OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Programa Fulbright

El Programa Fulbright és un programa d'ajudes d'estudi per a intercanvi del titulats superiors americans i dels països membres del Programa que poden investigar, estudiar o ensenyar en els països del programa o als Estats Units.
El Programa Fulbright («Fulbright Program») és un programa d'ajudes educacionals —Associacions Fulbright («Fulbright Fellowships») i Beques Fulbright («Fulbright Scholarships»— patrocinat per l'Oficina d'Afers Educatius i Culturals («Bureau of Educational and Cultural Affairs») del Departament d'Estat dels Estats Units, els governs d'altres països i el sector privat.
El Programa va nàixer en finalitzar la Segona Guerra Mundial, per iniciativa del llavors Senador d'Arkansas J. William Fulbright, amb l'esperança que al fomentar l'intercanvi entre nord-americans i ciutadans d'altres nacions, s'eliminarien les bases de futurs conflictes al fomentar la tolerància i l'enteniment mutus.
Es considera un dels programes més prestigiosos del món i funciona en 144 països. Més alumnes de Fulbright han guanyat el Premi Nobel (incloent dos Nobel en l'any 2002) que en qualsevol altre programa acadèmic. El Programa Fulbright proporciona fons per a estudiants, erudits i professionals per a emprendre estudi de graduació, investigació avançada, ensenyament en la universitat i ensenyament en escoles elementals i secundàries a l'exterior. L'abast inicial d'aquest programa es va centrar a Europa, però avui el programa funciona en tot el món.
El programa és administrat per 51 Comissiones Fulbright binacionales, les ambaixades dels EUA, i les organitzacions associades. Els seus primers participants van viatjar en 1948, finançat per indemnitzacions de guerra i reemborsaments de préstecs estrangers als Estats Units. Avui, és finançat per fons del congrés i aportacions dels governs associats. El programa també rep ajudes financeres importants d'institucions acadèmiques, fundacions i del sector privat.
Els primers intercanvis van tenir lloc en l'any 1948 quan 35 estudiants i un professor van viatjar als Estats Units i 65 nord-americans van viatjar a l'estranger. Actualment, en els més de seixanta anys que ja duu funcionant, més de 250.000 persones han participat en el Program Fulbright, d'ells més de 100.000 americans i més de 150.000 ciutadans d'altres països.
L'any 2014 fou guardonat amb el Premi Príncep d'Astúries de Cooperació Internacional.

## Referències

* ↑ (castellà) Premio Príncipe de Asturias de Cooperación Internacional 2014

## Vegeu també

* Programa Erasmus de la Unió Europea.

## Enllaços externs

* A Espanya
* Fulbright Association for alumni (anglès)
# Wisconsin

Wisconsin és un estat dels Estats Units d'Amèrica situat al nord del país, entre els llacs Míchigan i Superior.

## Població

Segons el cens dels EUA del 2000, hi havia censats a l'estat 70.657 amerindis nord-americans (1,4%). Per tribus les principals són els anishinaabemowin (16.560), iroquesos (9.671), menominee (7.423), winnebago (3.832), cherokees (3.679), stockbridge-munsee (1.725), potawatomi (1.502), sioux (1.398), brotherton (703), i oneida de Wisconsin (485).

## Ciutats

* Milwaukee
* Madison
* Eau Claire

## Economia

L'economia rural es va basar inicialment en el comerç de pells de diversos animals. Després va vindre l'explotació forestal, l'agricultura i la ramaderia vacuna per a llet.
L'agricultura i ramaderia es concentren en els dos terços meridionals de l'estat, mentre que en el terç septentrional domina l'explotació forestal i el turisme.
Malgrat haver estat un important productor de ferro i plom, cap a la fi del segle XX l'única producció mineral significativa de Wisconsin era pedra triturada, sorra i grava, totes elles per a ús en la construcció.
La industrialització va començar a fins del segle xix en el sud-est de l'estat, sent Milwaukee el seu centre més important, i estenent-se principalment pel sud-est de l'estat, al llarg de la riba del llac Michigan, des d'Illinois fins a Green Bay. Destaquen les indústries alimentàries (Oscar Mayer, Kraft Foods, Miller Brewing Company), de maquinària i equip de transport (Harley-Davidson, Johnson Controls, Oshkosh Truck), paperera (Kimberly-Clark), d'instruments mèdics i editorial (Krause Publications).
En les últimes dècades les activitats del sector serveis, especialment les de medicina i educació, han crescut en importància.

## Vegeu també

* Bandera de Wisconsin
* Comtats de Wisconsin
* Llista de peixos de Wisconsin
* Segell de Wisconsin
* Aswang
# Feliçment, jo soc una dona

Feliçment, jo soc una dona, originalment escrit Feliçment, jo sóc una dona, és una novel·la de Maria Aurèlia Capmany publicada el 1969. És una autobiografia fictícia de Carola Milà, que explica la seva vida amb 68 anys des d'un poble mallorquí.
En la novel·la hi té un paper important tant el feminisme, rellevant en la producció de l'autora. De fet, l'autora va publicar La dona a Catalunya dos anys abans. Un altre element significatiu i recorrent en els llibres de Capmany és la relació entre el moment històric i la transformació de l'individu.
Capmany utilitza elements de la novel·la picaresca on l'autobiografia serveix per unir elements fragmentaris que retraten un punt dels afores de Barcelona i permeten mostrar la societat del moment.
La mateixa biografia que s'explica és la superació d'una etapa rere l'altre, amb noms i tasques diferents, passant per ser humil, religiosa i senyoreta a burgesa, criada, prostituta i mantinguda de luxe fins a arribar a l'estat del desencís on pren el timó de la seva vida.

## Referències

* 1 2 3 4 Gili, Raül-David Martinez. Maria Aurèlia Capmany: l'afirmació en la paraula. Cossetània Edicions, 2002, p. 67-80. ISBN 978-84-95684-48-6.
# Ca' da Mosto

Ca' da Mosto és un palau del segle xiii i l'edifici més antic del Gran Canal de Venècia. S'ubica al sestiere (barri) de Cannaregio, la façana dona al canal i és a prop del Pont de Rialto. Modificat moltes vegades, conserva una interessant façana d'estil vèneto-romà d'Orient.

## Història

L'edifici existia al segle xiii, era propietat de la família Barozzi. Qualcuns troben elements més antics, sobretot el portego (porxo) de tres arcs, vora l'aigua. El 1266 va passar dels Barozzi al Da Mosto i va ser comprat per un Marco da Mosto.
Dins aquest palau hi va nàixer i morir l'explorador Alvise Cadamosto, qui del 1454 al 1462 va ésser a Portugal, al servei d'Enric el Navegant. Entre el segle xvi i el xviii va servir d'hotel, el conegut Albergo Leon Bianco (Hotel Lleó Blanc), tot allotjant personatges il·lustres, com Josep II (fill de Maria Teresa i emperador del Sacre Imperi Romanogermànic) que s'hi va hostatjar entre 1769 i 1775. Durant aquest període s'afegiren dues plantes a l'edifici.

## Arquitectura

Ca' da Mosto és una típica casa-fondaco veneciana, amb el portego d'aigua (porxo) (o «curia») per la descàrrega de les mercaderies i la lògia de la planta noble. El porx, amb els arcs amb l'intradós allargat, influència de l'art gòtic, presenta a la part superior una interessant decoració a base de marbres romans d'Orient (pàteres, baixos relleus, frisos).
* Detalls fotografiats per Paolo Monti el 1969

## Referències

* 1 2 Arbel, Benjamin «00.03.18, Kittell and Madden, eds., Medieval and Renaissance Venice» (en anglès). The Medieval Review, 01-03-2000. ISSN: 1096-746X.
* ↑ A.V. Sullam, D. Calimani. Canal Grande. Milano, Mondadori Electa SpA, 2007. ISBN 978-88-370-4626-2
* ↑ Guida d'Italia – Venezia. 3$^a$ ed. Milano, Touring Editore, 2007. ISBN 978-88-365-4347-2

## Bibliografia

* Marcello Brusegan. La grande guida dei monumenti di Venezia. Roma, Newton & Compton, 2005. ISBN 88-541-0475-2.
* Guida d'Italia – Venezia. 3$^a$ ed. Milano, Touring Editore, 2007. ISBN 978-88-365-4347-2.
* Elsa e Wanda Eleodori. Il Canal Grande. Palazzi e Famiglie. Venècia, Corbo e Fiore, 2007. ISBN 88-7086-057-4.
* A.V. Sullam, D. Calimani. Canal Grande. Milà, Mondadori Electa SpA, 2007. ISBN 978-88-370-4626-2
# Catedral de Sant Jaume de Riga

La Catedral de Sant Jaume (en letó: Svētā Jēkaba katedrāle) és la catedral de l'Arxidiòcesi de Riga, dedicada a Sant Jaume el Major, a més a més de la principal església catòlica de Letònia.
A principis del segle xv va ser construïda la Capella de la Santa Creu a l'extrem sud de la primera església gòtica, i una part de l'església va ser convertida en basílica. L'any 1901, l'altar barroc més antic de Riga (1680) va ser reemplaçat per un de nou. La catedral forma part del Centre Històric de Riga, que és Patrimoni de la Humanitat.

## Referències

* ↑ «Cathedrals in Latvia» (en anglès). [Consulta: 5 gener 2015].
* ↑ «Historic Centre of Riga» (en anglès). [Consulta: 5 gener 2015].

## Enllaços externs

* Web de la Catedral Arxivat 2015-04-24 a Wayback Machine.
# Casa Beseda

Casa Besedna (en txec Besední dům) és un edifici neorenaixentista de Brno, segona ciutat de la República Txeca, que es va construir del 1870 al 1873, basat en un disseny de l'arquitecte Theophil von Hansen. Actualment, és un edifici públic situat a la cantonada sud de la plaça Komenského, a la desembocadura del carrer Husova. En la seva història s'ha convertit en l'escenari o testimoni de diversos esdeveniments socialment importants, inclòs l'anunci públic de la creació de la República Txecoslovaca des del seu balcó el 29 d'octubre de 1918.
El Besední dům va servir de centre cultural i social dels habitants txecs de la ciutat i continua complint amb la seva funció original fins als nostres dies. Entre els anys vuitanta i noranta es va adaptar a les necessitats de l'actual Filharmònica de Brno, que hi resideix.
L'obertura de l'edifici va suposar una ampliació en l'oferta cultural de Brno, ja que dins del centre de la ciutat hi havia ara un centre social i cultural. A l'edifici hi van conviure moltes societats txeques, la més famosa de les quals incloïa el Cercle de Lectors Txecs i el Brno Beseda. El director de cor de la Beseda a la dècada de 1870 i 1880 va ser Leoš Janáček, que va aparèixer als concerts de la societat com a pianista, principalment com a director de grans produccions de concerts (com el Rèquiem de Mozart, la Missa solemnis de Beethoven i l'Stabat Mater de Dvořák). La filla de Janáček, Olga, també va participar en les reunions i a les nits musicals de la societat. Moltes de les obres de Janáček es van estrenar al Besední dům, particularment les seves obres de cambra, com ara el sextet de vent Joventut, Cançons infantils i Concertino. El 1905 Janáček va ser testimoni d'un esdeveniment tràgic quan un jove treballador, František Pavlík, va ser assassinat per policies durant una manifestació que demanava una universitat txeca. Això va portar Janáček a compondre la composició de piano Sonata per a piano 1.X.1905. Avui el Besední dům és la llar de la Filharmònica de Brno.

## Referències

* ↑ «Besední dům (Beseda House)» (en anglès). leosjanacek.eu. [Consulta: 30 novembre 2019].
# Carpornis

Carpornis és un gènere d'ocells de la família dels cotíngids (Cotingidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per dues espècies:
* Cotinga encaputxada (Carpornis cucullata Swainson, 1821)
* Cotinga capnegra (Carpornis melanocephala Wied-Neuwied, M, 1820)

## Referències

* ↑ «Carpornis G.R.Gray, 1846» (en castellà). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 31 gener 2025].
* ↑ «Carpornis (Carpornis sp.) - Avibase». [Consulta: 31 gener 2025].
* ↑ «Cotingas, manakins, tityras, becards – IOC World Bird List». [Consulta: 31 gener 2025].
# Internet Bird Collection

La Internet Bird Collection és una videoteca interactiva d'ocells, de lliure accés a Internet (IBC) creada pels Editors de l'enciclopèdia Handbook of the Birds of the World, entre ells Josep del Hoyo. A data de gener de 2009, gairebé el 60% d'espècies d'ocells hi tenen vídeos. A principis de 2009 va ser remodelada i ara inclous també fotografies i gravacions de so.

## Referències

* ↑ «HANDBOOK Alive, INTERNET BIRD COLLECTION y MyBirding!». Arxivat de l'original el 2016-11-04. [Consulta: 3 novembre 2016].
* ↑ he Internet Bird Collection (IBC) a birdfreak.com

## Enllaços externs

* Internet Bird Collection (IBC)
* Internet Bird Collection a facebook
* The Internet Bird Collection Tour a Youtube
# Bosch

«Bosch» té aquests significats:
* Robert Bosch GmbH, multinacional d'enginyeria i electrònica alemanya
* Editorial Bosch, editorial fundada a Barcelona el 1934 especialitzada en el camp del dret
* FC Den Bosch, club de futbol neerlandès de la ciutat de 's-Hertogenbosch
* Toponímia:
** Den Bosch, ciutat neerlandesa
** Cala en Bosch, platja al sud al terme municipal de Ciutadella
** Jean van den Bosch
** Joan Bosch i Palau
** Joan Bosch Verdalet
** Jordi Bosch i Palacios
** Josep Bosch i Carbonell
** Juan Bosch
** Lolita Bosch
** Lydia Bosch
** Llorenç Milans del Bosch i Mauri
** Lluís Bosch Albert
** Lluïsa Bosch i Pagès
** Manel Bosch i Bifet
** Miquel Bosch i Jover
** Miquel Bosch Flexas
** Narcís Bosch
** Pia Bosch i Codolà
** Pere Bosch, diversos personatges
** Ròmul Bosch i Alsina
** Xavier Bosch i Sancho
** Xavier Bosch i Garcia
* Miscel·lània: Procés Haber-Bosch
# Palpació

La palpació és el procés d'utilitzar les mans per comprovar el cos, especialment mentre es percep/diagnostica un trastorn o malaltia. Normalment realitzat per un professional de la salut, és el procés de sentir un objecte dins o sobre el cos per determinar la seva mida, forma, fermesa o ubicació (per exemple, un veterinari pot sentir l'estómac d'un animal embarassat per garantir una bona salut i part reeixit).
La palpació és una part important de l'examen físic; el sentit del tacte és tan important en aquest examen com el sentit de la vista. Els metges desenvolupen una gran habilitat per palpar problemes per sota de la superfície del cos, aconseguint detectar coses que les persones sense formació no sabrien. Cal domini de l'anatomia i molta pràctica per aconseguir un alt nivell d'habilitat. El concepte de ser capaç de detectar o notar signes tàctils subtils i de reconèixer la seva importància o implicacions s'anomena apreciar-los (igual que en el vocabulari general es pot parlar d'apreciar la importància d'alguna cosa). Tot i això, algunes coses no són palpables, per això sovint cal fer proves mèdiques addicionals, com ara la imatge mèdica i les proves de laboratori, per fer un diagnòstic. No obstant això, molts problemes són palpables com diverses hèrnies, adenopaties, luxacions articulars, fractures òssies, tumors, distensió abdominal, fremiments o les alteracions en els polsos, entre d'altres. També permet determinar si hi ha dolor a la palpació (tenderness, en anglès), que permet sospitar que hi ha una alteració en allò que es palpa.

## Referències

* ↑ «the definition of palpation».
# Bot inflable

Un bot inflable és una embarcació en forma de bot els costats i la proa de la qual estan fets de tubs flexibles que contenen gas pressuritzat. Comercialitzats i popularitzats després del seu ús militar durant la Segona Guerra Mundial, ofereixen un gran ventall de possibilitats, gammes i avantatges respecte els vaixells de mida petita i de major rigidesa.
Les seves característiques més avantatjoses són una gran estabilitat i capacitat de càrrega, versatilitat, facilitat d'operació i de maneig, un baix i senzill manteniment i una gran durabilitat a canvi de preus moderadament baixos i competitius. Per altra banda, els seus usos són múltiples i combinen la pràctica esportiva amb les operacions de salvament i socorrisme. En aquest darrer cas, el bot de salvavides ha de presentar una sèrie de requisits, atributs i complements. Concretament, un equip de navegació lleuger i fàcil d'emprar, un sistema de comunicació amb freqüències aeronàutiques i en contacte amb les altres unitats de superfície i també equips de salvavides (rems, guies, flotadors) o bé que siguin a l'abast a terra ferma.
Pel que fa a la seva estructura, en el cas dels bots inflables més peties, el terra i el buc de sota també són sovint flexibles. En bots més llargs de 3 metres, el terra sovint consisteix en de tres a cinc fulles de contraplacat o alumini rígid fixades entre els tubs però que no estan enganxats entre ells. Molt sovint l'espill és rígid, de manera que proveeix una estructura on s'hi pot muntar un forabord.
Alguns bots inflables han estat dissenyats per tal de poder-se separar i empaquetar en un volum més petit de manera que puguin ser guardats i transportats fàcilment en cas que sigui necessari.

## Referències

* 1 2 3 4 Hubbard, 1980, p. 11-13.
* 1 2 Organització Marítima Internacional, 2010, p. G.3.9.

## Bibliografia

* Hubbard, Don. The complete book of inflatable boats (en anglès). Ventura, Califòrnia: Western Marine Enterprises, 1980. ISBN 0-930030-15-X.
* Manual Internacional de los Servicios Marítimos de Búsqueda y Salvamiento (en castellà). vol. 2: Coordinación de las Misiones. Londres: Organització Marítima Internacional, 2010. ISBN 9280102044.

## Vegeu també

* Bot Halkett
# Baños de la Encina

Baños de la Encina és un municipi de la província de Jaén, situat en la comarca de Sierra Morena. Segons dades de l'INE, el 2006 tenia 2.715 habitants. El Castell de Burgalimar, datat del segle X, està localitzat al sud de la localitat.

## Referències

* ↑ «Burgalimar: tesoro del patrimonio español y el castillo más antiguo de España». Expansión, 21-11-2024. [Consulta: 1r febrer 2025].
# Aucamvila (Alta Garona)

Aucamvila (en francès i oficial Aucamville) és un municipi occità del Llenguadoc, del departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània. L'1 de gener del 2022 tenia 9.578 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations de référence 2022» (en francès). INSEE, 19-12-2024. [Consulta: 1r febrer 2025].
# Anemoscopi

La mànega de vent o anemoscopi en llenguatje tècnic, ("windsock" en anglès, literalment "mitjó de vent"), és un estri dissenyat per indicar la direcció i força del vent respecte a l'horitzontal del sòl (el perillós vent lateral en una autopista o carretera a partir de certa velocitat, dona també una idea aproximada de la velocitat del vent segons el nivell d'inflat o la inclinació del con:
* Con vertical → vent fluix
* Con a 45° → vent considerable
* Con horitzontal → vent fort

## Característiques

La funda té una forma de con truncat amb la base petita foradada, amb franges de color (generalment vermell i blanc). La part de major diàmetre es munta sobre un suport circular, generalment de metall, subjecte a un pal vertical (mitjançant unes cordes o un altre sistema) i pot girar lliurement (360°) al voltant de l'eix vertical. La longitud de la mànega depèn de l'entorn on s'instal·la, i pot anar des de menys d'un metre fins a 3,6 metres.

## Indrets

Les mànegues de vent s'utilitzen principalment en els aeroports, aeròdroms i heliports al llarg de les pistes. Les mànegues dels aeroports estan il·luminadess per a ús nocturn. Es col·loquen també als viaductes de gran alçada i al llarg de les carreteres en els llocs en què es poden produir vents de costat.
Un lloc típic és quan una autopista creua una petita vall on es formen corrents i els cotxes passen de sobta d'estar protegits per la muntanya a patir el fort vent al bell mig de la vall.

## Vegeu també

* Anemòmetre
* Penell
# Cranioleuca

Cranioleuca és un gènere d'ocells de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per 20 espècies:
* Cranioleuca marcapatae - cuaespinós de Marcapata.
* Cranioleuca albiceps - cuaespinós coronat.
* Cranioleuca vulpina - cuaespinós vulpí.
* Cranioleuca dissita - cuaespinós de Coiba.
* Cranioleuca vulpecula - cuaespinós de Parker.
* Cranioleuca subcristata - cuaespinós crestat.
* Cranioleuca pyrrhophia - cuaespinós de coroneta ratllada.
* Cranioleuca henricae - cuaespinós de Bolívia.
* Cranioleuca obsoleta - cuaespinós olivaci.
* Cranioleuca pallida - cuaespinós de Minas Gerais.
* Cranioleuca semicinerea - cuaespinós capgrís.
* Cranioleuca albicapilla - cuaespinós de cresta cremosa.
* Cranioleuca erythrops - cuaespinós cara-roig.
* Cranioleuca demissa - cuaespinós dels tepuis.
* Cranioleuca hellmayri - cuaespinós de Hellmayr.
* Cranioleuca curtata - cuaespinós cellagrís.
* Cranioleuca antisiensis - cuaespinós galta-ratllat.
* Cranioleuca muelleri - cuaespinós escatós.
* Cranioleuca berlepschi
* Cranioleuca weskei

## Referències

* ↑ «Cranioleuca (Cranioleuca sp.) - Avibase». [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ «Cranioleuca Reichenbach, 1853» (en anglès). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ «Ovenbirds, woodcreepers – IOC World Bird List». [Consulta: 20 gener 2025].
# Prolacertiformes

Els prolacertiformes (Prolacertiformes) o protosaures (Protorosauria) són un ordre de sauròpsids (rèptils) arcosauromorfs que van viure durant els períodes Permià superior fa 258 milions d'anys en el Wuchiapingiano i el Triàsic superior durant el Carnià, fa 203 milions d'anys.
Moltes espècies de prolacertiformes semblen haver estat adaptades a una forma de vida arbòria, incloent el "volador d'ala delta" Sharovipteryx, mentre que uns altres, tals com Tanystropheus, tenien colls extremadament de llarg i rígids usats possiblement per pescar, i van poder haver estat, per almenys en part, aquàtics.

## Sistemàtica

* Ordre Prolacertiformes
** Família Protorosauridae
*** Protorosaurus
** Família Prolacertidae
*** Kadimakara
*** Pamelaria
*** Prolacerta
*** Jesairosaurus
*** Malerisaurus
*** Macrocnemus
*** Langobardisaurus
*** Boreopricea
*** Cosesaurus
*** Prolacertoides
*** Megacnemus
** Família Sharovipterygidae
*** Sharovipteryx
** Família Tanystropheidae
*** Tanytrachelos
*** Tanystropheus
*** Dinocephalosaurus