OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ressonància elèctrica

La ressonància elèctrica és un fenomen que es produeix en un circuit en el que existeixen elements reactius (bobines i condensadors) quan és recorregut per un corrent altern d'una freqüència tal que fa que la reactància s'anul·li, en cas d'estar tots dos en sèrie o es faça infinita si estan en paral·lel.

## Circuit L i C en sèrie

Així en un circuit en sèrie, compost únicament per bobines i condensadors la seva impedància serà
$Z={j}\cdot {L\omega }-j{\frac {1}{\omega C}}={j}\cdot \left({L\omega }-{\frac {1}{\omega C}}\right)=j\cdot X_{s}$
sent X $_s$ la reactància del conjunt, tindrà per valor:
$X_{s}={L\omega }-{\frac {1}{\omega C}}$
ha d'existir un valor ? tal que faci nul el valor de X$_s$, aquest valor serà la pulsació de ressonància del circuit a la qual anomenarem ? $_0$.
Si X $_s$ és nul, llavors
${L\omega _{0}}={\frac {1}{\omega _{0}C}};{\omega _{0}}^{2}={\frac {1}{L\cdot C}};{\omega _{0}}={\sqrt {\frac {1}{L\cdot C}}}$
Si tenim en compte que
$\omega _{0}={2\cdot \pi \cdot f_{0}}$
La freqüència de ressonància f $_0$ serà
$f_{0}={\frac {1}{2\cdot \pi \cdot {\sqrt {L\cdot C}}}}$

## Circuit L i C en paral·lel

En un circuit compost únicament per bobina i condensador en paral·lel la impedància del conjunt (Z $_p$) serà la combinada en paral·lel de Z $_L$ i Z $_C$
$Z_{p}={\frac {{j}\cdot {L\omega }\cdot {\frac {1}{j\omega C}}}{{j}\cdot {L\omega }+{\frac {1}{j\omega C}}}}={\frac {j\cdot {L\omega }}{1-\omega ^{2}LC}}=j{\frac {L\omega }{1-\omega ^{2}LC}}=jX_{p}$
Sent X $_p$ la reactància del conjunt, seu valor serà:
$X_{p}={\frac {L\omega }{1-\omega ^{2}LC}}$
Estudiant el comportament del conjunt per a diferents valors de? tenim:
? = 0 X $_p$ = 0
? <? $_0$ X $_p$> 0 =⇒ Comportament inductiu
? $_0$ ² L C = 1 X $_p$ = 8
? >? $_0$ X $_p$ <0 =⇒ Comportament capacitiu
? = 8 X $_p$ = 0
$\omega _{0}={\frac {1}{\sqrt {LC}}}$
Després f $_0$ serà:
$f_{0}={\frac {1}{2\cdot \pi \cdot {\sqrt {L\cdot C}}}}$
Sent f $_0$ l'anomenada freqüència de antirresonancia a la qual la impedància es fa infinita.
On L és la inductància de la bobina expressada en Henri i C és la capacitat del condensador expressada en Farad

## Bibliografia

* Gómez Tejedor, José Antonio; Olmos Sanchis, Juan José. Qüestions i problemes d'electromagnetisme i semiconductors. Universitat Politècnica de València - Servei de Publicacions, 1.999. ISBN 978-84-7721-827-2.

## Vegeu també

* Inductor
* Condensador elèctric
* Condensador variable
* Filtre electrònic
* Circuit LC

## Enllaços externs

* Quiles Hoyo, José. Problemes resolts d'electromagnetisme i semiconductors: Ressonància. Universitat Politècnica de València [Consulta: 1r novembre 2008].
* Un receptor de Ràdio AM (Guia 16). Departament de física. Universitat de Xile [Consulta: 1r novembre 2008].
# Matamosques

    Per al fong micorrizogen, vegeu Amanita muscaria.
Un matamosques és un instrument manual per colpejar amb força mosques i altres insectes.

## Descripció

El matamosques modern consisteix generalment en un quadrat petit (generalment d'uns 10 centímetres) de material lleuger i flexible amb reixetes, generalment de goma o plàstic lleugers, unit a una pala o filferro lleuger d'uns 30 centímetres de llarg.
La pala de reixetes permet que el matamosques es mogui més ràpidament a través de l'aire, fent més fàcil colpejar a un blanc ràpid com és una mosca. Les reixetes també permeten que el matamosques pugui acostar prou a la mosca abans de ser detectat per aquesta, car les mosques poden detectar el canvi en la pressió de l'aire causat per un objecte sòlid acostant-se. Gràcies a aquesta reixeta, el matamosques aconsegueix aproximar-prou a la mosca perquè quan aquesta pugui detectar per la vista o mitjançant el canvi de pressió de l'aire ja sigui massa tard per escapar.

## Vegeu també

* Mata-insectes elèctric
# Geba-Shemen

Geba-Shemen fou una ciutat cananea propera a Megiddo. Al segle xv aC fou saquejada per Tuthmosis III. El 1418 aC és esmentada sota el govern de Qaqa.

## Referències

* ↑ Ahituv, Shmuel. Canaanite toponyms in ancient Egyptian documents. BRILL, 1984. DOI 10.1163/9789004670884_006. ISBN 978-90-04-67088-4.
* ↑ Morris, Ellen. The Architecture of Imperialism: Military Bases and the Evolution of Foreign Policy in Egypt's New Kingdom. BRILL, 2004. DOI 10.1163/9789047406136_007. ISBN 978-90-474-0613-6.

## Enllaços externs

* Cathedra: For the History of Eretz Israel and Its Yishuv
* Some Geographical Remarks concerning the Campaigns of Amenhotep II
# Dmitri Dasxinski

Dmitri Dasxinski (en belarús: Дмитрий Дащинский) (Minsk, Unió Soviètica 1977) és un esquiador belarús, especialista en esquí acrobàtic.

## Biografia

Va néixer el 9 de novembre de 1977 a la ciutat de Minsk, que en aquells moments formava part de la Unió Soviètica i que avui en dia és la capital de Belarús.

## Carrera esportiva

Especialista en salts acrobàtics, va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 realitzats a Nagano (Japó), on aconseguí guanyar la medalla de bronze en aquesta disciplina. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 realitzats a Salt Lake City (Estats Units) finalitzà en setena posició, i en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 realitzats a Torí (Itàlia) aconseguí guanyar una nova medalla olímpica, en aquesta ocasió la medalla de plata. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 realitzats a Vancouver (Canadà), i amb 32 anys, finalitzà en onzena posició.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat dues medalles de plata en el Campionat del Món d'esquí acrobàtic.

## Enllaços externs

* (anglès) Portal personal Arxivat 2010-03-25 a Wayback Machine.
# Connecticut

Connecticut és un estat dels Estats Units d'Amèrica, forma part de la regió de Nova Anglaterra. És el tercer estat més petit en extensió territorial dels Estats Units, només Delaware i Rhode Island són menors. Nogensmenys, amb els seus 3.405.565 habitants és el quart estat més densament poblat del país.
La seva principal font d'ingressos és la prestació de serveis financers i immobiliaris. La capital de l'estat, Hartford, és coneguda nacionalment com a Insurance City ("La ciutat de les assegurances"), a causa de la gran quantitat d'empreses d'assegurances que estan ubicades a la ciutat.
Connecticut va ser una de les 13 colònies que es van revoltar contra la Gran Bretanya a la Revolució Americana.

## Població

Segons el cens dels EUA del 2000 a l'estat hi havia 25.184 amerindis (0,8% de la població). Per tribus, hi havia cherokees (2.961), pequot (1.410), mohegans (1.154), iroquesos (885), narragansett (436), micmac (382), nipmuc (247), passamakoddy (175), blackfoot (906) canadencs i llatinoamericans (1.634), entre d'altres.

## Ciutats més poblades

Bridgeport, New Haven, Hartford, Stamford, Danbury.

## Vegeu també

* Llista de comtats de Connecticut
* Lloc Històric Nacional de la Granja de Weir (anglès) (castellà)
* Bandera de Connecticut
* Segell de Connecticut

## Referències

* ↑ (anglès) «Population: 1790 to 1990». Oficina del Cens dels Estats Units. Obtingut 11/03/2011.
* ↑ (anglès) «Resident Population Data - Census 2010». Oficina del Cens dels Estats Units. Obtingut 11/03/2011.
# Isabella Ferreira

Isabella Ferreira (Los Angeles, EUA, 20 de desembre de 2002) és una actriu estatunidenca coneguda pel seu treball a la televisió i el cinema. Va guanyar protagonisme com a Pilar Salazar a la popular sèrie dramàtica per a adolescents de Hulu Love, Victor, (2020–2022) un spin-off de la pel·lícula Love, Simon del 2018. La seua interpretació de Pilar, la germana petita del personatge principal, ha estat elogiada per la seua profunditat i ressonància emocional.
La seua carrera va començar amb aparicions en curtmetratges i papers convidats a la televisió. Isabella Ferreira va fer el seu debut al llargmetratge com Olive Tabor a la pel·lícula del 2017 Beyond My Skin. Va obtenir un reconeixement més ampli quan va ser seleccionada com a Pilar Salazar a Love, Victor, que es va estrenar a Hulu el juny del 2020.A més del seu treball a Love, Victor, ha aparegut en altres projectes, incloent-hi papers convidats a Orange Is the New Black i papers en pel·lícules independents.
Va protagonitzar al costat de Rowan Blanchard la pel·lícula de Hulu Crush, que es va estrenar l'abril de 2022. L'agost de 2024 també va interpretar el personatge de Bailey a la comèdia per a adolescents de Netflix Incoming, dirigida per Dave Chernin. Inicialment havia estat seleccionada per a un paper secundari per a la pel·lícula.

## Referències

* ↑ Baez, Sheyla. «A young Latina actress stars in new queer Hulu high school rom-com» (en en, spanish). NBC News, 01-05-2022. [Consulta: 26 agost 2024].
* ↑ Grobar, Matt. «'Love, Victor' Actress Isabella Ferreira Inks With Innovative Artists» (en anglès americà). Deadline, 18-10-2023. [Consulta: 26 agost 2024].
* ↑ Aguilar, Sofía. «'Love, Victor' Star Isabella Ferreira Talks Queer Latina Rep in Hollywood & New Movie 'Crush'» (en anglès). HipLatina, 03-06-2022. [Consulta: 27 agost 2024].
* ↑ Papadatos, Markos. «Isabella Ferreira talks about her new feature film 'No Address'» (en anglès americà). Digital Journal, 26-03-2023. [Consulta: 28 agost 2024].
* ↑ «Isabella Ferreira stars in Hulu's LGBTQ+ rom-com 'Crush'» (en anglès americà). HOLA! USA, 03-05-2022. [Consulta: 28 agost 2024].
* ↑ Maldonado, Kristen. «Auli’i Cravalho and Isabella Ferreira Talk New Hulu Film Crush and Normalizing Queer Love Stories» (en anglès americà). Pop Culture Planet. [Consulta: 29 agost 2024].
* ↑ Murphy, J. Kim. «‘Incoming’ Review: Netflix’s Freshman Year Raunch Comedy Scores Laughs but Proves Edgeless» (en anglès americà). Variety, 23-08-2024. [Consulta: 29 agost 2024].
# Monica Roccaforte

Monica Roccaforte (Budapest, 14 de gener de 1978) és una actriu hongaresa. Va aconseguir notorietat a finals de la dècada del 1990. En total va participar en 35 pel·lícules entre els anys 1997 i 2001. Si bé va rodar inicialment per a la productora Private Media Group, deu la seva fama a les pel·lícules en què va ser dirigida pel director Mario Salieri, les quals representen el gruix de la seva filmografia.
Va iniciar la seva activitat al cinema pornogràfic el 1997, interpretant un petit paper en un film hongarès. El productor italià Mario Salieri, valorant la seva bellesa física i el seu talent interpretatiu, la va convocar a Roma per a incorporar-la al repartiment de la pel·lícula Il confessionale, que va causar polèmica pel fet que les seves escenes van ser rodades dins d'una església catòlica. Roccaforte va signar un contracte en exclusiva que va durar tota la seva carrera com a actriu amb papers habitualment protagonistes. Al començament del segle xxi va decidir retirar-se definitivament.

## Referències

* 1 2 Fontana, Mariagrazia. «Monica Roccaforte: Tra Danza, Carriera e Vita Personale - JFM» (en italià), 19-08-2023. [Consulta: 22 gener 2025].
* ↑ «VIII PREMIS TURIA 1999 – Cartelera Turia» (en castellà), 01-07-1999. [Consulta: 22 gener 2025].
* ↑ Láser, Víctor. «Mario Salieri y la ingeniería del pecado». Jot Down. [Consulta: 21 juliol 2015].
* ↑ «Film porno in chiesa, forse nulli i riti dal '98 a oggi». Corriere della Sera. [Consulta: 21 juliol 2015].
# Carmela Moya García

Carmela Moya García (València, 1952) és llicenciada en medicina. La seua familia es caracteritza per pertànyer a la classe mitjana i per la defensa d'idees progressistes, dels quals va rebre la mateixa ideologia. La seua formació va ser completament en institucions públiques, la qual cosa va provocar una major apertura de pensament degut a la gran diversitat cultural. Durant el batxillerat va descobrir la seua passió per la literatura, assolint una postura de defensa política i social. Es gradua en Medicina a l'any 1978 a la Universitat de València i es va especialitzar en Medicina Preventiva i Salut Pública.
El seu primer treball es va desenvolupar en la Plana de Requena-Utiel, on va realitzar funcions de forense que li van donar a conèixer la problemàtica del suïcidi en el món rural. Va continuar la seua formació acadèmica presentant-se a les oposicions d'epidemiologia de la Sanitat Nacional, vincultant-se a l'Administració Pública. Va treballar en Castelló com a tècnica en vigilància epidemiológica, i més tard es va traslladar a València amb el càrrec de Directora General de Salut Pública. El treball del qual es sent més agraïda és la creació de les Unitats de Diagnóstic Precoç de Càncer de Mama. Va rebre l'Encàrrec de l'Ordre Civil del Ministeri de Sanitat pel seu treball d'investigació en el brot de Legionella Comunitari. Posteriorment, va ser reconeguda com la primera dona Delegada del Govern de la Comunitat Valenciana i Delegada del Govern per al Plan Nacional sobre Drogues. Fins a la seua jubilació va treballar com a responsable de formació de la Conselleria de Sanitat. Durant tota la seua vida ha estat vinculada a la Societat Espanyola i Administració Sanitària i a l'Institut Metge Valencià del qual és presidenta.
Durant el perióde com a Delegada del Govern per al PNSD, volia canviar el paradigma del tractament cap a una perspectiva de Salut Pública i abandonar la visió de problema policial amb les drogues. Va promoure polítiques de prevenció per a minoritzar l'oferta i demanda de drogues. Pel que fa a les principals actuacions, va convocar una sèrie d'ajudes econòmiques per a la creació de projectes de prevenció i tractament. El principal obstàcle que va trobar-se durant la seua trajectòria laboral va ser el masclisme estructural, no obstant això, la seua participació va ser un exemple d'empoderament femení per a moltes dones.

## Referències

* 1 2 3 agullo, Víctor. 16 pioneras valencianas frente a las adicciones. NAUllibres, 2022, p. 113-119. ISBN g78-84-16926-89-3.
# Pieter van den Hoogenband

Pieter Cornelis Martijn van den Hoogenband (Maastricht (Països Baixos), 14 de març de 1978) és un nedador neerlandès i triple campió olímpic.

## Biografia

Malgrat va néixer a Maastricht, va créixer a Geldrop, a uns 64 km, on va nedar per a l'equip del PSV Eindhoven.
Als Jocs Olímpics de Sydney 2000, va guanyar dues medalles d'or, en els 100m i 200m estil lliure. A la primera es va imposar a Aleksandr Popov, campió en les dues darreres edicions olímpiques, i en la segona a l'ídol local Ian Thorpe. En ambdues categories va batre a més sengles plusmarques mundials. També va guanyar dues medallas de bronze. Van den Hoogenband va ser un dels atletes més destacats dels Jocs, tan sols superat pel gimnasta Aleksei Némov i al mateix Thorpe.
Als Jocs Olímpics d'Atenes 2004 van den Hoogenband va aconseguir guanyar la medalla d'or en els 100m lliures novament. Van der Hoogenband es convertia així en el cinqué nedador que aconseguia fer un doblet en la distància reina de la velocitat, després de Charles Meldrum Daniels, Duke Kahanamoku, Johnny Weissmuller i Popov. També va guanyar dues plates, una en els 200m lliures (per darere de Thorpe) i una altra en el combinat 4x100m lliures amb la selecció neerlandesa. En aquestes dues proves, Van den Hoogenband va acabar per davant de Michael Phelps, qui va guanyar els dos únics bronzes de la seva reeixida trajectòria olímpica. El nedador neerlandès es l'unic en tota la història que ha aconseguit acabar per davant de Phelps en dues finals olímpiques. Al final dels Jocs d'Atenes, Van den Hoogenband va esdevenir l'esporportista neerlandes masculí amb més medalles olímpiques (7), superant la xifra de Charles Pahud de Mortanges de 5 medalles entre 1924 i 1932. El patinador de velocitat Sven Kramer va superar les set medalles del nedador als Jocs Olímpics d'Hivern de 2018.
# Michael Andersson

Michael Andersson (Höganäs, 4 de març de 1967) és un ciclista suec, ja retirat, que fou professional entre el 1995 i el 2001.
Abans de dedicar-se al ciclisme va destacar com a remador, esport en el qual es proclamà fins a set vegades campió de Suècia. El 1986 passà a centrar-se en el ciclisme, destacant sobretot com a contrarellotgista. Va guanyar la medalla de plata al Campionat del Món de l'especialitat, vuit vegades el Campionat nacional de l'especialitat i un en ruta. També guanyà tres edicions de la Volta a Suècia, sent el ciclista que més cops l'ha guanyat. Va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1992, 1996 i 2000.
Es retirà el 2001, per passar a exercir diferents càrrecs de CEO en una de les grans empreses industrials de Suècia.

## Palmarès

* 1989
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Seine-et-Marne
* 1990
** Campió de Suècia de CRI
* 1991
** 1r a la Volta a Suècia i vencedor d'una etapa
** 1r a la París-Évreux
* 1992
** Campió de Suècia de CRI
** 1r a la Volta a Suècia i vencedor de 2 etapes
* 1993
** Campió de Suècia de CRI
** 1r al Cinturó a Mallorca i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa de la Commonwealth Bank Classic
* 1994
** Campió de Suècia en ruta
** 1r a la Volta a l'Empordà
* 1995
** 1r al Giro del Capo
** 1r a la Rapport Toer i vencedor d'una etapa
* 1996
** Campió de Suècia de CRI
** 1r a la Volta a la Xina i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suècia
** Vencedor d'una etapa de la Cursa de la Pau
* 1997
** Campió de Suècia de CRI
** 1r a la Berner Rundfahrt
* 1998
** Campió de Suècia de CRI
* 1999
** Campió de Suècia de CRI
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi de Ringerike
** 2n al Campionat del Món de CRI
* 2000
** Campió de Suècia de CRI
** 1r a la Volta a Suècia i vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1995. Abandona (11a etapa)
* 1998. Abandona (17a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1995. 98è de la classificació general
* 1996. Abandona (12a etapa)
* 1997. Abandona (7a etapa)
* 2001. Abandona (14a etapa)

## Referències

* ↑ «ANDERSSON Michael "Roddarn" (Lars Tomas Michael)». [Consulta: 19 desembre 2024].
* 1 2 3 «Michael Roddarn Andersson» (en suec). [Consulta: 19 desembre 2024].
* ↑ «”Roddarn” försvarar titeln» (en suec), 12-06-2001. [Consulta: 19 desembre 2024].
* ↑ «Olympedia – Michael Andersson». [Consulta: 19 desembre 2024].
* ↑ «Michael Andersson - Sveriges Olympiska Kommitté» (en suec). [Consulta: 19 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Michael Andersson a sitiodeciclismo.net
# Juan Martínez Oliver

Juan Martínez Oliver (Almeria, 4 de febrer de 1964) és un ciclista espanyol, ja retirat, que fou professional entre 1984 i 1997. Combinà el ciclisme en carretera amb la pista.
En carretera destaquen la victòria en la 21a etapa del Tour de França de 1988, una contrarellotge individual, i en una etapa de la Volta a Espanya del mateix any. En pista destaquen quatre campionats d'Espanya, diversos rècords nacionals i la general de la Copa del Món en pista individual.
Va prendre part als Jocs Olímpics d'Atlanta de 1996, on guanyà dos diplomes olímpics en les proves de persecució individual i persecució per equips. En ambdues proves finalitzà en cinquena posició.
Una vegada retirat va exercir primer de director esportiu de l'equip Andalucía i des del 2010 de la selecció espanyola de ciclisme en pista.

## Palmarès

* 1985
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
* 1986
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Astúries
* 1987
** 1r al Memorial Manuel Galera
* 1988
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 1989
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Múrcia
* 1993
** Vencedor d'una etapa de la Volta ao Algarve
** Vencedor d'una etapa de la Volta ao Alentejo

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1985. 92è de la classificació general
* 1986. 65è de la classificació general
* 1988. 75è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1989. 131è de la classificació general
* 1990. 88è de la classificació general
* 1992. 75è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1988. 134è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1989. Fora de control (10a etapa)
* 1990. 98è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1991. 106è de la classificació general

## Palmarès en pista

* 1994
** Campió d'Espanya de persecució individual
* 1996
** Campió d'Espanya de persecució individual
** Campió d'Espanya de puntuació
* 1997
** Campió d'Espanya de persecució individual

### Resultats a la Copa del Món en pista

* 1995
** 1r a Hyères, en Persecució
* 1996
** 1r a Cali i l'Havana, en Persecució per equips
** 1r a Cali i l'Havana, en Persecució

## Referències

* 1 2 «MARTÍNEZ OLIVER Juan». [Consulta: 11 desembre 2022].
* 1 2 3 «Entrevista en profundidad con el ciclista Juan Martínez» (en castellà). [Consulta: 11 desembre 2022].
* ↑ «Por qué cambió Martínez Oliver del ciclismo en carretera al de pista» (en castellà). [Consulta: 11 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Juan Tomas MARTINEZ OLIVER» (en italià). [Consulta: 11 desembre 2022].
* ↑ «Olympedia – Juan Martínez». [Consulta: 11 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Juan Martínez Oliver a sitiodeciclismo.net
# Lucy Tyler-Sharman

Lucy Tyler-Sharman (Lucy Tyler de soltera) (Louisville, Estats Units d'Amèrica, 6 de juny de 1965) va ser una ciclista australiana especialista en la pista.
En el seu palmarès destaca la medalla de bronze als Jocs Olímpics d'Atlanta en la prova en puntuació, i un Campionat del món de Persecució.
Va estar casada amb els també ciclistes Martin Vinnicombe i Graham Sharman.

## Palmarès

* 1993
** Campiona dels Estats Units en Velocitat
** Campiona dels Estats Units en Quilòmetre
* 1996
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics d'Atlanta en Puntuació
* 1998
** Campiona del món de Persecució

### Resultats a la Copa del Món

* 1998
** 1a a Victòria i Berlín, en Persecució
** 1a a Victòria, en Puntuació

## Enllaços externs

* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Tracey Gaudry

Tracey Gaudry o Tracey Watson (nom de soltera) (Yallourn, Victòria, 17 de juny de 1969) era una ciclista australiana. Va guanyar el Campionat nacional en contrarelltge el 1995 i el 2000, i el de ruta el 1999. Va participar en els Jocs Olímpics de 1996 i de Jocs Olímpics de 2000.

## Palmarès

* 1995
** Campiona d'Austràlia en contrarellotge
* 1999
** Campiona d'Austràlia en ruta
** 1a a la Copa del món ciclista femenina de Mont-real
** 1a al Trofeu d'Or i vencedora de 2 etapes
** 1a al Tour de Snowy i vencedora d'una etapa
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Alta Viena
* 2000
** Campiona d'Austràlia en contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it