OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carrantuohill

Carrantuohill o Carrantuohil (nom anglès; en gaèlic irlandès: Corrán Tuathail) és la muntanya més alta d'Irlanda (1.039 metres), i se situa al comtat de Kerry, a la República d'Irlanda, al centre de la cadena dels Macgillicuddy's Reeks, de la qual forma part. Al costat del Carrantuohill, hi ha altres dues muntanyes que superen els 1.000 metres, altitud considerable al territori irlandès, el Caher i el Beenkeragh, de 1.001 m 1.010 m d'altitud, respectivament. Només dues muntanyes més d'aquestes superen els mil metres a la resta d'Irlanda, i són el Brandon a la península de Dingle i el Galtee Mor al comtat de Tipperary.
L'escalada a la muntanya més alta d'Irlanda és una activitat bastant freqüent entre turistes i apassionats: la zona preferida és la part meridional de l'Hags Glen, per l'escarpada escalinata pedregosa anomenada Devil s Ladder ('escalinata del diable'). Del Carrantuohill també parteix el camí (practicable a cavall) que recorre els altres dos cims que superen els mil metres. En el cim se situa una gran creu de metall, d'uns 5 metres.
La muntanya té diversos noms: l'oficial és Carrantuohill, però també es reconeixen i accepten els noms Carrauntoohil i Carrauntuohill, a més, és clar, del nom gaèlic original Corrán Tuathail, del qual deriven els noms anglesos.

## Referències

* ↑ . Mountain Views, 3 de novembre de 2006.

## Enllaços externs

* mountainviews.ie (anglès)
# Sisi i Jo

Sisi i Jo (títol original en alemany, Sisi & Ich) és una pel·lícula històrica de comèdia negra del 2023 dirigida per Frauke Finsterwalder, que va coescriure el guió amb Christian Kracht. És protagonitzada per Susanne Wolff com a Elisabet de Baviera i Sandra Hüller com la comtessa Irma Sztáray. Explica una història de ficció de l'emperadriu Elisabet d'Àustria des del punt de vista de la seva dama de companyia, Irma Sztáray. La pel·lícula és una coproducció internacional entre Alemanya, Suïssa i Àustria. Sisi i Jo es va estrenar per primer cop a la secció Panorama del Festival de Cinema de Berlín el 19 de febrer de 2023. Es va estrenar als cinemes a Àustria, Alemanya i Suïssa el 30 de març de 2023. S'ha doblat i subtitulat al català.
Amb aquesta pel·lícula, Finsterwalder va guanyar el Bayerischer Filmpreis de 2023 al millor director. També va rebre quatre nominacions al Deutscher Filmpreis de 2023, inclosa la millor actriu per a Sandra Hüller, i va guanyar el premi al millor disseny de vestuari. El film també va rebre el Premi del Cinema Austríac al millor disseny de vestuari el 2024.

## Referències

* ↑ «Sisi & I». DCM Stories. Arxivat de l'original el 18 August 2022. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ Berger, Laura. «Berlinale 2023 Women Directors: Meet Frauke Finsterwalder – "Sisi & I"». Women and Hollywood, 17-02-2023. Arxivat de l'original el 25 February 2023. [Consulta: 6 març 2023].
* ↑ Roxborough, Scott. «Berlin Completes Panorama Lineup With New Films With George MacKay, Sandra Huller and Joan Baez». The Hollywood Reporter, 18-02-2023. Arxivat de l'original el 22 January 2023. [Consulta: 21 gener 2023].
* ↑ «Sisi i Jo». Goita què fan, ara!. [Consulta: 8 novembre 2024].
* ↑ «Wir gratulieren den Preisträger:innen des Bayerischen Filmpreises 2023!» (en alemany). Deutsche Filmakademie, 19-06-2023. Arxivat de l'original el 6 July 2023. [Consulta: 6 juliol 2023].
* ↑ Roxborough, Scott. «'The Teachers' Lounge' Takes Top Prize at 2023 German Film Awards, Beating Oscar Winner 'All Quiet on the Western Front'». The Hollywood Reporter, 12-05-2023. Arxivat de l'original el 1 June 2023. [Consulta: 6 juliol 2023].
* ↑ «Österreichischer Filmpreis | Preisträger:innen 2024» (en alemany). Akademie des Österreichischen Films. [Consulta: 2 juliol 2024].
# Velmariri Bambari

Velmariri Bambari (1980) és una activista indonèsia que treballa pels drets de les víctimes de violència sexual, que té una discapacitat física per la qual ha d'anar amb crosses.
Mestressa de casa, el 2014 va decidir formar-se durant tres anys a l'Institut Mosintuwu en protecció de nens i empoderament de les dones. Des del 2018 ha alçat la veu per denunciar la situació de les víctimes de violència sexual en una zona remota d'Indonèsia. Acompanya a les dependències policials a les víctimes de violència sexual. En aquesta zona, al Sulawesi central, multen tant als agressors com a les dones supervivents d'abús sexual, segons marca el dret consuetudinari. Ha reclamat insistentment ignorar aquestes normes per dur a la presó els agressors i que es tingui en compte el dret positiu i no el consuetudinari. També treballa perquè les dones víctimes puguin tenir independència econòmica. El juliol del 2022 havia ajudat a nou dones en aquesta situació. El 2022 fou reconeguda com una de les 100 dones més inspiradores per la BBC.

## Referències

* 1 2 3 «BBC 100 Women 2022: Who is on the list this year? - BBC News» (en anglès britànic). [Consulta: 14 gener 2023].
* 1 2 «Ibu bertongkat di Sulawesi mendobrak hukum adat demi memenjarakan pelaku kejahatan seksual» (en indonesi), 19-07-2022. [Consulta: 14 gener 2023].
* ↑ Media, Kompas Cyber. «Kisah Velmariri Bambari, di Tengah Keterbatasan, Perjuangkan Nasib Korban Kekerasan Seksual di Lembah Bada Poso Halaman all» (en indonesi), 25-07-2022. [Consulta: 14 gener 2023].
* ↑ Nguyen, Harvey. «The Struggle of Velmariri Bambari, Central Sulawesi Woman Imprisoning Perpetrators of Sexual Violence» (en anglès americà), 22-07-2022. Arxivat de l'original el 2023-01-14. [Consulta: 14 gener 2023].
* 1 2 «Velmariri Bambari, Ibu Rumah Tangga yang Cari Keadilan untuk Korban Kekerasan Seksual» (en indonesi), 26-07-2022. [Consulta: 14 gener 2023].
# Green Day: Rock Band

Green Day: Rock Band és un videojoc musical que es va estrenar el 8 de juny de 2010. Ha estat desenvolupat per Harmonix Music Systems, publicat per MTV Games i distribuït per Electronic Arts. És el cinquè major llançament en la sèrie de jocs Rock Band i, com en els altres jocs de la sèrie, permet als jugadors simular que estar tocant rock usant controls en forma d'instruments musicals.
La banda sonora del joc es conforma amb les cançons del grup popular de punk rock Green Day. Green Day: Rock Band ofereix una representació virtual dels tres membres de la banda interpretant les cançons en nous llocs dissenyats per al joc. El joc incorporarà les cançons existents que ja han estat publicades per a Rock Band com contingut descarregable, i li permetrà als jugadors traslladar tota la seua llista de cançons dels altres Rock Band, excepte a The Beatles: Rock Band.

## Jugabilitat

Green Day: Rock Band permet als jugadors interpretar rock proporcionant fins a quatre jugadors amb la capacitat de jugar amb tres controls diferents representant instruments musicals (un control de guitarra per a la guitarra principal i el baix, un bateria per al bateria i un micròfon per al cantant). Els jugadors simulen tocar rock amb els seus controls pressionant les notes que ixen en la pantalla. Per a la guitarra i el baix, açò s'assoleix pressionant els botons de colors, que reemplacen als trasts d'una guitarra o d'un baix veritables, i movent la barra que reemplaça a les cordes de l'instrument; per a la bateria, cal colpejar el tambor del mateix color del de la pantalla, o trepitjant el pedal per a simular les notes del bombo de la bateria. Quan s'està cantant, el jugador ha de cantar en relació a la veu original. Un indicador en la pantalla mostra la precisió del cantant en relació a la veu original. El joc suportara harmonies com es va fer en The Beatles: Rock Band, permetent a diversos cantants per a la part vocal.

## Referències

* ↑ "HMXHenry". «Green Day: Rock Band - Release date, pricing, export and preorder info!». Rock Band Forums, 11-03-2010. Arxivat de l'original el 2010-03-14. [Consulta: 11 març 2010].
* ↑ Siegel, Lucas. «New GREEN DAY: ROCK BAND Details, ROCK BAND 3 Hints, More». Newsarama, 20-01-2010. [Consulta: 20 gener 2010].

## Enllaços externs

* Green Day: Rock Band - Lloc web oficial
# Cadillac Records

Cadillac Records és una pel·lícula de Darnell Martin estrenada el 2008 i doblada al català. La pel·lícula explora l'era musical des dels primers anys 1940 fins als últims anys 1960, fent la crònica de la vida de l'influent Leonard Chess, executiu d'una companyia discogràfica amb seu a Chicago, Chess Records i els músics que hi gravaven. La protagonitzen Adrien Brody com Chess, Cedric the Entertainer com Willie Dixon, Mos Def com Chuck Berry, Columbus Short com Little Walter, Jeffrey Wright com Muddy Waters, Eamonn Walker com Howlin' Wolf, i Beyoncé Knowles com Etta James.

## Argument

Leonard Chess va ser el cofundador en els anys 1950 de la companyia discogràfica Chess Records a Chicago, Illinois. Va portar la llegendària empresa amb el seu germà, Phil, durant els anys 1950 i 1960. La marca va començar a vendre discos al darrere del cadillac de Chess i va llançar les carreres de personalitats musicals llegendàries com a cantants de blues i intèrprets d'harmònica i guitarra com Little Walter i Muddy Waters, Howlin' Wolf, i la llegenda del soul Etta James i els cantautors Chuck Berry i Willie Dixon.

## Repartiment

| Intèrpret | Personatge | Veu en català |
| Adrien Brody | Leonard Chess | Roger Pera |
| Columbus Short | Little Walter | Àlex Meseguer |
| Emmanuelle Chriqui | Revetta Chess | Marta Ullod |
| Cedric the Entertainer | Willie Dixon | Pep Torrents |
| Tammy Blanchard | Isabelle Allen | Glòria Gonzàlez |
| Beyoncé Knowles | Etta James | Gemma Ibáñez |
| Mos Def | Chuck Berry | Antoni Forteza |
| Jeffrey Wright | Muddy Waters | Carles di Blasi |
| Jay O. Sanders | Mr. Feder | desconeguda |
| Eric Bogosian | Alan Freed | Joaquim Casado |
| Eamonn Walker | Howlin' Wolf | Enric Serra Frediani |
| Shiloh Fernandez | Phil Chess | desconeguda |
| Gabrielle Union | Geneva Wade | Esther Solans |
| Kevin Jackson | Home de negre | Jaume Mallofré |
| Kevin Mambo | Jimmy Rogers | Roger Isasi-Isasmendi |

## Guardons
### Nominacions

* 2009. Globus d'Or a la millor cançó original per Beyoncé Knowles, Amanda Ghost, Scott McFarnon, Ian Dench, James Dring i Jody Street per la cançó "Once in a Lifetime"
* 2010. Grammy al millor àlbum de banda sonora per pel·lícula, televisió o altre mitjà visual
* 2010. Grammy a la millor cançó escrita per pel·lícula, televisió o altre mitjà visual per Beyoncé Knowles, Amanda Ghost, Scott McFarnon, Ian Dench, James Dring i Jody Street per la cançó "Once in a Lifetime"

## Referències

* ↑ «Cadillac Records». Ésadir.cat. [Consulta: 1r juliol 2022].
* ↑ Rodriguez, Jayson. «Beyoncé To Portray Legendary Blues Singer Etta James In 'Cadillac Records'». MTV News, 20-02-2008. Arxivat de l'original el 2010-04-02. [Consulta: 6 octubre 2012].
* ↑ Hollywood reporter. «Beyoncé Producing, Starring in 'Cadillac Records'». Entertainment Weekly, 20-02-2008. Arxivat de l'original el 2012-10-05. [Consulta: 6 octubre 2012].
* ↑ Tilly, Chris. «Beyoncé Signs to Cadillac Records». IGN, 20-02-2008.
* ↑ Simmons, Leslie. «Matt Dillon playing Chess in music movie», 15-10-2007.
* ↑ «Cadillac Records». ElDoblatge.com. [Consulta: 1r juliol 2022].

## Vegeu també

* Rhythm and blues
* Dreamgirls
# Rerelínia

El rerelínia, en anglès linebacker (LB), és un tipus de jugador defensiu de futbol americà.
Els rerelínia formen part de l'equip defensiu, però no pertanyen ni a la secundària ni a la línia defensiva, encara que quan es parla d'un esquema defensiu, per exemple 4-3, la línia defensiva és el 4, i ells són el 3 (això es diu així per què parla del número de jugadors per línia). Els linebacker, per tant juguen a la part intermèdia de la defensa, a partir d'entre 3 i 5 iardes per darrere de la línia de scrimmage, a la zona que els estatunidencs anomenen middle ground, que es podria traduir com terreny mitjà.
Tenen diverses funcions que depenen de factors com la formació en que juga la defensa, la jugada de l'equip atacant, les primeres reaccions de la línia defensiva, etc... Han de placar els corredors que passin la primera línia, o com a mínim obligar-los a córrer per on saben que la secundària els podrà placar: han de procurar cobrir les línies de passada i els receptors; si cal han d'avançar per recolzar la línia defensiva o recular per ajudar la secundària, etc...
Acostumen a ser jugadors alts i forts, i molt ràpids i explosius per poder cobrir tota la feina que han de fer. També han de ser intel·ligents i veure les jugades de l'ofensiva per avançar-se tot el possible.
Hi han dos tipus principals de rerelínies:
* el rerelínia del mig o interior (MLB o ILB, pel nom en anglès), acostumen a ser els autèntics líders de l'equip defensiu. Molt sovint és l'encarregat de ordenar als companys la jugada a fer, d'acord amb l'entrenador, i per això de vegades l'anomenen el rerequart defensiu. Acostumen a buscar el sac i el placatge al corredor, i habitualment lideren les estadístiques dels seus equips en aquests aspectes. Si l'esquema defensiu és 3-4 juguen dos anomenant-se ILB; si és 4-3 juga només un, el MLB;
* els rerelínies exteriors (OLB, offside linebackers), que acostumen a ser dos i segons la seva posició són anomenats Strongside Linebacker (SLB) o Weakside Linebacker (WLB). Els primers són els que defensen el costat fort, habitualment el dret de l'atac, que és per on van la majoria de corregudes i, per tant, són jugadors ràpids però potents; i els WLB es dediquen més a defensar les passades, així que són molt ràpids i hàbils.

## Referències

* ↑ «linebacker [en]». termcat. Departament de Cultura - Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 juliol 2024].
* ↑ «Linebacker» (en anglès). Merriam-Webster. Encyclopædia Britannica, 2024. [Consulta: 3 agost 2024].
* 1 2 3 4 5 «Terms Glossary» (en anglès). NFL Football Operations. National Football League. [Consulta: 2 agost 2024].
* 1 2 3 4 «Linebacker o Apoyadores» (en castellà). Theplaybook.jimdo.com. [Consulta: 29 juliol 2024].
* 1 2 3 Miquel. «Posiciones – El Linebacker» (en castellà). 11InchBall, 21-02-2019. [Consulta: 29 juliol 2024].
* 1 2 3 4 5 Ibeas García, Rubén. «El trabajo de los linebackers como eje de las defensas» (en castellà). As. Grupo Prisa, 14-04-2015. [Consulta: 29 juliol 2024].
# Associació d’Amics de la Biblioteca Museu Víctor Balaguer

L’Associació d’Amics de la Biblioteca Museu Víctor Balaguer és una entitat cívica i cultural que es va crear amb l’objectiu de donar suport i potenciar la Biblioteca Museu Víctor Balaguer, de Vilanova i la Geltrú (Garraf).
Els objectius de l’Associació d’Amics se centren en la difusió del patrimoni cultural dipositat a la Biblioteca Museu, en la col·laboració en l’organització d’activitats al voltant de les seves col·leccions i exposicions, i en les relacions amb altres institucions similars, com el Museu Nacional d'Art de Catalunya (Barcelona) i el Museu Romàntic Can Papiol (Vilanova i la Geltrú).
L'Associació edita des de l'any 2008 el Butlletí de la Biblioteca Museu Balaguer. L'any 2024, coincidint amb la celebració de l'Any Víctor Balaguer, el butlletí s'ha dedicat íntegrament a la figura de Balaguer.

## Referències

* ↑ «Amics». [Consulta: 27 gener 2025].
* ↑ Geltrú, Ajuntament de Vilanova i la. «Amics de la Biblioteca Museu Víctor Balaguer». [Consulta: 27 gener 2025].
* ↑ «Actes diversos - El museu més gran de Catalunya». [Consulta: 27 gener 2025].
* ↑ «Visita teatralitzada: "Una selfie amb Víctor Balaguer"». [Consulta: 27 gener 2025].
* ↑ «https://discovery.upc.edu/discovery/fulldisplay?docid=alma991000668129706711&context=L&vid=34CSUC_UPC:VU1&lang=ca» (en anglès). [Consulta: 27 gener 2025].
* ↑ «Inici». [Consulta: 27 gener 2025].
* ↑ «Presentació del Butlletí de la Biblioteca Museu 2024». [Consulta: 27 gener 2025].
# Sexe intercrural

El sexe/coit intercrural (del llatí inter, 'entre', i crura, 'cames'), també conegut com a sexe/coit interfemoral o, col·loquialment, rus, és una activitat sexual de tipus no penetratiu, en què un home posa el seu penis entre les cames d'un altre home (o d'una dona, tot i que aquesta activitat entre heterosexuals és menys comuna), i amb el moviment pelvià produeix fricció fins a arribar a l'orgasme.
Era un tipus de pràctica sexual homosexual pederasta comuna de l'antiga Grècia ja que el sexe penetratiu es considerava un acte humiliant per al membre passiu de la parella. En l'actualitat no és una pràctica tan habitual. El biògraf d'Oscar Wilde diu que l'escriptor preferia aquesta pràctica en comptes del sexe anal o el sexe oral.
Històricament, ha tingut importància en societats que donaven gran importància a la virginitat.

## Referències

* ↑ «interfemoral intercourse - Dictionary of sexual terms». [Consulta: 29 juny 2019].
* ↑ «coit intercrural - Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 11 febrer 2023].
* ↑ «intercrural Archives» (en anglès australià). [Consulta: 6 juliol 2019].
* ↑ «What is Intercrural Sex?». [Consulta: 6 juliol 2019].
# Verdeta d'ull blanc

La verdeta d'ull blanc (Callophrys rubi) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels licènids (Lycaenidae) present als Països Catalans.

## Distribució

Es distribueix pel Marroc, Tunísia, tot Europa excepte Islàndia i Creta, Sibèria i Amur.

## Descripció
### Imago

Envergadura alar d'entre 24 i 30 mm. Destaca la seva coloració verda del revers (amb una petita franja discontínua blanca a les ales posteriors), aspecte que a la península Ibèrica només comparteix amb Callophrys avis i lleugerament amb Tomares ballus, sol que aquesta darrera espècie també presenta tonalitats taronjoses i les verdes estan localitzades a les ales posteriors; en canvi és molt similar amb la primera: per diferenciar-les amb certesa s'ha d'observar la pilositat del front (espai entre els dos ulls), roig en C. avis. Anvers uniforme de color marró fosc. Dimorfisme sexual gairebé inexistent.

### Larva

Eruga polimòrfica, d'aspecte rabassut i recoberta d'una fina pilositat, mostrant l'aspecte típic d'una eruga de licènid.

## Hàbitat

La seva distribució per diferents regions climàtiques és una mostra de la poca exigència que té l'espècie en aquest àmbit; per tant, pot arribar a ser molt variat. L'eruga s'alimenta d'una àmplia varietat de vegetals: Cytisus, Genista, Chamaespartium, Chamaecytisus, Ulex, Anthyllis, Dorycnium, Onobrychis, Helianthemum, Rubus, Cornus, Arbutus, Vaccinium, Rhamnus, Frangula, Hippophae rhamnoides...

## Període de vol i hibernació

Una generació a l'any. Els imagos es poden observar entre març i juny, depenent del clima de la regió. S'han registrat alguna vegada individus nous al juliol. Hibernació com a pupa en llocs protegits, com sota les pedres, sota les molses, etc.

## Espècies ibèriques similars

* Verdeta d'ull ros (Callophrys avis)
* Coure verdet (Tomares ballus)

## Bibliografia

* ↑ «Callophrys rubi» (en castellà). Catalogue of Life. Arxivat de l'original el 2014-02-03. [Consulta: 26 gener 2014].
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes» (en català). Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 26 gener 2014].
* ↑ «Noms de papallones | TERMCAT». [Consulta: 4 desembre 2024].
* 1 2 3 4 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.
* ↑ «Callophrys rubi» (en castellà). Asturnatura. González Fernández, J.. [Consulta: 26 gener 2014].

## Enllaços externs

* El medi natural del Bages Arxivat 2014-02-03 a Wayback Machine. (català)
* Insectarium Virtual (castellà)
* Waste magazine (castellà)
* Moths and butterflies of Europe and North Africa (anglès)
# Testimoni (atletisme)

El testimoni és un tub llis, cilíndric i lleuger utilitzat en les curses de relleus. És l'objecte que, després de recórrer la distància estipulada, els rellevistes donen al següent corredor. Estan fets de fusta, metall o un altre material rígid, d'una sola peça. La seva llargada es mou entre els 28 i els 30 cm, i fan entre 12 i 13 cm de circumferència. Han de tenir un pes superior als 50 g. Se'ls sol pintar de colors vius perquè es vegin fàcilment durant la carrera. Les proves en què es fa servir el testimoni són 4x100m i 4x400m (les úniques que es fan en equip).

## Referències

* ↑ «testimoni - Diccionari d'atletisme | TERMCAT». [Consulta: 29 agost 2021].
# Pinetell de pi negre

El pinetell de pi negre (Lactarius quieticolor)), també conegut com a rovelló i rovelló blanc,és un bolet del grup dels pinetells. Molts cops es recull pensant que es tracta del pinetell ver del qual es pot diferenciar perquè aquest és de mida menor i d'un color més apagat amb tonalitats grisoses.

## Descripció

El barret té un color apagat amb tonalitats ataronjades i grisoses, primer hemisfèric i després aplanat i en forma d'embut, amb les vores encorbades. Les làmines són desiguals de color ataronjat fosc que al trencar-les deixen anar un làtex de color taronja i que lentament passa a vinós abans de tornar-se verd a l'oxidar-se. El peu és curt, buit, fràgil i de color del barret. La carn és massissa, fràgil, color taronja pàl·lid i amb olor i sabor agradables

## Comestibilitat

És un bolet comestible, encara que culinàriament és de menor qualitat respecte a altres rovellons.

## Hàbitat

Es troba sota pins des de finals d'estiu fins a la tardor.

## Referències

* 1 2 Cuello Subirana, Josep. Els noms dels bolets. Bellaterra: Lynx, 2007, p. 493. ISBN 978-84-96553-39-2.
* ↑ Gràcia i Barba, Enric. La Clau dels Bolets. Volum 1. El Papiol: efadòs, 2021, p. 112. ISBN 978-84-19239-32-7.
# Chalukya

«Chalukya» té aquests significats:
* Membres de les diverses dinasties Chalukya
* Chalukya Anteriors o Chalukya de Vatapi o de Badami
* Chalukya de Vemulavada
* Chalukya de Mudigonda
* Chalukya Occidentals o Chalukya de Kalyani
* Chalukya de Gujarat o Solankis
* Chalukya de Lata
* Chalukya Orientals o Chalukya de Vengi
# Toquí capgroc

El toquí capgroc (Atlapetes flaviceps) és un ocell de la família dels passerèl·lids (Passerellidae). És una espècie endèmica i amenaçada.

## Descripció

Té el cap d'oliva groc a fosc. La gola, la barbeta, la ratlla malar, la brida, l'anell ocular i el pegat de l'orella són de color groc brillant en qualsevol cas. La resta del plomatge és groc amb les parts superiors, ala i cua d'oliva fosca. La variació en el color del cap no està ben explicada, però és probable que els individus amb cap d'oliva siguin femelles i/o ocells immadurs.

## Distribució i ecologia

Aquest ocell es va trobar a la vall de La Plata Vieja al departament de Huila l'any 1967, però els únics registres recents són de la conca superior del riu Coello al departament de Tolima (el riu Toché és un dels principals afluents del riu Coello). És a dir, es troba entre els 1.000 i els 2.500 metres d'altitud als municipis de Cajamarca, Ibagué i Roncesvalles i potser de Rovira, al tram superior de les valls dels rius Anaime, Cocora, Combeima i Toché.
Es força comú localment en hàbitats d'una espessa vegetació secundària i bosc degradat, vorejant el bosc en galeria i les plantacions d'arracacia (Arracacia xanthorriza) i granadilla (Passiflora ligularis). S'ha observat que el toquí capgroc participa en grups d'alimentació d'espècies mixtes juntament amb la tàngara de matollar comuna (Chlorospingus ophthalmicus), el tranet gorjablanc (Mecocerculus leucophrys), la bosquerola frontgroga (Myioborus ornatus) i la tàngara blau-i-negra (Tangara vassorii), tàngara de caputxa blava (Sporathraupis cyanocephala) i la tàngara de ventre cremós Pipraeidea melanonota). Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat; la majoria de zones de les valls interandines de Colòmbia ja s'han convertit en terres agrícoles. Es creu que la població total és d'almenys 250, però no més de 1.000 ocells adults.

## Referències

* ↑ «Toquí capgroc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/02/2023(català)
* ↑ Losada-Prado, Sergio; Gonzalez-Prieto, Ana María; Carvajal-Lozano, Angélica María; Molina-Martínez, Yair Guillermo «Especies endémicas y amenazadas registradas en la cuenca del rio Coello (Tolima) durante estudios rápidos en 2003: Endemic and threatened species recorded in the Rio Coello watershed (Tolima) during rapid surveys in 2003» (en castellà). Ornitología Colombiana, 3, 2005, pàg. 76–80. ISSN: 1794-0915.
* ↑ SACC (South American Classification Committee) [2006]
* ↑ Losada-Prado et al. (2005)
* ↑ Losada-Prado et al. (2005), BLI (2008)