OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ciril V

Ciril V (en grec Κύριλλος Ε') va ser patriarca de Constantinoble dues vegades, la primera de l'any 1748 al 1751 i la segona del 1752 al 1757.
Havia estat metropolità de Mèlnik (1737-1745) i de Nicomèdia (1745-1748), i va ser nomenat patriarca de Constantinoble el 1748. Era una persona molt culta i portava una vida ascètica. Tenia un especial interès per l'educació i per limitar la propaganda de l'Església llatina.
Va ser destituït del tron patriarcal on s'hi va reincorporar Paisi II, però va tornar a ocupar-lo quan Paisi II va renunciar al càrrec, amb l'avinentesa del poble. L'any 1757 va ser deposat i exiliat a Xipre, però va tornar el 1763 a Constantinoble amb la intenció de recuperar el tron. Llavors va ser excomunicat i enviat a Terra Santa, on va viure fins a la seva mort l'any 1775.

## Referències

* ↑ «Κύριλλος Ε'» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 12 agost 2023].
# Sigrid Hjertén

Sigrid Hjertén (Sundsvall, 27 d'octubre de 1885 – Estocolm, 24 de març de 1948) va ser una pintora sueca, adscrita a l'expressionisme.
Va estudiar artesania i disseny a Estocolm, i va graduar-se com a professora de dibuix. Va passar un temps a París, on va conèixer les obres de Matisse i Cézanne, cosa que es demostra en la utilització que fa del color en contrast amb uns contorns molt simplificats, esforçant-se per trobar les formes i els colors que puguin transmetre les seves emocions.
El 1912 va exposar les seves obres per primera vegada en una mostra col·lectiva a Estocolm, participant des de llavors en nombroses exposicions tant a Suècia com a l'estranger. En la seva obra va descriure el paper que exercia com a artista, dona i mare, diferents identitats en mons diferents. Entre 1920 i 1932 va residir a París, i allà va començar a manifestar-se l'esquizofrènia que patia, la qual es va deixar veure en la seva obra, amb colors més foscos i composicions tibants, reflectint el seu sentiment d'angoixa i abandó. El 1938 va tornar al seu país, on va viure hospitalitzada. Per a tractar-li l'esquizofrènia, se li va practicar una lobotomia el 1948, però va morir per complicacions d'aquest procediment quirúrgic.

## Referències

* 1 2 3 «Mujeres Pintoras: La expresionista sueca Sigrid Hjertén». Trianarts, 01-04-2022. [Consulta: 16 gener 2023].
* ↑ Gonnard, Catherine. «Sigrid Hjertén» (en francès). Aware Women Artists. [Consulta: 16 gener 2023].

## Bibliografia

* Sigrid Hjertén, Annika Gunnarsson, en Moderna museet - boken, ed. Cecilia Widenheim et al., Estocolm: Moderna museet, 2004 ISBN 9171007245
* Katarina Borgh Bertorp, Sigrid Hjertén: l'hértière de Matisse du Grand Nord: heir of Matisse from the Far North, París: Centre Culturel Suédois, 1997
* Anita Goldman, I själen alltid ren: Om Sigrid Hjertén, Estocolm : Natur och kultur, 1995, ISBN 91-27-05485-3
# Casals

«Casals» té aquests significats:
Viccionari
# Rosina Storchio

Rosina Storchio (Venècia, 19 de gener de 1872 – Milà, 24 de juliol de 1945) fou una soprano lírica Italiana que fou protagonista en les estrenes mundials de les òperes de Puccini, Leoncavallo, Mascagni i Giordano. La seva veu brillant i vivaç es va deteriorar prematurament a causa de les dures condicions a què la va sotmetre i sobretot per defectes en la seva tècnica.
Nascuda a Venècia, Storchio estudià al Conservatori de Milà abans de fer el seu debut operístic com a Micaëla a Carmen, de Bizet, al Teatro Dal Verme de Milà el 1892. Tres anys més tard, debutava a l'òpera més famosa d'Itàlia, La Scala de Milà, amb Werther, de Massenet.
Milà es convertí des de llavors en la seva nova llar, però també apareixia durant el període anterior a la Primera Guerra Mundial en teatres d'altres ciutats italianes clau, incloent-hi Roma i la seva nativa Venècia. Visità també Amèrica del Sud i Espanya, i emprenia compromisos de cant a París i Moscou, arriscant de forma imprudent la seva veu amb papers tan pesats com el de Tosca a l'òpera de Puccini del mateix nom. A partir de 1921 la seva veu entrà en una decadència marcada, però cantà a Chicago i Nova York. Es retirà al Gran Teatre del Liceu de Barcelona com a Cio-Cio San a Madama Butterfly, de Puccini.
Storchio moria a Milà prop del final de la Segona Guerra Mundial. Deixà un llegat petit d'enregistraments de gramòfon de 78 rpm fet durant els primers anys del segle xx. Aquests enregistraments (reeditats de llavors ençà en CD) inclouen extractes del repertori d'òpera del verisme, amb què estava més aviat associada. També va aparèixer, tanmateix, en escena en unes quantes òperes franceses i en treballs de Verdi, més notablement Falstaff.

## Referències

* 1 2 Patrón Marchand, Miguel. 100 grandes gantantes del pasado (en castellà). Editorial Andrés Bello, 1989.
* ↑ «Rosina Storchio | enciclopèdia.cat». [Consulta: 28 maig 2020].
* ↑ Rindom, Ditlev. «Semblanza de Rosina Storchio» (en castellà). Club de Ópera, 06-02-2020. Arxivat de l'original el 2020-09-20. [Consulta: 28 maig 2020].

## Enllaços externs

* Opera Italiana Arxivat 2007-12-02 a Wayback Machine.
# Gran Premi de Suècia

El Gran Premi de Suècia ha estat una carrera puntuable pel campionat de la Fórmula 1 del 1973 fins a la temporada 1978. Es disputava al Circuit d'Anderstorp, a 30 km de Jönköping, Småland, Suècia.
El circuit d'Anderstorp estava situat enmig d'extensos boscos escandinaus i es caracteritzava també per la gran rapidesa que s'hi aconseguia amb els monoplaces, ja que el traçat aprofitava una pista d'aeroport com a recta, que s'ajuntava amb una sèrie de revolts molt oberts.
En el primer Gran Premi de Suècia, el pilot local, Ronnie Peterson va estar molt a prop de guanyar la carrera per Lotus, però una punxada a l'última volta li va fer perdre la victòria, que s'endugué Denny Hulme. Aquesta és la millor posició que ha aconseguit mai un suec a la cursa del seu país.
Al gran premi del 1976, Jody Scheckter va guanyar la cursa amb un sorprenent Tyrrell P34 de 6 rodes.
La mort de Peterson i de Gunnar Nilsson i la nul·la presència d'altres pilots locals van contribuir a allunyar la Formula 1 de Suècia.

## Guanyadors del Gran Premi de Suècia

| Any | Pilot | 1ª Pos. de sortida | Volta ràpida | Resultats |
| 1978 | Niki Lauda (Brabham) | Mario Andretti (Lotus) | Niki Lauda (Brabham) | Resultats |
| 1977 | Jacques Laffite (Ligier) | Mario Andretti (Lotus) | Mario Andretti (Lotus) | Resultats |
| 1976 | Jody Scheckter (Tyrrell) | Jody Scheckter (Tyrrell) | Mario Andretti (Lotus) | Resultats |
| 1975 | Niki Lauda (Ferrari) | Vittorio Brambilla (March Engineering) | Niki Lauda (Ferrari) | Resultats |
| 1974 | Jody Scheckter (Tyrrell) | Patrick Depailler (Tyrrell) | Patrick Depailler (Tyrrell) | Resultats |
| 1973 | Denny Hulme (McLaren) | Ronnie Peterson (Lotus) | Denny Hulme (McLaren) | Resultats |
# País petit

País petit és una cançó del cantautor gironí Lluís Llach, i un dels seus èxits musicals. País petit és un cant d’amor a l'Empordà que molts, amb el vistiplau del cantant, han fet extensiu a Catalunya.
Es tracta d'una cançó inclosa en l'àlbum Verges 50, publicat l'any 1980, on reconeix els límits del seu país a la seva pròpia infància i el paisatge on aquesta es va desenvolupar.
Amb País petit, Lluís Llach va aconseguir en una sola cançó retre homenatge a les seves tres pàtries Verges, l'Empordà i Catalunya. La lletra de la cançó permet ser interpretada de diverses maneres, on qualsevol d'aquests indrets pot ser una terra petita dins del seu context geogràfic. Aquesta cançó és una de les més significatives i que més vegades ha format sempre part del repertori musical de Lluís Llach.

## Referències

* ↑ Enderrock.cat. «La veritable història de «País petit» | Enderrock.cat».
* ↑ Morales, Juan Miguel. Lluís Llach. Sempre mès lluny. Editorial Txalaparta, 2006, p. 237–239. ISBN 978-84-8136-473-6.
* ↑ Blay, Pep. «El meu carrer és un país petit». A: Les cançons de la nostra vida. Penguin Random House, 2015, p. 91–92. ISBN 978-84-16430-01-7 [Consulta: 5 febrer 2020].

## Enllaços externs

* Lluís Llach - "País petit"
* Lluís Llach - "País petit" a Viasona
# Francisco Javier Girón y Ezpeleta

Francisco Javier Girón y Ezpeleta (castellà: Francisco Javier Girón) (Pamplona, 11 de març de 1803 - Madrid, 18 de desembre de 1869) fou un militar espanyol, el 2n Duc d'Ahumada i 5è Marqués de las Amarillas. És conegut per ser el fundador del cos de la Guàrdia Civil el 1844 que va dirigir fins a l'inici del bienni progressista (1854).

## Biografia

Girón va néixer en el si d'una important família militar-aristocràtica, la Casa de Girón, una antiga família que es remunta al segle XII. Girón era fill de Pedro Agustín Girón, 1r Duc d'Ahumada i 4r Marquès d'Amarillas. També era descendent de Pedro Téllez-Girón, més conegut com Pedro Girón, Mestre de l'Orde de Calatrava entre 1445 i 1466. Per part materna, també pertanyia a una família noble lligada tradicionalment a les armes. La seva mare era Concepción Ezpeleta Enrile, que era filla del general José Manuel de Ezpeleta, 1r comte d'Ezpeleta de Beire, que era Virrei de Navarra i Virrei de Nova Granada.
En nom del seu pare, Girón era nebot de Luis de las Casas y Aragorri, Gobernador General de Cuba i Capità General de la Cadis i nét del General Castaños. D'altra banda, també era descendent de l'emperador asteca Moctezuma II, per part de la mare del seu avi patern Jerónimo Girón y Moctezuma, 3r Marquès de les Amarillas.
Així mateix, per part maternal, era nebot de José María Ezpeleta, 7è marquès de Montehermoso, Fermín Ezpeleta i Joaquín Ezpeleta, tots ells polítics i militars, i nebot de Pascual Enrile i Alcedo, governador general de les Filipines.
Finalment, va ser besnét de Jerónimo Enrile y Guerci, director de l'General Asiento a Havana i 1r marquès de Casa Enrile, i besnét de Simon de Aragorri y Olavide, un banquer adinerat d'origen Franco-espanyol que va ser ministre de Finances durant el regnat de Carlos III i home clau a la Cort de Madrid, segons impressions d'Alexander Humboldt durant el seu viatge a Espanya el 1799.

## Referències

* ↑ «Girón o Téllez Girón, Pedro (ca. 1423–1466). » MCNBiografias.com». mcnbiografias.com, 16-04-2017. [Consulta: 4 juny 2019].
* ↑ «Casas y Aragorri, Luis de las – Auñamendi Eusko Entziklopedia» (en basc). aunamendi.eusko-ikaskuntza.eus. [Consulta: 4 juny 2019].
* ↑ «Booksmith: Genealogia: Moctezuma». oldbooksmith.com. Arxivat de l'original el 2011-11-27. [Consulta: 4 juny 2019].
* ↑ «Castaños. Los de Bizkaia.» (en castellà), 31-01-2012. Arxivat de l'original el 2012-01-31. [Consulta: 21 desembre 2024].
# Lisístrat (endeví)

Lisístrat (en grec antic: Λυσίστρατος) va ser un endeví (exègeta) atenenc que va predir la victòria naval dels grecs sobre l'Imperi Persa a la batalla de Salamina el 480 aC molts anys bans de que passés. Va dir que arribaria un dia en què «les dones de Còlias cuinarien amb rems».
Aquest oracle no es va entendre i es va oblidar fins que, acabada la batalla, les restes de les naus enemigues van arribar, portades pel vent, a la costa de l'Àtica, a un cap anomenat Còlias. Aquí es va entendre la predicció.

## Referències

* ↑ Heròdot. Històries, VIII, 96,2
* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos i astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 189. ISBN 8481641618.
# Cascade

«Cascade» té aquests significats:
* Toponímia:
** Cascade (Idaho), població dels Estats Units a l'estat d'Idaho
** Cascade (Iowa), població dels Estats Units a l'estat d'Iowa
** Cascade (Montana), població dels Estats Units a l'estat de Montana
** Cascade (Wisconsin), població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin
** Cascade-Chipita Park, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Colorado
** Cascade-Fairwood, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington
** Cascade Locks, població dels Estats Units a l'estat d'Oregon
** Cascade Range, serralada de l'oest d'Amèrica del Nord, que s'estén des de la Colúmbia Britànica (Canadà) fins al nord de Califòrnia (EUA)
** Cascade Valley, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington
** Districte de Cascade, districte administratiu a l'illa de Mahé de les illes Seychelles
** Highfield-Cascade, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland
* Miscel·lània:
** Open Cascade Technology, plataforma per al desenvolupament de programari que proporciona serveis de modelatge 3D de superfícies i sòlids
** Cascade Cycling Classic, competició ciclista per etapes estatunidenca que es disputa a l'estat d'Oregon
# Pera llimonera

La pera llimonera és el nom d'una varietat de la pera europea (Pyrus communis). Aquesta pera es cultiva en diverses zones productores, com per exemple a la comarca aragonesa del Camp de Daroca, on va tenir la seva millor època comercial a la dècada de 1960, i a la regió de Ponent sota la DOP Pera de Lleida.
Charles Baltet i el seu germà Ernest, dos horticultors de Troyes, són els creadors d'un centenar de varietats de fruites, incloses cap a 1870 la poire Docteur Jules Guyot.
La perera de la varietat llimonera té un vigor mitjà; floreix a inicis de maig; calze tubular mitjà, en forma d'embut arrodonit amb conducte curt, i els estams neixen lleugerament separats de la base dels sèpal. El fruit de calibre gran i de contorns irregulars. La seva pell és llisa, fina i d'un color verd que vira cap a groguenc en madurar, similar a l'aspecte d’una llimona. La seva carn és de color ivori, de sabor dolç i granulosa al paladar. La recol·lecció comença la primera o segona setmana de juliol.

## Referències

* ↑ «International Code of Nomenclature for algae, fungi, and plants» (en anglès britànic). [Consulta: 10 febrer 2025].
* ↑ «Digital.csic.es/Descripción de variedades tradicionales del banco de germoplasma nacional del peral Aula Dei de Zaragoza, Limonera 1964». digital.csic [Consulta: 6 febrer 2021].
* ↑ Calls, Albert. Sa i català. Barcelona: Ara Llibres, 2014, p. 110-111.. ISBN 978-84-15642--84-8.
* ↑ «Comença la collita de la pera llimonera a Ponent amb bons calibres i qualitat tot i la caiguda de la producció». La Manyana, 15-07-2024. [Consulta: 10 febrer 2025].
* ↑ «Ericdumont.f/Variedades de peras recomendadas». ericdumont.fr [Consulta: 6 febrer 2021].
* ↑ «digital.csic.es/bitstream, 'Limonera_CartFrutHuePep_Pera». digital.csic [Consulta: 6 febrer 2021].
* ↑ Foix, Oriol. «L'única fruita catalana amb DOP que pots menjar a les terres de Lleida». El Nacional, 03-12-2024. [Consulta: 10 febrer 2025].
# Hierococcyx

Hierococcyx és un gènere d'ocells de la família dels cucúlids (Cuculidae). Es distribueixen al sud, sud-est i est asiàtic.

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per 8 espècies:
* cucut esparverenc fosc (Hierococcyx bocki).
* cucut fugisser (Hierococcyx fugax).
* cucut de la Xina (Hierococcyx hyperythrus).
* cucut xiulador (Hierococcyx nisicolor).
* cucut de les Filipines (Hierococcyx pectoralis).
* cucut esparverenc gros (Hierococcyx sparverioides).
* cucut mostatxut (Hierococcyx vagans).
* cucut xikra (Hierococcyx varius).

## Referències

* ↑ «2024 Citation & Downloadable Checklists». Clements Checklist. [Consulta: 7 febrer 2025].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Turacos, bustards, cuckoos, mesites, sandgrouse – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 7 febrer 2025].
# Castell de la Guàrdia

«Castell de la Guàrdia» té aquests significats:
* Castell de Guàrdia, a la vila de Guàrdia de Noguera, al municipi de Castell de Mur (Pallars Jussà)
* Castell de la Guàrdia o la Guàrdia de Ripoll, a les Llosses (Ripollès)
* Castell de la Guàrdia de Montserrat, a la muntanya de Montserrat, prop del nucli de Sant Pau de la Guàrdia, al municipi del Bruc (Anoia)
# Pi de Cal Pino

El pi de Cal Pino o pi de la Palma (Pinus halepensis) és un arbre que es troba al municipi de La Palma d'Ebre (la Ribera d'Ebre), el qual és el pi conegut més gruixut de tot Catalunya.

## Dades descriptives

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 4,9 m.
* Perímetre de la base del tronc: 6,65 m.
* Alçada: 13,5 m.
* Amplada de la capçada: 22 m.
* Altitud sobre el nivell del mar: 357 m.

## Entorn

És en un extrem del petit altiplà del pla del Sant, on hi ha conreus d'ametllers i oliveres, i des d'on s'albira molt bé el poble de La Palma d'Ebre i l'embassament municipal. Entre la flora hi creix pi blanc, arçot, llentiscle, romaní, esparreguera boscana i globulària. Quant a fauna, hi abunden gafarrons, verdums, pardals comuns, tudons, coloms roquers i garses.

## Aspecte general

Està molt sa i sembla inversemblant que, tot i ser un pi antiquíssim (més de 400 anys), tingui un estat de salut extraordinàriament vigorós. És de grans dimensions i capçada rodona. Es divideix en dues besses a 1,8 metres de terra (una tercera branca va caure a causa de la nevada grossa del 1994). Fou declarat Arbre Monumental pel Departament d'Agricultura, Ramaderia i Pesca de la Generalitat de Catalunya l'1 d'abril del 1991.

## Referències literàries

El poeta Lluís Joanpere li dedicà un vers el 1979:
| « | "...Ets grapada de verdors, caramull de fantasies, gruixut i nuós brancatge, just a la terra arrelat; tu que domines el llamp, que orientes les falcilles, que et despentines del vent, que la boira desafies, prop de la Palma enclavat..." | » |

## Curiositats

A la Ribera d'Ebre són comunes aquestes formes monumentals de pi. Gairebé en cada finca agrícola n'hi ha i tenen el paper d'espai d'aixopluc per a les persones, els animals de tir i els ramats d'oví, que s'hi protegeixen de les fortes insolacions estivals. Són una interessant mostra d'arbre modificat per raons culturals.

## Accés

Cal dirigir-se a La Palma d'Ebre des de Flix, per la carretera C-233 i enllaçant seguidament amb la T-703, fins a arribar al poble. Un cop allà, veurem les indicacions cap al pi, situat a la petita carretera que va a Mas del Teixó: GPS 31T 0304641 4573307.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Boada, Martí; Boada, Arnau, 2011. Arbres remarcables de Catalunya. 100 ombres colossals. Edicions Brau, Figueres. ISBN 9788496905535. Pàgs. 182-183.
* ↑ Llocs d'interès del municipi - Ajuntament de la Palma d'Ebre Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. (català)
* 1 2 Parcs de Catalunya - Arbres Monumentals Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. (català)
* ↑ Arbres Monumentals de la Ribera d'Ebre-II (català)
* ↑ Guia de Tarragona Arxivat 2015-09-25 a Wayback Machine. (català)

## Enllaços externs

* Fotos de La Palma d'Ebre.
* Pi de Cal Pino, La Palma d'Ebre - Diputació de Tarragona.
# Llengües taranoanes

Les llengües taranoanes són un grup de la família de les llengües carib. Les llengües es parlen a Brasil, Surinam i Colòmbia.

## Llengües

Les llengües taraneses segons Sérgio Meira (2006) són::$^{:169}$
* Karihona (Carijona)
* Akuriyó
* Tiriyó
Meira (2006) considera tiriyó i akuriyó molt més relacionats que el Karihona.
Amb aproximadament 2.000 parlants, el tiriyó és l’única llengua que no s'acosta a l'extinció. D'Akuriyó i Karihona només els queden uns quants parlants ancians.

## Referències

* ↑ Meira, Sérgio. 1998. A Reconstruction of Proto-Taranoan: Phonology and Inflectional Morphology. M.A. dissertation. Rice University.
* 1 2 Meira, Sérgio. 2006. A família lingüística Caribe (Karíb). Revista de Estudos e Pesquisas v.3, n.1/2, p.157-174. Brasília: FUNAI. (PDF)
# Cels

«Cels» té aquests significats:
* Antropònims:
** Cels (cognom romà)
** Cels (nom), prenom derivat del cognom romà
* Biografies:
** Cels (emperador), emperador romà
** Cels (filòsof), filòsof grec
** Juvenci Cels, jurista roma
** Cels, fill de Paulí de Nola
** Aulus Corneli Cels, metge romà
# Commercial Resupply Services

Commercial Resupply Services (CRS) són una sèrie de contractes adjudicats per la NASA entre 2008–2016 per al lliurament de càrrega i subministraments a l'Estació Espacial Internacional (EEI) sobre naus espacials operades comercialment.

## Primera fase: CRS1

Els primers contractes de CRS es van signar el 2008 i es van atorgar 1,6 mil milions de dòlars per a SpaceX per a dotze missions de transport de càrregua i 1,9 mil milions de dòlars per Orbital Sciences per a vuit missions, que abasta els enviaments fins al 2016. El 2015, la NASA va estendre els contractes de la fase 1 ordenant uns tres vols d'abastament addicionals d'SpaceX i un d'Orbital Sciences Corporation. Després d'ampliacions addicionals a finals de 2015, s'ha contractat a SpaceX vint missions i deu a Orbital en la primera fase.
SpaceX va començar a fer volar missions de proveïment el 2012 amb la nau espacial de càrrega Dragon llançada en coets Falcon 9 des del Space Launch Complex 40 a Cape Canaveral Air Force Station, Cap Canaveral, Florida. Orbital va començar a fer les entregues el 2013 amb la nau espacial Cygnus llançada amb el coet Antares des del Launch Pad 0A al Mid-Atlantic Regional Spaceport (MARS), Wallops Island, Virgínia.

## Segona fase: CRS2

Una segona fase de contractes (coneguda com a CRS2) van ser sol·licitada i proposada el 2014, per iniciar els llançaments en 2019 i s'estendran com a mínim fins al 2024. El 14 de gener de 2016 es va adjudicar a tres empreses, cadascuna per a un mínim de sis llançaments: el Dream Chaser de Sierra Nevada Corporation (SNC), el SpaceX Dragon 2 de SpaceX, i el Cygnus d'Orbital ATK es van seleccionar, En desembre de 2020 es van anunciar tres missions CRS-2 més per a Dragon 2 que cobrien fins al CRS-29.

## Referències

* ↑ Rhian, Jason «NASA continues Commercial "push" with CRS extension». Spaceflight Insider, 27-09-2014. Arxivat de l'original el 20 d’octubre 2016 [Consulta: 18 juliol 2017].
* ↑ «NASA lines up four additional CRS missions for Dragon and Cygnus». [Consulta: 19 abril 2015].
* ↑ «SpaceX wins 5 new space station cargo missions in NASA contract estimated at $700 million». [Consulta: 17 juliol 2016].
* ↑ «SpaceX, NASA Target Oct. 7 Launch For Resupply Mission To Space Station». NASA, 20-09-2012. Arxivat de l'original el 6 d’abril 2013. [Consulta: 26 setembre 2012].
* ↑ «Cygnus heads for the International Space Station». gizmag.com, 18-09-2013. [Consulta: 1r octubre 2013].
* ↑ «Sierra Nevada Corp. joins SpaceX and Orbital ATK in winning NASA resupply contracts». Washington Post, 14-01-2016. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ Krebs, Gunter. «Dragon CRS-21,... CRS-29 (SpX 21,... 29)». Gunter's Space Page, 19-04-2021. [Consulta: 3 maig 2021].

## Enllaços externs

* «Commercial Crew and Cargo». Nasa. Arxivat de l'original el 2023-09-27. [Consulta: 18 juliol 2017].
* «SpaceX (Space Exploration Technologies Corporation)».
* «Commercial Crew Development (CCDev) Space Act Agreements». Johnson Space Center.
# Llista de municipis d'Ogliastra

Aquesta és la llista dels 23 municipis que formaven la província d'Ogliastra (Sardenya), amb el seu nom oficial en italià i el seu equivalent en sard.
Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
|sparql=SELECT ?item WHERE {
| links = text | thumb = 100 }}
|sparql=SELECT ?item WHERE {
| links = text | thumb = 100 }}

## Referències

* ↑ «Ogliastra» (en anglès), 15-01-2010. Arxivat de l'original el 2021-05-17. [Consulta: 8 febrer 2021].