OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Glenn Frey

Glenn Lewis Frey (Detroit, Michigan, 6 de novembre del 1948 - Nova York, 18 de gener del 2016), va ser un famós guitarrista i cantautor. Fundador del grup Eagles. Va créixer al suburbi de Royal Oak.

## Referències

* ↑ Álvarez, Guille «L'espurna dels Eagles». La Vanguardia, 21-01-2016, pàg. 31.
# Joseph Oughourlian

Joseph Oughourlian (París, 15 de febrer de 1972) és un empresari francès i gestor esportiu d'origen armeni i libanès, actiu en l'àmbit de la inversió. Oughourlian és el propietari dels clubs de futbol Lens i Millonarios, així com l'accionista majoritari de Pàdua.
Es va graduar per HEC Paris, Sciences Po i la Universitat de París I Panteó-Sorbona.

## Biografia

Oughourlian va començar la seva carrera de cooperació a Société Générale el 1994. El 1996 es va traslladar a Nova York on, l'any següent, va començar a gestionar fons directament per a Société Générale. Així és com va crear l'octubre de 2001 el primer fons Amber, per fraccionament, utilitzant capital inicial del banc. Després va dirigir un fons amb més de sis mil milions d'actius.
El 2005 va fundar el fons d'inversió activista Amber Capital a Nova York, però tres anys després la crisi financera del 2007 va soscavar la seva clientela i els actius que gestionava. El 2012 va traslladar la societat gestora a Londres a causa de nombroses inversions a Europa, però també amb oficines a Milà; Oughourlian també ha estat invertint en una vintena d'empreses diferents a Itàlia.
El desembre de 2015, Oughourlian va ser nomenat membre del consell d'administració del grup de premsa espanyol PRISA. El 29 d'abril de 2019 va ser nomenat vicepresident, sent el principal accionista a través de la societat Amber Capital, després nomenat president del consell d'administració el febrer de 2021. Un cop finalitzades les seves actuacions al grup Lagardère a França, va invertir més particularment en els seus afers a Madrid; el 2021 era propietari de gairebé un terç del grup Prisa, mentre que Vivendi, que es va convertir en soci després de l'atac a Lagardère, en posseïa gairebé una dècima part de les accions.
A partir de l'1 de març de 2020, és a dir, després de la caiguda de la borsa de 2020, Amber Capital gestionava 1.100 milions d'euros en actius.

## Referències

* ↑ RC Lens : Joseph Oughourlian s'engage à mettre 20 millions sur deux ans
* ↑ Joseph Oughourlian, l’homme qui veut renverser Lagardère
* ↑ Qui est vraiment Joseph Oughourlian, le bienfaiteur du RC Lens ?
* ↑ Joseph Oughourlian, un financier en terrain minier
* ↑ Joseph Oughourlian, le financier qui a conquis le cœur du RC Lens
* ↑ Football : ce mystérieux financier qui investit sur le RC Lens
# Jund Al-Aqsa

Jund al-Aqsa (àrab: جند الأقصى, Jund al-Aqṣà, ‘Exèrcit d'al-Aqsa’) o, en català, els Defensors d'al-Aqsa, és un grup rebel islamista que ha estat actiu durant la Guerra Civil de Síria. Anteriorment conegut com a Sarayat al-Quds (‘Brigades d'al-Quds'), el grup va ser fundat per Abu Abdul Aziz al-Qatari com una unitat que formava part del Front Al-Nusra. El grup més tard es va fer independent després de no estar d'acord amb una ràpida campanya de captació d'Al-Nusra, i de la seva rivalitat amb l'Estat Islàmic. A principis de 2014, el grup estava format per combatents àrabs provinents de diversos països. Tanmateix, a finals de l'any 2014, s'havia convertit en un grup format en la seva majoria per combatents sirians, la majoria d'ells havien estat membres d'altres grups rebels sirians.

## Referències

* ↑ Hussein, Tam. «Why Did Jund Al-Aqsa Join Nusra Front in Taking Out 'Moderate' Rebels in Idlib?» (en anglès). huffingtonpost.co.uk, 06-11-2014. [Consulta: 6 octubre 2024].
* ↑ «JUND AL AQSA». Consell de Seguretat. Nacions Unides. [Consulta: 6 octubre 2024].
* ↑ Nibras, Kazimi «What Was That All About?” Flawed Methodologies in Explaining the Origins of ISIS (2003–2013).». Bustan: The Middle East Book Review 8.2, 2017, pàg. 151-170..
* ↑ Lister, Charles R. The Syrian Jihad: Al-Qaeda, the Islamic State and the Evolution of an Insurgency (en anglès). Oxford University Press, 2016-01-02, p. 340. ISBN 978-0-19-061318-1.

## Enllaços externs

* Canal a Youtube de Jund Al-Aqsa (àrab)
# Junkers Ju 288

El Junkers Ju 288 va ser un projecte de bombarder alemany dissenyat durant la Segona Guerra Mundial que només va volar en forma de prototip. El primer dels 22 avions de prova previstos va volar el 29 de novembre de 1940.

## Antecedents

El Ju 288 es va desenvolupar com a part del programa "Bomber B" i originalment estava destinat a substituir avions com el Junkers Ju 88, Dornier Do 17 i Heinkel He 111 com a bombarder estàndard. El "Bomber B" hauria de ser capaç de transportar una càrrega de bombes de 4.000 kg a 600 km/h amb un abast de 1500 a 2000 km. No hi va haver producció en sèrie, només es van fabricar 22 prototips. No obstant això, una part del treball de desenvolupament encara es va reutilitzar amb el Junkers Ju 388.

## Disseny i desenvolupament

Desenvolupat a partir del Junkers Ju 88 i, la seva evolució, el Junkers Ju 188 en donar-li més allargada al fuselatge. S'havia d'equipar amb els nous Junkers Jumo 222. Comptava amb una cabina pressuritzada per permetre vols en altitud, una badia de bombes més grossa i tot l’armament defensiu que comprenia una torreta dorsal orientada cap enrere i dues torretes als laterals posteriors del fuselatge s'havia de controlar remotament des d'una posició posterior dins la cabina. El retard en la producció en sèrie dels motors Jumo 222 i les contínues interferències del RLM com el redisseny de la cabina per augmentar nombre de tripulants, augmentar la quantitat de combustible i l'armament defensiu o que es motoritzés amb els motors Damlier Benz 600 van fer abandonar la producció de prototips per dedicar-se al disseny del Junkers Ju388.

## Referències

* ↑ Regnat, Karl-Heinz. Bernad & Graefe Verlag. Junkers Ju 288/388/488 (en alemany), 2002 (Vom Original zum Modell). ISBN 9783763760282.
* 1 2 «Junkers Ju 288». [Consulta: 15 març 2021].
# Kafr Susa

Kafar Susa (àrab: كَفْر سُوسَة, Kafr Sūsa) és un districte de Damasc, la capital de Síria. És situat a la part sud-oest de la ciutat i és la seu del Consell de Ministres de Síria i del Ministeri d'Afers Exteriors i Expatriats.

## Etimologia

El barri va ser històricament un suburbi agrícola de l'Antic Damasc. La paraula Kafr (siríac: ܟܦܪ) significa ‘granja’', i Susa deriva de també del siríac clàssic ܣܘܣܝܐ, sūsyā, que significa ‘cavall’. Per tant, el nom significaria, en siríac, ‘granja de cavalls'. Així apareix esmentat pel geògraf del segle xii Yaqut al-Hamawí a la seva obra Diccionari de països.

## Història

Avui és un dels barris més rics i moderns de la ciutat. Inclou diversos estils de viles, edificis d'apartaments i condominis. El barri encara té algunes granges i un antic mercat de pagès, així com dos centres comercials i diversos edificis governamentals/oficials, inclòs el Ministeri d'Afers Exteriors. També es troba a prop dels barris originals de l'Antic Damasc.
Imad Mughniyah, líder de l'Hezbol·là, hi va ser assassinat el 2008.
El barri va participar en les protestes de 2011. Aquell mateix any, dos atemptats coordinats a Kafr Susa van matar 44 persones i van ferir-ne 166 més.
El 2015 s'hi va obrir un parc en honor al líder nord-coreà Kim Il Sung.
El febrer de 2023, un atac amb míssils israelià va impactar contra un soterrani a Kafr Susa, matant diverses persones.

## Referències

* ↑ "Assad Readies for U.S. Strike Despite Delay", The Wall Street Journal, 3 de setembre de 2013, pàg. A6.
* ↑ «Israel denies assassinating Hizbollah chief» (en anglès). Daily Telegraph, 13-02-2008. [Consulta: 20 octubre 2024].
* ↑ «https://www.bbc.co.uk/news/world-middle-east-16324598» (en anglès). BBC News, 24-12-2011. [Consulta: 20 octubre 2024].
* ↑ «Syria names park in capital after N Korea founder» (en anglès). Aljazeera, 31-08-2015. [Consulta: 20 octubre 2024].
* ↑ «Israeli missile strikes building in central Damascus, five dead» (en anglès). Reuters, 19-02-2023. [Consulta: 20 octubre 2024].
# Kampf der Nibelungen

El Kampf der Nibelungen (KdN), abans també Ring der Nibelungen, és l'esdeveniment d'arts marcials més gran de l'escena ultradretana a Alemanya i Europa. Se celebra anualment des del 2013 (a excepció del 2019 i el 2020).

## Història

L'esdeveniment es va organitzar per primera vegada el 2013, en aquell moment encara en un marc conspiratiu, que l'esdeveniment va mantenir fins al 2018. Els dos primers esdeveniments van tenir lloc a Vettelschoss (Renània-Palatinat). El 2015 es va celebrar el KdN a Hamm i el 2016 a Gemünden . 2017 a Kirchhundem, 500 espectadors i combatents van assistir a l'esdeveniment.
El 2018 l'esdeveniment va tenir lloc dues vegades, d’una banda al Shield and Sword Festival a Ostritz, Saxònia, per altra banda, l'esdeveniment es va registrar oficialment per primera vegada i es va tornar a celebrar a l’octubre del 2018. Ambdues vegades el lloc va ser l’Hotel Neisseblick de l'ex-membre del NPD Hans-Peter Fischer. Amb 850 persones de tota Alemanya, així com de França, Itàlia, Àustria, Suïssa, la República Txeca i Ucraïna, el torneig d’arts marcials va rebre un nou rècord de visitants.
El juny de 2019, l'esdeveniment d’arts marcials s'havia de tornar a dur a terme en el marc del Shield and Sword Festival, però es va cancel·lar a causa d’un nombre insuficient de participants.
L'octubre de 2019, es va proclamar Ostritz com a seu, amb la qual cosa la ciutat va imposar una prohibició. La raó exposada per la ciutat d'Ostritz era que l'esdeveniment no tenia "cap caràcter esportiu", sinó que servia per "habilitats extremistes de combat de dretes i, per tant, per a la preparació d'una lluita política". El tribunal administratiu de Dresden va rebutjar una sol·licitud urgent presentada pels organitzadors. La sentència va ser confirmada pel Tribunal Administratiu Superior de Saxònia.
El 26. El setembre de 2020, l'esdeveniment, que se suposava que tenia lloc als terrenys d'un circuit de motociclisme del districte de Rothensee de Magdeburg, va ser clausurat prematurament per la policia.

## Organització i ideologia

Un dels organitzadors de l'esdeveniment va ser Alexander Deptolla. Un dels organitzadors el 2018 va ser l'extremista de dreta rus Denis Kapustin de la marca d’arts marcials White Rex. El neonazi Robin Schmiemann de Combat 18 és un dels altres empleats de l'organització. Els patrocinadors dels esdeveniments d’arts marcials són marques de roba d'extrema dreta com Raptor Wear, Sport frei de la categoria C, Black Legion i Pride France.
Segons la informació dels seus estatuts i del seu lloc web, la lluita dels nibelungs rebutja l'ordre bàsic lliure-democràtic. Els estatuts exclouen els anomenats "estrangers culturalment" tant com a participants com com a espectadors. L'esdeveniment també es veu explícitament com a preparació per a l'anomenat "xoc final de cultures". Els lluitadors competeixen en les disciplines i segons les regles del K-1, la boxa i les arts marcials mixtes.
El símbol de l’organització és una fulla de til·ler en un octàgon.

## Referències

* ↑ {{{títol}}}.
* 1 2 Bundesamt für Verfassungsschutz. {{{títol}}}.
* 1 2 . Arxivat 2019-08-07 a Wayback Machine.
# Kashibo

El Kashibo (Caxibo, Cacibo, Cachibo, Cahivo), Cacataibo, Cashibo-Cacataibo, Managua, o Hagueti és una llengua indígena del Perú a la regió dels rius Aguaytía, San Alejandro i Súngaro. Pertany a la família de llengües pano i és parlada pels kashibos. Els seus dialectes són Kashibo (Kaschinõ), Rubo / Isunbo, Kakataibo i Nokamán, que fins fa poc s'havia cregut extingit.

## Fonologia
### Consonants

| | Bilabial | Alveolar | Retroflexa | Palatal | Velar | Velar | Glotal |
| | Bilabial | Alveolar | Retroflexa | Palatal | plain | lab. | Glotal |
| Oclusiva | p | t | | | k | kʷ | ʔ |
| Nasal | m | n | | ɲ | | | |
| Bategant | | ɾ | | | | | |
| Africada | | t͡s | | t͡ʃ | | | |
| Fricativa | | s | ʂ | ʃ | | | |
| Aproximant | β̞ | | | j | | w | |
L'inventari de consonants inclou tant un aproximant bilabial, realitzat com [β̞], com a aproximant labial-velar /w/.

### Vocals

| | frontal | central | Posterior |
| Tancada | i | ɨ | u |
| Mitjana | e | | o |
| Oberta | | a | |
Les vocals posteriors /o/ i /u/ es realitzen fonèticament com a menys arrodonides; [o̜], [ u̜].

## Estadístiques

La llengua és oficial al llarg dels rius Aguaytía, San Alejandro i Súngaro al Perú, on és més parlada. S'utilitza a les escoles fins a tercer de primària. No hi ha molts monolingües, llevat algunes dones de més de cinquanta anys.
Hi ha un cinc a un deu per cent d’alfabetització en comparació amb un quinze a vint-i-cinc per cent d’alfabetització en espanyol com a segona llengua. S'ha compilat un diccionari Cashibo-Cacataibo, i hi ha un conjunt de literatura, sobretot poètica.

## Referències

* ↑ Biondi, Roberto Zariquiey. 2013. Tessmann's <Nokamán>: a linguistic investigation of a mysterious Panoan group. Cadernos de Etnolingüística, volume 5, número 2, dezembro/2013.
* ↑ Zariquiey Biondi, Roberto. A Grammar of Kashibo-Kakataibo. La Trobe University, 2011.

## Bibliografia

* Campbell, Lyle. (1997). American Indian languages: The historical linguistics of Native America. Nova York: Oxford University Press. ISBN 0-19-509427-1.
* Kaufman, Terrence. (1990). Language history in South America: What we know and how to know more. In D. L. Payne (Ed.), Amazonian linguistics: Studies in lowland South American languages (pp. 13–67). Austin: University of Texas Press. ISBN 0-292-70414-3.
* (anglès) Wistrand-Robinson, Lila, Uto-Aztecan Affinities with Panoan of Peru I: Correspondences, dans Mary Ritchie Key (Éditeur), Language Change in South American Languages, pp. 243–276, Philadelphie, University of Pennsylvania Press, 1991 ISBN 0-8122-3060-4

## Enllaços externs

* ELAR archive of Cashibo-Cacataibo language documentation materials
* Cashibo (Intercontinental Dictionary Series)
# Kemme

El Kemme, popularment també Kemmenbach o Chemibach és un riu de Suïssa, afluent per l'esquerra del Thur. Neix a Siegerhausen i desemboca al Thur a prop del municipi de Pfyn.
Va donar el seu nom al municipi novament creat el 1899 de Kemmental («vall del Kemme»). Pels nombrosos afluents, esdevé ràpidament una considerable massa d’aigua que fins i tot pot arribar a inundar-se. Al llarg de la seva història mil·lenària, s'ha erosionat profundament en dipòsits de gres i margues a diversos llocs. Aquest paisatge de rierols és excepcionalment interessant gràcies a la seva flora i fauna. S'hi troben espècies rares, com ara el blauet comú i la fredeluga. Des de l'edat mitjana, s'hi van construir molts molins d'aigua. Va ser parcialment canalitzat i des de 2017 es va tornar a recrear una llit fluvial més ample i natural per prevenir aiguades.
Al marge esquerra es troben les ruïnes del castell d'Altenburg («burg vell») al municipi de Märstetten, el més vell de Turgòvia.

## Afluents

* Riesebach
* Furtibach
* Läpperschenbach
* Lohmühlebach
* Aufhäuserbach
* Aspibach
* Tobelbach

## Referències

* ↑ «Chemebach». [Consulta: 2 febrer 2021].
* ↑ Rothenbühler, Verena. «Kemmental» (en alemany). Historisches Lexikon der Schweiz, 14-03-2007. [Consulta: 2 febrer 2021].
* ↑ «Der Kemmenbach» (en alemany). Ajuntament de Kemmental. Arxivat de l'original el 2021-01-22. [Consulta: 2 febrer 2021].
* ↑ «Mehr Platz für den Kemmenbach» (en alemany). Tagblatt, 16-12-2017.
* ↑ Bächi, Sabriana «Ein steiniges Juwel am Waldrand». Tagblatt, 05-08-2016.
* ↑ «Kemmenbach». A: Geographisches Lexikon der Schweiz (en alemany). 2. Neuenburg: Gebrüder Attinger, 1902, p. 734 [Consulta: 2 febrer 2021].
# Keşkül

Keşkül o keşkül-ü fukara (especialment a Istanbul, en turc otomà literalment significa ‘bol de pobres') són unes postres de llet de la cuina turca fetes a base de llet, ametlles, sucre comú i midó o farina d'arròs.
El keşkül s'elabora amb una considerable quantitat d'ametlles moltes i, un cop cuinada i freda, es pot decorar amb ametlles filetejades o amb festucs frescos. Moltes vegades, especialment a l'estiu, se serveix amb una bola de gelat a sobre.
De vegades aquest dolç es prepara sense usar ametlles o reemplaçant-les amb farina de blat, per raons d'economia, llavors se l'anomena yalancı keşkül (‘keşkül mentider’).

## Vegeu també

* Menjar blanc
* Muhallabia
* Muhallebi
* Su muhallebisi

## Referències

* 1 2 Sennur Sezer; Adnan Özyalçıner İstanbul'un taşı-toprağı altın: eski İstanbul yaşayışı ve folkloru. Altın Kitaplar Yayınevi, 1995. ISBN 978-975-405-518-4.
* ↑ Ozcan Ozan. The Sultan's Kitchen: A Turkish Cookbook. Tuttle Publishing, 13 desembre 2013, p. 272–. ISBN 978-1-4629-0639-0.

## Enllaços externs

* Imatges de "keşkül"
# Cristina dels Països Baixos

Cristina dels Països Baixos o Maria Cristina d'Orange-Nassau (Baarn, 18 de febrer de 1947 - La Haia, 16 d'agost de 2019) fou una aristòcrata neerlandesa, filla menor de la reina Juliana I dels Països Baixos i del príncep consort, Bernat de Lippe-Biesterfeld.

## Biografia

Nascuda al Palau de Soestdijk, fou la germana petita de la reina Beatriu dels Països Baixos. Va tenir altres dues germanes, les princeses Irene i Margarita. Fou cega quasi de naixement, perquè la reina Juliana va contreure la rubèola durant la seva gestació. Un dels seus padrins de baptisme va ser sir Winston Churchill.
Amb el temps, els avenços a la medecina van permetre tractaments que, amb l'ajut d'unes ulleres especials, van provocar una millora en la seva visió perquè pogués assistir a l'escola i viure una vida relativament normal. Malgrat aquest desavantatge inicial, Cristina va ser una nena brillant i feliç, amb un gran talent per a la música. També tenia una capacitat per a les llengües. És una cosa freqüent als cecs, deguda entre altres factors, a la seva sensibilitat sensitiva i el seu entrenament de memòria.
El 28 de juny de 1975 va contreure matrimoni a la Catedral de Sant Martí (Utrecht) amb el cubà Jorge Pérez y Guillermo -nascut l'1 d'agost de 1946 a l'Havana-, de qui es va divorciar el 1996.
La princesa va gravar diversos discs i va cantar als funerals dels seus pares. Des de la mort d'aquests, ja divorciada, la princesa va residir entre Londres i Monte Argentario.

## Descendència

Fruit del seu matrimoni ha tingut tres fills:
* Bernart Frederic Tomàs Guillermo (nascut el 17 de juny de 1977).
* Nicolau Daniel Maurici Guillermo (nascut el 6 de juliol de 1979).
* Juliana Edenia Antonia Guillermo (nascuda el 8 d'octubre de 1981).

## Distincions

* Dama Gran Creu de l'Orde del Lleó Neerlandès.
* Medalla Commemorativa de l'enllaç matrimonial entre Beatriu i Nicolau dels Països Baixos (10/03/1966).
* Medalla Commemorativa de la coronació de la Reina Beatriu (30/04/1980).
* Medalla Commemorativa de l'enllaç matrimonial entre Guillem i Màxima dels Països Baixos (02/02/2002).
* Medalla Commemorativa de la coronació del Rei Guillem Alejandro (30/04/2013).

## Referències

* ↑ Ferrer, Isabel «Muere Cristina de Holanda, tía del rey Guillermo». El País, 16-08-2019.
* ↑ «Educación // Gibralfaro». Arxivat de l'original el 2013-06-17. [Consulta: 22 gener 2016].
* ↑ Monarquies d'Europa
* ↑ Funeral Príncep Bernat
* ↑ Funeral Princesa Juliana
# Fundació Wayuu Taya

La Fundació Wayuu Taya és una fundació sense ànim de lucre que ajuda a les comunitats indígenes a Llatinoamèrica. A més, busca millorar la qualitat de vida d'aquestes conservant les seves cultures i tradicions en el món actual. Va ser creada amb l'objectiu d'ajudar a millorar la qualitat de vida de les comunitats indígenes a Llatinoamèrica, mantenint i respectant les seves tradicions, cultures i creences. La tasca humanitària es concentra en comunitats amb necessitats primàries i problemes com la pobresa extrema i les deficiències educatives que afecten el desenvolupament integral dels nens.
Wayuu Taya és una organització no governamental fundada per l'actriu i model Patricia Velásquez, l'any 2002. Des de la seva creació, la fundació ha concentrat els seus esforços en ajudar a la comunitat wayú que avui dia té aproximadament 450.000 habitants a Colòmbia i Veneçuela. L'any 2011 va signar un acord amb La Universitat del Zulia per a dissenyar i implementar de manera conjunta iniciatives de desenvolupament social i cultural de les comunitats wayúus. Manté tres escoles a la regió de la Guajira, Colòmbia, i a l'estat de Zulia, Veneçuela. Manté un centre comunitari wayúu i el desembre de 2011 va presentar un diccionari de computació en Wayuunaiki que va desenvolupar al costat de l'empresa Microsoft.
Els seus objectius són dissenyar i implementar programes per millorar la qualitat de vida de les comunitats indígenes, respectant la seva autonomia i herència cultural. En aliança amb altres organitzacions, crear centres comunitaris que permetin la integració de serveis en les àrees de salut, medicina, nutrició i educació preescolar i primària per a les noves generacions indígenes. Habilitar espais adequats perquè les dones indígenes puguin treballar i generar un ingrés, alhora que preservin les seves tradicions i costums. La Fundació treballa en conjunt amb organitzacions aliades i amb Wayúu Tayà Foundation, organització amb base a Nova York.

## Referències

* ↑ «www.radiomundial.com.ve». Arxivat de l'original el 2015-07-16. [Consulta: 28 abril 2015].
* ↑ «Darán concierto a beneficio de fundación Wayuú | Últimas Noticias». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 22 gener 2025].
* ↑ «www.rumbacaracas.com». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 28 abril 2015].
* ↑ «www.tendencia.com». Arxivat de l'original el 2012-01-22. [Consulta: 28 abril 2015].
* ↑ «TI y Telec | Caracas Digital» (en castellà). [Consulta: 22 gener 2025].
* ↑ Morán, Alberto Marín. «Fundación Wayuu Tayá y Microsoft Venezuela presentan Diccionario de Computación en Wayuunaiki» (en castellà), 26-12-2011. [Consulta: 22 gener 2025].
* ↑ Luzardo, Neida. «WAYUUNAIKI, el periódico de los pueblos indígenas: Fundación Wayuu Taya y Microsoft Venezuela», martes, diciembre 13, 2011. [Consulta: 22 gener 2025].
* ↑ Foundation, The Wayuu Taya. «The Wayuu Taya Foundation» (en castellà). [Consulta: 22 gener 2025].

## Enllaços externs

* Web oficial de la Fundació Wayuu Taya. (anglès) (castellà)
# Fundació World Wide Web

La Fundació World Wide Web (en anglès World Wide Web Foundation), també coneguda com la Fundació Web, és una organització internacional sense ànim de lucre que defensa un web d'accés gratuït i obert per a tothom.
El 2008 Tim Berners-Lee, el «pare» del World Wide Web va llançar la idea i la fundació va ser activa des de 2009. Se centra en augmentar l'accés global al Web, tot i garantir que el web sigui una eina segura que la gent pot utilitzar de manera lliure per viure millor. Té uns trenta col·laboradors a les oficines de Washington, Ciutat del Cap, Londres i Jakarta.
Publica el Web Index que mesura la contribució del web al progrés social, econòmic i polític arreu al món. En l'edició de gener de 2019 indicava que 84% dels països no tenen cap llei efectiva per protegir la privadesa i que 74% dels països no tenen cap llei per garantir la neutralitat del web o mostren proves de discriminació de trànsit.
Les revelacions d'Edward Snowden van mostrar els esforços de molts estats per organitzar una vigilància massiva del web, altres tanquen o alenteixen la web per exemple en període d'eleccions. La Fundació va reaccionar en llançar un «Contracte per al Web» per contribuir a encertir la llibertat i l'accés universal: França, Richard Branson, Facebook, Google van ser els primers per adherir al contracte.

## Referències

* ↑ «Tim Berners Lee presenta la World Wide Web Foundation». Nació Digital, 18/09/2008 a. Arxivat de l'original el 2019-01-29 [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ Ghosh, Pallab «Warning sounded on web's future». BBC news, 15-09-2008.
* ↑ «About us» (en anglès i altres). World Wide Web Foundation. Arxivat de l'original el 2019-10-31. [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ «About» (en anglés i 18 més). The Web Index. World Wide Web Foundation. [Consulta: 28 gener 2019].
* 1 2 Meyer, David «Google and Facebook Join Tim Berners-Lee's 'Contract for the Web'» (en anglès). Fortune, 06-11-2018.

## Enllaços externs

* «The Web Index».