OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Geon (física)

En relativitat general, un geon és una ona electromagnètica o gravitatòria no singular que es manté unida en una regió confinada per l'atracció gravitatòria de la seva pròpia energia de camp. Van ser investigats per primera vegada teòricament l'any 1955 per JA Wheeler, que va encunyar el terme com una contracció de "entitat electromagnètica gravitacional".

## Visió general

Atès que la relativitat general és una teoria clàssica de camps, el concepte d'un geon de Wheeler no els tracta com a entitats mecàniques quàntiques, i això generalment segueix sent cert avui dia. No obstant això, Wheeler va especular que podria haver-hi una relació entre els geons i les partícules elementals. Aquesta idea continua cridant certa atenció entre els físics, però en absència d'una teoria viable de la gravetat quàntica, la precisió d'aquesta idea especulativa no es pot provar.
Wheeler no va presentar solucions de geon explícites a l'equació de camp d'Einstein al buit, un buit que va ser parcialment omplert per Dieter R. Brill i James Hartle el 1964 pel geon de Brill-Hartle. El 1997, Anderson i Brill van donar una prova rigorosa que existeixen solucions geològiques de l'equació d'Einstein al buit, encara que no es donen en una forma tancada simple.
Una qüestió important sobre els geons és si són estables o s'han de decaure amb el pas del temps a mesura que l'energia de l'ona es "filtra" gradualment. Aquesta pregunta encara no s'ha respost definitivament, però sembla que el consens és que probablement no poden ser estables. Això deixaria descansar l'esperança inicial de Wheeler que un geon podria servir com a model clàssic per a partícules elementals estables. Tanmateix, això no descartaria la possibilitat que els geons s'estabilitzin per efectes quàntics. De fet, una generalització quàntica del geon gravitacional utilitzant la gravetat quàntica de baixa energia mostra que els geons són sistemes estables fins i tot quan els efectes quàntics estan activats. El geon quàntic (anomenat "graviball") es descriu com a gravitons lligats per la seva autointeracció gravitatòria. Com que els geons (clàssics o quàntics) tenen una massa però són electromagnèticament neutres, són possibles candidats a la matèria fosca.

## Referències

* ↑ Wheeler, J. A. Physical Review, 97, 2, 1-1955, pàg. 511–536. Bibcode: 1955PhRv...97..511W. DOI: 10.1103/PhysRev.97.511.
* ↑ Brill, D. R.; Hartle, J. B. Physical Review, 135, 1B, 1964, pàg. B271. Bibcode: 1964PhRv..135..271B. DOI: 10.1103/PhysRev.135.B271.
* ↑ «GEON particle, the missing link between Quantum Physics and General Relativity» (en anglès). [Consulta: 22 gener 2025].
* ↑ Wheeler, John Archibald «Geons». Physical Review, 97, 2, 15-01-1955, pàg. 511–536. DOI: 10.1103/PhysRev.97.511.
# Edgar Grospiron

Edgar Grospiron (Saint-Julien-en-Genevois, 17 de març de 1969) és un esquiador francès, ja retirat, especialitzat en esquí acrobàtic.

## Biografia

Va néixer el 17 de març de 1969 a la ciutat de Saint-Julien-en-Genevois, població situada al departament de l'Alta Savoia.

## Carrera esportiva

Especialsita en la modalitat de bamps, va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1988 realitzats a Calgary (Canadà), on aconseguí guanyar la medalla de bronze en la prova realitzada de demostració. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1992 realitzats a Albertville (França) aconseguí la medalla d'or en aquesta prova, i va participar també en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1994 realitzats a Lillehammer (Noruega), on aconseguí guanyar la medalla de bronze.
Al llarg de la seva carrera ha aconseguit tres medalles d'or en el Campionat del Món d'esquí acrobàtic.

### Notes

* ↑ Com a esport de demostració les medalles aconseguides no es tenen en compte en el còmput general de medalles de cada país.

## Enllaços externs

* (francès) Portal personal
# Habitacions tancades

Habitacions tancades (originalment en castellà, Habitaciones cerradas) és una minisèrie espanyola de 2015, dirigida per Lluís Maria Güell i Guix, que adapta a la televisió la novel·la homònima de Care Santos. Adriana Ugarte i Álex García interpreten els papers protagonistes. Gravada en castellà, està produïda per Diagonal TV, Televisió Espanyola i Televisió de Catalunya, i es va estrenar el 3 de novembre de 2015 a La 1. Es va doblar en català per TV3, que va emetre-la el 4 i 5 de gener de 2017. La sèrie està ambientada a la Barcelona de cavall entre el segle xix i xx i se centra en els canvis socials que experimenta la família Lax instal·lada en un edifici modernista del passeig de Gràcia.

## Repartiment

* Adriana Ugarte: Teresa Brusés
* Álex García: Amadeu Lax
* Bea Segura: Violeta Lax
* Rosa Boladeras: Rosa Golorons
* Diana Gómez: Conxa
* Raúl Peña: Joan Lax
* Francesc Orella: Rodolf Lax
* Ramon Madaula: Modest Lax Brusés
* Jan Cornet: Octavi
* Toni Sevilla: Soler
* Marc Cartes: Ricard Selvas
* Laia Costa: Montserrat Espelleta
* Míriam Iscla: Antònia

## Referències

* 1 2 «La1 adaptarà a minisèrie el llibre 'Habitacions tancades' de Care Santos». Ara, 24-10-2014 [Consulta: 25 agost 2022].
* ↑ «TV3 estrena la minisèrie ‘Habitacions tancades' basada en la novel·la de Care Santos L'illa dels llibres -». L'illa dels llibres, 03-01-2017. [Consulta: 25 agost 2022].

## Enllaços externs

* Habitacions tancades al web de TV3
# Rein de Waal

Rein de Waal (Amsterdam, 24 de novembre de 1904 - Amsterdam, 31 de maig de 1985) va ser un jugador d'hoquei sobre herba neerlandès que va competir durant la dècada de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va guanyar la medalla de plata com a membre de l'equip neerlandès en la competició d'hoquei sobre herba. Vuit anys més tard, als Jocs de Berlín, guanyà la medalla de bronze en la mateixa competició.
De Waal fou un dels responsables de la introducció de la variant anglesa d'hoquei sobre herba als Països Baixos a mitjans de la dècada de 1920 gràcies a l'obtenció dels Jocs de 1928. Fins aleshores jugaven una variant diferent, amb regles pròpies, cosa que els impedia participar en competicions internacionals. En retirar-se com a jugador passà a exercir d'entrenador, tasca que el va dur a guanyar la medalla de plata als Jocs de Hèlsinki de 1952.

## Referències

* 1 2 3 «Rein de Waal Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 de juliol 2009. [Consulta: 3 maig 2018].
# A Woman

A Woman és una pel·lícula muda escrita, dirigida i protagonitzada per Charles Chaplin. Es tracta de la novena pel·lícula que Chaplin rodà per a l’Essanay i la tercera i última vegada que interpretà un paper de dona, les anteriors havien estat a la Keystone a “A Busy Day” (1914) i a “The Masquerader” (1914). Rodada als Majestic Studios i a l’Eastlake Park de Los Angeles, es va estrenar el 12 de juliol de 1915,

## Argument

Una família benestant, el pare la mare i la filla, passen l'estona asseguts en un banc del parc i queden mig adormits. El pare es desperta en veure una jove i flirteja amb ella convidant-la a veure. Quan va a comprar soda apareix Chaplin que també flirteja amb ella. La situació provoca una baralla entre els dos homes i el pare deixa inconscient Chaplin colpejant-lo amb una de les ampolles. El pare i la noia juguen a cuit i amagar i quan Chaplin es desperta i veu el pare amb els ulls embenats el fa caure dins d’un estany.
Charlie passa per davant de la mare i la filla i causa una bona impressió i elles el conviden a casa a prendre un refresc. Mentrestant, el pare ha fet la coneixença d’un altre home que també s'havia barallat abans amb Chaplin i tots dos també van cap a casa. En arribar veuen Chaplin passant-hi una bona estona i es produeix una baralla. Chaplin guanya els dos homes però no pot evitar perdre els pantalons de manera que en fugir de la casa es produeix una commoció que fa que torni a entrar per la porta del darrere on troba un vestit de noia. Decideix posar-se’l i es troba la noia que riu de l’acudit.
Chaplin decideix continuar amb la broma i enganyar el pare. S'afaita el bigoti i la filla el presenta als pares com una amiga de la família. Els dos homes se senten ràpidament atrets per Charlie cosa que fa que el pare expulsi l’amic de casa seva. Aleshores li cau la faldilla i es descobreix la broma, amb la conseqüent baralla amb el pare que l’acaba expulsant de casa.

## Repartiment

* Charles Chaplin (Cavaller/'Nora Nettlerash')
* Edna Purviance (la filla)
* Charles Inslee (el pare)
* Marta Golden (la mare)
* Margie Reiger (un flirt del pare)
* Billy Armstrong (amic del pare)
* Leo White (desvagat en el parc)
* Jess Robins (venedor de soda)

## Referències

* ↑ Okuda, Ted; Maska, David. Charlie Chaplin at Keystone and Essanay: Dawn of the Tramp (en anglès). iUniverse, 2005-08, p. 129. ISBN 978-0-595-36598-2.
* ↑ «Charlie Chaplin : A Woman» (en anglès). The Chaplin Office. [Consulta: 28 octubre 2021].
* ↑ wade, chris. Charlie Chaplin: The Complete Film Guide (en anglès). Lulu.com, 2019-07-12, p. 121-125. ISBN 978-0-244-20107-4.
* ↑ George, Dylan. Charlie Chaplin: Essential Hollywood (en anglès). Character-19, 2020-10-13.
# Abbuoto

L'abbuoto és un cep de raïm negre originari de Frosinone (Laci, Itàlia central). Els raïms són de mida mitjana, irregulars i poc compactes. Les baies són rodones, de mida mitjana a gran i pell gruixuda. També és conegut com a cecubo, degut a la creença errònia que l’abbuoto era la varietat amb la qual s'elaborava el famós vi caecubum, un dels millors vins romans de l’època segons Plini el Vell o Horaci. Historiadors i experts en vi com les angleses Jancis Robinson i Julia Harding o el biòleg suís José Vouillamoz assenyalen que la connexió és probablement errònia, ja que la varietat caecubum era blanca.
El perfil d’ADN no ha revelat definitivament l’origen de l’abbuoto. Un estudi del 2010 realitzat per un grup de recerca italià va suggerir que la varietat podria ser un encreuament natural de les varietats negres piedirosso i casavecchia, però els resultats de la mateixa investigació també van especular que la relació entre l’abbuoto i la casavecchia es podria invertir amb la casavecchia com a encreuament entre l’abbuoto i la malvasia bianca di Candia.

## Ampelografia

És una varietat de maduració mitjana i de rendiment irregular.
Està catalogada amb el número 7 al Vitis International Variety Catalogue (VIVC), una base de dades de diverses espècies i varietats del gènere Vitis.

## Característiques agronòmiques

Es cultiva principalment a la regió del Laci, majoritàriament als municipis de Fiuggi, Fondi, Formia, Monte San Biagio i Terracina. També té presència a la Campània, al voltant de Sessa Aurunca, on es barreja sovint amb les varietats negres piedirosso i primitivo.

## Característiques enològiques

Proporciona vins amb cos, alcohòlics i amb bon potencial d’envelliment, però amb tendència a perdre ràpidament el seu color. S'acostuma a barrejar amb altres varietats.

## Sinonímies

Aboto i Cecubo.

## Referències

* ↑ Robinson, Jancis. Wine Grapes: A Complete Guide to 1,368 Vine Varieties, Including Their Origins and Flavours.. Harper Collins, 2013, p. 1280. ISBN 9780062206367 [Consulta: 11 gener 2021].
* ↑ «Abbuoto». Vitis International Variety Catalogue VIVC. [Consulta: 11 gener 2021].
# Despertar de la Nació

El Despertar de la Nació (en islandès Þjóðvaki) fou un partit polític d'Islàndia populista d'esquerres fundat el 1993. Entre els seus fundadors es trobaven Jóhanna Sigurðardóttir després de perdre una elecció interna pel lideratge del Partit Socialdemòcrata.
A les eleccions legislatives islandeses de 1995 va aconseguir el 7,2% dels vots i quatre escons. Per a les eleccions de 1999 va formar una coalició amb el Partit Socialdemòcrata, el procomunista Aliança Popular i la feminista Llista de les Dones. En 2000 es va fusionar formalment amb aquests partits per a formar l'Aliança Socialdemòcrata.

## Resultats electorals

| Any | Vots | % | Escons | +/– | Pos. | Govern |
| 1995 | 11,806 | 7.2 | 4 / 63 | Nou | 5è | Oposició |

## Referències

* ↑ Svanur Kristjánsson. «Iceland: A Parliamentary Democracy with a Semi-presidential Constitution». A: Delegation and Accountability in Parliamentary Democracies. OUP Oxford, 2006, p. 402. ISBN 978-0-19-929160-1.
* ↑ Bale, Tim. Riding the populist wave: Europe's mainstream right in crisis. Cristóbal Rovira Kaltwasser. Cambridge, United Kingdom: Cambridge University Press, 2021, p. 35. ISBN 978-1-009-00686-6. OCLC 1256593260.
* 1 2 Historical Dictionary of Iceland. Rowman & Littlefield Publishers, 2016, p. 254. ISBN 978-1-4422-6291-1.
* ↑ Peter Lamb. Historical Dictionary of Socialism. Rowman & Littlefield Publishers, 2015, p. 219. ISBN 978-1-4422-5827-3.
* ↑ Svanur Kristjánsson. «Iceland: Dramatic Shifts». A: The Madisonian Turn: Political Parties and Parliamentary Democracy in Nordic Europe. University of Michigan Press, 2011, p. 162, 165. ISBN 978-0-472-11747-5.
# Cyanolyca

Cyanolyca és un gènere d'ocells de la família dels còrvids (Corvidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per 9 espècies:
* Gaig de collar negre (Cyanolyca armillata Gray, 1845)
* Gaig de collar blanc (Cyanolyca viridicyanus D'Orbigny & Lafresnaye, 1838)
* Gaig turquesa (Cyanolyca turcosa Bonaparte, 1853)
* Gaig superb (Cyanolyca pulchra Lawrence, 1876)
* Gaig de coroneta blava (Cyanolyca cucullata Ridgway, 1885)
* Gaig gorjanegre (Cyanolyca pumilo Strickland, 1849)
* Gaig nan (Cyanolyca nanus Du Bus de Gisignies, 1847)
* Gaig gorjablanc (Cyanolyca mirabilis Nelson, 1903)
* Gaig de gorja argentada (Cyanolyca argentigula Lawrence, 1875)

## Referències

* ↑ «Cyanolyca» (en castellà). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 22 gener 2025].
* ↑ «Cyanolyca (Cyanolyca sp.) - Avibase». [Consulta: 22 gener 2025].
* ↑ «Jayshrike, shrikes, crows, mudnesters, melampittas, Ifrit, birds-of-paradise – IOC World Bird List». [Consulta: 22 gener 2025].
# Teatre d'Artà

El Teatre d'Artà és un edifici de nova planta inaugurat el dia 1 de juny de 2001, situat al carrer Ciutat, número 1, d'Artà. El projecte és de l'arquitecte municipal Mateu Carrió Muntaner i ve a substituir el Teatre Principal, que es va cremar l'any 1984. El 1987, la cessió d'un solar de Cristòfol Ferrer Pons per a la construcció d'un nou teatre va fer possible que comencessin les obres el novembre de 1998 i es pogués inaugurar el 2001.
La sala té una capacitat de 460 espectadors, tots a platea. L'escenari fa 12 metres de fons i 10 de boca, té 220 metres quadrats. També disposa d'una sala d'actes que funciona de sala polivalent, amb 108 m², per a representacions de petit format, conferències, exposicions, visionats, instal·lacions, etc. Hi ha quatre camerinos, perfectament equipats, la cabina de control, sala de projecció de cinema, bar terrassa i aparcament subterrani.
El teatre té una programació estable que combina les representacions teatrals de diferents formats, amb cicles anuals de cinema en versió original, festivals alternatius, així com el Cicle de Teatre Íntim.
Fins al 2017 havia estat gestionat per la Fundació Teatre Municipal d'Artà, que passà a dependre directament de l'Ajuntament d'Artà, a causa de l'eliminació de la Fundació sobre la base de la Llei Montoro.
Des de l'any 2008 l'Ajuntament hagué d'emprendre un procés de reclamació administrativa contra l'exarquitecte municipal i responsable de la construcció del teatre, Mateu Carrió, a causa de les deficiències que presentava la construcció de l'edifici.

## Bibliografia

* 2003. Diccionari del Teatre a les Illes Balears. Lleonard Muntaner, editor i Publicacions de l'Abadia de Montserrat. Vol 1

## Referències

* 1 2 Mestre, C. «Artà estrena divendres el seu nou teatre». dBalears, 29-05-2001. [Consulta: 21 gener 2025].
* 1 2 3 «Teatre Municipal d'Artà». Ajuntament d’Artà. [Consulta: 21 gener 2025].
* ↑ «Una desena d'espectacles conformen el X Cicle de Teatre Íntim al Teatre d’Artà». Ajuntament d'Artà, 15-01-2025. [Consulta: 21 gener 2025].
* ↑ Llei 27/2013, de 27 de desembre, de racionalització i sostenibilitat de l'Administració local PDF
* ↑ Sitges, Joan. «La construcció del teatre d'Artà fou irregular». Ara Balears, 01-08-2013. [Consulta: 21 gener 2025].

## Enllaços externs

* Teatre d'Artà - Lloc web oficial
# Ramón de los Santos

Ramón de los Santos Genero (19 de gener de 1949―29 de novembre de 2015) fou un llançador esquerrà dominicà que va jugar en les Grans Lligues de Beisbol. Va signar com a amateur amb els Astros de Houston el 9 d'abril de 1972 i jugà per a ells el 1974.
De los Santos anà a Houston a l'agost de 1974 després d'una temporada dominant als batedors de Doble-A en la Southern League. Va llançar, en 42 partits pels Columbus Astros, va batre a 73 batedors en 76 entrades i només va permetre 11 carreres netes. Va acabar la temporada amb un 7-4 i una efectivitat de 1.30.
El 21 d'agost de 1974, de los Santos feu el seu debut en Grans Lligues com rellevista contra els Mets de Nova York en l'Astrodome. Va retirar al primer batedor a qui es va enfrontar, el jardiner dret Rusty Staub, després de batre al primera base John Milner per acabar l'entrada 6. En 2.2 innings aquella nit, va permetre dos imparables, tres bases per boles i dues carreres brutes, i els Astres van perdre 10-2.
De los Santos va guanyar el seu primer i únic partit de Grans Lligues una setmana després en el Shea Stadium. Va retirar al campcurt dels Mets Bud Harrelson, l'últim batedor en la part baixa de la novena entrada, i posteriorment el seu company d'equip Cliff Johnson va batre en la part alta de la desena entrada per guanyar el joc 3-2.
En 12 jocs va tenir marca d'1-1 i 5 jocs acabats. En 12.1 entrades llançades va cedir 3 carreres netes per a una efectivitat de 2.19.
En 1975, de los Santos va llançar en ambdues Triple-A i Doble-A, i va ser draftiat per l'organització dels Cardenales de San Luis després de la temporada (9 de desembre), però mai més va aparèixer en un equip de les grans lligues.
La seva trajectoria professional inclogué 15 temporades (des del 1971 al 1985) als Estats Units com a jugador professional i a Amèrica Llatina. Finalment signà un contracte amb els Seattle Mariners com a caçatalents des de la República Dominicana i el 1992 signà el primer contracte de David Ortiz, llavors conegut com a David Arias.

## Lliga Dominicana

En la Lliga Dominicana va llançar durant 18 temporades amb els Leones del Escogido, Estrellas Orientales i Tigres del Licey.
En la seva carrera va compilar marca de 28 victòries, 19 derrotes, 35 jocs salvats i efectivitat de 3.34. Va participar en 487.2 episodis, amb 181 carreres netes, 439 hits permesos. Era conegut com a "Pintacora".

## Referències

* ↑ «Fallece exlanzador Ramón "Pintacora" De Los Santos». eldia.com.do.
* ↑ «For David Ortiz, it all began with the Mariners». The Boston Globe, 01-08-2016 [Consulta: 1r agost 2016].

## Enllaços externs

* Baseball-Reference
* Fangraphs
* The Baseball Cube
# Omar Bravo Tordecillas

Omar Bravo Tordecillas (nascut el 4 de març del 1980 a Los Mochis, Sinaloa) és un ex futbolista mexicà.
Ha jugat a clubs com Chivas, Deportivo La Coruña, Sporting Kansas City, Cruz Azul o FC Atlas.

## Referències

* ↑ «Chivas adquiere a Omar Bravo» (en castellà). informador.com.mx. Arxivat de l'original el 2013-06-08. [Consulta: 5 juny 2013].
* ↑ Omar Bravo Tordecillas a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Omar Bravo Tordecillas Fitxa i estadístiques a la FIFA

## Enllaços externs

* Fitxa a Soccerway
# Nícocles

Nícocles és el nom dels següents personatges:
* Nícocles (pare d'Evàgores I) (segle v aC), membre de la família reial de Salamina de Xipre
* Nícocles de Salamina, rei de Salamina de Xipre (374 - 360 aC), fill d'Evàgores I
* Nícocles de Pafos, rei de Pafos a Xipre (segle iv aC)
* Nícocles de Sició, tirà de Sició el 251 aC
* Nícocles de Siracusa, sogre de Hieró I (segle v aC)
* Nícocles de Lacedemònia, mestre de gramàtica de l'emperador Julià l'Apòstata (segle iv)
# Aída Román

Aída Nabila Román Arroyo (Ciutat de Mèxic, 21 de maig de 1988) és una esportista mexicana de l'especialitat de tir amb arc, guanyadora de la medalla de plata en tir amb arc individual en Londres 2012 i campiona de Centreamèrica i del Carib en Mayagüez 2010. Actualment estudia la llicenciatura en Psicologia de la Universitat del Valle de Mèxic UVM Campus Sant Rafael.

## Jocs Centreamericans i del Carib

Va ser reconegut el seu triomf de ser la segona esportista amb el major nombre de medalles de la selecció de Mèxic en els jocs de Mayagüez 2010.

### Jocs Centreamericans i del Carib de Mayagüez 2010

El seu acompliment en la vintena primera edició dels jocs, es va identificar per ser la segona esportista amb el major nombre de medalles entre tots els participants de l'esdeveniment, amb un total de 8 medalles:
* , Medalla d'or: Mixt
* , Medalla d'or: Rec. 30m
* , Medalla d'or: Rec. 50m
* , Medalla d'or: Rec. 60m
* , Medalla d'or: Rec. 70m
* , Medalla d'or: FITA
* , Medalla d'or: Recurvat
* , Medalla de plata: Equip

### Jocs Olímpics Londres 2012

Medalla de Plata després de vèncer en vuitens de final per dos punts a la japonesa Miki Kanei, a la Italiana Pia Lionetti en quarts de final i a la mexicana qui després guanyés el Bronze: Mariana Avitia en la semifinal, per la qual cosa va arribar fins a la final contra la Coreana del Sud: Ki Bo Bae i després de l'empat en la puntuació dels sets, va caure per l'emocionant decisió d'una fletxa de mort sobtada. La fletxa de la Coreana va tocar la línia dels 9 punts (línia entre el 8 i el 9) i la fletxa de Román va donar en el 8. És a dir que Ki Bo Bae va guanyar l'or per pocs centímetres deixant la plata a Aida Román. Primeres medalles olímpiques per a Mèxic en la història d'aquesta disciplina.

### Campionat Mundial de Tir amb Arc Baix Sostre, Nimes 2014

2014 - 2 de març: Medalla d'or en el campionat mundial de Tir amb Arc Baix Sostre, celebrat a Nimes, França, vencent en la final a Miki Nakamura amb 8 fletxes de 10 punts (de 9 llançades), en la modalitat individual de "Recurvo Femenil". El marcador Oficial de la cèdula de FITA (WAF): 6-0 (29-28, 30-26 i 30-28)

## Referències

* 1 2 «Informació del Participant en els Jocs Centreamericans i del Carib Mayagüez 2010» (en castellà). Mayaguez2010.com, 2010. Arxivat de l'original el 2013-09-21. [Consulta: 1 setembre].
* ↑ «Multi Medallistes» (en castellà). Mayaguez2010.com, 2010. Arxivat de l'original el 2018-08-02. [Consulta: 1 setembre].
* ↑ Olympics. «Veure video resum de la Final, Londres 2012», 02-08-2012. [Consulta: 2 març].
* ↑ CNN Mèxic. «Aída Román: Medalla de plata en tir amb arc», 02-08-2012. [Consulta: 2 març].
* ↑ MEDIOTIEMPO. «Aída Román, Campiona Mundial de Tir amb Arc baix sostre», 02-03-2014. Arxivat de l'original el 2014-03-03. [Consulta: 2 març].

## Enllaços externs

* Información del Participante en los Juegos Centroamericanos y del Caribe de Mayagüez 2010
* Ficha Individual de la FITA: (Aida Román - World Archery Federation Arxivat 2014-04-29 a Wayback Machine.)