Grezet

Jean-Marie Grezet (Le Locle, cantó de Neuchâtel, 16 de gener de 1959) va ser un ciclista suís, que fou professional entre 1981 i 1987.

## Palmarès

* 1976
** 1r al Tour al País de Vaud
* 1977
** Campió de Suïssa júnior en ruta
* 1980
** Campió de Suïssa en muntanya
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Guillem Tell
* 1982
** Campió de Suïssa en muntanya
* 1983
** 1r al Tour del Sud-Est i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour del Llemosí
* 1984
** Vencedor d'una etapa al Tour de Romandia

### Resultats al Tour de França

* 1982. No surt (pròleg)
* 1983. Fora de control (14a etapa)
* 1984. 13è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1986. Abandona

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
* Fitxa a memoire-du-cyclisme.eu
# Sant Esteve d'en Bas

Sant Esteve d'en Bas és el poble capital de la Vall d'en Bas, a la Garrotxa. En destaca l'església del segle xii. Els seus habitants s'anomenen lletissons, i celebren la seva festa major el tercer diumenge de setembre, amb el ball del burro savi o de sant Isidre, i el ball dels gegants.

## Història

S'esmenta per primer cop l'any 904 amb el nom de Sant Esteve de Saüll. Fou un dels nuclis importants del vescomtat de Bas i durant els segles xii i xiii va ser el centre d'una batllia. Va ser un municipi independent, amb el nom de Bas, fins a l'any 1968, quan va passar a configurar el nou municipi de la Vall d'en Bas juntament amb els antics municipis de Joanetes, la Pinya i Sant Privat d'en Bas.
L'antic terme municipal de Bas, de 22,8 km², ocupava l'extrem meridional i bona part de la plana d'en Bas, i contenia Castelló d'en Bas (l'antic castell dels vescomtes), l'església de Sant Miquel de Castelló, el poble dels Hostalets d'en Bas, el veïnat de Vilallonga, l'església de Sant Quintí d'en Bas, el despoblat de Murrià i masies importants com Desprat, Vilamala, la Dou i la Cau.

## Educació

Llar d'Infants (0-3 anys)
* Llar d'infants Municipal de Sant Esteve d'En Bas
Llar d'Infants (3-6 anys)
* Parvulari de Sant Esteve d'en Bas

## Fills i filles il·lustres

* Josep Esquena i Mas (1850-1900): industrial i propietari.

## Enllaços externs

* Ajuntament Vall Bas Web principal de l'Ajuntament de La Vall d'en Bas
* BAS Ràdio Arxivat 2014-12-17 a Wayback Machine. Web principal de BAS Ràdio

## Vegeu també

* Església de Sant Esteve d'en Bas

## Referències

* ↑ Burgueño, Jesús; Gras, M. Mercè. Atles de la Catalunya Senyorial. Els ens locals en el canvi de règim (1800-1860) (en català). Barcelona: ICGC, 2014. ISBN 978-84-393-9138-8.
# Tondrakians

Els tondrakians foren els paulicians d'Armènia. El seu nom venia de la ciutat de Tondrak o Thondrak on tenia el seu centre principal. La secta rebutjava l'església armènia, per massa rígida i materialista i van apressar la seva reforma. El patriarca Hovahnnes III va fer dos sínodes contra els paulicians, un a Dvin el 719 i un a Malazgird el 726, però les condemnes no van servir per res. L'heretgia, en la seva forma armènia, va néixer el 840 a Thondrak iniciada per Sembat de Zarehavan, i foren anomenats inicialment thulalians (durant el temps que van tenir com a centre la ciutat de Thulail) i Arevordiq (fills del sol). Gregori Magistros (Grigor Pahvlavuni), un armeni que fou governador imperial d'aquelles regions a la primera meitat del segle xi, anomenava Tondrak com Shnavank, «Monestir de gossos». Foren perseguits i gairebé exterminats però encara al segle xix encara es van trobar comunitats tondrakianes a l'Armènia russa.

## Referències

* ↑ Payaslian, Simon. The Political Economy of Human Rights in Armenia: Authoritarianism and Democracy in a Former Soviet Republic (en anglès). I.B.Tauris, 2011, p. 52. ISBN 1848858116.