OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abu-s-Salt ad-Daní

Abu-s-Salt Umayya ibn Abd-al-Aziz ibn Abi-s-Salt al-Andalussí ad-Daní (àrab: أبو الصلت أمية بن عبد العزيز بن أبي الصلت الأندلسي الداني, Abū ṣ-Ṣalt Umayya b. ʿAbd al-ʿAzīz b. Abī ṣ-Ṣalt al-Andalusī ad-Dānī), conegut com a Abu-s-Salt Umayya o Abu-s-Salt ad-Daní o de Dénia (Dénia, 1067 - Mahdia, 23 d'octubre de 1134), fou un filòsof andalusí, un dels primers a desenvolupar el saber filosòfic a l'Àndalus. La seva obra més reeixida, Rectificació de la lògica de la ment, és un compendi de lògica a partir de la Isagoge de Porfiri i dels quatre primers llibres de l'Òrganon d'Aristòtil.
Va estudiar amb el conegut cadi al-Waqqaixí de qui va heretar la cultura enciclopèdica. El 1096 anà a Alexandria i al Caire, on va seguir estudiant. En fracassar a fer surar una nau enfonsada, fou empresonat i després exiliat d'Egipte i va anar a Mahdia, a Ifríqiya, on fou rebut per l'emir Alí ibn Yahya i va ser tractat sempre amb consideració.
Va morir a Mahdia l'1 de muhàrram del 529 de l'Hègira (23 d'octubre de 1134).

## Obra

Va escriure, entre d'altres títols:
* كتاب تقويم منطق الذهن, Kitāb taqwīm manṭiq aḏ-ḏihn, ‘Llibre de rectificació de la lògica de la ment’, sobre lògica aristotèlica.
* رسالة في العمل بالاسطرلاب, Risāla fī l-ʿamal bi-l-asṭurlāb, ‘Carta sobre el funcionament de l'astrolabi’, sobre l'astrolabi.
* كتاب في الأدوية المفردة, Kitāb al-adwiya al-mufrada, ‘Llibre dels medicaments simples’, sobre medicaments.
* الرسالة المصرية, Ar-risāla al-miṣriyya, ‘La carta egípcia’, sobre medicina.
* رسالة في الموسيقى, Risāla fī l-musīqà, ‘Carta sobre la música’, sobre música.

## Bibliografia

* Millàs i Vallicrosa, Josep Maria. Assaig d'història les idees físiques i matemàtiques a la Catalunya medieval. Institució Patxot, 1931.
# Beat Meister

Beat Meister (Zúric, 22 de setembre de 1965) va ser un ciclista suís. Va destacar com amateur, i en el seu palmarès destaca la medalla al Campionat del Món en contrarellotge per equips de 1993. Va participar en els Jocs Olímpics de Barcelona.

## Palmarès en ruta

* 1986
** 1r al Tour del Jura

## Palmarès en pista

* 1994
** Campió de Suïssa en Persecució per equips

## Referències

* ↑ «Fitxa als Jocs Olímpics». Arxivat de l'original el 2012-12-15. [Consulta: 18 gener 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Majordom (criat)

Un majordom és una persona que treballa com a criat de major rang en el servei d'una casa. És el responsable d'administrar el govern econòmic i d'organitzar i supervisar les tasques del servei en una casa o hisenda. També actua com a assistent personal de la família per a la qual treballa.
El majordom serveix els àpats, dona la benvinguda als convidats i organitza la rutina diària dels altres criats, així com festes, recepcions, viatges i altres esdeveniments, a més de les compres, gestió de personal i comptabilitat de la llar. Un majordom sovint porta uniforme. En una casa tradicional el majordom dirigeix els criats, mentre que la majordoma dirigeix a les criades. Tradicionalment, els criats estaven més ben pagats i tenien un major estatus que les criades.

## Tipus de majordom

Antigament, es distingien les següents classes de majordom:
* Majordom d'estat: persona el càrrec de la qual era la cura de la servitud de l'estat dels cavallers a la casa reial.
* Majordom d'estrat: el que a palau cuidava de la taula del gentilhome.
* Majordom de fàbrica: el que recaptava el dret de fàbrica.
* Majordom major: cap principal de palau. El seu principal càrrec era la cura i el govern de la casa reial.
* Majordom de setmana: majordom suplent del majordom major: el seu càrrec era suplir la tasca d'aquest en la seva absència.
* Majordom d'artilleria: en l'orde militar, encarregat dels pertrets i municions d'artilleria

## Referències

* ↑ Acadèmia Valenciana de la Llengua. «Diccionari normatiu valencià», 05-02-2014. [Consulta: 27 juny 2020].
* ↑ TERMCAT. «Cercaterm». [Consulta: 27 juny 2020].
* 1 2 Post, Emily. Etiquette (en anglès). Teddington, Middlesex: Echo Library, 2007. ISBN 1-4068-1215-3. OCLC 167761967.
* ↑ Butler's Guild
* El contingut d'aquest article incorpora material del Diccionari Enciclopèdic Gaspar i Roig de 1870, el qual es troba en el domini públic.

## Vegeu també

* Treballador domèstic

## Enllaços externs

* «majordom». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
Viccionari
# Morter autoanivellant

El morter autoanivellant és un tipus de morter molt líquid, utilitzat com a base per a diversos tipus de sòls (moquetes, sòls vinílics, tarimes flotants, etc ...)

## Composició

Els morters autonivellants es van començar a desenvolupar des de la dècada dels 70. Aquest producte, igual que la resta de morters, es compon de ciment i sorra de granulometria fina. Les seves característiques especials fan necessari l'ús d'additius que li confereixen major fluïdesa, cosa que facilita un acabat més llis i anivellat. Malgrat el seu nom, aquest tipus de morters no s'anivellen ells sols, sinó que és necessari allisar manualment.
Els additius utilitzats més freqüentment són:
* Superfluïdificant, per obtenir un material més fluid i fàcil d'estendre.
* Reductors de retracció, per limitar la retracció provocada per la gran quantitat d'aigua de la mescla.
* Airejant, per millorar la plasticitat i disminuir la densitat del material.
* Modificadors de viscositat, per evitar que l'àrid es decanti fins al fons.
L'ús d'aquests additius redueix lleugerament la resistència d'aquest tipus de morters enfront dels morters convencionals, i el seu temps mínim d'assecament és de més de 24 hores.

## Ús en construccions

Els morters autonivellants generalment són usats en obres on cal instal·lar ancoratges de perns en maquinària per a la indústria, per l'anivellament de platines i suports de màquines, columnes, bigues, entre altres elements estructurals. També són usats per la reparació del formigó, en estructures danyades per atacs climàtics, estructures amb salnitre, per a aquest tipus de reparacions es pot usar morter líquid per a major rapidesa i protecció de l'estructura.

## Preparació de la superfície

* Totes les superfícies que estaran en contacte amb el morter han d'estar netes, sanes i lliures de greix, pols, parts soltes o altres matèries que impedeixin la seva adherència.
* Abans de col·locar el morter la superfície s'ha de saturar amb aigua evitant embassaments.
* Les superfícies metàl·liques han d'estar netes, lliures de greix, òxid, pintures defectuoses o altres materials estranys.

## Referències

* 1 2 Ortega García, Armando. Morteroautonivelante (PDF) [Consulta: 2 novembre].
* ↑ .com/morter-autonivelante.html Morteroautonivelante [Consulta: 2 novembre].

## Enllaços externs

* Passos per aplicar un morter Arxivat 2009-08-31 a Wayback Machine.
# Patrick Schelling

Patrick Schelling (Hemberg, 1 de maig de 1990) és un ciclista suís que va combinar el ciclisme en pista amb la carretera.
Fou professional de 2013 fins a 2020 quan es va retirar després de donar positiu per l'ús de terbutalina, un fàrmac no autoritzat per a l'asma, a la segona etapa del Tour du Rwanda el 24 de febrer. Com a resultat de la "infracció no intencionada de les regles antidopatge", Schelling va ser retirat dels seus resultats d'aquesta cursa, inclòs un tercer lloc a la general, i se li va concedir una suspensió de quatre mesos que va començar retroactivament el 18 de maig de 2020.

## Palmarès en ruta

* 2008
** Campió de Suïssa júnior de muntanya
* 2010
** Campió de Suïssa sub-23 de muntanya
* 2011
** Campió de Suïssa sub-23 de muntanya
* 2016
** 1r al Tour de Loir i Cher
* 2017
** Vencedor d'una etapa a l'Okolo jižních Čech
* 2018
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Savoia Mont Blanc
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Hongria
** Vencedor d'una etapa a la Okolo jižních Čech

## Referències

* ↑ «"Patrick Schelling handed four-month ban for 'non-intentional' terbutaline positive"» (en anglès). cyclingnews, 20-11-2020. [Consulta: 7 gener 2024].

## Enllaços externs

* Patrick Schelling a Sitiodeciclismo.net
* Patrick Schelling a Cyclebase.nl
* Patrick Schelling a Museociclismo.it
* Patrick Schelling a ProCyclingStats
# Ernest i Célestine

Ernest i Célestine (originalment en francès: Ernest et Célestine) és una pel·lícula de comèdia dramàtica d'animació coproduïda internacionalment l'any 2012 dirigida per Stéphane Aubier, Vincent Patar i Benjamin Renner. La pel·lícula es basa en una sèrie de llibres infantils del mateix nom publicats per l'autora i il·lustradora belga Gabrielle Vincent. S'ha doblat al català oriental; també s'ha editat una versió en valencià per a À Punt.

## Repartiment

| Personatge | Doblatge original | Doblatge en català |
| Ernest | Lambert Wilson | Joan Carles Gustems |
| Celestine | Pauline Brunner | Meritxell Ané |
| Gris | Anne-Marie Loop | Neus Sendra |
| La rata dentista de la clínica | Dominique Collignon-Maurin | Carles Lladó |
| Georges | Patrice Melennec | Àlex Meseguer |
| Lucienne | Brigitte Virtudes | Anna Romano |
| Léon | Léonard Louf | Carles Lladó |
| Jutge Os | Féodor Atkine | Jordi Vila |
| Jutge Rata | Pierre Baton | Josep Maria Mas |
| Cap Ós de la Policia | Vincent Grass | Pep Ribas |
| Cap Rata de la Policia | Patrice Dozier | Pep Papell |

## Recepció

La pel·lícula va rebre un gran reconeixement de la crítica i es va convertir en la primera pel·lícula d'animació a guanyar el premi Magritte a la millor pel·lícula. Va ser seleccionada per ser projectada a la secció de la Quinzena de Cineastes del Festival de Canes de 2012; també com a part del programa infantil del Festival Internacional de Cinema de Toronto de 2012 i al Festival Internacional de Cinema de Hong Kong de 2013. Va ser seleccionada per a la gran competició de l'edició de llargmetratges del Festival Mundial de Cinema d'Animació de Zagreb de 2013 i es va projectar com a pel·lícula d'obertura. Va ser nominada a la millor pel·lícula d'animació als 86ns Premis Oscar, però va perdre davant Frozen de Disney.

## Referències

* ↑ «Ernest i Célestine». ésAdir. [Consulta: 28 desembre 2022].
* ↑ «Ernest i Celestine». À Punt, 31-12-2022. [Consulta: 25 desembre 2023].
* ↑ Engelen, Aurore. «Ernest and Célestine triumphs at the Magritte Awards». Cineuropa, 03-02-2014. [Consulta: 3 febrer 2014].
* ↑ Leffler, Rebecca. «Cannes 2012: Michel Gondry's 'The We & The I' to Open Director's Fortnight». The Hollywood Reporter. [Consulta: 25 abril 2012].
* ↑ «2012 Selection». quinzaine-realisateurs.com. Directors' Fortnight. Arxivat de l'original el 26 abril 2012. [Consulta: 25 abril 2012].
* ↑ «tiff.net». Arxivat de l'original el 11 febrer 2013. [Consulta: 7 setembre 2012].
* ↑ «HK Neo Reviews». [Consulta: 25 març 2013].
* ↑ «The 86th Academy Awards (2014) Nominees and Winners». Academy of Motion Picture Arts and Sciences. AMPAS [Consulta: 12 abril 2014].
# Izola Curry

Izola Curry (nascuda Ware, 14 de juny de 1916 - 7 de març de 2015) va ser una dona afroamericana que va intentar assassinar al líder de drets civils Martin Luther King, Jr.. Va apunyalar a King amb un obridor de cartes en un acte de signatura de llibres a Harlem el 20 de setembre 20 de 1958, durant el moviment de drets civils de Harlem de finals de la dècada de 1950 i principis de la dècada de 1960. King va sobreviure a l'intent de Curry i la va perdonar, però va morir menys de deu anys més tard en un altre incident.
# Abd-al-Qàhir (nom)

Abd-al-Qàhir és un nom masculí teòfor àrab islàmic (àrab: عبد القاهر, ʿAbd al-Qāhir) que literalment significa ‘Servidor del Victoriós’, essent «el Victoriós» un atribut de Déu. Si bé Abd-al-Qàhir és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdul Qahir... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «قهر». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «قهر». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «قهر» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ A més dels 99 noms o atributs de Déu «canònics», alguns musulmans accepten l'existència d'altres atributs o epítets de Déu, documentats bé a l'Alcorà bé en els hadits del Profeta; aquest seria el cas d'al-Qàhir.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Luzia Zberg

Luzia Zberg (Altdorf, Uri, 18 de gener de 1970) va ser una ciclista suïssa. Del seu palmarès destaquen quatre campionats nacionals en ruta i dos en contrarellotge. Va participar en els Jocs Olímpics de Barcelona de 1992.
Els seus germans Beat i Markus també s'han dedicat al ciclisme.

## Palmarès

* 1989
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1991
** Campiona de Suïssa en ruta
** 1a al Gran Premi de Brissago
** 1a al Tour de Berna
* 1992
** Campiona de Suïssa en ruta
** 1a a la Volta a l'Oest de Noruega i vencedora d'una etapa
** 1a al Tour de Berna
** Vencedora d'una etapa al Tour de Finisterre
** 8a als Jocs Olímpics de Barcelona.
* 1993
** Campiona de Suïssa en ruta
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1994
** Campiona de Suïssa en ruta
** Campiona de Suïssa en contrarellotge
** 1a al Gran Premi de Brissago
* 1995
** Campiona de Suïssa en contrarellotge
** 1a al Tour de Berna

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl

## Referències

* ↑ «Luzia Zberg». [Consulta: 1r febrer 2024].
* ↑ «Luzia Zberg» (en anglès). Museo del ciclismo. [Consulta: 28 desembre 2024].
* 1 2 «Resultados olímpicos». [Consulta: 1r febrer 2024].
* ↑ «Olympedia – Luzia Zberg». [Consulta: 1r febrer 2024].
Arxivat 2016-12-04 a Wayback Machine.
# Moș Nicolae

Moș Nicolae és un personatge llegendari i mític, que porta regals als nens la vigília de la festivitat de Sant Nicolau, la tarda del 5 de desembre. El personatge té corresponsals a tota l'Europa central (Moș Nicolae o Moș Nicolai a Romania, Mikulás a Hongria, Mikuláš a la República Txeca i Eslovàquia i Mikołaj a Polònia), però també a l'Europa occidental (Nikolaus: Alemanya, Sinterklaas: Països Baixos, Saint Nicolas: França).
El personatge és molt semblant al Pare Noel, ambdós són una adaptació de Sant Nicolau, ambdós amb túnica vermella i duent regals als infants.

## Tradició

La vigília del 6 de desembre, els nens tradicionalment deixen una bota nadalenca a l'ampit de la finestra, esperant que Moș Nicolae l'ompli de fruites, caramels, fruits secs, xocolatines i ocasionalment alguna petita joguina.
A diferència que el Pare Noel, que té una dona, la Sra. de Moș Nicolae no existeix a Hongria. A la República Txeca, Eslovènia i Eslovàquia, Mikulàs sovint ve amb dos assistents: un àngel que distribueix regals als nens bons i un Krampusz, un elf (en algunes versions un diable), que castiga els nens dolents.
Arriben a les llars el 6 de desembre on viuen els nens petits i els fan regals. Mentre que als nens "bons" se'ls donen fruites, dolços i joguines, els nens "dolents" no poden esperar més que fusta, diversos trossos de carbó, cebes o papes crues que Krampusz va deixar com una advertència que l'any vinent només en poden obtenir més. No obstant això, atès que ningú no és considerat bo ni dolent, la majoria dels nens reben dolços.

## Les diferències entre el Moș Nicolae i el Pare Noel

* El Moș Nicolae porta regals als nens la vigília del dia de Sant Nicolau, mentre que el Pare Noel ve la nit de Nadal;
* El Moș Nicolae ve muntat sobre un cavall blanc, mentre que el Pare Noel ve en un trineu arrossegat per rens;
* El Moș Nicolae deixa regals als nens bons amb botes polides, i el Pare Noel els deixa sota l'arbre de Nadal;
* El Moș Nicolae deixa un pal als nens entremaliats, mentre que el Pare Noel els deixa carbó;
* El Moș Nicolae és solter, mentre que el Pare Noel té dona la vigília de Nadal.

## Moș Nicolae durant els règims comunistes

Fins al 1989, durant la influència de la Unió Soviètica a l'Europa de l'Est, els règims comunistes van intentar substituir el Pare Noel per la Guerrilla Santa, en el seu intent d'eliminar el paper de la religió de les tradicions i secularitzar per la força la cultura d'aquests països.

## Vegeu també

* Nicolau de Mira
* Pare Noel

## Referències

* ↑ 1883-1921., Pamfile, Tudor,. Sărbătorile la români : Crăciunul : studiu etnografic : şedinţa dela 27 maiu 1913. Socec & Comp., 1914.
* ↑ «The Hungarian Santa» (en anglès). [Consulta: 12 octubre 2021].
* ↑ «Saint Nicholas in Hungary». [Consulta: 12 octubre 2021].

## Enllaços externs

* (anglès) Dia de Sant Nicolau (Mikuláš) Arxivat 2012-01-27 a Wayback Machine. a myczechrepublic.com
* Qui és Santa Claus?, 2 de desembre de 2010, Adevărul.ro
# Frontinhès i Bavartès

Frontinhès i Bavartès, (en occità: Frontinhas e Bavartés) és un parçan o comarca d'Occitània situada a la Gascunya.
Segons la proposta de divisió administrativa d'Occitània del diari Jornalet, basada en l'obra de Frederic Zégierman Le Guide des pays de France, el Frontinhès i Bavartès estarien ubicats a la regió de la Gascunya, subregió del Comenge.
Oficialment, les comunes del Frontinhès i Bavartès estan adscrites administrativament i situades al sud-est del departament francès de l'Alta Garona, a la regió administrativa d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Las encontradas d’Occitània» (en occità). Jornalet, 12-06-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «Lo trabalh de recuperacion de las encontradas d’Occitània contunha» (en occità). Jornalet, 30-10-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «País» (en occità). Jornalet. [Consulta: 15 gener 2025].
# Ueli Luginbühl

Ueli Luginbühl (Erfurt, 3 de novembre de 1941 - Zollikerberg, Zollikon, 30 de novembre de 2010) va ser un ciclista suís professional del 1964 al 1966. Es va especialitzar en el ciclisme en pista on va aconseguir, com amateur, una medalla de bronze al Campionat del Món de Mig Fons de 1963 per darrere del belga Romain De Loof i de l'alemany Karl-Heinz Matthes.

## Palmarès

* 1962
** Campió de Suïssa amateur en mig fons
* 1963
** Campió de Suïssa amateur en mig fons
* 1964
** Campió de Suïssa amateur en mig fons

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# La malvada guineu ferotge

La malvada guineu ferotge (títol original en francès, Le Grand Méchant Renard et autres contes…) és una pel·lícula d'antologia animada francobelga del 2017 dirigida per Benjamin Renner i Patrick Imbert, adaptada dels còmics del mateix Renner Le grand mechant renard i Un bébé à livrer. Originalment concebuts com a especials de televisió de mitja hora, el projecte es va reestructurar com un llargmetratge cinematogràfic, amb els segments enllaçats per un marc narratiu. S'ha doblat i subtitulat al català.
La pel·lícula es va exhibir al Festival Internacional de Cinema d'Animació d'Annecy el 15 de juny de 2017 i posteriorment es va estrenar als cinemes francesos el 21 de juny.

## Referències

* ↑ «The Big Bad Fox and Other Tales (Le grand méchant renard et autres contes)». Rotten Tomatoes. [Consulta: 10 agost 2020].
* ↑ «The Big Bad Fox & Other Tales». Metacritic. [Consulta: 30 octubre 2018].
* ↑ , 12-01-2017.
* ↑ «La malvada guineu ferotge». Goita què fan, ara!. [Consulta: 5 juliol 2023].
* ↑ «The Big Bad Fox and Other Tales». Annecy International Animated Film Festival and Market. CITIA. Arxivat de l'original el 3 d’octubre 2017. [Consulta: 12 juliol 2017].
# Picaflors de l'illa de Flores

El picaflors de l'illa de Flores (Dicaeum rhodopygiale) és una espècie d'ocell passeriformes de la família dels dicaeidae que es troba a les regions muntanyoses de l'illa indonèsia de Flores, una de les illes Petites de la Sonda. L'hàbitat natural és el bosc humit de muntanya subtropical o tropical. Antigament, es considerava una subespècie del picaflors sagnant.

## Descripció

És corpulent i es mou pel dosser com un insecte gros i actiu. El dors del mascle és blau iridescent, el pit vermell brillant i la línia negra que s'estén pel ventre és blanca. Com passa amb molts altres picaflors, la femella és considerablement més apagada, amb una taca de gropa vermella que és l'única taca de color brillant en el plomatge, d'altra banda, en general és gris-marró.

## Hàbitat

Habita els boscos muntans de poca extensió i contraforts. És endèmic de Flores.

## Taxonomia

El picaflor de l'illa de Flores va ser descrit formalment el 1928 per l'ornitòleg alemany Bernhard Rensch a partir d'un exemplar recollit a una altitud a 1.200 m prop del llac Ranamese a l'illa indonèsia de Flores. Va considerar que era una subespècie del picaflors sagnant i va encunyar el nom trinomial Dicaeum sanguinolentum rhodopygiale. L'epítet específic combina el grec antic «ῥοδον/rhodon» que significa “rosa” amb «-πυγιος/-pugios» que significa “-gropa”. El picaflors de l'illa de Flores es considera ara com una espècie separada en funció de les diferències de plomatge i vocalitzacions. L'espècie és monotípica, és a dir, no es reconeix cap subespècie.

## Referències

* ↑ «Picaflors de l'illa de Flores». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 25 gener 2025].(català)
* 1 2 «picaflors de l'illa de Flores». eBird. [Consulta: 25 gener 2025].
* ↑ Rensch, Bernhard «Neue Vogelrassen von den Kleinen Sunda-Inseln III. Aus den Ergebnissen der Sunda-Expedition» ( PDF) (en alemany). Ornithologische Monatsberichte, v.36 (3), 1928, pàg. 80–81.
* ↑ Cottrell, G. William. Check-list of birds of the world. v.12. Cambridge: Harvard University Press, 1967, p. 194.
* ↑ «The Key to Scientific Names: Rhodopygiale» (en anglès). Birds of the World. [Consulta: 25 gener 2025].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Dippers, leafbirds, flowerpeckers, sunbirds – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 25 gener 2025].
# Ibn Abd-al-Hàkam

Abu-l-Qàssim Abd-ar-Rahman ibn Abd-Al·lah ibn Abd-al-Hàkam (àrab: أبو القاسم عبد الرحمن بن عبد الله بن عبد الحكم, Abū l-Qāsim ʿAbd ar-Raḥmān b. ʿAbd Allāh b. ʿAbd al-Ḥakam), més conegut senzillament com Ibn Abd-al-Hàkam (798/799-871), fou un historiador egipci. Va escriure l'obra Futuh Misr wa-l-Màghrib wa-akhbaru-ha, ‘Les conquestes d'Egipte i del Màgrib i notícies sobre aquestes’.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Ibn ʿAbd al-Ḥakam».

## Referències

* ↑ Aquest sobrenom, Ibn Abd-al-Hàkam, també el van dur altres membres de la mateixa família, alguns dels quals foren destacats juristes.
# Benny Herger

Benedict "Benny" Herger (20 de març de 1941) va ser un ciclista suís que es va especialitzar en el ciclisme en pista. Va aconseguir, com amateur, una medalla de bronze al Campionat del Món de Mig Fons de 1968 per darrere l'italià Giuseppe Grassi i del neerlandès Cees Stam.

## Palmarès

* 1962
** Campió de Suïssa amateur en mig fons
* 1973
** Campió de Suïssa amateur en mig fons

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it