OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Debed

El Debed (armeni: Դեբեդ), també anomenat Debeda (georgià: დებედა) o Tona en àzeri, és un riu del Caucas. Té una llargada de 176 km i una conca d'aproximadament 4050 km². El cabal mitjà anual d'aigua és de 33.6 m³/s, a la desembocadura és de 30 m³/s. El Debed és un dels cinc rius més llargs d'Armènia.
Fins al segle XX se'l va anaomenar també Borchala, que va donar el nom de la regió de Borchala.

## Recorregut

Es forma al nord d'Armènia, a la província de Lorí, prop de la ciutat de Dsegh (lloc de naixement de l'escriptor Hovhannès Tumanian), per la confluència dels rius Pambak (des de la dreta) i Dzoraget (des de l'esquerra). Des d'allà discorre per una vall pintoresca primer cap al nord i, a partir de la població d'Alaverdi cap al nord-est. A l'oest s'estenen les muntanyes de Somcheti.
A la frontera amb Geòrgia, el Debed tomba cap a l'oest. Prop del gran poble de Sadakhlo, habitat principalment per azerbaidjanesos, forma una frontera natural entre Armènia i Geòrgia durant uns quants quilòmetres. A pertir d'aquí, flueix en un ampli arc cap al nord i més endavant cap a l'est. Després d'un total de 176 quilòmetres de recorregut desemboca al riu Chrami, que alhora desemboca al Kura just passada la frontera amb Azerbaidjan.

## Patrimoni

Als vessants escarpats de la vall del Debed hi ha diversos monestirs medievals de rellevança. La sèrie d'aquests edificis comença a 26 quilòmetres al nord de la capital provincial Vanadzor, amb el monestir de Kobair prop de l'antic assentament industrial de Tumanjan. La catedral d'Odsun i els monestirs de Sanahin, Monestir de Hakhpat i Akhtala els anem trobant a continuació al llarg d'alguns quilòmetres.
A Alaverdi, hi ha el pont de Sanahin que, amb un arc de 18 metres d'ample, travessa el riu Debed des de 1195. Avui se'l considera el pont més antic que es conserva a Armènia.

## Referències

* ↑ «General Characteristic of the Republic of Armenia». Armenia in Figures, 2011.
* 1 2 3 4 «Rivers of Armenia» (en anglès). Armenia Discovery. [Consulta: 8 desembre 2022].
* ↑ «Geographic Characteristic of the Republic of Armenia». Marzes of the Republic of Armenia and Yerevan city in figures, 2011.
* 1 2 «Дебед» (en rus). Gran Enciclopèdia Soviètica. [Consulta: 8 desembre 2022].
* ↑ «Борчала // Больница». Gran Enciclopèdia Soviètica (66 volums). O. Yu. Schmidt, 1927.

## Vegeu també

* Geografia de Geòrgia
# Província de Kotaik

Kotaik és una de les províncies d'Armènia. Està en el centre del país. La capital és Hrazdan. S'hi troben les ciutats turístiques de Garni i Geghard. Kotaik és també el nom de la famosa cervesa armènia.

## Geografia

Kotaik, amb una superfície de 2089 km², està envoltada per cinc províncies, Geghark'unik' a l'est, Tavuix al nord-est, Lorí al nord, Aragatsotn a l'oest i Ararat al sud. Al sud-oest limita amb la capital Erevan.
La província ocupa la part nord-est de la plana d'Ararat, la part més àmplia de l'altiplà Armeni. La plana de Kotaik situada entre els rius Hrazdan i Azat té una altitud de 1200–1500 m, dominada per les muntanyes de Geghama, a l'est-nord-està, que la separen del llac Sevan. Al nord, a l'altra banda del riu Hrazdan, hi ha les muntanyes de Pambak. A l'oest, les muntanyes de Tsaghkunyats, la separen de la vall del riu Kasakh.
Els tres rius més importants de la província són el riu Hrazdan, el riu Getar i el riu Azat. L'únic llac de la província és el llac Akna, de cràter, situat a 3032 ma les muntanyes de Geghama.
Les erupcions dels volcans que conformen el massís de Geghama, han fet que la major part de la província estigui coberta de lava i toba calcària.
El clima oscil·la entre el semidesèrtic del sud i el nival al centre i nord. Les precipitacions van des dels 200 mm al sud fins als 400 i 900 mm al centre i nord, a les muntanyes.

## Població

Segons el cens de 2011, Kotaik tenia una població de 254.397 habitants, al voltant d'un 8,4 % de la població d'Armènia. La població urbana és de 137.481 habitantes (54%), repartits en 7 ciutats, Abovyan, la més gran (43.495 habitants), Hrazdan, Charentsavan, Yeghvard, Byureghavan, Nor Hachn i Tsaghkadzor, i la rural és de 116.916 habitants (46%), en 60 comunitats rurals, la més gran de les quals és Zovuni, amb 5479 habitants.

### Grups ètnics i religió

La majoria dels habitants de Kotaik són armenis que pertanyen a l'Església apostòlica armènia, dirigida en aquesta província per la diòcesi de Kotaik, encapçalada per l'arquebisbe Arakel Karamyan. La seu de la diòcesi es troba al monestir de Kecharis, a Tsaghkadzor.
Hi ha petites comunitats Iazidís a Zovuni, Bjni, Getamej i Dzoraghbyur, i un nombre significatiu de russos molokans a Zovuni i Alapars. A Hankavan hi ha una majoria de grecs, i a Arzni una majoria d'assiris.
A Abovyan and Byureghavan es troben petites minories de molokanes, yazidis, kurds, assiris i grecs.

### Comunitats

La província de Kotaik té les següents 67 comunitats (hamaynkner), de les quals 7 són urbanes i 60 rurals. La divisió inferior és per raion, la subdivisió administrativa d'Armènia abans de 1995.

## Referències

* ↑ «Statistical yearbook of Armenia. General Description» (pdf), 2013. [Consulta: 1r maig 2014].
* ↑ «La misteriosa secta de los hombres de leche». Russia beyond the Headlines. [Consulta: 24 juny 2017].
* ↑ «RA Kotayk Marz». Marzes of the Republic of Armenia in Figures, 2002-2006. National Statistical Service of the Republic of Armenia, 2007.
# Demetri II d'Imerècia

Demetri II fou eristhavi d'Imerècia. Era nascut abans de 1413 i fill d'Alexandre I de Geòrgia "el gran", i es va casar de segones noces amb la princesa Gulkhan, filla de Demetri I el duc, essent proclamats reis d'Imerétia el 1446 però l'intent no va prosperar. Amb primeres noces estava casat amb una germana del príncep Beshkén II Orbeliani de Siunia i senyor de Lorí (+ c. 1445). El 1456 va morir d'un accident amb un cavall. El va succeir el seu fill Bagrat II, eristhavi de Kutaïsi.

## Referències

* Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.
# Darwinius masillae

Darwinius masillae ('criatura de Darwin de Messel') és un primat fòssil que rebé aquest nom per tal de commemorar el bicentenari de Charles Darwin. Pertany al període de l'Eocè. Va rebre també el nom informal d'Ida. El 1983 fou trobat i desenterrat per un afeccionat a l'arqueologia. Els trossos no es van ensamblar per professionals fins a l'any 2007. El jaciment de Messel està prop de Frankfurt am Main.
D. masillae és un espècimen d'un primat extint que visqué fa 47 milions d'anys. Se'l considerava com a forma de transició entre els primers primats i els més evolucionats prosimis i simis. Aquestes restes fòssils semblen les d'un lèmur primitiu, però té la important característica de tenir els polzes oposats.

## Refutació de ser l'«enllaç perdut»

El març de 2010 segons la recerca efectuada per científics de la Universitats de Texas i de Chicago, es va deixar de considerar que aquest primat fos un avantpassat directe dels humans. Ja que no es pot considerar que Darwinius masillae sigui un primat haplorrí com els humans i els simis com s'havia considerat l'any 2009. Es tractaria doncs d'un animal estrepsirrí, el grup de primats que inclou els lèmurs i els loris. A més remarquen que en el descobriment del Darwinus no s'havien tingut en compte 20 anys de publicacions sobre fòssils similars.
En l'evolució dels primats els haplorrins i els estrepsirrins se separaren un dels altres fa uns 70 milions d'anys.

## Notes

* ↑ Wilford, John Noble «Analysis Shows German Fossil to Be Early Primate». New York Times, 16 maig de, 2009.
* ↑ University of Texas at Austin (2010, March 3). 'Missing link' fossil was not human ancestor as claimed, anthropologists say. ScienceDaily. Retrieved March 4, 2010, from http://www.sciencedaily.com /releases/2010/03/100302131719.htm

## Enllaços externs

* «Complete Primate Skeleton from the Middle Eocene of Messel in Germany: Morphology and Paleobiology», PLoS ONE, 4 (5): e5723
# Nilmar Honorato da Silva

Nilmar Honorato da Silva (Bandeirantes, Estat de Paranà, Brasil, 14 de juliol de 1984) és un exfutbolista brasiler. Jugava de davanter.

## Palmarés
### Campionats nacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Campionat gaúcho | Internacional | Brasil | 2003 |
| Campionat gaúcho | Internacional | Brasil | 2004 |
| Supercopa francesa de futbol | Olympique de Lió | França | 2005 |
| Ligue 1 | Olympique de Lió | França | 2005 |
| Lliga brasilera de futbol | Corinthians | Brasil | 2005 |
| Campionat gaúcho | Internacional | Brasil | 2008 |
| Campionat gaúcho | Internacional | Brasil | 2009 |

### Copes internacionals

| Títol | Equip (*) | País | Any |
| Campionat del Món de Futbol sub-20 | Selecció Brasil | Emirats Àrabs Units | 2003 |
| Copa Sudamericana | Internacional | Brasil | 2008 |
| Copa FIFA Confederacions | Selecció Brasil | Sud-àfrica | 2009 |
(*) Incloent la selecció

### Distincions Individuals

| Distinció | Any |
| Golejador del Campionat Paulista | 2006 |
| Golejador de la Copa Sudamericana | 2008 |
# Campionat del Món d'esquí alpí de 1931

El Campionat del Món d'esquí alpí de 1931 va ser la primera edició del Campionat del Món d'esquí alpí. Foren organitzats per la Federació Internacional d'Esquí (FIS). Es va celebrar del 19 al 23 de febrer a Mürren, Suïssa. Es van disputar proves de descens i eslàlom, en categoria masculina i femenina.

## Resultats
### Proves masculines

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Descens | Walter Prager | Otto Furrer | Willi Steuri |
| Eslàlom | David Zogg | Anton Seelos | Friedl Däuber |

### Proves femenines

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Descens | Esme Mackinnon | Nell Carroll | Irma Schmiedegg |
| Eslàlom | Esme Mackinnon | Inge Wersin-Lantschner | Jeanette Kessler |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Regne Unit | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 1 | Suïssa | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 3 | Àustria | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 4 | Alemanya | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |

## Referències

* ↑ «Men's Downhill Results». FIS. [Consulta: 15 desembre 2020].
* ↑ «Men's Slalom Results». FIS. [Consulta: 15 desembre 2020].
* ↑ «Women's Downhill Results». FIS. [Consulta: 15 desembre 2020].
* ↑ «Women's Slalom Results». FIS. [Consulta: 15 desembre 2020].
# Copa del Món d'esquí alpí masculina

Campions de la Copa del Món d'esquí alpí maculins.

## Palmarès

* 1967 - Jean-Claude Killy
* 1968 - Jean-Claude Killy
* 1969 - Karl Schranz
* 1970 - Karl Schranz
* 1971 - Gustav Thöni
* 1972 - Gustav Thöni
* 1973 - Gustav Thöni
* 1974 - Piero Gros
* 1975 - Gustav Thöni
* 1976 - Ingemar Stenmark
* 1977 - Ingemar Stenmark
* 1978 - Ingemar Stenmark
* 1979 - Peter Lüscher
* 1980 - Andreas Wenzel
* 1981 - Phil Mahre
* 1982 - Phil Mahre
* 1983 - Phil Mahre
* 1984 - Pirmin Zurbriggen
* 1985 - Marc Girardelli
* 1986 - Marc Girardelli
* 1987 - Pirmin Zurbriggen
* 1988 - Pirmin Zurbriggen
* 1989 - Marc Girardelli
* 1990 - Pirmin Zurbriggen
* 1991 - Marc Girardelli
* 1992 - Paul Accola
* 1993 - Marc Girardelli
* 1994 - Kjetil André Aamodt
* 1995 - Alberto Tomba
* 1996 - Lasse Kjus
* 1997 - Luc Alphand
* 1998 - Hermann Maier
* 1999 - Lasse Kjus
* 2000 - Hermann Maier
* 2001 - Hermann Maier
* 2002 - Stephan Eberharter
* 2003 - Stephan Eberharter
* 2004 - Hermann Maier
* 2005 - Bode Miller
* 2006 - Benjamin Raich
* 2007 - Aksel Lund Svindal
* 2008 - Bode Miller
* 2009 - Aksel Lund Svindal
* 2010 - Carlo Janka
* 2011 - Ivica Kostelić
* 2012 - Marcel Hirscher
* 2013 - Marcel Hirscher
* 2014 - Marcel Hirscher
* 2015 - Marcel Hirscher
* 2016 - Marcel Hirscher
* 2017 - Marcel Hirscher
* 2018 - Marcel Hirscher
* 2019 - Marcel Hirscher
* 2020 - Aleksander Aamodt Kilde
* 2021 - Alexis Pinturault
* 2022 - Marco Odermatt

## Esquiadors amb més victòries

* 86 victòries - Ingemar Stenmark
* 54 victòries - Hermann Maier
* 50 victòries - Alberto Tomba
* 44 victòries - Marcel Hirscher
* 43 victòries - Marc Girardelli
* 40 victòries - Pirmin Zurbriggen
* 36 victòries - Benjamin Raich
* 33 victòries - Bode Miller
* 29 victòries - Stephan Eberharter
* 27 victòries - Phil Mahre
* 26 victòries - Franz Klammer / Ivica Kostelić
* 25 victòries - Aksel Lund Svindal
* 24 victòries - Ted Ligety / Gustav Thöni / Peter Mueller
* 23 victòries - Michael von Grünigen
* 21 victòries - Kjetil André Aamodt / Didier Cuche
* 19 victòries - Michael Walchhofer
* 18 victòries - Lasse Kjus
* 17 victòries - Franz Heinzer
* 15 victòries - Mario Matt
* 14 victòries - Kalle Palander / Guenther Mader / Andreas Wenzel
* 13 victòries - Patrick Russel
* 12 victòries - Luc Alphand / Piero Gros
* 11 victòries - Karl Schranz / Hannes Reichelt / Giorgio Rocca / Felix Neureuther
* 10 victòries - Kjetil Jansrud / Helmut Hoeflehner / Thomas Stangassinger / Carlo Janka
* 9 victòries - Jean-Baptiste Grange / Reinfried Herbst / Bernhard Russi / Markus Wasmeier / Alexis Pinturault

## Vegeu també

* Copa del Món d'esquí alpí masculina per especialitats

## Referències

* ↑ «Marcel Hirscher gana por quinta vez la general de la Copa del Mundo» (en castellà). ESQUÍ COPA DEL MUNDO. Agencia EFE, 05-03-2016. [Consulta: 16 març 2016].
# Julia Mancuso

Julia Marie Mancuso (Reno, Nevada, 9 de març de 1984) és una competidora d'esquí alpí estatunidenca de la Copa del Món i medalla d'or olímpica de la disciplina. Va guanyar l'eslàlom gegant femení als Jocs Olímpics d'hivern de 2006, i guanyà medalles d'argent en descens femení i combinada el 2010, i la medalla de bronze combinada el 2014. També ha guanyat cinc medalles (dues d'argent i tres de bronze) al Campionat del món, i té set victòries a la Copa del Món, amb un total de 35 podis. Les seves quatre medalles olímpiques són un rècord històric per a una esquiadora alpina estatunidenca.

## Enllaços externs

* Ski-db.com – resultats – Julia Mancuso
* U.S. Ski Team.com – fitxa – Julia Mancuso
* Head skis: Julia Mancuso Arxivat 2014-10-25 a Wayback Machine.
* Julia Mancuso - Lloc web oficial
# Madeleine Berthod

Madeleine Berthod (Château-d’Oex, 1 de febrer de 1931) és una esquiadora suïssa, ja retirada, especialista en esquí alpí, que va competir durant la dècada de 1950.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Hivern. El 1952, als Jocs d'Oslo, va disputar tres proves del programa d'esquí alpí. Fou sisena en el descens i l'eslàlom, mentre en l'eslàlom gegant fou desqualificada. Quatre anys més tard, als Jocs de Cortina d'Ampezzo, tornà a disputar tres proves del programa d'esquí alpí. Guanyà la medalla d'or en la prova del descens, mentre en l'eslàlom gegant fou quarta i en l'eslàlom dissetena. La tercera, i darrera participació en uns Jocs, fou el 1960, a Squaw Valley, i poc després es retirà de la competició.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat del Món d'esquí alpí, dues de plata el 1954 i dues d'or el 1956. També va ser sis vegades campiona de Suïssa.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Madeleine Chamot-Berthod». [Consulta: 10 març 2022].
* ↑ «BERTHOD Madeleine - Athlete Information». [Consulta: 10 març 2022].
# Vreni Schneider

Vreni Schneider, nascuda amb el nom de Verena Schneider (Elm, Suïssa, 26 de novembre de 1964), és una esquiadora alpina suïssa, ja retirada, que va destacar entre les dècades del 1980 i el 1990.
Considerada una de les millors esquiadores alpines de tots els temps, és la segona esquiadora en nombre de victòries (55) en la Copa del Món d'esquí alpí, darrere de l'austríaca Annemarie Moser-Pröll. Al llarg de la seva carrera ha encapçalat tres vegades la classificació general de la Copa del Món en més d'onze disciplines. Així mateix, la temporada de la Copa del Món 1988-89 va establir un rècord, encara avui dia no batut, de 14 victòries parcials.
Va participar en els Jocs Olímpics d'hivern del 1988, disputats a Calgary (Canadà), on va guanyar la medalla d'or en les proves d'eslàlom i eslàlom gegant. En els Jocs Olímpics d'hivern del 1992, a Albertville (França), no va tenir tanta sort i va acabar setena en la prova d'eslàlom i no va completar la prova de l'eslàlom gegant. En els Jocs Olímpics d'hivern del 1994, disputats a Lillehammer (Noruega), va guanyar tres medalles: una d'or en la prova d'eslàlom, una medalla de plata en la prova de combinada alpina i una medalla de bronze en l'eslàlom gegant, a més d'acabar trenta-tresena en la prova de descens.
Al llarg de la seva carrera en el Campionat del Món d'esquí alpí ha guanyat 6 medalles, i destaquen les medalles d'or en les proves d'eslàlom gegant (1987 i 1989) i eslàlom (1991).

## Victòries a la Copa del Món

| Temporades TemporadaDisciplina 1986Eslàlom gegant 1987Eslàlom gegant 1989General Eslàlom gegant Eslàlom 1990Eslàlom 1991Eslàlom gegant 1992Eslàlom 1993Eslàlom 1994General Eslàlom 1995General Eslàlom gegant Eslàlom | Proves individuals Eslàlom Data Seu 17/12/86 Courmayeur 14/02/87 Saint-Gervais 24/01/88 Bad Gastein 16/12/88 Altenmarkt 20/12/88 Courmayeur 03/01/89 Maribor 08/01/89 Mellau 15/01/89 Grindelwald 03/03/89 Furano 10/03/89 Shigakogen 25/11/89 Park City 06/01/90 Piancavallo 09/01/90 Hinterstoder 21/01/90 Maribor 18/03/90 Åre 11/03/91 Lake Louise 30/11/91 Lech am Arlberg 18/01/92 Maribor 29/02/92 Narvik 06/01/93 Maribor 17/01/93 Cortina d'Ampezzo 19/03/93 Vemdalen 28/03/93 Åre 28/11/93 Santa Caterina 19/12/93 St. Anton 09/01/94 Altenmarkt 23/01/94 Maribor 05/02/94 Sierra Nevada 10/03/94 Mammoth Mountain 20/03/94 Vail 17/11/94 Park City 18/12/94 Sestriere 26/02/95 Maribor 19/03/95 Bormio Eslàlom gegant Data Seu 17/12/84 Santa Caterina 17/03/85 Waterville Valley 06/01/86 Maribor 19/01/86 Oberstaufen 20/03/86 Waterville Valley 06/12/86 Waterville Valley 05/01/87 Saalbach-Hinterglemm 13/02/87 Megève 22/03/87 Sarajevo 05/01/88 Tignes 28/11/88 Les Menuires 18/12/88 Valzoldana 06/01/89 Schwarzenberg 07/01/89 Schwarzenberg 21/01/89 Tignes 08/03/89 Shigakogen 11/01/91 Kranjska Gora 17/03/91 Vail 08/12/91 Santa Caterina 05/01/92 Oberstaufen Combinada Data Seu 16/12/88 Altenmarkt |
# Franz Gabl

Franz Gabl (Sankt Anton am Arlberg, 29 de desembre de 1921 - Bellingham, 23 de gener de 2014) fou un esquiador alpí austríac que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
Gabl s'inicià en el món de l'esquí en el salt amb esquís de ben jove, arribant a guanyar el campionat nacional juvenil de 1936. Una vegada superada la Segona Guerra Mundial, en què fou ferit diverses vegades i passà un temps de captiveri en camps de presoners soviètics, es concentrà en l'esquí alpí. Ben aviat va destacar i el 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de St. Moritz, on guanyà la medalla de plata en el descens, darrere d'Henri Oreiller. Posteriors lesions l'obligaren a retirar-se de l'esquí després del campionat del món de 1950 que es disputà a Aspen, Colorado. Gabl es va quedar a viure als Estats Units i el Canadà, on exercí d'entrenador de l'equip olímpic canadenc de 1952 i 1956.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Franz Gabl». [Consulta: 9 març 2022].
* ↑ Österreichische Skistars von A-Z : emotion made in Austria. Hall in Tirol: Ablinger Garber, 2008, p. 86. ISBN 978-3-9502285-7-1.
* ↑ «GABL Franz - Athlete Information». [Consulta: 9 març 2022].
# Walter Prager

Walter Prager (Davos, 2 d'abril de 1910 - 28 de maig de 1984) va ser un esquiador alpí i entrenador suís. Com a esquiador va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
S'inicià com a guia de muntanya. El 1931 es proclamà el primer campió del món de descens de la història, en guanyar el Campionat del Món d'esquí alpí a Mürren. El 1933, a Innsbruck, repetí la victòria. Va guanyar l'Arlberg-Kandahar de 1930 i 1933. Posteriorment, entre 1936 i 1957 va exercir d'entrenador d'esquí als Estats Units, formant nombrosos esquiadors, una dotzena dels quals van arribar a disputar els Jocs Olímpics d'Hivern. També va dissenyar i supervisar diverses àrees d'esquí als Estats Units. El 1977 fou inclòs al U.S. National Ski Hall of Fame.

## Referències

* ↑ «PRAGER Walter - Athlete Information». [Consulta: 15 desembre 2020].
* ↑ «Walter Prager» (en anglès americà). U.S. National Ski Hall of Fame. [Consulta: 15 desembre 2020].
# Henri Oreiller

Henri Oreiller (francès: Henri Jean Oreiller) (12è districte de París, 5 de desembre de 1925 - 14è districte de París, 7 d'octubre de 1962) fou un esquiador alpí i pilot d'automobilisme i motociclisme francès.

## Biografia

Va néixer el 5 de desembre de 1925 a la ciutat de París, fill de l'immigrant italià Léon Oreiller i la saboiana Marguerite Favre.
Va morir d'un accident automobilístic el 7 d'octubre de 1962 a l'autòdrom de Linas-Montlhéry.

## Carrera esportiva

Especialista de l'esquí alpí, participà en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1948 disputats a Sankt Moritz (Suïssa), on aconseguí la medalla d'or en les proves de descens i combinada, així com la medalla de bronze en la prova d'eslàlom. Les medalles aconseguides en aquests Jocs són vàlides per al Campionat del Món d'esquí alpí.
L'any 1952 participà en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1952 celebrats a Oslo (Noruega), però el seu fracàs en les proves alpines comportà l'abandó de la pràctica de l'esquí. Interessat en la velocitat passà a disputar carreres de cotxes, patint un accident mortal l'any 1962.

## Referències

* ↑ «Henri Oreiller | French skier and race-car driver | Britannica» (en anglès). [Consulta: 4 juny 2022].
* 1 2 3 «Olympedia – Henri Oreiller». [Consulta: 4 juny 2022].
* ↑ All Results of Henri Oreiller a Racing Sports Cars