# Il Messaggero

Il Messaggero, fundat el 1878, és un diari històrit italià amb seu a Roma, propietat de Caltagirone Editore. És el vuitè quotidià italià en tiratge. i el més venut a la capital. La seva seu històrica és a la via del Tritone 152, en un edifici de començaments del segle xix.

## Història

Il Messaggero es va fundar el desembre de 1878. L'1 de gener de 1879 es va publicar el primer número d' Il Messaggero sota la direcció de Luigi Cesana. El diari pretenia ser el diari dels diaris i proporcionar als seus lectors totes les opinions i tots els esdeveniments. Els primers quatre exemplars del document es van lliurar com a mostres gratuïtes als subscriptors del diari Il Fanfulla.
Des dels seus inicis, Il Messaggero ha estat propietat de diferents empreses. Un dels antics propietaris és Montedison a través del grup Ferruzzi. El 1996 el diari fou adquirit per Francesco Gaetano Caltagirone. Va fundar Caltagirone Editore el 1999. L'empresa és l'accionista majoritari del diari del qual en té el 90%. Entre els seus dirigents hi ha Azzurra Caltagirone, parella del líder polític Pierferdinando Casini, al consell d'administració. La companyia també posseeix el Corriere Adriatico i Il Mattino. L'editor del diari és Il Messaggero S.p.A.
Il Messaggero és publica en format paper i té la seu a Roma. A més de la seva edició nacional, el document té 12 edicions locals, incloses les de les regions del Laci, Úmbria, Marques, Abruços i Toscana. El diari té una orientació política de centre-esquerra.

## Circulació

El tiratge d' "Il Messaggero" de 1988 va ser de 370.000 exemplars. Va ser el sisè diari italià més venut el 1997 amb una tirada de 256.400 exemplars. El diari va tenir una tirada de 288.000 exemplars el 1999.
El 2000 el tiratge del diari va ser de 292.000 exemplars. La seva difusió va ser de 293.000 exemplars el 2001 i de 258,538 còpies el 2002. La circulació del diari va ser de 252.000 exemplars el 2003 i de 240,778 còpies el 2004. La seva difusió va ser de 230,697 còpies el 2005. Va baixar a 216,000 còpies el 2007.
El 2012 Il Messaggero va vendre 91,012,767 còpies.

## Referències

* 1 2 «Daily newspapers: national circulation (2012)». Agcom. Arxivat de l'original el 27 de juliol 2020. [Consulta: 12 juny 2016].
* 1 2 3 4 Thomas Simpson. Murder and Media in the New Rome: The Fadda Affair. Palgrave Macmillan, 15 novembre 2010, p. 31. ISBN 978-0-230-11653-5 [Consulta: 27 febrer 2015].
* ↑ «Il Messaggero». Prime Media. Arxivat de l'original el 20 d’agost 2014. [Consulta: 4 març 2015].
* ↑ Francesco Fattorello «A Short Historical Survey of the Italian Press». International Communication Gazette, 11, 1, 2-1965 [Consulta: 17 març 2015].
* 1 2 3 4 5 «Kodak's reliability serving daily newspapers». Kodak, 27-10-2008. Arxivat de l'original el 2 abril 2015. [Consulta: 24 març 2015]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 31 gener 2021].
* 1 2 3 Peter Humphreys. Mass Media and Media Policy in Western Europe. Manchester University Press, 1996, p. 90 [Consulta: 29 octubre 2014].
* ↑ Clyde Haberman «Newspaper Deal in Italy Stirs Debate over Press Freedom». The New York Times [Roma], 24-04-1989 [Consulta: 7 juny 2015].
* 1 2 ; Manuela Caiani«The Transformation of Political Mobilisation and Communication in European Public Spheres» (Report). Europub, 02-06-2004. Arxivat de l'original el 3 de gener 2019. [Consulta: 22 març 2015].
* 1 2 David Ward. «A Mapping Study of Media Concentration and Ownership in Ten European Countries». Dutch Media Authority, 2004. Arxivat de l'original el 12 d’agost 2014. [Consulta: 11 febrer 2015].
* ↑ «2006 Annual Results». Caltagirone Editore S.p.A.. Arxivat de l'original el 23 setembre 2015. [Consulta: 4 març 2015]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 31 gener 2021].
* 1 2 «World Press Trends». World Association of Newspapers, 2004. [Consulta: 8 febrer 2015].
* ↑ Media, Markets & Public Spheres: European Media at the Crossroads. Intellect Books, 2010, p. 53. ISBN 978-1-84150-305-9 [Consulta: 4 febrer 2015].
* ↑ Adam Smith «Europe's Top Papers». campaign, 15-11-2002 [Consulta: 5 febrer 2015].
* ↑ Matthew Hibberd. The Media in Italy: Press, Cinema and Broadcasting from Unification to Digital. McGraw-Hill Education (UK), 1 desembre 2007, p. 96. ISBN 978-0-335-23516-2 [Consulta: 24 setembre 2015].
* ↑ Multiculturalism, Muslims and Citizenship: A European Approach. Routledge, 18 abril 2006, p. 139. ISBN 978-1-134-25561-0 [Consulta: 11 febrer 2015].
* ↑ ; Carmelo Mazza; Jordi Mur«The management publishing industry in Europe» (Occasional Paper No:99/4). University of Navarra, 01-10-1999. Arxivat de l'original el 30 juny 2010. [Consulta: 27 abril 2015].
* ↑ «Top 100 Dailies 1999». campaign, 24-11-2000 [Consulta: 12 febrer 2015].
* ↑ «Top 100 dailies 2000». campaign, 16-11-2001 [Consulta: 2 març 2015].
* ↑ Adam Smith «Europe's Top Papers». campaign, 15-11-2002 [Consulta: 18 abril 2015].
* ↑ «European Publishing Monitor. Italy». Turku School of Economics and KEA. Arxivat de l'original el 11 abril 2015. [Consulta: 5 abril 2015]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-04-11. [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ Data for average number of paid-for copies. Survey on 2005 newspapers sales in Italy. Arxivat 10 March 2007 a Wayback Machine. (Excel file). Accertamenti Diffusione Stampa.
* ↑ Anne Austin. «Western Europe Market and Media Fact». ZenithOptimedia, 2008. Arxivat de l'original el 5 febrer 2015. [Consulta: 10 abril 2015].

## Enllaços externs
### Biblioteca Nazionale Centrale di Roma

* Il Messaggero (edicions digitals de 1881 a 1944)
* Il Messaggero. Giornale del mattino (edició digital de 1946 a 1989)