OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Càdec del Boixaus

El Càdec del Boixaus (Juniperus oxycedrus) és un arbre que es troba a Arbúcies (la Selva), el qual és el càdec més gros de tot Catalunya.

## Dades descriptives

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 2,60 m.
* Perímetre de la base del tronc: 3,19 m.
* Alçada: 11 m.
* Amplada de la capçada: 13,50 m.
* Altitud sobre el nivell del mar: 772 m.

## Entorn

Es troba dins l'espai forà del Mas de Boixaus, a l'obaga del massís del Montseny, forestalment envoltat de boscos d'alzines, roures, castanyers i algun faig. La zona enjardinada consta de gladiol, marduix, heura, hortènsia d'hivern, azalea, pícea nana, roser i marialluïsa. La flora silvestre està formada bàsicament per dent de lleó, carabassina i milfulles. Una mica més enllà de l'arbre hi ha nogueres, codonyers i til·lers. A l'escorça hi ha una petita colònia de ratpenats.

## Aspecte general

No mostra un bon estat, segurament a causa de la senectut (la capçada de baixa densitat i una crossa que porta per aguantar una branca horitzontal li donen un aspecte d'arbre-avi). Tot i això, el brancatge viu sembla força sa i vigorós als extrems de les branques, fructifica generosament i brota amb normalitat. Segurament aquesta decadència es manifestarà durant molts anys, tot i que és irreversible. El brancatge del pis inferior és gairebé tot mort, llevat d'algun tímid brot que sembla resistir-se a ésser el darrer tira-saba viu. Es ramifica en 4 besses a partir dels 2 metres d'alçària.

## Accés

Està situat a la zona d'influència del Parc Natural del Montseny. Des d'Arbúcies cal agafar l'antiga carretera a Viladrau (GI-543) fins a arribar al trencall que indica "Residència Casa de pagès El Buixaus", (www.elbuxaus.net Arxivat 2017-12-17 a Wayback Machine., casa de turisme rural tipus hostal rural), el qual es troba a l'esquerra de la carretera, pocs metres després del trencall del restaurant Molí de les Pipes (punt quilomètric 2,4 aprox.). Un cop som a la pista, la seguim fins a trobar altres indicacions cap a la casa del Buxaus, la qual hem de seguir aproximadament uns 25 minuts en cotxe fins a arribar-hi. Un cop allà, veurem el càdec, just darrere de l'edifici principal i sobre un marge una mica inclinat. GPS 31T 0454436 4629063. L'era de la casa és un mirador excepcional sobre les Guilleries, la ciutat de Girona i els afores de Blanes.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Boada, Martí; Boada, Arnau, 2011. Arbres remarcables de Catalunya. 100 ombres colossals. Edicions Brau, Figueres. ISBN 9788496905535. Pàgs. 200-201.
* 1 2 3 4 Parcs de Catalunya - Arbres Monumentals Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. (català)

## Enllaços externs

* Arbre de la Llibertat, Càdec del Boixaus i Magnòlia del Roquer (Arbúcies) (català)
* El Punt Avui - 100 joies verdes de tot Catalunya (català)
* A les comarques de Girona es conserven 58 arbres i una arbreda monumentals - Vilaweb (català)
* El Buxaus - La Selva Turisme Arxivat 2015-09-25 a Wayback Machine. (català)
* Masia el Buxaus (casa rural que oferiex esmorzar, mitja pensió i pensió completa) Arxivat 2017-12-17 a Wayback Machine.
# Alianza Editorial

Alianza Editorial és una editorial madrilenya fundada l'any 1966 per José Ortega Spottorno, sota la direcció literària de Jaime Salinas i Javier Pradera.
L'activitat editorial s'inicià a partir de la col·lecció El libro de bolsillo, de gran èxit. Les altres col·leccions de més importància són Alianza-Universidad (1971), Alianza-3 (1973), Alianza-Forma (1979) i Alianza-Música (1983). Alianza disposa, al conjunt de totes les seves col·leccions, prop de quatre mil referències vives que es van ampliant cada any amb unes 250 novetats. El 1985 arribà a un acord amb Enciclopèdia Catalana amb vista a coeditar la col·lecció Biblioteca de Cultura Catalana, de traducció d'obres catalanes al castellà. El 1989 quedà integrada al grup Anaya. El 2000 inaugurà la col·lecció Alianza Literaria, dedicada a la jove narrativa espanyola i que també publica poesia i assaig.

## Referències

* ↑ «Mor als 84 anys l'editor Jaime Salinas». El Punt, 26 gener 2011 (2011-01-26), pàg. 43 [Consulta: 4 juliol 2014]. «Jaime Salinas, fill del poeta Pedro Salinas i figura destacada del món editorial espanyol, va morir ahir als 84 anys a Islàndia, on residia actualment.»
* 1 2 «Alianza Editorial». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Web oficial d'Alianza Editorial
# Cigronet de l'Alta Anoia

El cigronet de l'Alta Anoia és un tipus de cigró que es caracteritza per ser més petit que el cigró comú, amb una pell fina i una textura més homogènia i gens farinosa, motiu pel qual durant la cocció no es desfà i augmenta fins a tres cops el seu volum. És un tipus de cigró que els pagesos de l'Alta Anoia van cultivar fa més de cent anys i que se'n recuperà la seva comercialització l'any 2007.

## Referències

* ↑ «El Cigronet de l'Alta Anoia». Arxivat de l'original el 2009-07-27. [Consulta: 26 novembre 2009].
* ↑ Calls, Albert. Sa i català. Barcelona: Ara Llibres, 2014, p. 130-131. ISBN 978-84-15642--84-8.

## Enllaços externs

* Cigronet de l'Alta Anoia
# Gestor de finestres

Un gestor de finestres és un programari de sistema que controla el posicionament i l'aparença de les finestres dins un sistema de finestres en una interfície gràfica d'usuari. Gran part dels gestors de finestres són dissenyats per a ajudar a proveir un entorn d'escriptori. Treballen en conjunt amb el sistema gràfic subjacent, que proveeix la funcionalitat requerida com suport per a maquinari de gràfics, dispositius senyaladors o teclats, i majoritàriament s'escriuen utilitzant un joc d'eines per a ginys.
Pocs gestors de finestres són dissenyats amb una clara distinció entre el sistema de finestres i el gestor de finestres. Tota interfície d'usuari gràfica que utilitza una metàfora de la interfície posseeix alguna forma de gestió de finestres; tot i això, a la pràctica, els elements d'aquesta funcionalitat varien altament. Els elements normalment associats amb gestors de finestres són aquells que permeten l'usuari que obri, tanqui, minimitzi, maximitzi, mogui, canviï la mida, i realitzi un seguiment de les finestres en funcionament, incloent els decoradors de finestres. Molts gestors de finestres també venen amb diverses utilitats i funcionalitats, com per exemple acobladors, barres de tasques, llançadors de programes, icones d'escriptori o fons d'escriptori.
# GLUT5

GLUT5 (acrònim de l'anglès: GLUcose Transporter type 5) és una proteïna de membrana transportadora de Fructosa membre número 4 de la família 2 de transportadors de soluts (SLC2A3), que promou el pas de facilitat de fructosa a través de membranes plasmàtiques.

## Característiques

La proteïna GLUT5 està constituïda per 501 resídus aminoacídics i presenta una Km per la fructosa (5mM) idèntica a la Km de GLUT4 per la glucosa.

## Funció

La isoforma de transportador de glucosa GLUT5 es localitza a la membrana en rivet en respall dels enteròcits de l'intestí prim humà, al jejú, absorbint la fructosa de la dieta en el seu pas per l'intestí. Es creu que la mala absorció de fructosa o la intolerància a la fructosa és un desajust dietari en l'intestí prim, en què la quantitat de "transportador de fructosa" dels enteròcits és deficient.
Es creu que GLUT5 podria ser també responsable de la captació de glucosa per part dels espermatozoides.

## Referències

* ↑ Davidson, N. O.; Hausman, A. M. L.; Ifkovits, C. A.; Buse, J. B.; Gould, G. W.; Burant, C. F.; Bell, G. I. «Human intestinal glucose transporter expression and localization of GLUT5.». Am. J. Physiol., 262, 3, 1992, pàg. C795-C800. «Enllaç».
* ↑ Wasserman D, Hoekstra JH, Tolia V, Taylor CJ, Kirschner BS, Takeda J, Bell GI, Taub R, Rand EB. «Molecular analysis of the fructose transporter gene (GLUT5) in isolated fructose malabsorption.». J Clin Invest., 98, 10, 1996, pàg. 2398-402. «Enllaç».
* ↑ Burant, C. F.; Takeda, J.; Brot-Laroche, E.; Bell, G. I.; Davidson, N. O. «Fructose transporter in human spermatozoa and small intestine is GLUT5.». J. Biol. Chem., 267, 21, 1992, pàg. 14523-14526. «Enllaç».
# Riva di Solto

Riva di Solto ( Bergamasque : Rìa de Sólt ) és un comune (mydgf
# Creu de terme del Prigó

La Creu de terme del Prigó és una creu de terme de la Sénia (Montsià) situada a la plaça del Prigó, davant de l'Ajuntament. Està inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Sobre base octogonal (dos esglaons i sòcol), s'alça la pilastra, de secció octogonal, amb decoracions gòtiques a manera de capitell. Sobre aquest es troba la creu totalment esculpida i decorada amb motius ornamentals, sobre els quals destaquen diverses figures, tant pel davant com pel darrere, composicions formades per una figura central (pel davant, el crucificat i pel darrere segurament la Mare de Déu) i dues figures laterals, una enmig de cada braç de la creu. Per l'estat de la pedra sembla que l'única peça originària és la creu. Els altres elements semblen més nous.

## Història

Abans estava a la plaça de Catalunya, antiga entrada del poble, on ara hi ha la font. Rebia el nom de "prigo" perquè la plaça es deia així. Pot ser una deformació de peiró.
El 2021 es va retirar la creu pel seu mal estat i en el seu lloc es va col·locar una rèplica, museïtzant la creu original a l'Ajuntament Vell.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme del Prigó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
* ↑ «Instal·lació de la Creu del Terme». ajuntament de la Sènia, 16-12-2021.

## Enllaços externs

* «Creu de terme del Prigó». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Greixa de roure

Sparassis brevipes, la greixa de roure, també anomenada coliflor de roure és un crespell més aviat rar.

## Morfologia

Bolet solitari; d’aspecte escarolat, relativament dens, arrodonit, moll, de fins a 50 cm de diàmetre. Constituït per un tronc molt curt fixat al substrat, del que neixen nombroses ramificacions imbricades. Branques aplanades, quelcom engruixides, de fins a 2.5 mm de gruix; foliàcies, espatulades i flabel·lades (en forma de ventall), d’extrems ondulats i lleugerament zonats; marge enter; inicialment blanques, més tard cremoses. Carn fràgil; blanquinosa; d’olor de llexiu a orina; tast de fruit sec. Esporada blanca.

## Hàbitat

Rara, però ocasional en certs anys (territori Pirineus; PrePirineus, Catalanídic) Des de estiu a finals de tardor; sembla indiferent al tipus de sòl; des de l'estatge subalpí a la muntanya mediterrània; en boscos de planifolis, algun cop mixtes amb coníferes; a la base d’arbres adults, primordialment roures, però també vora faig, alzina i castanyer; assenyalat de manera puntual vora coníferes (pi negre, pi roig, pinassa, avet i pícea). Hi ha unes poques cites que l’indiquen vora pi blanc, a la terra baixa, però podrien referirse a Sparassis crispa.

## Comestibilitat

Comestible. De baixa qualitat; només els exemplars ben joves, blanquinosos; els adults són excessivament coriacis, indigestos i d’olor desagradable. Complexes de netejar.

## Comentaris

Sparassis crispa creix adherida exclusivament a coníferes, més compacte i consistent, les branques són més denses i primes, no desprenen olor a lleixiu.
En els mateixos hàbitats hi podem trobar Podoschypha multizonata, de tons més vius i foscos

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021.
* 1 2 3 4 Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* 1 2 Llistosella, Jaume. «Mòdul Fongs. Banc de Dades de Biodiversitat de Catalunya. Generalitat de Catalunya i Universitat de Barcelona.», 2013.
* ↑ «Greixa de roure (Sparassis brevipes) · micopedia.cat». [Consulta: 8 agost 2023].
* 1 2 3 Læssøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of Temperate Europe. Princeton: Princeton University Press, 2019. ISBN 9780691180373.
# Josep Ubach i Parramon

Josep Ubach i Parramon (Santa Coloma de Queralt, 5 d’abril de 1897 -?) va ser un comerciant i dirigent republicà maçó.
Durant els anys trenta ocupa diferents responsabilitats en organitzacions maçòniques de Barcelona. Militant d'Esquerra Republicana de Catalunya, en esclatar la Guerra Civil Espanyola forma part del Servei d’Informació Militar. A causa de la victòria de l’exèrcit franquista, s'exilia a França i posteriorment a la República Dominicana, on troba feina a la Junta d’Auxilis dels Republicans Espanyols.
El 1942 es desplaça a viure a L’Havana. Després d’un nou canvi de residència, aquesta vegada a Buenos Aires (1943-1953), torna a Cuba, possiblement per viure-hi fins a la seva mort. Ubach continua compromès amb les llotges maçòniques, al país caribeny obté el grau de Mestre Maçó de la Llotja Abraham Lincolhn. L’abril de 1948, rep l’Ordre d’Alliberament d’Espanya, concedit per Govern Republicà Espanyol a l’Exili. Un any més tard (1959), és elegit president de l’organització antifranquista España Errante.
Es desconeix la data i lloc de la defunció d’Ubach. El règim franquista va mantenir-lo oberts sumaris, per delictes de rebel·lió i maçoneria, fins a 1963.

## Referències

* 1 2 3 Domingo Cuadriello, Jorge. El exilio republicano español en Cuba (en castellà). Madrid: Siglo XXI, 2009, p. 518. ISBN 978-84-323-1387-5.
* ↑ «Jose Ubach Parramon» (en castellà). [Consulta: 16 setembre 2022].
# Aaja Chemnitz Larsen

Aaja Chemnitz Larsen (danès: Aaja Chemnitz Driefer) (Nuuk, 2 de desembre de 1977) és una política groenlandesa, membre del Parlament de Dinamarca (Folketing) pel partit Inuit Ataqatigiit que dona suport a la independència de Groenlàndia.

## Trajectòria

Aaja Chemnitz Larsen va estudiar economia empresarial i auditoria a la Universitat de Groenlàndia i té un títol en direcció executiva per l'INSEAD. Durant el període 2009-2012 va ser directora del Departament de Benestar Social al municipi de Sermersooq. Fins al 2009 va ser empleada com a experta de les Nacions Unides a la ciutat de Nova York al Departament d'Afers Socials i Econòmics, on va treballar a favor dels drets dels pobles indígenes.
Larsen va ser elegida membre del Parlament de Groenlàndia (Inatsisartut) a les eleccions generals groenlandeses de 2014, però va decidir no tornar a presentar-se a les següents eleccions el 2018 després d'haver estat escollida al Folketing a les eleccions legislatives daneses de 2015. Va ser reelegida al Folketing el 2019. El 2019, Larsen va presentar un pla centrat en la prevenció de l'abús sexual infantil, un problema creixent a Groenlàndia. El pla es va aprovar i Dinamarca va acceptar aportar 80 milions de corones daneses i Groenlàndia 20 milions per al seu finançament.

## Referències

* 1 2 «Aaja Chemnitz Larsen». Folketing. [Consulta: 2 juny 2021].
* ↑ «As the ice melts, Greenland considers its future». BBC, 09-01-2020 [Consulta: 20 gener 2020].
* ↑ Ferrero, Àngel. «El futur de Groenlàndia el decidirà el poble de Groenlàndia». Nació Digital, 18-01-2025. [Consulta: 12 febrer 2025].
* ↑ «Aaja Chemnitz stiller ikke op til Inatsisartut». Knr.gl. [Consulta: 2 juny 2021].
* ↑ «Alcohol, gambling and cash increase risk of sexual abuse of Greenland's children» (en anglès). High North News [Consulta: 20 gener 2020].
# Mecenatge

El mecenatge és el patrocini econòmic de la tasca d'una persona o entitat a fi de permetre'ls de desenvolupar la seva obra sense exigir en contrapartida crèdits monetaris immediats.
Una altra accepció podria ser que es tracta d'un suport, bé sigui monetari o en espècie, que una organització deixa per al desenvolupament social, cultural i científic de la societat, així com per a la preservació mediambiental de l'entorn en el qual s'ubica. Les accions de mecenatge ajuden a millorar la reputació de les organitzacions que les realitzen, arribant a convertir-se en una acció de relacions públiques.

## Història

Rep el seu nom del noble romà Gai Cilni Mecenes, conseller de Cèsar August, que va atorgar generosament protecció a artistes contemporanis seus.
Històricament ha representat una forma important de sosteniment de la producció artística, en permetre el desenvolupament d'obres no orientades a la seva circulació mercantil. Durant el Renaixement va ser una pràctica estesa, i famílies com els florentins Medici van proporcionar suport a molts dels artistes més importants del seu temps. En l'actualitat, els mecenatges són realitzats per organitzacions, tant públiques i privades, per a la realització de diversos projectes.
| « | Hem passat dels mecenatges dels grans reis egipcis, als emperadors romans, a l'Església, a l'aristocràcia, a la burgesia, passant per l'Estat protector hereu de la Revolució Francesa i la il·lustració. Però com diu el mateix emperador Marc Aureli, les coses desapareixen amb tanta rapidesa que no tenim temps ni de capir-ho. | » |
| — Ricard Planas i Camps |||

## Mecenatge a Catalunya

Personatges com Francesc Cambó o Carles Ferrer Salat són tot un referent pel que fa al mecenatge nacional, que ha anat evolucionant molt al llarg dels anys.
Actualment, a Catalunya hi ha diversos models relacionats amb el món del mecenatge. Produccions com el festival Temporada Alta de Girona compten amb el seu propi grup de mecenatge format per empresaris locals, arribant al 20% del pressupost anual. Institucions com el Palau de la Música també confien un percentatge similar del seu pressupost al mecenatge.
El MACBA, al seu torn, segueix un sistema anglosaxó amb el qual la col·lecció depèn d'una fundació, la Fundació MACBA, de caràcter privat. Les institucions públiques paguen l'edifici i els serveis, però no la col·lecció.

### Patrimoni privat a l'abast del públic

* Fundació Vila Casas
* Fundació Suñol
* Fundació Foto Colectania
* Col·lecció Bassar
* Fundació Francisco Gòdia

## Vegeu també

* Comitent
* Responsabilitat social corporativa

## Referències

* ↑ Planas i Camps, Ricard «Art: Refugi, il·lustració i futilitat». Bonart, n.163, 2-2014, p.7 [Consulta: 12 febrer 2014].
* ↑ Ribas Tur, Antoni «Els reptes de futur del mecenatge». Diari Ara [Barcelona], 2011, pàg. 36-37. ISSN: 2014-010X.
# Strozza

Strozza ( bergamasco : Strosa ) és un comune (mugfygd
# José Carlos Barbosa

José Carlos Barbosa (São Simão, 26 d'octubre de 1964) és un polític brasiler, conegut popularment com Barbosinha. Afiliat a Progressistas, l'any 2022 va ser escollit vicegovernador de Mato Grosso do Sul el 2022, acompanyant el governador electe Eduardo Riedel.

## Biografia

Va començar a treballar als 13 anys, el 1977, en un banc. Va estudiar Dret a l'Unigran College de Brasil, en la localiat de Dourados (Mato Grosso do Sul).
El 1989 va esdevenir alcalde d'Angélica, amb només 23 anys. El 2007 es va fer càrrec de SANESUL, l'empresa pública que gestiona el tractament d'aigües residuals a l'estat. El 2012 va ser elegit president de l'Associació brasilera d'empreses de tractament d'aigües, fins que el 2014 va ser elegit diputat estatal, càrrec que va renovar el 2018. A més, l'any 2016 va formar part de l'equip del governador Reinaldo Azambuja, sent nomenat Secretari d'Estat de Justícia i Seguretat Pública
Barbosinha, membre del partit Progressistas, va ser l'elegit l'any 2022 per acompanyar Eduardo Riedel (PSDB) en la candidatura al càrrec de governador de Mato Grosso do Sul, en una coalició de centre. La parella va ser la segona més votada en el primer torn, però van assolir la victòria en la segona volta.

## Referències

* 1 2 «Riedel vence em 72 das 79 cidades de MS; Contar leva em apenas 7 municípios» (en portuguès brasiler). G1. Globo, 30-10-2022. [Consulta: 2 novembre 2022].
* ↑ Munarin, Alemão. «‘Riedel e eu vamos começar nova história de MS', afirma Barbosinha» (en portuguès brasiler). Agora MS, 31-10-2022. [Consulta: 2 novembre 2022].
* ↑ «Discurso de posse na prefeitura de Angélica, aos 23 anos de idade» (en portuguès brasiler). Barbosinha - Deputado Estadual do MS. [Consulta: 31 octubre 2022].
* ↑ News, Campo Grande. «Presidente da Sanesul é eleito para comandar entidade nacional» (en portuguès brasiler). Campo Grande News. [Consulta: 31 octubre 2022].
* ↑ «Assembleia Legislativa de Mato Grosso do Sul - Details» (en portuguès brasiler). Site Oficial da Assembleia Legislativa de Mato Grosso do Sul. Arxivat de l'original el 2022-10-31. [Consulta: 31 octubre 2022].
* ↑ bbento, Mahmod A. Issa /. «Desafio marca início de trabalho de José Carlos Barbosa frente à Sejusp» (en portuguès brasiler). www.agepen.ms.gov.br. [Consulta: 31 octubre 2022].
* ↑ «Quem são Capitão Contar e Eduardo Riedel, candidatos a governador no MS no segundo turno». Valor Econômico. [Consulta: 20 octubre 2022].
# Gareth Pugh

Gareth Pugh, nascut el 31 d'agost de 1981 a Sunderland, Regne Unit, és un modista britànic.Viu i dissenya a París.

## Carrera

Gareth Pugh va començar a treballar amb 14 anys com a dissenyador de moda a l'English National Young Theatre. La seva educació de moda es va iniciar al liceu de Sunderland, posteriorment es va diplomar a la prestigiosa Central Saint Martins de Londres, com a dissenyador de moda. Després, es va incorporar a la casa de moda de Rick Owens.
Al finalitzar els seus estudis, la seva col·lecció de globus va cridar enormement l'atenció de la redacció de la revista Dazed & Confuse. Gràcies a la iniciativa !WOWOW!, associada amb Dazed & Confused, a la seva primera passarel·la, Gareth Pugh va cridar molt l'atenció de l'est de Londres, el cor de l'avantguarda britànica.

## Cronologia

El 2005 va ser invitat a presentar el seu treball a la setmana de la moda de Londres. En quatre setmanes sense equip ni mitjans de comunicació, va crear una col·lecció. L'èxit va ser immediat i va atraure l'atenció de tota la premsa apreciant el seu treball.
El 2006 va presentar la seva primera col·lecció a soles.
Compta amb molts seguidors, especialment entre les famoses Kylie Minogue, que alguns cops ha anomenat Gareth a les seves gires de música, o com Róisín Murphy.
El 2008, Kylie Minogue va mencionar a Gareth al seu senzill "In my arms", després per l'aproximació del seu àlbum X. Al mateix any, Gareth va visitar a Beyoncé pels MTV Europe Awards. El 2008 va rebre el prestigiós premi ANDAM Fashion Award.
Recentment Gareth va vestir a Lady Gaga durant la seva aparició a X Factor.
En els últims anys, gràcies al suport del creador Rick Owens i de la seva esposa Michele Lamy, Gareth Pugh aconsegueix un ascens meteòric que va incrementant dia rere dia.
El 2010 Gareth obre la seva primera botiga a Hong Kong.

## Col·leccions

* Tardor/ Hivern 2006/07
* Primavera/ Estiu 2007
* Tardor/ Hivern 2007/08
* Primavera/ Estiu 2008
* Tardor/ Hivern 2008/09
* Primavera/ Estiu 2009
* Tardor/ Hivern 2009/10
* Primavera/ Estiu 2010
* Tardor/ Hivern 2010/11
* Primavera/ Estiu 2011
* Tardor/ Hivern 2011/12
* Primavera/ Estiu 2012
* Tardor/ Hivern 2012/13
* Primavera/ Estiu 2013
* Tardor/ Hivern 2013/14
* Primavera/Estiu 2014
* Tardor/ Hivern 2014/15

## Referències

* ↑ Murray, Janet «College days». The Guardian [London], 16-10-2007.
* ↑ "Gareth Pugh: Fashion Designer." Arxivat 2010-04-28 a Wayback Machine. Showstudio.com. Retrieved 9 April 2007.
* 1 2 3 4 5 West, Daniel. "Gareth Pugh." Arxivat 2007-11-14 a Wayback Machine. Icon Magazine (December 2006). Retrieved 9 April 2007.
* ↑ Bumpus, Jessica. «Gareth Pugh». Vogue, 21-01-2011.
* ↑ «Are you edgy enough for the Gareth Pugh store in Hong Kong?». CNN Travel. Arxivat de l'original el 2010-08-15. [Consulta: 3 desembre 2023].
* «Vogue». Arxivat de l'original el 2014-05-22. [Consulta: 21 maig 2014].
# Sinda

«Sinda» té aquests significats:
* Sinda, nom antic d'Anapa
* Dinastia Sinda, dinastia local feudatària dels Chalukya de Kalyani, d'origen Naga (nació), que governava al segle XI a Bhogavati, que hauria perdut els dominis davant els Rattes de Saundatti