OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moviment per la Socialdemocràcia

El Moviment per la Socialdemocràcia-Unió Democràtica del Centre Democràtic (EDEK) (grec Κίνημα Σοσιαλδημοκρατών Ενιαία Δημοκρατική Ένωση Κέντρου) és un partit polític de Xipre, d'ideologia socialdemòcrata. A les eleccions legislatives xipriotes de 2001 va obtenir el 6,5% dels vots i 4 escons de 56, a la Cambra de Representants de Xipre. A les eleccions legislatives xipriotes de 2006 va obtenir el 8,9% i 5 dels 56 escons en el Parlament. És membre de la Internacional Socialista, i del Partit Socialista Europeu.

## Història

El EDEK va ser fundat per Vasos Lyssaridis, el 1970, i per membres del Comitè pel Retorn de la Democràcia a Xipre, i per lluitadors de Lyssaridis, el 1964, en els xocs entre les comunitats de grecs i turcs a Xipre. El partit va donar suport al president Makàrios III, i molt dels seus membres eren part de la resistència armada contra el cop d'estat del 15 de juliol de 1974, que va intentar llevar-lo del poder.
Molts membres de les joventuts de l'EDEK, amb tendències troskistes van ser expulsats del partit, entre 1979 i 1984, i van formar Aristeri Pteryga (Ala Esquerra). A les eleccions presidencials xipriotes de 2008, l'EDEK va donar suport Dimitris Khristófias, d'AKEL. En el comitè polític, 109 membres van votar a favor de donar suport Dimitris Khristófias, 5 van votar en contra, i 2 es van abstenir.

## Dirigents

* 1969-2003: .Vasos Lyssaridis
* 2003- : Yiannakis Omirou

## Resultats electorals
### Parlament

| Any | Vots | Vots | Vots | Escons | Escons |
| Any | # | % | Pos. | # | ± |
| 1970 | 12,996 | 8.3 | 4t | 2 / 35 | Nou |
| 1976 | Amb DIKO i AKEL | Amb DIKO i AKEL | Amb DIKO i AKEL | 4 / 35 | 2 |
| 1981 | 23,772 | 8.2 | 4t | 3 / 35 | 1 |
| 1985 | 35,371 | 11.1 | 4t | 6 / 56 | 3 |
| 1991 | 37,264 | 10.9 | 4t | 7 / 56 | 1 |
| 1996 | 30,033 | 8.1 | 4t | 5 / 56 | 2 |
| 2001 | 26,767 | 6.5 | 4t | 4 / 56 | 1 |
| 2006 | 37,533 | 8.9 | 4t | 5 / 56 | 1 |
| 2011 | 36,113 | 8.9 | 4t | 5 / 56 | = |
| 2016 | 21,732 | 6.2 | 4t | 3 / 56 | 2 |
| 2021 | 24,022 | 6.7 | 5è | 4 / 56 | 1 |

### Parlament Europeu

| Any | Vots | Vots | Vots | Escons | Escons |
| Any | # | % | Pos. | # | ± |
| 2004 | 36,075 | 10.79 | 5è | 0 / 6 | Nou |
| 2009 | 30,169 | 9.85 | 4t | 1 / 6 | 1 |
| 2014 | 19,894 | 7.68% | 4t | 1 / 6 | = |
| 2019 | 29,715 | 10.58 | 4t | 1 / 6 | = |
| 2024 | 18,681 | 5.07 | 6è | 0 / 6 | 1 |
* ↑ Coalició amb Aliança dels Ciutadans.
* ↑ Coalició amb el Partit Verd de Xipre.

## Enllaços externs

* Web oficial d'EDEK
# Pablo Cuñat Campos

Pablo Cuñat Campos (nascut el 28 d'abril de 2002) és un futbolista professional valencià que juga com a porter pel FC Cartagena, cedit pel Llevant UE.

## Carrera de club

Nascut a València, Cuñat es va incorporar a La Masia del FC Barcelona el 13 de juny de 2017, procedent del Levante UD de la seva ciutat natal. Va tornar al Llevant el 2020 i va debutar amb el filial el 13 de desembre d'aquell any, començant com a titular en una derrota a casa per 1-0 a Segona Divisió B contra l'Hércules CF.
El 3 de desembre de 2021, després d'establir-se com a titular amb el B amb l'entrenador Alessio Lisci, Cuñat va renovar el seu contracte amb el club fins al 2024. El 7 d'agost de 2023, va ser cedit a la SD Amorebieta de segona divisió per a la temporada.
Cuñat va fer el seu debut com a professional l'11 d'agost de 2023, començant en un empat a casa 1-1 contra el seu club matriu, el Levante. El 9 de juliol de 2024, després del descens de l'Amore, es va traslladar al FC Cartagena de segona divisió també amb un contracte de cessió d'un any.

## Referències

* ↑ «El FC Barcelona se lleva a un canterano... gratis» (en castellà). Super Deporte, 13-06-2017. [Consulta: 21 juliol 2023].
* ↑ «El Barça ficha un portero del Levante y negocia por un extremo del Zaragoza» (en castellà). Sport, 13-06-2017. [Consulta: 21 juliol 2023].
* ↑ «Otra derrota que deja al Atlético Levante en una situación muy delicada» (en castellà). Super Deporte, 13-12-2020. [Consulta: 21 juliol 2023].
* ↑ «Pablo Cuñat renueva su vinculación con el Levante UD» (en castellà). Levante UD, 03-12-2021. [Consulta: 21 juliol 2023].
* ↑ «Pablo Cuñat jugará cedido en la SD Amorebieta» (en castellà). Levante UD, 07-08-2023. [Consulta: 11 agost 2023].
* ↑ «El Amore no se arruga ante un buen Levante» (en castellà). Marca, 11-08-2023. [Consulta: 11 agost 2023].
* ↑ «Levante UD y el FC Cartagena han llegado a un acuerdo para la cesión de Pablo Cuñat» (en castellà). Levante UD, 09-07-2024. [Consulta: 9 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Pablo Cuñat a BDFutbol
* Pablo Cuñat, Fitxa a Soccerway
# Torre Castanys

La Torre Castanys és un edifici situat al Parc Nou d'Olot (Garrotxa), declarat Bé Cultural d'Interès Nacional. Entre 1991 i 2022 va ser la seu del Museu dels Volcans.

## Història i descripció

Fou fet construir pel fabricant Miquel Castanys i Masoliver, que comprà la finca (abans casa i hort de l'abat) a l'Estat. El 1844, l'arquitecte Josep Fontserè i Domènech hi proejctà una vil·la molt hàbilment composta, a partir d'un estricte eix de simetria i amb una clara influència italiana. És de planta rectangular, envoltada de jardins de la mateixa època. A la façana principal destaca l'escalinata que forma un dibuix poligonal que porta al primer pis on es pot veure una galeria amb tres arcs de mig punt, igual que les finestres de la planta baixa i del pis.
Es pot veure una torre central situada sobre la part central de la façana.

## Vegeu també

* Casa Joan Manuel Bofill
* Casa Antoni Sala i Brugués

## Referències

* 1 2 3 4 «Torre Castanys». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «El Museu dels Volcans tanca les seves portes». Garrotxa Digital, 28-02-2022.
# Pont de Sant Roc (Alcoi)

El Pont de Sant Roc és un dels ponts que es troben a la ciutat d'Alcoi, a la comarca de l'Alcoià (País Valencià). És obra de l'arquitecte Eduardo Miera i les seues obres es van realitzar entre els anys 1861 i 1862.
El pont uneix els barris de Santa Rosa i el d'Horta Major. Va ser construït per executar la carretera de Xátiva a Alacant en 1861. És del segle xix, època en què la indústria local i l'economia alcoiana van conèixer la seua major esplendor i com els ponts d'aquesta mateixa època, es va construir amb pedra extreta de les pedreres locals.
En finalitzar la seua construcció, va ser l'eix principal de l'eixample d'Alcoi. L'ajuntament d'Alcoi va pagar part dels costos per evitar les corbes que pretenien fer els enginyers de l'Estat.
Permet veure al fons el xicotet riu del barranc de Soler, el qual, en direcció al centre de la ciutat, augmenta el cabal del riu Barxell. Segons ho va projectar Eduardo Miera, té tres arcs de mig punt similars als del pont de la Petxina, de huit metres, i una altura considerable, amb una alçada màxima de 20,5 metres, salvant un ampli barranc.

## Vegeu també

* Pont de la Petxina

## Referències

* 1 2 3 4 Jaén i Urban, Gaspar. Instituto de Cultura Juan Gil-Albert, Colegio Territorial de Arquitectos de Alicante. Guía de arquitectura de la provincia de Alicante (en castellano), 1999, p. 12. ISBN 8477843538 [Consulta: 13 novembre 2017].
# Sembra

La sembra és el procés de disseminar les llavors en un camp per al conreu. Tanmateix la sembra pot incloure plàntules o tubercles, però en aquests casos és més correcte dir-ne "plantar". Entre els principals cultius, es sembra la civada, el blat i el sègol, les gramínies i lleguminoses. La sembra sol ser precedida pel condicionament del terreny mitjançant la rompuda i la llaurada.

## Plantes que normalment es sembren

Es sembren la majoria dels conreus extensius, incloent el panís i la soia. En la sembra es fan servir distàncies àmplies entre les fileres (generalment de 75 cm o més) i dins de les fileres un espai constant entre les plantes.

### Fondària de la sembra

Quan se sembra es posa poca o gens de fondària de sòl sobre les llavors. En general la fondària a la qual queda la llavor és de 2 a 3 vegades la mida de la llavor.

### Tipus de sembra

Per a la sembra a mà hi ha diversos tipus de sembra que inclouen:
* Sembra a motes
* Sembra en línia
* Sembra a eixam
Entre els patrons es pot incloure:
* Línies regulars
* Disposar les línies de manera que faci que les llavors formin un patró creuat. Amb aquest mètode les plantes reben més llum (ja que així no es fan ombra les unes amb les altres).
* Patró de reixeta simètric - és a dir, usant el patró descrit al Jardí de Cirus.

## Tipus de sembra
### Sembra a mà

La sembra (o plantació) a mà és el procés de distribuir grapats de llavors sobre un sòl preparat, en general es fa servir un rampí per incorporar la llavor a la terra. Encara que representa una feina molt intensa, aquest sistema encara es fa servir en algunes situacions. Cal pràctica per a poder fer la sembra uniforme i a la velocitat desitjada. Es pot usar una sembradora de mà.
La sembra a mà es pot combinar amb la presembra en safates de llavors. Això permet que les plantes, durant els períodes freds, s'endureixin a l'interior.
En agricultura, actualment, la majoria de les llavors se sembren usant una sembradora mecànica, la qual ofereix més precisió. La llavor es sembra igualment a la taxa desitjada. Les fileres típicament estan separades 10-30 cm.
La taxa de llavors sembrada és d'uns 100 kg per hectàrea, però depèn molt segons les espècies.

### Pretractament de llavors i sòls abans de la sembra

Algunes llavors requereixen un pretractament, el qual pot ser fet amb l'escarificació de les llavors, submergint-les o netejant-les amb aigua freda o tèbia. A més d'amb els pretractaments, la germinació de les llavors millora quan es fa servir un sòl lliure de malalties, especialment quan es tracta de fer germinar llavors com la d'aluns fruits tropicals. Aquest tractament del sòl es fa per exemple, afegint substrats i la pasteurització i esterilització del sòl. Per pasteuritzar un sòl cal escalfar la terra en un forn a 120 °C durant 15 minuts.

## Referències

* ↑ Types of sowing types
* ↑ Pre-sowing treatments of seed
* ↑ Exotische vruchten kweken by Dr. Gabriele Lehari

## Vegeu també

* Sembra directa

## Enllaços externs

* «Sembra». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Christoph Pfingsten

Christoph Pfingsten (Potsdam, 20 de novembre de 1987) és un ciclista alemany, professional des de 2009 i actualment a l'equip Team Jumbo-Visma. Especialista en ciclocròs, ha obtingut un campionat nacional, i una medalla de plata al Campionat del món sub-23.

## Palmarès en ciclocròs

* 2011-2012
** Campió d'Alemanya en ciclocròs

## Palmarès en carretera

* 2007
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi ciclista de Gemenc
* 2010
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Ringerike
* 2014
** Vencedor d'una etapa a la Fletxa del sud

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2016. 75è de la classificació general
* 2016. 142è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2018. 58è de la classificació general
* 2020. No surt (10a etapa)

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Temporitzador de cuina

El temporitzador de cuina és un dispositiu utilitzat a la cuina per controlar els temps de cocció. S'utilitza per a temps de cocció relativament curts on cal un recompte precís de minuts, com per exemple en la preparació d'ous durs o escalfar viandes.

## Tipus

* Rellotge de sorra, el més antic; els rellotges de sorra tal com els coneixem avui s'utilitzen des de l'edat mitjana (segle XIII), els que s'utilitzen a la cuina són petits i duren uns minuts; avui en dia han estat gairebé completament suplantats per dispositius mecànics (tot i que es continuen utilitzant en jocs de taula);
* Temporitzador mecànic, amb molla que sona al final de la càrrega;
* Temporitzador digital, alimentat amb piles i programable amb tecles.
El temporitzador de cuina es diferencia del temporitzador (analògic i digital) perquè aquest apaga o encén un aparell com un microones o una placa elèctrica) segons el temps programat, en lloc de comptar només els minuts i fer un senyal acústic al final.

## Galeria d'imatges

* Petit rellotge de sorra
* Comptador de temps mecànic
* Comptador mecànic en forma de tomàquet
* Comptador mecànic de minuts
* Comptador de minuts digital

## Referències

* ↑ «Temporitzador de cuina». Enciclopedia Treccani. Roma: Istituto della Enciclopedia Italiana.
* ↑ Bee Wilson. In punta di forchetta (en italià).

## Enllaços externs

* Eieruhren und Minutenwecker der 1950er und 1960er Jahre
* max bill & the gang, kuechenzeit im kontext Arxivat 2018-04-24 a Wayback Machine.
# Adeu de Macedònia

Adeu de Macedònia (grec antic: Ἀδδαῖος o Ἀδαῖος, llatí: Addaeus o Adaeus) fou un epigramàtic grec nadiu segurament de Macedònia, car apareix en un document esmentat com Macedonius.
Va viure al segle iv aC, en temps d'Alexandre el Gran, atès que parla de la seva mort. Segurament fou un personatge diferent d'Adeu de Mitilene.

## Referències

Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867 (Vol. I, Vol. II i Vol. III).
# Anàxiles

Anàxiles (en grec antic: Ἀναξίλας, en llatí: Anaxilas) fou un poeta còmic atenenc contemporani de Plató i de Demòstenes. A Plató el va atacar en una de les seves obres de teatre, segons diu Diògenes Laerci. Es tenen alguns fragments i els títols de 19 de les seves comèdies, de les quals 8 són de temes mitològics.

## Referències

* ↑ Hi ha fonts que l'anomenen Anaxilau (en grec antic: Ἀναξίλαος, en llatí: Anaxilaus).
* ↑ Anaxilas or Anaxilaus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 164
# Thalita de Jong

Thalita de Jong (Bergen op Zoom, 6 de novembre de 1993) és una ciclista neerlandesa professional des del 2012 i actualment a l'equip Human Powered Health. Ha obtingut dues medalles de bronze als Campionats del Món en Contrarellotge per equips.
També competeix en ciclocròs, on s'ha proclamat campiona del món i d'Europa.
La seva germana Demi també s'ha dedicat al ciclisme.

## Palmarès en ruta

* 2011
** Campiona dels Països Baixos júnior en contrarellotge
* 2013
** 1a a l'Acht van Chaam
* 2015
** 1a a la Fletxa d'Erondegem
** 1a a l'Open de Suède Vårgårda TTT
** 1a a l'Acht van Chaam
** Vencedora d'una etapa al Boels Ladies Tour
* 2016
** Vencedora d'una etapa al Giro del Trentino-Alto Adige-Südtirol
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2021
** 1a al Gran Premi Beerens
* 2022
** 1a a la Volta a Mouscron
* 2024
** 1a al Tour de l'Ardecha i vencedora de dues etapes
** Vencedora d'una etapa a la Volta a la Semois
* 2025
** 1a al Trofeu Binissalem-Andratx

### Resultats a les Grans Voltes
#### Giro d'Itàlia

* 2015: 22a
* 2016: 19a i vencedora de la 9a etapa
* 2022: 32a

#### Tour de França

* 2022: 69a
* 2023: 66a
* 2024: 10a

#### Volta a Espanya

* 2024: 16a

## Palmarès en ciclocròs

* 2015-2016
** Campiona del món en ciclocròs
* 2016-2017
** Campiona d'Europa en ciclocròs

## Referències

* ↑ «Five things to know about new CX World Champion Thalita de Jong». [Consulta: 10 juliol 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Borsa de Copenhaguen

La Borsa de valors de Copenhaguen o CSE (danès: Københavns Fondsbørs), des del 2014 anomenada oficialment Nasdaq Copenhaguen, és un mercat internacional de valors mobiliaris danesos, incloent-hi participacions, obligacions, bons del tresor i opcions i futurs financers.
Nasdaq Copenhaguen és una de les borses del Nasdaq Nordic. Nasdaq Nordic va començar el 2003 amb la fusió d'OM AB i HEX plc per formar OMX i és, des de febrer de 2008, part de Nasdaq, Inc. (anteriorment conegut com a Grup NASDAQ OMX).

## Referències

* ↑ Bakie, John «Nasdaq drops OMX name from branding». The Trade [Londres], 30-10-2014 [Consulta: 25 març 2017]. Arxivat 20 de setembre 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-09-20. [Consulta: 25 març 2017].

## Enllaços externs

* Lloc oficial
* Grup OMX
# Revista Catalana d'Ornitologia

La Revista Catalana d'Ornitologia (RCO) és una revista científica d'accés lliure publicada per l'Institut Català d'Ornitologia (ICO), que és una organització sense ànim de lucre dedicada a l'estudi dels ocells a Catalunya.
La RCO publica articles de recerca inèdits sobre qualsevol aspecte de l'ornitologia, incloent-hi manuscrits de revisió o plantejaments teòrics sobre les diverses branques d'aquesta disciplina científica.
La RCO accepta articles en català, castellà o anglès. Publica un únic volum annual, que està indexat a les principals bases de dades bibliogràfiques. El 2023 comptava amb 39 publicats. El 1981 es va començar a publicar com a Butlletí del Grup Català d'Anellament. I a partir del volum 19 (2002) ja consta oficialment com a RCO.

## Referències

* 1 2 3 «Revista Catalana d'Ornitologia». Institut Català d'Ornitologia. [Consulta: 29 desembre 2024].
* ↑ Gargallo, Gabriel «ESTRUCTURA, FUNCIONAMENT I PROJECTES DE L'INSTITUT CATALÀ D'ORNITOLOGIA (ICO)». Anuari Ornitològic de les Balears, 17, 2002, pàg. 93-96 [Consulta: 14 agost 2023].
* ↑ «Índex de volums de la RCO». Institut Català d'Ornitologia. [Consulta: 29 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Revista Catalana d'Ornitologia - Lloc web oficial
# James Couttet

James Couttet (Chamonix, 6 de juliol de 1921 - Chamonix, 13 de novembre de 1997) fou un esquiador alpí i saltador d'esquí francès que va competir entre les dècades de 1930 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de St. Moritz, on va disputar tres proves del programa d'esquí alpí. Guanyà la medalla de plata en l'eslàlom i la de bronze en la combinada, mentre en el descens fou tretzè. En aquests mateixos Jocs fou vint-i-cinquè en la prova del salt amb esquís. Quatre anys més tard, als Jocs d'Oslo, tornà a disputar tres proves del programa d'esquí alpí. Destaca la sisena posició en l'eslàlom. Fou l'abanderat francès en les cerimònies inaugurals dels Jocs de 1948 i 1956.
En el seu palmarès també destaquen cinc medalles al Campionat del Món d'esquí alpí, una d'or, dues de plata i dues de bronze, entre les edicions del 1938 i 1954, així com nou campionats nacionals.
Es va retirar el 1955 i fou l'entrenador de l'equip francès d'esquí alpí durant els Jocs Olímpics d'hivern de 1956. Posteriorment va ajudar en l'organització del Campionat del Món d'esquí alpí de 1962 a Chamonix i va ajudar a dissenyar i construir remuntadors.

## Referències

* ↑ Ski. James Couttet est mort, Libération, 14 novembre 1997
* ↑ Universalis, Encyclopædia. «JAMES COUTTET» (en francès). [Consulta: 23 gener 2023].
* 1 2 3 4 «Olympedia – James Couttet». [Consulta: 23 gener 2023].
* ↑ «HAUTE-SAVOIE. James Couttet, droit sur ses skis» (en francès). [Consulta: 23 gener 2023].
# Patrice Talon

Patrice Talon, nascut l'1 de maig de 1958 és un home de negocis i polític de Benín, triat com a President de la República de Benín el 21 de març de 2014, vencent al Primer Ministre de Benín Lionel Zinsou en un balotaje.
Nascut d'un pare treballador de Ferrocarrils natiu de Ouidah i de la seva mare provinent d'una família Guedegbe de Abomey, Patrice Talon comunament anomenat "El competidor nascut" està casat amb una dona nativa de Porto Novo i pare de dos fills.
Conegut com el "Rei de cotó" per la seva participació en la indústria del cotó al seu país Benín, Talon va ser una sustentació al president Thomas Yayi Boni, i finanço les seves campanyes per a les eleccions de 2006 i 2011. No obstant això, després que tots dos es van distanciar, Talon va ser acusat de participar en una conspiració per matar Boni Yayi i va fugir a França en 2012. Va ser indultat posteriorment en 2014.
El setembre de 2021, Patrice Talon i Thomas Boni Yayi, aliats polítics que s'han convertit en enemics íntims, es van reunir al Marina Palace de Cotonou. Durant aquest enfrontament, Thomas Boni Yayi va presentar a Patrice Talon una sèrie de propostes i sol·licituds, relacionades en particular amb l'alliberament de "detinguts polítics".

## Referències

* ↑ T13. «Primer ministro de Benín reconoce derrota ante empresario Patrice Talon» (en castellà), 21-03-2016. [Consulta: 26 setembre 2023].
* ↑ «NOTICIAS - Prensa Latina» (en castellà). [Consulta: 26 setembre 2023].
* ↑ «Exclusif – Bénin : au cœur du tête-à-tête entre Patrice Talon et Thomas Boni Yayi – Jeune Afrique» (en francès), 22-09-2021. [Consulta: 26 setembre 2023].
# Gaspar Reynés Coll

Gaspar Reynés Coll (Alaró, 21 de gener de 1845 - Palma, 16 de novembre de 1911) fou un mestre d'obres mallorquí.
L'any 1866 es titulà a l'Escola de Belles Arts de Barcelona i de tot d'una s'enfrontà al col·lectiu de picapedrers per no considerar-los capacitats per a realitzar segons quines tasques constructives. Altres mestres d'obres de la seva generació són Bartomeu Ferrà i Perelló, Josep Mayol, Josep Graner, Pere d'Alcàntara Penya i Josep Segura. La seva feina complementava la que feien els pocs arquitectes que hi havia llavors a Mallorca. El setembre de 1870 Gaspar Reynés va ser nomenat "Director de Caminos Vecinales de Menorca e Ibiza" de la Diputació Provincial de Balears i el 1877 auxiliar de l'arquitecte provincial de la mateixa entitat. Participà activament a diferents companyies d'extracció i venda de terra així com de fabricació de maons. És el cas, per exemple de "La Refractaria", fundada l'any 1899.
Amb el canvi de segle, adoptà el modernisme, influït pels arquitectes catalans del moment. L'any 1896 projectà l'ermita del Sant Crist de la Salut, a Llubí, de planta hexagonal amb una capella quadrada a la part posterior. Presenta una cúpula nervada rematada per una llanterna. També fou l'autor de Cas Xico (Sóller, 1897-1904), Can Pujol (amb Jaume Alemany), l'Hostal Cuba i la fàbrica de Can Ponsà a Palma i d'algunes intervencions a l'església de Sant Magí (Palma), projecte original de Miquel Ferrà.
Gaspar Reynés Coll va morir el 16 de novembre de 1911.
El seu fill Guillem Reynés i Font (1877-1918), arquitecte diocesà i provincial, continuà la tradició artística dins la seva família.

## Referències

* ↑ Batlló Ortiz, Josep; Ferran Boleda, Jordi. Actes de la VIII Trobada d'Història de la Ciència i de la Tècnica. Institut d'Estudis Catalans, 2006, p. 147. ISBN 8472838803.

## Bibliografia

* Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 14 p. 248-249.
* Ermita de Llubí 1896-1996. Notes històriques, 1997, 47-49
* Reynés Muntaner, Guillem, L'arquitectura d'un mestre d'obres. Gaspar Reynés i Coll. Documenta Balear. Palma 2012
# Horst Holzmann

Horst Holzmann (Neu-Isenburg, Hessen, 27 d'abril de 1930 - Ídem, 26 de febrer de 2014) va ser un ciclista alemany que s'especialitzà en el ciclisme en pista.

## Palmarès

* 1950
** Campió d'Alemanya amateur en Madison (amb Theo Intra)
** 1r a la Volta a Colònia amateur
* 1951
** Campió d'Alemanya amateur en ruta

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it