OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lo Mont

«Lo Mont» té aquests significats:
* Lo Mont d'Astarac, municipi al departament del Gers (regió d'Occitània, França)
* Lo Mont e Dissa, municipi al departament dels Pirineus Atlàntics (regió de Nova Aquitània, França)
* Lo Mont de Lans, municipi francès al departament de la Isèra (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* Lo Mont de Marsan, municipi al departament de les Landes (Nova Aquitània)
* Lo Mont de Marrast municipi al departament del Gers (Occitània)
* Cantó de Lo Mont-Nord, cantó al districte de Mont de Marsan (departament de les Landes, França)
* Cantó de Lo Mont-Sud, cantó al districte de Mont de Marsan (les Landes)
* Sent Marçau lo Mont, municipi al departament de la Cruesa (Nova Aquitània)
# Alsterworthia International

Alsterworthia Internacional és una revista d'ampli abast amb il·lustracions i descripcions botàniques, principalment per als gèneres Aloe, Gasteria, Haworthia (inclosos Haworthiopsis, Tulista i Astroloba), petits gèneres relacionats, notogènere, cultivars. Es tracten tots els temes rellevants, inclosos els estudis sobre hàbitat, laboratori i hivernacle; cultiu i propagació; taxonomia; espècies pures, híbrids i cultivars; plagues i malalties; informació important publicada en revistes i llibres no fàcilment disponible; història; personalitats i molt més; i que és editada des de principis del 2001 i es publica al març, juliol i novembre de cada any.

## El nom

El nom es compon de parts dels noms de tres dels gèneres més populars. ALoe gaSTERia haWORTHIA = Alsterworthia International significa la naturalesa internacional de la revista.

## Números especials d'Alsterworthia International

El tema dels números especials és àmpliament similar al de les revistes, però els articles són generalment més extensos. Els números especials també s'adapten millor a les reimpressions d'articles científics, que no estan tan fàcilment disponibles per al públic. Alguns articles importants publicats en parts en diferents revistes també es publiquen junts com a números especials per a no membres.

## Representants honoraris d'Alsterworthia International

Alsterworthia International té 12 representants en onze països.

## Referències

* 1 2 3 4 «Alsterworthia International» (en anglès). [Consulta: 13 setembre 2021].
# Josep Fontanella i Garraver

Josep Fontanella i Garraver (Barcelona, 23 de gener de 1606– Perpinyà, 1680) va ser un polític i advocat català. Fou fill del jurista i conseller en cap de Barcelona Joan Pere Fontanella, i germà del poeta Francesc Fontanella.
En els prolegòmens de la Guerra dels Segadors, defensa i promou l’aliança del Principat amb el regne de França contra Felip IV de Castella.
Fontanella participa en la victòria de les tropes francocatalanes a la Batalla de Montjuïc. Manel Güell apunta que va guanyar-se «la plena confiança del d’Argençon i del mariscal Brezé». Aquest el nomena regent de la cancelleria de la Reial Audiència, càrrec que desenvoluparà fins a la firma del Tractat dels Pirineus.
Juntament amb el seu germà Francesc, intervé en les converses de pau celebrades a Münster el 1643 i 1644. En aquesta responsabilitat, intenta apropar els ambaixadors francesos a la causa catalana, al mateix temps que adverteix a la Diputació del General que Catalunya podria ser sacrificada pel cardenal Mazzarino per assolir un acord amb Madrid. El primer ministre francès, temorós que Fontanella negociés directament amb la cort hispànica, va rellevar-lo del càrrec.
De nou al Principat, va oposar-se a les directrius de Pèire de Marca i Josep de Margarit. Entre 1648 i 1652, va intentar convèncer la cort parisenca perquè aportés més assistències al Principat.
En el setge hispànic de 1651-52 a Barcelona, Fontanella torna a defensar la ciutat. En recompensa pels serveis al regne de França, el 1653 rep els títols de comte de Peralada i vescomte de Canet. El 1659 és noment president del Consell Sobirà del Rosselló, on s'havia desplaçat després de la capitulació de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Joan Pere Fontanella (1575-1649), un advocat de luxe per a la ciutat de Girona. Josep Capdeferro i Pla. Tesi doctoral UPF 2010. p. 203». UPF, 2010. [Consulta: 30 abril 2024].
* 1 2 3 4 «Josep Fontanella i Garraver» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 30 novembre 2022].
* 1 2 «Josep Fontanella i Garraver». Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 30 novembre 2022].
# Any Europeu del Patrimoni Cultural

L'any 2018 fou designat Any Europeu del Patrimoni Cultural per la Comissió Europea, amb l'objectiu de donar a conèixer el potencial de tota la riquesa cultural d'Europa. Amb l'Any Europeu del Patrimoni, la UE vol sensibilitzar sobre la importància social i econòmica del patrimoni cultural i arribar principalment a infants, joves i a aquelles persones que normalment no estan en contacte amb la cultura. Durant el transcurs de l'Any Europeu del Patrimoni Cultural se celebraran uns 70.000 actes a tot Europa, organitzats pels estats membres, les regions, els municipis o a través de projectes transnacionals finançats per la UE amb 8 milions d'euros.
Segons el comissari d'Educació, Cultura, Joventut i Esport, Tibor Navracsics "el patrimoni cultural no és només l'herència del passat, també és un recurs per al futur", la qual cosa significa que tots els recursos culturals tangibles o intangibles considerats rellevants per transmetre a les generacions futures constitueixen el Patrimoni Cultural.

## A Catalunya

A Catalunya diverses institucions, entitats i ens locals van prendre el compromís de posar en valor la riquesa del patrimoni cultural català durant el 2018. La iniciativa, coordinada des la Generalitat de Catalunya, té com a objectiu visibilitzar internacionalment els elements del patrimoni material, immaterial i natural en un programa d'actes.

## Referències

* 1 2 «2018: Any Europeu del Patrimoni Cultural». Comissió Europea. [Consulta: 26 febrer 2018].
* ↑ «Catalunya internacionalitzarà el seu ric patrimoni cultural, material, immaterial i natural». 2018: Any Europeu del Patrimoni Cultural. Xarxanet - Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 febrer 2018].
* ↑ P., M. «Passió pel llegat cultural Catalunya s'afegeix a l'Any Europeu del Patrimoni amb el seu exèrcit de tresors». El Punt Avui, 17-02-2018 [Consulta: 26 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Web de l'Any Europeu del Patrimoni Cultural de la UE
* Web de l'Any Europeu del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya Arxivat 2018-02-27 a Wayback Machine.
* Vídeo de l'Any Europeu del Patrimoni Cultural
# Martinengo, Comuna

Martinengo ( bergamasco : Martinèngh ) ésshfsg
# Alticola parvidens

Alticola parvidens és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de l'Hindukush, a cavall del centre de l'Afganistan i el nord-oest del Pakistan, on viu a altituds d'entre 2.150 i 3.850 msnm. Té una llargada de cap a gropa de 92-125 mm, la cua de 40-59 mm i un pes de 22-44 g. El seu hàbitat natural són els camps de roques dels boscos, l'estatge subalpí i l'estatge alpí. Ha estat considerat primer una subespècie de A. roylei, després una subespècie de A. argentatus i, des del 2022, una espècie a part. El seu nom específic, parvidens, significa ‘de dents petites' en llatí.

## Referències

* ↑ Kryštufek i Schönbrodt, 2022, p. 81 i 82.

## Bibliografia

* Kryštufek, B.; Schönbrodt, G. I. Voles and Lemmings (Arvicolinae) of the Palaearctic Region (en anglès). University of Maribor Press, 2022. DOI 10.18690/um.fnm.2.2022. ISBN 978-961-286-611-2.
# Montserrat Parés Salesas

Montserrat Parés Salesas (La Secuita, 21 d'agost de 1919 - Barcelona, 2000) fou la primera locutora de Ràdio Tarragona entre els anys 1933 i 1937. Va emetre diferents programes de ràdio en què destaquen les lectures literàries, el teatre radiofònic i la conducció del programa "Temes útils" de l'Institut de Cultura de la Dona a l'emissora tarragonina.

## Biografia

Va néixer el 21 d'agost de 1919 a la Secuita (el Tarragonès) en el si d'una família republicana, religiosa i simpatitzant de la Lliga Regionalista de Catalunya. Quan tenia 14 anys, es trasllada a estudiar a Tarragona a l'Institut Antoni de Martí i Franquès, viu interna al col·legi de les Teresianes i s'està a dispesa a casa d'una cosina seva, Montserrat Cornadó Lloret, que era parella en aquell moment del primer locutor de Ràdio Tarragona, Josep Maria Tarrasa. Quan només tenia 15 anys, s'incorpora a Ràdio Tarragona i n'esdevé la primera locutora. El mateix Josep M. Tarrasa indica que tenia molt bona veu i sabia comunicar el seu tarannà jovial a través del micròfon.
La seva vida radiofònica es veu estroncada quan esclata la Guerra Civil. L'any 1936 el comitè local de la Secuita persegueix el seu pare i la seva família és represaliada i ella en pateix els efectes tot i ser a Tarragona. L'any 1937 deixa Ràdio Tarragona. Acabada la guerra, fa vida a la Secuita i continua fent teatre al grup parroquial. El 1944 es casa amb Ramon Toldrà, va a viure a Ulldemolins i té quatre fills. L'any 1963 es trasllada a Lleida. Finalment, l'any 2000 mor a Barcelona.

## Referències

* ↑ Espinosa i Mirabet, Sílvia. Les locutores de ràdio a Catalunya, 1924-1939 (tesi) (en llengua catalana). Barcelona: UAB, 12-09-2008, p. 369-373.
* ↑ Catalonia (19-12-1935), p. 2
* ↑ Tarrasa i Alvira, Josep Maria; Bertran i Vallvé, Dídac. Josep Maria Tarrasa, una vida. Memòries per a llegir en veu alta.. Tarragona: Club Maginet, 1995, p. 64. ISBN 84-605-2638-0.

## Enllaços externs

* Les locutores de ràdio a Catalunya, 1924-1939 a la Universitat Autònoma de Barcelona.
# Misano di Gera d'Adda

Misano di Gera d'Adda ( bergamasco : Misà ) és un coghxbf
# Carladès

El Carladès (en occità Carladés, en francès Carladez o Carladés) és un territori històric occità, a l'Alvèrnia, amb capital a Orlhac, que en l'actualitat constitueix el departament de Cantal.
Conformà a l'Alta edat mitjana el vescomtat de Carlat, que en el segle x fou incorporat en part als dominis del Casal de Provença. Arran del matrimoni de Dolça de Provença amb el comte Ramon Berenguer III de Barcelona, el vescomtat passà més tard als dominis d'en Ramon Berenguer IV. Dins dels dominis del rei trobador Alfons I el Cast, constituïa el territori més septentrional i fou donat en feu als vescomtes de Rodés, que en posseïen l'altra part. Després de la batalla de Muret (1213), el Carladès romangué sota els dominis del Casal d'Aragó. El 1276 s'incorporà als dominis del segon fill de Jaume I de Catalunya-Aragó, Jaume II de Mallorca, juntament amb Montpeller, Rodés i Rosselló-Cerdanya. El rei Jaume III de Mallorca els cedí el 1349 a la Corona de França per sufragar la campanya per recuperar el regne de Mallorca.
# Young Lust

«Young Lust» és una cançó del grup britànic de rock progressiu Pink Floyd que apareix a l'àlbum The Wall, del 1979. Dona pas a «Empty Spaces» amb una transició contínua, cosa que va fer que a la ràdio sonessin totes dues juntes.

## Composició

La cançó era originalment instrumental, però va canviar durant la producció de la cançó. D'una durada de tres minuts i mig, David Gilmour canta mentre Roger Waters fa el fons del cant durant els refranys. La cançó és rock dur, cosa estranya en Pink Floyd, amb un tempo lent de rock progressiu.
Dins la temàtica de The Wall, que tracta la història d'una estrella de rock anomenada Pink, «Young Lust» parla sobre drogues, hedonisme i les seves frustracions sexuals.

### Diàleg telefònic

Al final de la cançó, hi ha una part de diàleg entre Pink i l'operador telefònic: és en aquest punt que Pink s'adona que la seva dona l'enganya. El diàleg del final de la cançó es va fer a Los Angeles. Roger Waters va trucar a uns amics i els va dir d'enregistrar l'operadora que parlava i així ho van fer.

## Personal

* David Gilmour - veu, guitarra
* Nick Mason - bateria
* Roger Waters - cor, baix
* Richard Wright - orgue, piano elèctric
* Bob Ezrin - guitarra

## Referències

* ↑ «The Wall by Pink Floyd» (en anglès). [Consulta: 14 abril 2022].
* ↑ «Young Lust – The Wall Analysis» (en anglès americà). [Consulta: 14 abril 2022].
* ↑ M. «The Long Version of Young Lust with Extended Intro» (en anglès americà), 17-03-2016. [Consulta: 14 abril 2022].
* ↑ Check, Erika «Comfortably numb». Nature, 443, 7112, 10-2006, pàg. 629–631. DOI: 10.1038/443629a. ISSN: 0028-0836.

## Vegeu també

* Discografia de Pink Floyd
# Xana Blue

Xana Blue o simplement Xana (la Cellera de Ter, 1994) és el nom artístic d'una cantant de dancehall, tecno i pop coneguda sobretot a finals de la dècada del 1990 per les seves actuacions en sales de ball i cançons de música electrònica en català. Van destacar les col·laboracions amb els productors Sak Noel i Mak. El seu nom artístic prové del significat que té la paraula blue en anglès (tristesa).

## Carrera musical

El 2007 va participar com a cantant a la popular cançó de Mak & Sak, Em poses a 100. L'any següent hi tornà a col·laborar en el tema Tinc ganes de festa.
El 2015 va poder editar el seu disc Km 12, a través de la plataforma de finançament Verkami, descrit per la seva autora com a més madur. Es titula així per un accident de cotxe que va tenir la cantant, quan es va quedar aturada al costat d'un senyal amb la inscripció "km 12".
El 2023 va actuar a l'Orgull LGBTI alternatiu de Barcelona, al costat d'altres artistes com Fades o DJ Puerkas.
El 2024 va estrena un nou tema amb el grup Lal'Ba anomenat Sushi Shanghai.

## Discografia

| Nom | Any | Tipus |
| Sushi Shanghai (amb Lal'Ba) | 2024 | Senzill |
| Km 12 | 2015 | Àlbum |

## Referències

* ↑ «Xana Blue». [Consulta: 29 juliol 2024].
* ↑ «Em poses a 100 (Mak & Sak feat. Xana)». [Consulta: 29 juliol 2024].
* ↑ «Tinc ganes de festa (Mak & Sak feat. Xana)». [Consulta: 29 juliol 2024].
* ↑ CCMA. «El suplement - Descobrim Xana Blue, pionera del dance en català». [Consulta: 29 juliol 2024].
* ↑ «Xana Blue actuarà a l'Orgull LGBTI alternatiu de Barcelona». [Consulta: 29 juliol 2024].
* ↑ Redacció. «El dance de XANA torna de la mà de lal'Ba amb 'Sushi Shangai'», 13-03-2024. [Consulta: 29 juliol 2024].
# Mezzoldo

Mezzoldo ( bergamasco : Mezóld ) és un cohgfgc
# 800 metros

800 metros és una minisèrie documental del 2022. La sèrie explora els fets ocorreguts en els atemptats gihadistes de Catalunya de 2017, i està basada, en gran part, en el llibre Sense por de morir: Els silencis del 17-A, de la periodista catalana Anna Teixidor. La sèrie és dirigida per Elías León Siminiani, que ha comptat amb el guió i la producció dels periodistes Anna Teixidor, Nacho Carretero i Jesús García.

## Argument

Els fets van començar el 17 d'agost de 2017 a La Rambla de Barcelona quan una furgoneta blanca de lloguer Fiat Talento va atropellar desenes de persones que passejaven per la part alta. Segons testimonis presencials, el conductor va fer esses durant uns 550 metres a fi d'atropellar el màxim de persones. El vehicle es va aturar al mig de la Rambla, just al Mosaic del Pla de l'Os de Joan Miró. Immediatament, el conductor va abandonar la furgoneta i va fugir.
Hores després, l'Estat Islàmic va reivindicar l'atemptat a través de la seva agència de notícies Amaq. A l'atemptat de Barcelona es va confirmar la mort de quinze persones, entre elles un infant de 3 anys, i un centenar de ferides, quinze d'elles de gravetat. D'altra banda, hores després de l'atemptat de Barcelona, entre la nit del 17 i el 18, a la 1.15 de la matinada, es va produir un altre atac a Cambrils. En l'acció van morir cinc terroristes i sis persones van resultar ferides, entre elles una dona que va morir hores després.

## Premis

* Premi Ondas al millor documental o sèrie documental 2022.

## Referències

* ↑ «800 Meters (2022) Review: A Grim Reality of the Catastrophic Fall». Leisure Byte. [Consulta: 25 març 2022].
* ↑ «This riveting new Netflix docuseries has viewers stunned». BGR. [Consulta: 25 març 2022].
* ↑ Palés, Alejandra. «‘800 metros', el relat dels atemptats “oblidats” del 17-A», 23-03-2022. [Consulta: 26 octubre 2022].
* ↑ ACN. «'800 metros', la serie documental de Netflix que reconstruye los atentados en Barcelona y Cambrils» (en castellà), 23-03-2022. [Consulta: 26 octubre 2022].
* ↑ «La furgoneta de l'atac de Barcelona ha recorregut uns 550 metres fent esses per la Rambla». 324.cat, 17-08-2017. [Consulta: 1r octubre 2022].
* ↑ «Estat Islàmic reivindica l’atac terrorista de Barcelona», 17-08-2017. [Consulta: 1r octubre 2022].
* ↑ «L'Estat Islàmic reivindica l'atemptat de Barcelona». Ara, 17-08-2017. [Consulta: 1r octubre 2022].
* ↑ ACN. «'800 metros', basada en la investigació de la figuerenca Anna Teixidor, guanya un Ondas», 26-10-2022. [Consulta: 26 octubre 2022].
# EuroEyes Cyclassics 2016

La EuroEyes Cyclassics 2016 va ser la 21a edició de la cursa ciclista EuroEyes Cyclassics. Es va disputar el diumenge 21 d'agost de 2016 en un recorregut de 217,7 km, amb origen i final a Hamburg.
La victòria fou per l'australià Caleb Ewan (Orica-BikeExchange) després de la desqualificació del francès Nacer Bouhanni (Cofidis) per un esprint irregular. Segon va quedar l'alemany John Degenkolb (Team Giant-Alpecin) i tercer l'italià Giacomo Nizzolo (Trek-Segafredo).

## Equips participants

En la cursa hi prenen part 22 equips, els 18 World Tour i 4 equip continental professional:
| Núm. | Codi | Equip |
| 1-8 | LTS | Lotto-Soudal |
| 11-18 | TNK | Team Tinkoff |
| 21-28 | SKY | Team Sky |
| 31-38 | BMC | BMC Racing Team |
| 41-48 | EQS | Etixx-Quick Step |
| 51-58 | KAT | Team Katusha |
| 61-68 | OBE | Orica-BikeExchange |
| 71-78 | TFS | Trek-Segafredo |
| 81-88 | FDJ | FDJ |
| 91-98 | MOV | Movistar Team |
| 101-108 | AST | Astana Pro Team |
| Núm. | Codi | Equip |
| 111-118 | ALM | AG2R La Mondiale |
| 121-128 | TLJ | Team Lotto NL-Jumbo |
| 131-138 | LAM | Lampre-Merida |
| 141-148 | CDT | Cannondale-Drapac |
| 151-158 | TGA | Team Giant-Alpecin |
| 161-168 | IAM | IAM Cycling |
| 171-178 | DDD | Team Dimension Data |
| 181-188 | BOA | Bora-Argon 18 |
| 191-198 | SSG | Stölting Service Group |
| 201-208 | COF | Cofidis |
| 211-218 | VAT | Verva ActiveJet |

## Classificació final

Fonts: ProCyclingStats Cycling Quotient :

## Referències

* ↑ EFE «Ewan gana en Hamburgo por descalificación de Bouhanni». marca.com. EFE, 21-08-2016 [Consulta: 22 agost 2016].
* ↑ «2016 - 21st Cyclassics Hamburg (1.UWT)». procyclingstats.com.

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa Arxivat 2011-04-23 a Wayback Machine.
# Josep Roure i Torent

Josep Roure i Torent (Barcelona, 1902 - Mèxic, 15 de setembre de 1955) fou un advocat i escriptor català, exiliat del franquisme.

## Biografia

Llicenciat en filosofia i lletres i en dret a la Universitat de Barcelona, treballà com a registrador de patents. En la seva època estudiantil formà part de l'Associació Catalana d'Estudiants i milità a la Unió Socialista de Catalunya, col·laborant assíduament al seu òrgan Justícia Social. També es dedicà a la traducció al català de clàssics en anglès i francès. Interessat per les rondalles i el folklore, en la dècada de 1930 visità Eivissa, on fou encarregat per Felix Noeggerath d'editar les investigacions etnològiques fetes pel seu fill Hans Jakob Noeggerath, mort el 1934.
El 1936 va ingressar al PSUC. Durant la guerra civil espanyola fou un dels promotors i destacat dirigent de l'Agrupació d'Escriptors Catalans. També fou cap dels Serveis de Cooperació de la Conselleria d'economia de la Generalitat de Catalunya, i el 1938 fou fundador i director de la revista Meridià, continuadora de Mirador.
En acabar el conflicte, s'exilià a França, on passà tres anys a Tolosa. El 15 de setembre de 1942 va sortir de Marsella i embarcà cap a Mèxic. S'establí a la ciutat de Mèxic, on treballà en el camp editorial com a administrador de l'Editorial Fournier. Alhora se separà del PSUC i ingressà al Partit Socialista Català, dirigint el seu òrgan Nova Era. Participà en l'adhesió de la Comunitat Catalana de Mèxic al Consell Nacional de Catalunya, fou secretari i membre de junta de la Institució de Cultura Catalana, participà en el pacte Galeusca i formà part de la comissió organitzadora de la Conferència Nacional Catalana a Mèxic de 1953). També col·laborà en l'Agrupació Catalana d'Art Dramàtic de l'Orfeó Català de Mèxic i publicà articles a Pont Blau.

## Obres

* Aquest diantre de sabots (Traducció de Herbert George Wells, 1925), Baudelaire
* El jove fetiller i Consells als joves literats (traducció de Charles Baudelaire, 1927), Paul Avour
* El senyor Tal o Com s'explota una línia de conducta (traducció de Paul Avour, 1929).
* Present de bodes (contes, 1933),
* L'organització de l'exèrcit espanyol (1937)
* Les trifulgues de míster Smith (1938)
* El feixisme internacional pretén dominar Espanya (1938).
* Contes d'Eivissa (1948), basats en els escrits de Hans Jakob Noeggerath, amb pròleg de Josep Carner i il·lustracions de Joan Sunyer (1946)
* L'oracle (1954)
* L'alè de la sirena i altres contes (1956)

### Traduccions

* H.G. Wells, Aquest diantre de sabots (1925)
* Baudelaire, El jove fetiller i Consells als joves literats (1927)
* Paul Avort, El senyor Tal o Com s'explota una línia de conducta (1929)

## Referències

* ↑ Josep Roure-Torent Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. a l'Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera
* ↑ «Josep Roure i Torent». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Riera i Llorca, Vicenç. Els exiliats catalans a Mèxic. Barcelona: Editorial Curial, 1994, p. 318.

## Enllaços externs

* Fons personal Josep Roure i Torent a la Biblioteca de Catalunya.