OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pilar Lima Gozálvez

María Pilar Lima Gozálvez (València, 21 de novembre de 1977) és una activista social i política valenciana, secretària general de Podem Comunitat Valenciana (Podem CV) des de juny de 2020 i portaveu a les Corts Valencianes d'Unides Podem des de gener de 2021.
Té una disfuncionalitat auditiva de naixement, ha esdevingut la primera política en utilitzar la llengua de signes al Senat d'Espanya, on va ser representant per designació de les Corts Valencianes de 2015 a 2019. Diplomada en Treball Social per la Universitat de València, és membre de la Federació de Persones Sordes de la Comunitat Valenciana (Fesord CV) on ha treballat com a professora de la llengua de signes.
Políticament s'integra en Podem des dels seus inicis, en l'anomenat Cercle de Patraix i en el grup promotor de la Comissió d'Accessibilitat de la Comunitat Valenciana de Podem. En gener de 2015 va formar part del primer Consell Ciutadà de València de Podem. El juliol d'aquell mateix any és designada senadora per les Corts.
Pilar Lima va encapçalar una candidatura per a liderar Podem a la II Assemblea Ciutadana de Podem CV de 2017 que va quedar en segona posició per darrere del finalment secretari general Antonio Estañ. Lima assolí el lideratge del partit a la següent assemblea, el juny de 2020, on s'enfrontava a l'aleshores síndica-portaveu a les Corts Naiara Davó, a la que substituí també en este lloc mesos més tard.

## Referències

* ↑ «Pilar Lima, de Podemos, será la primera senadora sorda» (en castellà), 07-07-2015. [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ Estos son los integrantes del primer Consejo Ciudadano de Valencia de Podemos a valenciaplaza.com
* ↑ elDiariocv. «Antonio Estañ, nou líder valencià de Podem» (en castellà), 22-05-2017. [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «Pilar Lima gana las primarias de Podem por sólo 38 votos de diferencia con Davó» (en castellà). [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ «Unides Podem canvia de portaveu a les Corts Valencianes i reforça la figura de Pilar Lima», 28-01-2021. [Consulta: 31 gener 2021].
# Resolució 719 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 719 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 6 de novembre de 1991 després de recordar resolucions 637 (1989), 644 (1989), 675 (1990) i 691 (1991), el Consell va aprovar un informe del Secretari General de les Nacions Unides i va decidir prorrogar el mandat dels Grup d'Observadors de les Nacions Unides a Centreamèrica durant cinc mesos i vint-i-tres dies més fins al 30 d'abril de 1992.
La resolució va demanar al Secretari General que informés abans del final del mandat actual sobre tots els aspectes del Grup d'Observadors, indicant si calen canvis respecte al seu futur.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# USS Enterprise (NCC-1701-D)

La USS Enterprise (NCC-1701-D) (o simplement Enterprise-D, per distingir-la d'altres Enterprise) és una nau estel·lar de l'univers fictici de Star Trek. Apareix en Star Trek: La nova generació i Star Trek VII: Generations. L'Enterprise-D és la cinquena nau amb el nom d'Enterprise dins de les sèries, i és la nau insígnia de la Federació Unida de Planetes en el moment de la seva creació. L'Enterprise-D també apareix en l'episodi pilot de Star Trek: Deep Space Nine ("Emissary") i als dos episodis finals de la temporada 3 d'Star Trek: Picard.
La nau és destruïda a la pel·lícula Star Trek VII: Generations quan s'estavella al planeta Veridian III.

## Referències

* ↑ Nemeck, Larry. Star Trek: The Next Generation Companion. Pocket Books, 2003. ISBN 0-7434-5798-6.
* 1 2 3 Okuda, Mike and Denise Okuda, with Debbie Mirek. The Star Trek Encyclopedia. Pocket Books, 1999. ISBN 0-671-53609-5.

## Enllaços externs

* Web oficial - Enterprise-D, U.S.S. Arxivat 2010-01-27 a Wayback Machine.(anglès)
* Memory-alpha - USS Enterprise (NCC-1701-D)(anglès)
# San Polo

San Polo és el més petit dels sis sestieri de Venècia (Itàlia), amb una extensió de 35 hectàrees al llarg del Gran Canal. És una de les parts més antigues de la ciutat, havent-se establert abans del segle ix, quan ell i San Marco formaven part de les Illes Realtinas. El sestiere rep el seu nom de l'Església de San Polo.
El districte ha estat el lloc on s'assenti el principal mercat de Venècia des del 1097, i connectat amb la ribera dreta de la ciutat pel pont de Rialto des del segle xiii. La part occidental del barri és coneguda actualment per les seves esglésies, mentre que l'oriental, a vegades dita simplement el Rialto, és conegut pels seus palaus i petites cases.
Entre els atractius de San Polo es troben el pont de Rialto, l'església de San Giacomo di Rialto (segons la llegenda, la més antiga de la ciutat), el Camp San Polo, la Casa de Goldoni, la basílica de Santa María Gloriosa dei Frari, l'església de San Roque i la Scuola Grande di San Rocco.
# Schwalbe Women's One Day Classic

La Schwalbe Women's One Day Classic és una cursa femenina de ciclisme d'un dia en format critèrium que es celebra a Austràlia des de l'any 2025. Està integrada dins el calendari femení de l'UCI com a cursa de categoria 1.Pro des de l'any de la seva creació. S'aprofitarà la darrera etapa del Tour Down Under per a promocionar el ciclisme femení.
La primera edició es va disputar a Adelaida.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |

## Referències

* ↑ «New women’s one-day race from Tour Down Under in January» (en anglès). cyclingnews, 09-11-2024. [Consulta: 25 gener 2025].
* ↑ «The launch of a new road racing season - A guide to Australia’s 2025 sun-drenched opening block» (en anglès). cyclingnews, 03-01-2025. [Consulta: 25 gener 2025].

## Vegeu també

* Schwalbe Classic
# Fausto Fernández Díaz

Fausto Fernández Díaz (Alía, 12 de juny de 1956) és un professor d'educació secundària i polític espanyol. Va ser alcalde de Rivas-Vaciamadrid i diputat a l'Assemblea de Madrid.
Nascut a la localitat extremenya d'Alía (província de Càceres) el 12 de juny de 1956, fill de pagesos extremenys que van emigrar a Alemanya, on va romandre 15 anys, es va diplomar en magisteri, i va estar destinat professionalment a Càceres i Guipúscoa abans d'instal·lar-se a la província de Madrid, on va ser professor d'educació secundària. Afiliat al Partit Comunista d'Espanya (PCE) el 1975 i membre d'Esquerra Unida (IU) des dels seus inicis, va ser elegit regidor de l'Ajuntament de Rivas-Vaciamadrid el 1991; va ser investit alcalde del municipi el 1995.
Fernández, que va ser coordinador d'Esquerra Unida de la Comunitat de Madrid (IUCM) entre 2002 i 2005, va encapçalar llista d'IU a les eleccions a l'Assemblea de Madrid de maig i octubre de 2003.
Al setembre de 2014 va renunciar a la seva acta de regidor per retornar a la seva plaça de professor a l'IES Europa de Rivas.

## Referències

* ↑ «Perfil. Fausto Fernández». ABC [Madrid], 18-05-2003, pàg. 48 [Consulta: 23 abril 2019].
* ↑ «Fausto Fernández (IU) renuncia a su acta de concejal y vuelve a la enseñanza». Europa Press. [Consulta: 23 abril 2019].
* 1 2 3 Valdivia, José Ramón «Fausto Fernández, coordinador IU Madrid». El Periódico de Extremadura, 26-04-2003 [Consulta: 23 abril 2019].
* 1 2 Marcos, José «[Fausto Fernández renuncia a su acta de edil de IU en Rivas Fausto Fernández renuncia a su acta de edil de IU en Rivas]». El País, 30-09-2014 [Consulta: 23 abril 2019].
# Ignasi Llauradó

Ignasi Llauradó (Espanya s.XX). Organista i compositor. Va ser organista beneficiat a Osca. El 1928 va participar com a soci actiu en el IV Congrés de Música Religiosa celebrat a Victoria (Colúmbia Britànica).

## Obres

* Santo, Santo, trisagio al Santísimo Sacramento, 3V,ac, E.:VAcp
* Trisagio a la Sagrada Familia, 3V, órg (TSM, 1936, 117-20)
* Triunfal la Iglesia te aclama, Go al patriarca San José, Co, sol, órg (TSM, 1936, 117-20)
* Versos salmódics en primer to (TSM, III-1932)

## Referències

* ↑ «Llauradó, Ignacio (1887-1974) - Música a la llum». [Consulta: 31 gener 2025].

## Bibliografia

* Peris Silla, Maria del Mar.«Llauradó, Ignasi», Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: SGAE, 1999-2002, vol.6
* IV Congrés Nacional de Música Sagrada, Vitoria, Montepío Diocesano, 1930
# Francisco Mingot Valls

Francisco Mingot Valls (Alacant, 1835 - 11 de maig de 1898) fou un polític valencià, alcalde d'Alacant durant el segle xix. Fill del comerciant Antonio Mingot Rodrigo, es va casar amb Elvira Bas Moró, amb la que va tenir tres fills.
De tendència liberal, s'alineà políticament amb Práxedes Mateo Sagasta. Fou diputat de la Diputació d'Alacant i regidor de l'ajuntament d'Alacant el 1866, 1869 i 1877. Va ser vicepresident de la Societat Econòmica d'Amics del País i president de la Lliga de Contribuents de la província d'Alacant. Nomenat alcalde en juny de 1874, el desembre del mateix any en fou destituït arran del pronunciament de Sagunt del general Arsenio Martínez-Campos Antón. El seu pas per l'alcaldia, però, fou força polèmic, ja que en 1881 el diari republicà El Graduador el va acusar de malversació de cabals públics.

## Referències

* ↑ Tres alcaldes Mingot Arxivat 2016-06-18 a Wayback Machine. per Gerardo Muñoz
* ↑ Mingot: apellidos alicantinos Arxivat 2021-01-21 a Wayback Machine. per Gerardo Muñoz
# Patent de cors

Una patent de cors (del llatí cursus, 'carrera') era un document atorgat pels monarques o els dirigents de les ciutats estat pel qual el beneficiari (el corsari) obtenia llicència de l'autoritat per atacar vaixells i altres pertinences dels enemics d'aquells. D'aquesta manera, el beneficiari esdevenia part de la marina de guerra de l'estat que l'atorgava.
Les patents de cors foren molt utilitzades durant l'edat mitjana i l'edat moderna quan els estats no podien mantenir marines pròpies o no prou grans.
Les patents de cors en temps de guerra es van escampar per la major part d'Europa al segle xvi. També van ser utilitzades per les nacions americanes durant les guerres d'independència. Es van abolir el 1856 en el tractat de París, que va posar fi a la Guerra de Crimea. Malgrat això, estats com Espanya, els EUA i Mèxic en continuaren donant durant una quarantena d'anys.

## Drets d'una patent de cors
### Per al propietari

* Poder utilitzar els ancoratges i ports de l'estat que l'atorgava.
* Tenir accés a les vitualles i subministraments d'una manera igual o similar a aquella de què disposaven les naus regulars de la marina de guerra del país en qüestió.
* Poder-la mostrar a l'exèrcit enemic, en cas de ser capturat, i sol·licitar ser tractat com a presoner de guerra, en lloc de com a pirata.
* Ascendir al grau de corsari i sentir-se membre de la marina reial.
* Mostrar-la com a reclam per al reclutament de la tripulació.

### Per a l'estat o ciutat

* Poder controlar de certa manera el propietari. Tant és així que Lluís XIV i altres monarques francesos exigien fortes fiances per evitar que els armadors obliguessin els seus oficials a dur a terme accions impròpies d'un membre de la marina nacional.
* Disposar d'una armada sense necessitat d'invertir en la construcció de vaixells, reclutament de tripulació, armament, etc.
* Tenir dret a part dels beneficis obtinguts.
* Poder al·legar que les accions realitzades contra països contra els quals no s'estava en guerra, però als quals hom volia molestar, eren obra de pirates aliens a la seva voluntat.

## Referències

* ↑ Lord Russell, The French Corsairs p. 11(discussing history of letters of marque: in France the first recorded use of letters of marque and reprisal was 1681).
* ↑ Eastman, Famous Privateers of New England p. 1 (recounting early letters of marque issued in contest between Spain and her revolted Low Countries in 1569).

## Vegeu també

* Pirateria marítima
# Ancilòstoms

Els ancilòstoms (Ancylostoma) són un gènere de cucs de l'embrancament dels nematodes.

## Particularitats

Aquests cucs són paràsits que infecten generalment als gats, gossos i també als humans. La infecció es coneix amb el nom d'anquilostomosi i en els cas dels humans afecta normalment la pell, els ulls i les vísceres.

## Taxonomia

* Ancylostoma braziliense, normalment afecta els gats
* Ancylostoma caninum, normalment afecta els gossos
* Ancylostoma ceylanicum
* Ancylostoma duodenale afecta els humans gats i gossos
* Ancylostoma pluridentatum, normalment afecta els gats silvestres
* Ancylostoma tubaeforme, afecta els gats i altres mamífers

## Vegeu també

* Filariosi

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Ancilòstoms
* Looss,A. Zur Lebensgeschichte des Ankylostoma duodenale. Cbt. Bakt. 1898.
# Clar d'Albi

Clar d'Albi o d'Aquitània (Nord d'Àfrica - Leitora, Gascunya, entre 95 i 420) fou el llegendari primer bisbe d'Albi i de Leitora. No hi ha cap prova històrica de la seva existència real i la seva història es basa exclusivament en llegendes. És venerat com a sant per l'Església catòlica.

## Llegenda

La tradició el fa natural del nord d'Àfrica, d'on hauria anat a Roma. Enviat a predicar a la Gàl·lia, va evangelitzar la regió del Tarn i s'establí a Albi, on fou bisbe. D'allí anà a la Gascunya i predicà a les Landes amb els sants Sever i Girond. Mentre predicava a Leitora (Gers, Gascunya) amb sant Babil, va refusar d'oferir sacrificis als déus pagans, per la qual cosa fou mort fora de les muralles, al lloc anomenat Saint-Clar, on s'erigí una creu commemorativa.
Les diverses tradicions assignen la seva vida a èpoques diferents, entre el 95 i el 420. En tot cas, la llegenda sembla que no correspon a un personatge real, i el bisbat d'Albi no començà a existir fins al segle v.

## Veneració

La seva memòria es commemora l'1 de juliol. Les suposades relíquies del sant van ésser custodiades al temple edificat al lloc del martiri. Cap al segle ix, per protegir-les dels invasors, van ésser dutes a Santa Eulàlia de Bordeus, on foren fins a l'octubre de 1858. Llavors foren novament portades a Leitora, a la catedral dels Sants Gervasi i Protasi, on són avui dia.

## Bibliografia

* Vies des pères des martyrs et des autres principaux saints, per l'abat Godescard, traduït al francès per Alban Butler
# Duma Estatal

La Duma Estatal (en rus: Государственная дума, tansliteració: "Gosudarstvennaia duma", i abreviat de forma habitual Госдума, "Gosduma") és la cambra baixa del la Federació Russa, on el parlament es coneix com a Assemblea Federal de Rússia, sent la cambra alta el Consell de la Federació Russa. La seva seu es troba a la ciutat de Moscou.
La Duma Estatal ostenta els següents poders:
* aprovar lleis federals (per majoria dels diputats) i lleis constitucionals (cal una majoria de dos terços), que han de ser aprovades pel consell de la Federació Russa i signades pel president de Rússia.
* anul·lar el veto del Consell de la Federació Russa a una llei federal per majoria de dos terços.
* anul·lar el veto del President de Rússia a lleis federals per majoria de dos terços juntament amb tres quartes parts dels vots dels membres del Consell de la Federació Russa.
* començar el procediment de censura contra el President de Rússia per majoria de dos terços.
La Duma Estatal va substituir el Soviet Suprem a conseqüència de la nova constitució que va introduir Borís Ieltsin l'any 1993. Segons aquesta constitució la Duma Estatal està composta per 450 diputats (article 95), escollits per a un període de quatre anys (article 96). Els ciutadans russos de 21 o més anys poden ser triats per a la Duma (article 97).

## Referències

* ↑ «Duma» (en anglès). Encyclopædia Britannica. [Consulta: 11 març 2014].

## Vegeu també

* Duma, per a la història anterior del terme durant l'etapa de l'imperi Rus

## Enllaços externs

* (rus) Pàgina oficial de la Duma Estatal de Rússia Arxivat 2014-04-01 a Wayback Machine.
# Kistvaen

Un kistvaen o cistvaen és una tomba (que pot ser de cambra) formada per lloses planes en forma semblant a la d'una caixa. Si es troba totalment soterrada en el terreny, pot estar coberta per un túmul.

## Origen del terme

La paraula deriva de les paraules gal·leses cist (cofre) i maen (pedra). El terme es va originar en relació amb les estructures cèltiques, en general precristianes, però en estudis dels antiquaris del segle xix i començaments del segle xx s'aplicava, a vegades, a estructures semblants fora del món celta.
Algunes restes de fonaments de llosa, santuaris en capcer, o cella memoriae d'origen mediterrani, a vegades foren mal confosos per estudiosos d'èpoques anteriors amb kistvaen, la qual cosa provoca el problema de la "imprecisa nomenclatura".

## Tipus de kistvaen

Un dels tipus més nombrosos de kistvaen és el kistvaen Dartmoor. Sovint prenen la forma de petits rectangles d'uns 0,9 m de llarg per 0,6 m d'ample. Els kistvaens estaven coberts, en general, amb un monticle de terra i envoltats per un cercle de pedretes. Quan un cos es col·locava en el kistvaen, s'estenia, habitualment, en una posició contreta (posició fetal). A vegades, però, el cos era incinerat i les cendres es desaven en una urna cinerària que s'allotjava al kistvaen.

## Kistvaens i els sants celtes

Els kistvaens també es troben associats a llocs sants o sepultures dels primers sants celtes, que, sovint, són semillegendaris. Entre els sants relacionats amb kistvaens hi ha: Callwen, filla de Brychan; Geraint, Begnet i Melangell.

## Vegeu també

* Túmul
* Cista

## Notes i referències

* ↑ (Harris 1983, p. 118)
* ↑ El terme anglés n'és gable-shrines.
* ↑ Ulster Journal of Archaeology, 63, 2004, pàg. 144.
* ↑ (Baring-Gould & Fisher 1900)
* ↑ (Baring-Gould & Fisher 1908a, p. 67)
* ↑ (Baring-Gould & Fisher 1908b, p. 51)
* ↑ En el passatge citat, incorrectament identificat com a Benet de Núrsia (O'Reilly 1903, p. 196).
* ↑ (Edwards & 2002 (foto)) Els experts poden descriure el tipus d'estructura anomenada kistvaen en lloc d'usar el terme.
# Ramon Rovira i Pol

Ramon Rovira i Pol (Sils, 1959) és un periodista català, des de febrer de 2019 adjunt a la presidència i director de Relacions Institucionals del Grup Godó.
Va començar la seva carrera professional a El Punt i va treballar a Radio Nacional de España, a Catalunya Ràdio i a Televisió Espanyola. El 1988 va iniciar-se a TV3 com a delegat a la demarcació de Girona i presentador dels primers Telenotícies comarques de Girona. Posteriorment, va exercir de cap de la secció de Catalunya i cap de política de TV3. Entre 1996 i 2001 va ser el corresponsal de la cadena a Washington DC i cap d'Informatius entre 2001 i 2004, moment en què seria nomenat cap de Comunicació i Relacions Institucionals fins al 2006. Des de 2002 i fins al 2007 va presentar el programa d'anàlisi i debat polític del Canal 33 Àgora. El 2012 va ser proposat com un dels candidats a dirigir Televisió de Catalunya, subtituïnt Mònica Terribas, oferta que va declinar. Ha estat el responsable de la comunicació i relacions institucionals i subdirector general de Banc Sabadell. El novembre de 2017 el Grup Godó el fa fitxar com a director general de la seva línia audiovisual i de RAC1. Al novembre de 2018 va ser nomenat adjunt a la presidència i director de Relacions Institucionals del grup un càrrec, de nova creació que assumeix les responsabilitats que durant 16 anys havia desenvolupat el director general de presidència, Josep Caminal que abandonà el Grup.

## Referències

* 1 2 3 Cendros, Teresa «El periodista Ramon Rovira, nuevo jefe de informativos de TV-3» (en castellà). El País, 28-11-2000 [Consulta: 24 juny 2013].
* 1 2 «El Grup Godó fitxa Ramon Rovira com a nou director general audiovisual i de RAC1». RAC1, 23-11-2017 22:29.
* ↑ B., G. «20 anys de «TN Comarques»». El Punt Avui, 24-04-2009.
* 1 2 3 Gutiérrez, Àlex «Ramon Rovira declina dirigir TV3». Ara, 19-04-2012 [Consulta: 24 juny 2013].
* ↑ «TV3 no renova l''Àgora'». Ara, 03-06-2013 [Consulta: 17 juny 2013].
* ↑ «Josep Puigbó se despide de 'Àgora' sin anunciar si cambiará de cadena» (en castellà). El País, 13-02-2002 [Consulta: 24 juny 2013].
* ↑ Martínez, David «Ramon Rovira no dirigirá TV3 y mantiene su cargo en Banco Sabadell» (en castellà). La Vanguardia, 19-04-2012.
* ↑ «Ramon Rovira nomenat adjunt a la presidència i director de Relacions Institucionals del Grup Godó», 17-02-2019. [Consulta: 17 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Articles de Ramon Rovira a El Punt Avui
* Articles de Ramon Rovira a El Pais
# Fažana

Fažana (Italià i Istriot: Fasana) és un poble i municipi de la costa occidental de la península d'Ístria a Croàcia.
És una de les darreres poblacions on encara es poden trobar parlants de la llengua pròpia de l'Ístria, l'istriot que rep el nom local de fasanese. Segons el cens de 1921, el 100% de la població parlava "italià" (probablement istriot, identificat com a llengua italiana per l'irredemptisme italià).
L'antic president de Iugoslàvia, Josip Broz Tito, estava molt lligat a Fažana i les Illes Brijuni/Brioni, passant-hi fins a sis mesos l'any al poble.

## Referències

* ↑ «Istriot» (en anglès). [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ «VG.pdf». Arxivat de l'original el 2020-01-16. [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ «Find a budget base in Croatia» (en anglès), 11-01-2009. [Consulta: 3 maig 2020].
# Lotta Henttala

Lotta Henttala (Noormarkku, 28 de juny de 1989) (Lotta Lepistö és el seu nom de soltera) és una ciclista finlandesa actualment a l'equip EF-Oatly-Cannondale. Ha aconseguit nombrosos campionats nacionals, tant en ruta com en contrarellotge.

## Palmarès

* 2012
** Campiona de Finlàndia en ruta
* 2013
** Campiona de Finlàndia en ruta
* 2014
** Campiona de Finlàndia en ruta
** Campiona de Finlàndia en contrarellotge
* 2015
** Campiona de Finlàndia en ruta
** Campiona de Finlàndia en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Turíngia
* 2016
** Campiona de Finlàndia en ruta
** Campiona de Finlàndia en contrarellotge
** 1a al Gran Premi Cham-Hagendorn
** Vencedora d'una etapa a l'Emakumeen Euskal Bira
** Vencedora d'una etapa al Gran Premi Elsy Jacobs
** Vencedora d'una etapa al The Women's Tour
* 2017
** Campiona de Finlàndia en ruta
** Campiona de Finlàndia en contrarellotge
** 1a a l'A través de Flandes
** 1a a la Gant-Wevelgem
** 1a a l'Open de Suède Vårgårda
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2018
** Campiona de Finlàndia en ruta
** Campiona de Finlàndia en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa al Giro de Toscana-Memorial Michela Fanini
** Vencedora d'una etapa al The Women's Tour
* 2019
** Vencedora de dues etapes a la Setmana Ciclista Valenciana
** Vencedora d'una etapa al Healthy Ageing Tour
* 2024
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Burgos
* 2025
** Trofeu Marratxí-Felanitx

## Resultats a les Grans Voltes
### Giro d'Itàlia

* 2017. 65a posició
* 2018. 55a posició

### Tour de França

* 2023. Desqualificada a la 6a etapa
* 2024. 97a posició

## Referències

* ↑ «New mum Lotta Henttala is coming back to pro racing» (en anglès). Velo, 26-10-2023. [Consulta: 25 gener 2025].
* ↑ «LOTTA HENTTALA» (en anglès). UCI. [Consulta: 25 gener 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com