OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gerald Edelman

Gerald Maurice Edelman (Nova York, EUA 1929 - La Jolla, Califòrnia EUA 2014) és un biòleg estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1972.

## Biografia

Va néixer l'1 de juliol de 1929 a la ciutat de Nova York. Després d'iniciar els estudis de química va passar a estudiar medicina a la Universitat de Pennsilvània de Filadèlfia, on es va graduar el 1954. Realitzà el seu doctorat l'any 1956 a l'Institut Rockefeller de Nova York, on va treballar d'ajudant mèdic fins al 1960.
Va morir el 17 de maig de 2014 a La Jolla, California.

## Recerca científica

Orientà la seva recerca vers el sistema immunitari, especialment investigà l'estructura de les immunoglobulines o anticossos. Així mateix va realitzar investigacions sobre la Teoria de la ment, realitzant estudis sobre el cervell, la memòria i la consciència dins una visió biològica general.
L'any 1972 fou guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia «pel descobriment de l'estructura dels anticossos», premi compartit amb el britànic Rodney Robert Porter.

## Referències

* ↑ «Gerald Edelman». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* «Gerald Edelman» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Unió del Treball (Polònia)

Unió del Treball (polonès Unia Pracy) és un partit polític polonès membre de la Internacional Socialista, i del Partit Socialista Europeu. El partit va obtenir el 7,3% dels vots i 41 escons en les eleccions generals de 1993. A les eleccions generals de 1997 no va superar el mínim exigit del 5% i no va obtenir representació parlamentària. A les eleccions de 2001 es va presentar en coalició amb l'Aliança de l'Esquerra Democràtica i va aconseguir 16 escons dels 116 de la coalició. Alguns membres van abandonar el partit per a unir-se al Partit Socialdemòcrata de Polònia (SdPl). Al maig de 2004 va formar una aliança amb el SdPl en la qual ambdós partits van acordar presentar-se conjuntament a les eleccions generals, donant suport Marek Borowski com candidat per a les eleccions presidencials i formar un nou partit polític després de les eleccions. A la fi de 2006 va formar la coalició Esquerra i Demòcrates al costat d'altres partits de cara a les eleccions parlamentàries poloneses de 2007, que va treure el 13,2% dels vots i 53 escons. Cap d'ells, però, era de la Unió del Treball.

## Resultats electorals
### Sejm

| Any | Vots | % | Escons | +/– | Govern |
| 1993 | 1,005,004 | 7.3 (#4) | 41 / 460 | Nou | Suport extern (1993) |
| 1993 | 1,005,004 | 7.3 (#4) | 41 / 460 | Nou | Oposició (1994-97) |
| 1997 | 620,611 | 4.7 (#6) | 0 / 460 | 41 | Extraparlamentari |
| 2001 | Coalició UP-SLD | Coalició UP-SLD | 16 / 460 | Nou | Coalició |
| 2005 | A llistes del SDPL | A llistes del SDPL | 0 / 460 | 16 | Extraparlamentari |
| 2007 | Dins Esquerra i Demòcrates | Dins Esquerra i Demòcrates | 0 / 460 | = | Extraparlamentari |
| 2011 | Dins la SLD | Dins la SLD | 0 / 460 | = | Extraparlamentari |
| 2015 | Dins Esquerra Unida | Dins Esquerra Unida | 0 / 460 | = | Extraparlamentari |
| 2019 | Dins la Coalició Cívica | Dins la Coalició Cívica | 0 / 460 | = | Extraparlamentari |
| 2023 | Dins L'Esquerra | Dins L'Esquerra | 0 / 460 | = | Extraparlamentari |

### Senat

| Any | Vots | % | Escons | +/– |
| 1993 | 1,121,744 | 4.11 | 2 / 100 | Nou |
| 1997 | 520,130 | 2.00 | 0 / 100 | 2 |
| 2001 | Coalició UP-SLD | Coalició UP-SLD | 5 / 100 | 5 |
| 2005 | A llistes del SDPL | A llistes del SDPL | 0 / 100 | 5 |
| 2007 | Dins Esquerra i Demòcrates | Dins Esquerra i Demòcrates | 0 / 100 | = |
| 2023 | Dins el Pacte del Senat '23 | Dins el Pacte del Senat '23 | 1 / 100 | 1 |

### Parlament Europeu

| Any | Vots | % | Escons | +/− | Grup |
| 2004 | Coalició UP-SLD | Coalició UP-SLD | 1 / 54 | Nou | PES |
| 2009 | Coalició UP-SLD | Coalició UP-SLD | 1 / 50 | = | S&D |
| 2014 | Coalició UP-SLD | Coalició UP-SLD | 1 / 51 | = | S&D |
| 2019 | Dins Esquerra Unida | Dins Esquerra Unida | 0 / 52 | 1 | − |
| 2024 | Dins L'Esquerra | Dins L'Esquerra | 0 / 53 | = | − |

## Enllaços externs

* Web oficial
# Sondatge nasogàstric

El sondatge nasogàstric és un procés mèdic que implica la inserció d'un tub de plàstic (sonda nasogàstrica o tub NG) pel nas, cap avall per l'esòfag i fins a l'estómac. El sondatge orogàstric és un procés similar que implica la inserció d'una sonda de plàstic (tub orogàstric) a través de la boca. Abraham Louis Levin va inventar la sonda NG. La sonda nasogàstrica també es coneix com a sonda de Ryle als països de la Commonwealth, després de John Alfred Ryle.

## Usos

Una sonda nasogàstrica s'utilitza per alimentar i administrar fàrmacs i altres agents orals com el carbó activat. Per als fàrmacs i per a quantitats mínimes de líquid, s'utilitza una xeringa per a la injecció a la sonda. Per a l'alimentació contínua, s'utilitza un sistema basat en la gravetat, amb la solució col·locada més alta que l'estómac del pacient. Si cal una supervisió de l'alimentació administrada, la sonda es connecta sovint a una bomba electrònica que pot controlar i mesurar la ingesta del pacient i assenyalar qualsevol interrupció de l'alimentació. Les sondes nasogàstriques també es poden utilitzar com a ajuda en el tractament de trastorns alimentaris que amenacen la vida, especialment si el pacient no compleix amb l'alimentació. En aquests casos, es pot introduir una sonda nasogàstrica a la força per alimentar-lo contra la seva voluntat sota contenció física. Aquesta pràctica pot ser molt angoixant tant per al pacient com per al personal sanitari.
L'aspiració nasogàstrica és el procés de drenatge del contingut de l'estómac a través de la sonda. L'aspiració nasogàstrica s'utilitza principalment per eliminar les secrecions gastrointestinals i l'aire empassat en pacients amb obstrucció intestinal. L'aspiració nasogàstrica també es pot utilitzar en situacions d'enverinament quan s'ha ingerit un líquid potencialment tòxic, per a la preparació abans de la cirurgia sota anestèsia i per extreure mostres de líquid gàstric per analitzar-les.
Si la sonda s'ha d'utilitzar per al drenatge continu, normalment s'adjunta a una bossa col·lectora situada per sota del nivell de l'estómac del pacient; la gravetat buida el contingut de l'estómac. També es pot afegir a un sistema de succió, però aquest mètode sovint es limita a situacions d'emergència, ja que la succió constant pot danyar fàcilment el revestiment de l'estómac. En situacions que no són d'emergència, sovint s'aplica la succió intermitent donant els beneficis de la succió sense els efectes nocius del dany al revestiment de l'estómac.

## Referències

* ↑ «Nutrition support for adults: oral nutrition support, enteral tube feeding and parenteral nutrition». NICE, 01-08-2017. [Consulta: 30 gener 2018].
* 1 2 Kodua, Michael; Mackenzie, Jay-Marie; Smyth, Nina «Nursing assistants' experiences of administering manual restraint for compulsory nasogastric feeding of young persons with anorexia nervosa» (en anglès). International Journal of Mental Health Nursing, vol. 29, 6, 2020, pàg. 1181–1191. DOI: 10.1111/inm.12758. ISSN: 1447-0349. PMID: 32578949.
# LEAPS

LEAPS (acrònim de longterm equity anticipation security), en finances, són opcions amb un venciment superior a un any. Avui dia hi ha LEAPS sobre més de 2.500 accions i 20 índexs. De la mateixa manera que amb les tradicionals opcions amb venciment inferior a 1 any, hi ha call-LEAPS i put-LEAPS.
Les opcions foren originalment creades amb venciments de 3, 6, i 9 mesos, sense existir opcions per a períodes superiors a un any, forçant per tant a fer roll-overs si pretenia cobrir aquest període. Les LEAPS foren creades a principis dels 1990 per tal de cobrir aquest buit i normalment tenen un venciment de fins a dos anys. Les LEAPS sobre accions sempre expiren el mes de gener, de manera que per exemple, si avui fos novembre del 2009, hom vol comprar calls sobre Microsoft, té disponibles opcions amb venciment gener 2010 i LEAPS amb venciment gener 2011 i gener 2012; s'ha de tenir en compte però que, com sempre, a major venciment més cara serà l'Option premium.
Quan es crearen les LEAPS a principis dels 1990 tan sols estaven disponibles sobre accions, però més recentment s'han creat sobre índexs. Les LEAPS són emprades com un instrument per a la reducció del risc per part dels inversors. A tall d'exemple, en un article a la revista Stocks, Futures and Options (SFO), Dan Haugh suggerí que els inversos poden protegir-se del risc sistèmic considerant la compra d'un fons d'inversió cotitzat i «..comprant una put-LEAP sobre aquest ETF.»

## Referències

* 1 2 Diversification is not Enough,” Stocks, Futures and Options, June 2009

## Enllaços externs

* «Long-term Equity AnticiPation Securities (LEAPS)». CBOE. [Consulta: 10 febrer 2010]. (anglès)
# Ieixivà Mir

«Ieixivà Mir» té aquests significats:
* Ieixivà Mir (Belarús)
* Ieixivà Mir (Brooklyn), ieixivà ultraortodoxa a Brooklyn, Nova York, coneguda pels seus estudis talmúdics
* Ieixivà Mir (Jerusalem), ieixivà jueva ortodoxa, ubicada a la ciutat de Jerusalem
# Bova

«Bova» té aquests significats:
* Bova o tonya, coca rodona que es sol menjar per les festes de Pasqua al País Valencià
* Botànica:
** Bova o boga, anomenada també boga o balca (gènere Typha), conjunt de plantes herbàcies classificat dins de la família de les tifàcies
** Bova o junça diforme, espècie adscrita al gènere Cyperus
** Bova o Typha latifolia
** Bova o Typha angustifolia
** Bova o Iris pseudacorus
* Toponímia:
** Bova (Itàlia), ciutat italiana a la Ciutat metropolitana de Reggio de Calàbria, a Calàbria
** Bova Marina, municipi a la Ciutat metropolitana de Reggio de Calàbria, a la regió italiana de Calàbria
** Arquebisbat de Reggio Calàbria-Bova, seu metropolitana de l'Església catòlica que pertany a la regió eclesiàstica de Calàbria
** Can Bova de Sant Jaume, casa de pagès a Argentona (Maresme)
* Miscel·lània: Raoul Bova (Roma, 1971), actor de cinema italià
# Adam Bohorič

Adam Bohorič (Brestanica, 1520 $^{(Gregorià)}$ - Alsàcia, 20 de novembre de 1598) fou un predicador protestant eslovè, mestre i autor de la primera gramàtica de l'eslovè.
Bohorič va néixer a la ciutat comercial de Reichenburg en el Ducat d'Estíria (actualment Brestanica a Eslovènia. El 1584 va escriure la seva obra més notable, Articae horulae succisivae (català: Les hores lliures de l'hivern). El llibre, escrit en llatí, fou la primera gramàtica de l'eslovè i la primera guia normativa eslovena. En aquesta obra, Bohorič establí les normes per al primer alfabet eslovè, ara anomenat alfabet Bohorič. Fou usat fins als anys 1840, quan fou reemplaçat per l'alfabet croat.

## Vegeu també

* Primož Trubar
* Jurij Dalmatin
* Sebastian Krelj

## Referències

* ↑ Toporišič, J. 1987: Bohorič, Adam. Enciklopedija Slovenije, Zv. 1, 303, Ljubljana.
* ↑ «Izbrani spisi: France Kidri่; [urednik Anton Ocvirk]. - Francè Kidri่, Inนtitut za slovensko literaturo in literarne vede (Slovenska akademija znanosti in umetnosti) - Google Knjige». Books.google.com. [Consulta: 21 setembre 2012].
* ↑ «Zimske urice prose - Adam Bohori่, Joพe Toporiนi่ - Google Knjige». Books.google.com, 30-04-2008. [Consulta: 21 setembre 2012].
# Bordj el Kebir

Bordj el Kebir (àrab: البرج الكبير, romanitzat: al-Burj al-Kabīr, ‘Castell Gran’; برج الغازي مصطفى, 'Burj al-Ḡāzī Muṣṭafà', ‘Castell d'al-Ghazi Mustafa’; حصن الغازي مصطفى, 'Ḥiṣn al-Ḡāzī Muṣṭafà', ‘Fortalesa d'al-Ghazi Mustafa’, o الحصن الإسباني, al-Ḥiṣn al-Isbānī, ‘Fortalesa Espanyola’) és una fortalesa otomana de la ciutat de Mahdia a Tunísia, construïda el 1595 durant el govern d'Abu Abdallah Mohammad Pasha, a la vora de Ras Ifriqya, ocupant una part de la península. Els bastions de les cantonades foren afegits al segle xviii.
La fortalesa actual, a la que s'arriba fàcilment des de la ciutat vella, està mancada de cap decoració excepte alguns objectes a l'entrada i un parell de canons en mal estat a l'exterior; es pot visitar mitjançant pagament. Des de la part superior té magnífiques vistes a la ciutat, el port i el cementiri dels marins.

## Enllaços externs

* Borj el Kébir, Mahdia Arxivat 2016-01-07 a Wayback Machine. (francès)
# Arròs amb bledes

L'arròs amb bledes, també anomenat arròs amb banderetes o arròs en bledes (castellà: arroz con acelgas, olla de berzas o olla de ayuno) és un plat tradicional valencià. És un arròs caldós preparat amb creïlla, bledes i fesols blancs encara que segons la comarca també s'hi poden afegir caragols, abadejo salat o inclús corder, com a la Marina Alta.
Com no conté cap producte carni és un plat tradicionalment consumit a la quaresma.

## Plats derivats

A la comarca dels Serrans és tradicional un plat anomenat rin-ran que consistix en una espècie de saltat preparat amb les restes sobrants de l'arròs amb bledes a les quals se li afegixen ous durs, abadejo salat i oli d'oliva.

## Referències

* ↑ Gil, Manuel. A escullar (en castellà). 1a. ed. Segorbe: Caja Segorbe-Caja Valencia, 1991, p. 382. ISBN 84-606-0008-4.
* ↑ Piera, Emili. La nostra cuina. 1a. ed. Alzira: Edicions Bromera, 2003, p. 125. ISBN 84-7660-810-1.
* ↑ Miralles, Josep Vicent. La cuina de la Marina Alta. 1a. ed, 2018, p. 148. ISBN 978-84-948627-0-0.
* ↑ «Rin-ran».
# José de Jesús Corona

José de Jesús Corona Rodríguez, (Guadalajara, el 26 de gener de 1981) és un futbolista mexicà.
Ha estat jugador de Cruz Azul com a porter. Ha estat internacional amb Mèxic i és medallista d'or olímpic.

## Referències

* ↑ «Corona firmó por tres años con La Máquina» (en castellà). Mediotiempo.com, 16-06-2009. [Consulta: 18 juny 2009].
* ↑ «Corona fuera del Tri» (en castellà). Mediotiempo.com, 16-05-2011. [Consulta: 18 maig 2011].
* ↑ «Olympics football: Mexico shock Brazil to win gold». bbc.com, 11-08-2012. [Consulta: 7 setembre 2014].
# William Howard Stein

William Howard Stein (Nova York, EUA 1911 - íd. 1980) fou un químic, bioquímic i professor universitari estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 1972.

## Biografia

Va néixer el 25 de juny de 1911 a la ciutat de Nova York. Va estudiar química a la Universitat Harvard, on es llicencià el 1930, i posteriorment es doctorà a la Universitat de Colúmbia el 1939. A la Universitat Rockefeller de Chicago va iniciar la seva recerca sota la direcció de Max Bergmann, al costat de Stanford Moore i, posteriorment, fou nomenat catedràtic de bioquímica.
Stein morí el 2 de febrer de 1980 a la seva residència de Nova York.

## Recerca científica

Al costat de Stanford Moore va assolir completar la seqüència de la molècula de la ribonucleasa, observant la naturalesa i ordre dels seus cent vint-i-cinc aminoàcids. Aquest fou el primer enzim del qual quedava definitivament clarificada la seva estructura.
L'any 1972 li fou concedit la meitat del Premi Nobel de Química, que compartí amb Stanford Moore, pels seus treballs sobre la relació entre l'estructura química i l'activitat catalítica del nucli de les molècula de la ribonucleasa. L'altra meitat del premi recaigué en els treballs independents de Christian Boehmer Anfinsen sobre la ribonucleasa.

## Enllaços externs

* «William Howard Stein» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Licini Pròcul

Licini Pròcul (llatí: Licinius Proculus) va ser un company i amic de Marc Salvi Otó al que aquest va nomenar prefecte del pretori quan va ser proclamat emperador (68). Era el seu home de màxima confiança.
Pròcul va mantenir la seva influència calumniant a altres generals i alts càrrecs que li podien fer ombra. Van ser els seus consells militars i la seva manca d'experiència els que van provocar la caiguda d'Otó. Després de la primera batalla de Bedríacum es va escapar i va aconseguir el perdó de Vitel·li, al·legant que havia traït a Otó expressament, en favor del mateix Vitel·li.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 541.
# Juan José Carbó i Carme

Juan José Carbó i Carme (Tortosa, 21 d'agost de 1927 - 18 de desembre de 2009) fou un pintor paisatgista català.
S'introdueix al món de la pintura mitjançant la realització d'alguns olis, però aviat va abandonar aquesta tècnica per dedicar-se exclusivament a l'aquarel·la. Es va formar artísticament a Tortosa, on hi exposà per primera vegada a la convocatòria de l'Exposició d'Artistes Novells del ‘Círculo Artístico' de l'any 1959.
A la seva obra podem veure-hi representat el món mediterrani i paisatges de les Terres de l'Ebre. El realisme en les seves obres suposa el desig d'expressar a la seva pintura la intensa emoció dels fets vistos i dels sentiments que li arrenca la natura en la que s'erigeix per plasmar.
| « | Jo pinto les coses de la meva terra, els camps, els arrossars, les oliveres... Pinto del natural, amb grans taques de color... Tinc passió pels tons càlids, són els nostres colors... Soc autodidacta, m'he anat fent sol i segueixo evolucionant, simplificant en l'expressió però sempre en la mateixa línia (...). Per a mi pintar és un gran plaer i allò que m'agrada és el paisatge... Em satisfà pensar que en el pas dels anys la meva obra perdure, perquè en ella perduraran estos trossos de la meva terra natal, Tortosa, que pinto amb tanta estima (...) | » |
| — CARBÓ (1927-2009). |||

## Enllaços externs

* Canal 21 Ebre, El Palau Oliver de Boteller exposa la passió cromàtica i la tendresa creativa de Carbó.
* Diari Ebre Digital, Exposició de Carbó a Tortosa.
* Notícia del Setmanari l'Ebre, Una exposició recorda la figura i l'obra de l'artista tortosí Juan Josep Carbó
# Ricardo de la Puente Bahamonde

Ricardo de la Puente Bahamonde (Ferrol, La Corunya, 1895 - Ceuta, 4 d'agost de 1936) va ser un aviador i militar espanyol, cosí del dictador Francisco Franco.

## Biografia

Era cosí germà de Franco per part de mare. Va participar en la Guerra del Rif de forma destacada, sent per això condecorat amb l'Orde Militar de Maria Cristina. Durant la revolució d'Astúries de 1934 es va negar a bombardejar als miners asturians, la qual cosa la va valer ser destituït pel seu cosí Francisco, llavors cap de l'Estat Major.
La Revolta militar de Melilla el 17 de juliol de 1936 el va sorprendre com a comandant de l'Aeròdrom de Tetuan-Sania Ramel, al Protectorat del Marroc. De la Puente va telefonar a l'Alt Comissari del Marroc, Arturo Álvarez-Buylla Godino, per comunicar-li que ell i la seva esquadrilla es mantindrien fidels a la República. Però tot va ser en va. Les forces marroquines al comandament del coronel Sáenz de Buruaga aviat van voltar la base aèria i a l'alba del 18 de juliol la resistència dels lleials al govern havia acabat. De la Puente es va rendir no sense abans ordenar als seus homes que inutilitzaren els Breguet XIX que es trobaven desplegats en la base.
Quan el seu cosí Francisco va arribar a l'Aeròdrom de Tetuan per assumir el comandament de l'Exèrcit revoltat, els oficials revoltats li van informar del succeït. Franco va donar el seu consentiment al fet que fos executat encara que delegà en el General Orgaz perquè signés la sentència de mort. Jutjat en cort militar pel delicte de "traïció", fou afusellat el 4 d'agost de 1936 a Monte Hacho (Ceuta).

## Referències

* ↑ El primo al que Franco ejecutó, El Mundo
* ↑ Hugh Thomas (1976); La Guerra civil española, pág. 241
* ↑ Jason Webster (2007); ¡Guerra!, pág. 48
* ↑ Stanley G. Payne (1987); The Franco Regime, 1936–1975, pág. 212
* ↑ Andrée Bachoud (2000); Franco, pág. 119
* ↑ Antonio Cazorla-Sánchez (2013); Franco: The Biography of the Myth, pág. 23
# Aarón Galindo Rubio

Aarón Galindo Rubio és un ex futbolista mexicà.
Va començar com a futbolista al CD Cruz Azul. També jugà a Hèrcules CF, Grasshoppers, Eintracht Frankfurt, Guadalajara o Toluca. El 2017 ingressà al CD Toledo.

## Referències

* ↑ Aarón Galindo at eintracht-archiv.de (alemany)
* ↑ «Aarón Galindo, nuevo jugador del CD Toledo», 01-09-2017. Arxivat de l'original el 2017-09-11.
# Olav Hagen

Olav Hagen (Vingrom, 28 de novembre de 1921 - Lillehammer, 21 d'agost de 2013) va ser un esquiador de fons noruec que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sankt Moritz, on va disputar dues proves del programa d'esquí de fons. Guanyà la medalla de bronze en la prova dels relleus 4x10 quilòmetres formant equip amb Erling Evensen, Reidar Nyborg i Olav Økern. En la prova dels 18 quilòmetres fou novè. En el seu palmarès també destaca un títol nacional el 1957.

## Referències

* 1 2 «Olav Hagen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 20 abril 2019].
# Gonzalo Pineda

Gonzalo Pineda Reyes (19 d'octubre de 1982) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 2006.

## Referències

* ↑ Gonzalo Pineda a National-Football-Teams.com (anglès)
# Palau Vell de Narbona

El palau Vell de Narbona és part del palau dels arquebisbes. Està situat a la zona de la ciutat de Narbona coneguda per La Madeleine. Queda superat per l'antiga catedral dita de Teodard (arquebisbe del 885 al 893) i el campanar de la catedral actual. L'antiga catedral va ser desplaçada amb el temps i les estructures carolíngies foren substituïdes per construccions d'arquitectura romànica.
El palau va ser edificat al costat de la catedral de Teodard (abans església) i inicialment fou un conjunt de construccions modestes per esdevenir amb el temps un gran palau amb arquitectura romànica i renaixentista. La torre de la Magdalena fou una edificació de defensa construïda al segle xiii i que protegia la capella de Santa Magdalena, edificada per l'arquitecte Pere de Montbrun (1272-1286).
El palau el constitueixen dos cossos en angle recte amb la torre de la Magdalena al vèrtex. Aquests cossos tanquen un pati (el patí de la Magdalena) contra els edificis adossats a la catedral i el claustre, que són la torre de Teodard (el campanar d'època carolíngia), la capella de l'Anunciació i el Tinal (un antic celler dels canonges del segle XIV).

## Referències

* ↑ Languedoc Roussillon, dins la sèrie Guides Bleus. Paris, 2005. Ed. Hachette. ISBN 2-01-240250-X
* 1 2 Languedoc Roussillon, dins la sèrie Le Guide Vert. Paris, 2007. Ed. Michelin. (francès)