OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sequoia de Masjoan

La Sequoia de Masjoan (Sequoiadendron giganteum) és un arbre que es troba a Espinelves (Osona), el qual és una de les sequoies gegants més grans de tot Catalunya.

## Dades descriptives

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 6,43 m.
* Perímetre de la base del tronc: 10,62 m.
* Alçada: 41 m.
* Amplada de la capçada: 16,5 m.
* Altitud sobre el nivell del mar: 713 m.

## Entorn

Es troba dins del recinte de l'Arborètum de Masjoan, al costat del mas de Masjoan. El sotabosc de l'arborètum és ombrívol a causa de l'espectacular densitat d'arbres que hi creixen. Hi ha molt poca vegetació espontània: vincapervinca, pensament silvestre, ortiga, heura i gavarra. Entre els arbres que hi creixen hi ha avets, avets de Masjoan (Abies masjoanis) i til·lers. Dels arbres plantats destaquen la sequoia gegant, el teix, l'avet de Douglas, Picea, el cedre blanc de Califòrnia i el pinsap. S'ha de destacar que l'arborètum conté una de les concentracions més grans d'arbres monumentals de tot Catalunya, així com de diversitat de coníferes: n'hi ha 58 de diferents, incloent-hi un cedre blanc de Califòrnia que supera els 45 metres d'alçada i un avet híbrid entre el pinsap (Abies pinsapo) i l'avet blanc (Abies alba), anomenat avet de Masjoan, el qual té característiques morfològiques d'ambdues espècies i que es troba al mercat com a arbre de Nadal.

## Aspecte general

Tot i la sequera dels darrers anys (que ha fet que els propietaris de l'arborètum hagin hagut de regar els arbres centenaris com a mesura preventiva), l'estat d'aquesta sequoia és perfecte. Les condicions edàfiques són òptimes, però l'absència de pluja és preocupant i pot convertir-se en insostenible de cara al futur. El sòl de la zona de l'arborètum és molt bo, però té l'inconvenient que reté molt poc temps l'aigua. Fou plantada el 1911, juntament amb un grup de nou exemplars pel propietari i naturista Marià Masferrer i Rierola.

## Accés

Abans d'arribar a Espinelves (venint de la rotonda de l'Eix Transversal -C-25-), s'ha de trencar a l'esquerra, passant per la Balma, fins a arribar a la masia de Masjoan (on hi ha un rètol que indica Ruta dels Arbres Monumentals). GPS 31T 0451209 4635552.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Boada, Martí; Boada, Arnau, 2011. Arbres remarcables de Catalunya. 100 ombres colossals. Edicions Brau, Figueres. ISBN 9788496905535. Pàgs. 156-157.
* 1 2 Parcs de Catalunya - Arbres Monumentals Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (català)

## Enllaços externs

* Arborètum de Masjoan (Espinelves) (català)
* Sequoia gegant | Masjoan Arxivat 2015-10-06 a Wayback Machine. (català)
# Michael Chaplin

Michael Chaplin (Santa Monica, 7 de març de 1946) és un actor estatunidenc. Va començar a actuar als sis anys, apareixent a la pel·lícula de 1952 Limelight.

## Biografia

És el segon fill del quart i últim matrimoni de Charlie Chaplin, amb l'actriu Oona O'Neill. A mitjans de la dècada de 1960 Chaplin va signar un contracte amb l'editorial Leslie Frewin per a publicar la seva autobiografia I Couldn't Smoke The Grass On My Father's Lawn, que va ser escrita amb Tom Merrin i Charles Hamblett. Es tracta d'una memòria hippie sobre drogues i rebel·lió contra un pare de fama mundial. Abans de la seva publicació, el seu pare va presentar una demanda judicial per a impedir-ne la publicació, argumentant que tindria un efecte perjudicial per a ell i la seva família. L'exigència va ser anul·lada pels jutges del tribunal d'apel·lació, que van considerar que el contracte de Chaplin era vinculant perquè tenia beneficis amb la publicació de l'obra, ja que iniciava la seva carrera d'escriptor.
A més, Chaplin és autor d'una novel·la, A Fallen God, una versió moderna de la història de Tristany i Isolda. La seva última participació en una pel·lícula, que també va ser la primera en 48 anys, va ser al curtmetratge del 2014 The Innovators, on va posar la veu del ministre.
Es va casar primer amb l'escriptora Patrice Chaplin, amb qui té dos fills. Més endavant es va casar amb la pintora Patricia Betaudier. Amb ella té cinc fills, entre els quals les actrius Carmen Chaplin i Dolores Chaplin.

## Filmografia

* Limelight (1952) com a infant de l'escena inicial (sense acreditar)
* A King in New York (1957) com a Rupert Macabee
* Promet-li qualsevol cosa (1965) com el beatnik Heathcliff (sense acreditar)
* The Sandwich Man (1966) com a Pavement Artist
* The Innovators (2014) com a la veu del ministre (curtmetratge)

## Referències

* ↑ «Book Reviews, Sites, Romance, Fantasy, Fiction» (en anglès). [Consulta: 6 febrer 2025].
* ↑ Persadie, Natalie. Commonwealth Caribbean Business Law. Third. Rutledge, 2015, p. 154–155. ISBN 978-1138024267.
* ↑ Beatson, Jack. Anson's Law of Contract. Oxford University Press, 2010, p. 237. ISBN 9780199593330.
* ↑ «A Fallen God: Peter Coyote Interviews Michael Chaplin | Reality Sandwich» (en anglès americà). realitysandwich.com, 10-09-2013. [Consulta: 6 abril 2023].
* ↑ Jiménez, Jesús. «Carmen Chaplin: "La idea de que mi abuelo naciera en un campamento gitano es muy romántica"» (en castellà). RTVE, 11-12-2024. [Consulta: 6 febrer 2025].
* ↑ «'His success was rammed down my throat': Charlie Chaplin's son Michael on fame, failure and finding peace». The Guardian, 15-01-2024.
# 474
## Esdeveniments

* Ravenna: Per indicació de Flavi Valeri Lleó, Juli Nepot és proclamat emperador romà d'Occident, en oposició a Gliceri, a qui no reconeix.
* 24 de juny, Roma: Juli Nepot arriba a la ciutat i deposa Gliceri.
* 18 de gener, Constantinoble: Lleó II, amb 7 anys, succeeix el seu avi Flavi Valeri Lleó com a emperador romà oriental.
* 17 de novembre, Constantinoble: Després de només 10 mesos de regnat, Lleó II, emperador romà oriental, mor i és succeït pel seu pare Zenó, que ja venia ostentant la regència.

## Naixements

* Tral·les, Lídia: Antemi de Tral·les, arquitecte i matemàtic grec. (m. 532)

## Necrològiques

* 18 de gener, Constantinoble: Flavi Valeri Lleó, emperador romà oriental, de disenteria.
* 17 de novembre, Constantinoble: Lleó II, emperador romà oriental, presumptament de mort natural.
# Autodefensa Patriòtica

Autodefensa Patriòtica (polonès Samoobrona Patriotyczna) o Moviment Social d'Autodefensa (Samoobrona Ruch Społeczny) és un petit partit polític de Polònia. Es va formar el 2006 per Sławomir Izdebski amb antics membres insatisfets o bé expulsats d'Autodefensa de la República de Polònia (Samoobrona Rzeczypospolitej Polskiej). Els principals activistes del partit són: Henryk Dzido, Zbigniew Witaszek, Marian Curyło, Stanislaw Głębocki, Jerzy Michalski i Tadeusz Wojtkowiak. El partit té al voltant d'un miler de membres. A les eleccions parlamentàries poloneses de 2007 va rebre 2.531 vots (0,02%), insuficients per a obtenir representació en el Sejm (Parlament polonès).

## Referències

* ↑ «Będzie Samoobrona bis» (en polonès), 28-02-2006. [Consulta: 11 novembre 2020].
# FK Kauno Žalgiris

El FK Kauno Žalgiris és un club de futbol lituà de la ciutat de Kaunas. fundat el 2004.

## Palmarès

* A lyga: 0
** 2 posició: 2022
** 3 posició: 2020, 2021, 2024

### Partits

| Temporada | Competició | Ronda | Club | Local | Visitant | Total |
| 2019–20 | UEFA Europa League | 1Q | Apollon Limassol | 0–2 | 0–4 | 0–6 |

## Plantilla 2024

La relació de jugadors de la plantilla del Kauno Žalgiris la temporada 2024 és la següent: alyga.lt
| N. | Pos. | Nac. | Jugador |
| 22 | POR | [[Fitxer:Flag of Lithuania.svg|23x15px|border |alt=Lituània|link=Selecció de futbol de Lituània|{{#if:|]] | Deividas Mikelionis |
| 13 | POR | [[Fitxer:Flag of Lithuania.svg|23x15px|border |alt=Lituània|link=Selecció de futbol de Lituània|{{#if:|]] | Ignas Plūkas |
| 83 | DEF | [[Fitxer:Flag of Lithuania.svg|23x15px|border |alt=Lituània|link=Selecció de futbol de Lituània|{{#if:|]] | Pijus Nainys |
| 7 | MIG | [[Fitxer:Flag of Lithuania.svg|23x15px|border |alt=Lituània|link=Selecció de futbol de Lituània|{{#if:|]] | Artūras Dolžnikovas |
| 10 | MIG | [[Fitxer:Flag of Lithuania.svg|23x15px|border |alt=Lituània|link=Selecció de futbol de Lituània|{{#if:|]] | Gratas Sirgėdas |
| N. | Pos. | Nac. | Jugador |
| 15 | MIG | [[Fitxer:Flag of Lithuania.svg|23x15px|border |alt=Lituània|link=Selecció de futbol de Lituània|{{#if:|]] | Karolis Šilkaitis |
| 23 | MIG | [[Fitxer:Flag of Ghana.svg|23x15px|border |alt=Ghana|link=Selecció de futbol de Ghana|{{#if:|]] | Divine Naah |
| 25 | MIG | [[Fitxer:Flag of Nigeria.svg|23x15px|border |alt=Nigèria|link=Selecció de futbol de Nigèria|{{#if:|]] | Oyinlola Kayode |
| 80 | MIG | [[Fitxer:Flag of Lithuania.svg|23x15px|border |alt=Lituània|link=Selecció de futbol de Lituània|{{#if:|]] | Edvinas Kloniūnas |
| — | DAV | [[Fitxer:Flag of Lithuania.svg|23x15px|border |alt=Lituània|link=Selecció de futbol de Lituània|{{#if:|]] | |

## Entrenadors

* Laimis Bičkauskas (2013 – 2016)
* Vitalijus Stankevičius (2017)
* Laimis Bičkauskas/ Ignas Dedura / Andrius Velička (2017)
* Johnatan McKinstry (2017)
* Mindaugas Čepas (2017 – 2019)
* Rokas Garastas (2019 – 2023)
* Marius Stankevičius (2023)
* Glenn Ståhl (2023–2024)
* Saulius Širmelis (2024)

## Referències

* ↑ http://zalgiris.lt/news/fc-kauno-zalgiris/61952/
* ↑ http://zalgiris.lt/news/fc-kauno-zalgiris/66076/
* ↑ http://zalgiris.lt/news/fc-kauno-zalgiris/70040/
* ↑ http://zalgiris.lt/news/fc-kauno-zalgiris/86899/
* ↑ S. Širmelis „Kauno Žalgirio“ kitąmet netreniruos

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2018-08-31 a Wayback Machine.
* alyga.lt
# Alguna cosa en comú

Alguna cosa en comú (títol original en anglès Garden State), és una pel·lícula estatunidenca del 2004, escrita, dirigida i protagonitzada per Zach Braff. Va filmar-se en 25 dies, entre l'abril i el maig de 2003, i s'estrenà el 28 de juliol del següent any. Va guanyar el primer premi en la categoria de llargmetratges als Premis Independent Spirit.

## Argument

La pel·lícula segueix la història de Andrew Largeman, un actor sense feina que torna a casa seva a Nova Jersey (conegut com Garden State) per a assistir al funeral del seu pare. Allà, es retroba amb antics amics i s'enfronta als seus problemes emocionals mentre s'enamora de la Sam, una noia inusual i excèntrica.
Durant la pel·lícula, Andrew viatja per Nova Jersey (conegut com el Garden State) amb la Sam i experimenta diversos moments de catarsi i descobriment personal. A mesura que s'endinsa en la seva pròpia psique, es desfà de les seves inhibicions i es converteix en una persona més autèntica i honesta.

## Repartiment

* Zach Braff: Andrew Largeman
* Natalie Portman: Sam
* Peter Sarsgaard: Mark
* Ian Holm: Gideon Largeman
* Jean Smart: Carol
* Armando Riesco: Jesse
* Jackie Hoffman: Sylvia Largeman
* Method Man: Diego
* Alex Burns: Dave
* Ron Liebman: Dr. Cohen
* Denis O'Hare: Albert (cameo)
* Jim Parsons: Tim
* Michael Weston: Kenny el policia
* Ann Dowd: Olivia

## Crítica i públic

Alguna cosa en comú va ser ben rebuda per la crítica, tot i que alguns detalls objecten la simplicitat de la trama, només envoltada pel sentiment de nostàlgia que narren els bons moments. I la curiosa selecció de la banda sonora, triada a gust de Braff, però que va ser positiva per a la pel·lícula.
La majoria de la pel·lícula va ser filmada a la ciutat natal de Zach Braff, South Orange (Nova Jersey).

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat

## Enllaços externs

* Alguna cosa en comú - Lloc web oficial
# Calcinculo

Calcinculo és un llargmetratge italosuís del 2022 dirigit per Chiara Bellosi. La pel·lícula es va estrenar mundialment el 13 de febrer de 2022 a la Berlinale, on es va projectar a la secció Panorama. S'ha subtitulat al català.
És el segon llargmetratge de la directora italiana, que va projectar la seva òpera prima Palazzo di Giustizia a la Berlinale de 2020. El guió ha estat escrit per Maria Teresa Venditti i Luca de Bei.
És protagonitzada per l'actriu debutant Gaia Di Pietro (Benedetta) i per Andrea Carpenzano (Amanda). Claudio Cofrancesco n'és l'operador de càmera; Carlotta Cristiani, la muntadora, i Giuseppe Tranquillino, el compositor. La pel·lícula va ser produïda per Tempesta i tellfilm, i es va rodar a Guidonia Montecelio. El rodatge va acabar el juliol de 2021 a la zona de Lugano.

## Sinopsi

La Benedetta té quinze anys quan, en el terreny de davant de casa seva, s'hi instal·la un petit parc d'atraccions ambulant. Entremig de tots els cotxes i les caravanes aparcades, coneix a l'Amanda, jove no-binària que dia a dia desafia els rols de gènere, i de qui queda fascinada. Benedetta i Amanda estableixen una amistat que les portarà a un viatge de creixement, alliberament i apoderament personal.

## Premis i nominacions

* 2018: Premi Franco Solinas i Beca Claudia Sbarigia, que promou la presentació cinematogràfica de personatges i la representació dels mons vitals femenins.
* 2022: 72è Festival Internacional de Cinema de Berlín
** Nominació al premi Teddy en la categoria de llargmetratge

## Referències

* ↑ «Panorama 2022: Erste 13 Titel bestätigt» (en alemany). Arxivat de l'original el 2022-01-25. [Consulta: 6 gener 2022].
* 1 2 «Calcinculo». Cinema en Català, Departament de Cultura. [Consulta: 3 juny 2022].
* 1 2 3 «"Calcinculo" batte il primo ciak. Al via le riprese del secondo film diretto da Chiara Bellosi» (en italià). [Consulta: 6 gener 2022].
* ↑ «Concluse da poco le riprese di CALCINCULO di Chiara Bellosi» (en anglès). [Consulta: 6 gener 2022].
* ↑ «Chiara Bellosi’s second work Calcinculo is now ready and waiting» (en anglès). [Consulta: 6 gener 2022].
* ↑ «Spielfilme 2022 | #teddyaward» (en alemany). [Consulta: 14 febrer 2022].

## Enllaços externs

* Perfil a berlinale.de (alemany)
# Ulrike Weichelt

Ulrike Weichelt (Dresden, 25 de febrer de 1977) és una ciclista alemanya que s'especialitzà en la pista concretament en els 500 metres contrarellotge. El 1999 guanyà una medalla de bronze al Campionat del Món en pista dels 500 metres i el 2000 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Sydney.

## Palmarès

* 1997
** Campiona d'Alemanya en 500 m contrarellotge
* 1998
** Campiona d'Europa sub-23 en 500 metres contrarellotge
** Campiona d'Alemanya en 500 m contrarellotge
* 1999
** Campiona d'Europa sub-23 en 500 metres contrarellotge
** Campiona d'Alemanya en 500 m contrarellotge

## Referències

* ↑ «Olympedia – Ulrike Weichelt». [Consulta: 17 agost 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
# Matias Damásio

Matias Damásio (Benguela, 9 de maig de 1982) és un músic angolès que compon i executa música popular i romàntica.

## Biografia

Va néixer a Benguela, Matias Damásio marxa a Luanda a buscar millors condicions de vida.
Començà la seva carrera en 2000, cantant en festivals religiosos, participant per primer cop en un concurs de televisió, Estrelas no Palco, on va quedar entre els dotze finalistes. Posteriorment participà juntament amb la banda Maravilha i João Alexandre en el concurs Domingão Coca-Cola, aconseguint el segon lloc.
Em 2003 va guanyar a la gala À Sexta-feira, de la Televisão Pública de Angola interpretant el tema "Mãe querida". També va guanyar el Festival da Canção de Luanda i el Festival de Música Popular Angolana (variant).
L'octubre de 2007 va guanyar amb el tema "Porquê" en la dissetena edició del "top dos mais queridos", promoguda per la Rádio Nacional de Angola.
En febrer de 2016 va guanyar el Top Rádio Luanda 2015, organitzat a la badia de Luanda. També va assolir un gran èxit a Portugal amb el tema Loucos, una col·laboració amb el vocalista del grup portuguès HMB, Héber Marques. Loucos arribà al número 3 del top portuguès de singles i va quedar segon del top portuguès de descàrregues. En maig de 2017 el videoclip del tema ja acumulava 26 milions de visualitzacions a YouTube.
En gener de 2017 va guanyar, juntament amb la cantant angolesa Ariovalda Eulália Gabriel (Ary) en la divuitena edició del top Rádio Luanda, al complex del Clube dos Caçadores. L'11 de març de 2017 es va estrenar en concert a Moura (Baixo Alentejo). El 2 d'agost també participà en l'edició de 2017 del MEO Sudoeste.

## Referències

* 1 2 3 4 Jet7 Angola. «Biografia do músico angolano «Matias Damásio»», 29-10-2013.
* 1 2 Rodrigues, Mariana. «Matias Damásio: O Rumo Ao Sucesso e a Permanência No Estrelado». SAPO Notícias, 08-02-2010. Arxivat de l'original el 2017-03-07. [Consulta: 24 novembre 2017].
* ↑ ANGOP. «Matias Damasio vence top dos mais queridos», 05-10-2007.
* ↑ Albano, Manuel. «Matias Damásio o grande vencedor». Jornal de Angola, 05-02-2016. Arxivat de l'original el 2017-12-01. [Consulta: 24 novembre 2017].
* ↑ PortugueseCharts.com. «MATIAS DAMASIO FEAT. HÉBER MARQUES - LOUCOS (SONG)».
* ↑ Billboard. «Portugal Digital Song Sales - March 17, 2017». Arxivat de l'original el 2018-05-06. [Consulta: 24 novembre 2017].
* ↑ ANGOP. «Ary e Matias Damásio vencem dois prémios cada no top Rádio Luanda», 28-01-2017.
* ↑ CAnoticias.pt. «MATIAS DAMÁSIO E APRIL IVY SÃO AS NOVAS CONFIRMAÇÕES NO MEO SUDOESTE», 12-04-2017.

## Enllaços externs

* Matias Damásio a Discogs
* Matias Damásio a last.fm
* Matias Damásio a Allmusic
* Matias Damásio a Spotify
# Can Dalfó

Can Dalfó és un bloc de pisos a la ciutat de Figueres (Alt Empordà) protegit com a bé cultural d'interès local. És un edifici situat a l'eixample de Figueres. És un edifici de planta baixa i tres plantes de pisos amb una tribuna en el primer pis. La planta baixa de la façana queda definida per un encoixinat rústic que compren els dos portals laterals i tres dobles finestres al centre. El registre superior, comprèn les tres plantes superiors ordenades verticalment per pilastres adossades, de fust estriat i ordre dòric. A la primera planta, tribuna central suportada per mènsules, dos balcons laterals i dues finestres a cada banda. En el segon pis, balcó central i finestres laterals. En el tercer pis totes les obertures són finestres. Corona la façana un fris cornisa. Les obertures dels dos primers pisos s'emmarquen dintre de motllures. A la dreta de l'edifici s'aixeca un cos vertical, que neix de la zona d'encoixinat i segueix tots els registres, acabant en una alçada superior mitjançant una petita torre amb llanterna. Coberta de ceràmica a quatre vessants.
Joan M. Dalfó, comerciant de Figueres, va promoure la construcció d’un edifici amb usos comercials, a la planta baixa, i residencials als altres tres pisos. Tanmateix, la construcció de l’edifici devia resultar una peripècia, perquè hi van treballar fins a tres arquitectes: Joan Roca Pinet, Pelayo Martínez Parício i Manuel Mayol. El primer en intervenir-hi va ser Joan Roca, tot i que la façana que es pot apreciar es deu a Pelayo Martínez i, en menor mesura a Manuel Mayol que, en ampliar-la, li va afegir la torre lateral. Malgrat tot, s'hi pot distingir un programa homogeni que utilitza diferents elements característics del noucentisme, que els reinterpreta, i que els afegeix subtilment influències art decó.

## Referències

* 1 2 3 «Can Dalfo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 juliol 2022].
# 555
## Esdeveniments

* Reims, Austràsia: Amb ocasió de la mort del seu nebot Teodobald sense descendència, Clotari I se n'annexiona els territoris per a reunificar la corona merovingia.
* Ducat de Baviera: Els francs nomenen Garibald I, de la dinastia Agilolfinga, primer duc d'aquest territori.
* Fasis (Còlquida)): Els romans d'Orient del general Justí derroten els perses en una batalla.
* París, Regne Franc: Germà és nomenat bisbe de la ciutat.

## Naixements

* Aràbia: Khadija bint Khuwàylid, primera esposa del profeta Mahoma.

## Necrològiques

* 7 de juny - Roma: Vigili I, papa.
* 8 de novembre - Caergybi (Gal·les): Sant Cybi, bisbe i, breument, rei de Cornualla.
* Reims (Austràsia): Teodobald, rei merovingi.
# Can Roca de la Pedrissa

Can Roca de la Pedrissa és una masia d'Igualada (Anoia) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia catalana de l'edat mitjana que destaca per la forma acastellada que pren el mur de pedra i també la torre quadrangular. Està formada per dos cossos enganxats, la casa pròpiament dita i la resta de dependències com són la torre afegida posteriorment, la capella i d'altres. Malgrat haver sofert diverses intervencions arquitectòniques a fi d'adaptar les diferents dependencies a la vida actual, el conjunt no ha perdut el seu caràcter original.

## Referències

* ↑ «Can Roca de la Pedrissa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 octubre 2018].
La vil·la romana de Can Roca de la Pedrissa està situada al municipi d’Igualada, però únicament s'ha fet alguna prospecció d’urgència i no disposem de gaire informació ni de materials representatius.
# Limúlids

Els limúlids (Limulidae) són una família d’animals d’aigües marines o salobres que pertanyen al subembrancament dels quelicerats, igual que les aranyes i els escorpins. Es tracta de l'única família vivent de l'ordre dels xifosurs.

## Particularitats

Es consideren fòssils vivent i els fòssils més antics que es coneixen de la família són de l'Ordovicià. Es troben en aigües poc profundes amb fons sorrencs i fangosos, distribuïts en les costes de Florida, Yucatán i Campeche. Es tracta d’organismes que viuen al fons d’estuaris on s'enterren per tal de capturar cloïsses i altres invertebrats. Es troben amenaçats a alguns llocs a causa de la pesca excessiva i la destrucció d'hàbitat.

## Gèneres

* Gènere Carcinoscorpius
** Carcinoscorpius rotundicauda, límula dels manglars
* Gènere Limulus
** Limulus polyphemus, límula de l'Atlàntic
* Gènere Tachypleus
** Tachypleus gigas, límula del litoral
** Tachypleus tridentatus, límula del Japó

## Referències

* 1 2 3 Trivedi, Subrata; Ansari, Abid Ali; Ghosh, Sankar K.; Rehman, Hasibur. DNA Barcoding in Marine Perspectives: Assessment and Conservation of Biodiversity (en anglès). Springer, 2016-08-31, p. 186. ISBN 978-3-319-41840-7.
* ↑ «Xiphosurida» (en anglès). WoRMS - World Register of Marine Species. [Consulta: 5 març 2023].
* ↑ Wheeler, Quentin; Pennak, Sara. What on Earth?: 100 of Our Planet's Most Amazing New Species (en anglès). Penguin, 2013-04-30, p. 103. ISBN 978-0-698-14832-1.