OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'hivern de 1952 - 5.000 metres masculins

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1952 celebrats a la ciutat d'Oslo (Noruega) es disputà una prova de patinatge de velocitat sobre gel sobre una distància de 5.000 metres. La competició se celebrà el dia 17 de febrer de 1952 a l'Estadi Olímpic d'Oslo.

## Comitès participants

Participaren 35 patinadors de velocitat de 13 comitès nacionals diferents.
| Alemanya (1) Austràlia (1) Àustria (3) Bèlgica (1) Canadà (2) Estats Units (4) Finlàndia (4) | Hongria (2)  Japó (2) Noruega (4) Països Baixos (4) Regne Unit (3) Suècia (4) |

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Hjalmar Andersen | Kees Broekman | Sverre Haugli |

## Rècords

Rècords establerts anteriorment als Jocs Olímpics d'hivern de 1952.
| Rècord del món | 8:07.3 | Hjalmar Andersen | Trondheim (NOR) | 13 de gener de 1951 |
| Rècord del món | 8:03.7 | Nicolai Mamonov | Medeo (URSS) | 23 de gener de 1952 |
| Rècord olímpic | 8:19.6 | Ivar Ballangrud | Garmisch-Partenkirchen (ALE) | 12 de febrer de 1936 |
Hjalmar Andersen va establir un nou rècord olímpic amb un temps de 8:10.6 minuts.

## Resultats

Nicolai Mamonov, que tenia la millor marca fins al moment, no competí, ja que la Unió Soviètica no participà en uns Jocs Olímpics d'Hivern fins al 1956.
| Posició | Patinador | Temps |
| 1 | Hjalmar Andersen | 8:10.6 RO |
| 2 | Kees Broekman | 8:21.6 |
| 3 | Sverre Haugli | 8:22.4 |
| 4 | Anton Huiskes | 8:28.5 |
| 5 | Wim van der Voort | 8:30.6 |
| 6 | Carl-Erik Asplund | 8:30.7 |
| 7 | Pentti Lammio | 8:31.9 |
| 8 | Arthur Mannsbarth | 8:36.3 |
| 9 | Wiggo Hanssen | 8:37.2 |
| 10 | Yoshiyasu Gomi | 8:38.6 |
| 11 | Göthe Hedlund | 8:39.2 |
| 12 | Matti Tuomi | 8:40.0 |
| 13 | Kauko Salomaa | 8:40.1 |
| 14 | Sigvard Ericsson | 8:40.8 |
| 15 | Kazuhiko Sugawara | 8:44.4 |
| 16 | Norman Holwell | 8:44.5 |
| 17 | John Hearn | 8:47.0 |
| 18 | John Wickström | 8:47.2 |
| 19 | Egbert van 't Oever | 8:47.6 |
| 20 | Yngvar Karlsen | 8:48.2 |
| 21 | Ferenc Lőrincz | 8:51.2 |
| 22 | Kalevi Laitinen | 8:52.4 |
| 23 | Craig MacKay | 8:52.5 |
| 24 | Pat McNamara | 8:53.4 |
| 25 | Ralf Olin | 8:54.2 |
| 26 | József Merényi | 8:56.6 |
| 27 | Theo Meding | 8:57.4 |
| 28 | Colin Hickey | 8:57.6 |
| 29 | Ken Henry | 8:59.9 |
| 30 | Franz Offenberger | 9:03.0 |
| 31 | Bill Jones | 9:03.7 |
| 32 | Konrad Pecher | 9:04.9 |
| 33 | Chuck Burke | 9:06.4 |
| 34 | Al Broadhurst | 9:09.2 |
| 35 | Pierre Huylebroeck | 9:34.4 |
    RO: rècord olímpic

## Referències

* 1 2 «Olympedia – 5,000 metres, Men». [Consulta: 25 desembre 2024].
* ↑ El rècord va ser esatablert sobre gel natural.
* ↑ El rècord va ser esatablert en altura (més de 1.000 metres sobre el nivell del mar) i sobre gel natural, i no va ser reconegut com a tal fins a l'any 1955.
# Katuwira

Katuwira o Katuwira: donde nacen y mueren los sueños és una pel·lícula hispano-mexicana de fantasia filmada el 1996, protagonitzada per Gabriela Roel, Bruno Bichir i Damián Alcázar. Va ser escrita i dirigida per Íñigo Vallejo-Nájera.

## Història

Sofía (Gabriela Roel) és una dissenyadora gràfica que rep la visita d'un estrany vestit de groc (Bruno Bichir), que li sol·licita ajuda per a trobar els colors d'una flor. L'estrany desapareix i després Sofía sofreix un accident automobilístic. En tornar a la feina s'adona que és l'única que recorda l'Estrany de Groc. Després de recuperar-se, Sofía rep un telegrama que li indica que ha d'anar a buscar-lo en un poble de l'altiplà de Potosí.
Durant la cerca es troba el científic Caronte (Damián Alcázar), que ha instal·lat un laboratori improvisat amb la finalitat de construir una màquina que el traslladi a una realitat alternativa anomenada Katuwira. Aquí es troba una flor mística que ha perdut els seus colors i concedeix el seu poder a qui aconsegueixi conèixer-los. Sofia també coneix Solita (Socorro Avelar), una bruixota remeiera que serà la seva guia durant el viatge espiritual de la protagonista. L'Estrany de Groc, el nom del qual és Nicolás, es troba a Katuwira, però es revela que pateix d'acromatòpsia, per la qual cosa no pot conèixer els colors de la flor. Davant això, Caronte i Sofía hauran de viatjar a Katuwira per a trobar primer Nicolás i la flor.

## Repartiment

* Gabriela Roel... Sofía
* Bruno Bichir ... Nicolás
* Damián Alcázar... Caronte
* Socorro Avelar... Solita
* Mario Iván Martínez ... Geraldo
* José Antonio Barón ... El Doctor
* Lulú Navarro ... Doña María
* Benny Corral ... Gringo

## Recepció

Fou projectada en la secció Made in Spanish '96 del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1996. En la XL edició dels Premis Ariel va guanyar el premi al millor maquillatge i als millors efectes especials.

## Referències

* ↑ Téllez Parra, Andrés. «Katuwira: Donde nacen y mueren los sueños» (en castellà). Revista Icónica. [Consulta: 1r febrer 2025].
* ↑ «Katuwira, donde nacen y mueren los sueños» (en castellà). Cine Latinoamericano. [Consulta: 1r febrer 2025].
* ↑ «San Sebastian Film Festival» (en anglès). [Consulta: 1r febrer 2025].
* ↑ Seccions i pel·lícules del Festival de Sant Sebastià 1996
* ↑ «40 Premios Ariel (1998) - Películas de 1997» (en castellà). FilmAffinity. [Consulta: 1r febrer 2025].
# Torsimany

Un torsimany (en català antic també trujamà) o dragoman era un terme per designar els traductors que servien d'intermediari entre persones de llengües diferents. Totes dues paraules provenen del terme àrab ترجمان, turjumān, ‘intèrpret’, ‘traductor’.
Era una persona capaç de transmetre les idees d'una llengua de manera oral a una altra sense traduir literalment. Amb la difusió del cristianisme, una religió basada en el text, l'exigència de divulgar l'evangeli per a donar-lo a conèixer a altres pobles donà importància a aquest ofici, ja que en el món antic els textos s'adaptaven més que no pas es traduïen.
A l'Orient hi havia de diverses menes de dragomans: els que estaven al servei de les potències occidentals, acompanyaven els diplomàtics i els negociants en les seves relacions amb els orientals i residien a l'ambaixada o als consolats; i els que estaven al servei de la diplomàcia otomana a Istanbul i eren anomenats Dragomans de la Porta. Certes famílies monopolitzaven a Istanbul i a les escales del Llevant els llocs de dragoman, constituint veritables dinasties de joves de llengües, de dragomans i de diplomàtics, tal és el cas dels Chabert, Crutta, Dantan, Deval, Fleurat, Fonton, Fornetti, Pisani, Roboly, Salvago, Tarsia, Testa, Timoni o Wiet. Un altre dragoman cèlebre fou Gaspar Graziani i un dels torsimanys catalanoparlants destacats fou Anselm Turmeda.
L'Associació Professional de Traductors i Intèrprets de Catalunya (APTIC) va anomenar Torsimany la seva revista sobre traductologia, filologia i lingüística.
| « | Andreu, amic, torsimany de metalls, d'on ha vingut la força i la vida que retrobem en la teva escultura | » |
| — Raimon, a la cançó Andreu, Amic |||

## Referències

* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «torsimany». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
* ↑ «dragoman». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «dragoman». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
* ↑ «torsimany». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «ترجم». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Francesconi, Armando. «Metalenguajes y metatextos del pensamiento traductológico» (en castellà). Espéculo. Revista de estudios literarios.. Universidad Complutense de Madrid, 2007. Arxivat de l'original el 9 de juliol 2022. [Consulta: 12 març 2022].
* ↑ «Història de l’APTIC: Torsimany i TRIAC Informa». Associació Professional de Traductors i Intèrprets de Catalunya (APTIC), 17-09-2019. [Consulta: 22 març 2022].
* ↑ Cancioneros.com, Andreu, Amic
# Església Luterana de Santa Caterina

L'Església Luterana de Santa Caterina (en letó: Svētās Katrīnas evaņģēliski luteriskā baznīca) també coneguda amb els noms de Biķeri o Biķernieki, és una església luterana a la ciutat de Riga, capital de Letònia, està situada al carrer Biķernieku, 146. És una església parroquial de l'Església Evangèlica Luterana de Letònia.

## Referències

* ↑ Banga, Vita; Levina, Marina. Rīgas dievnami: Arhitektūra un māksla. Riga's Churches: Architecture and Art (en letó). Riga: Zinātne, Apgads Mantojums, 2007. ISBN 978-9984-823-00-3.
# Genètica de poblacions

La genètica de poblacions és l'estudi de la distribució dels al·lels i dels canvis en la seva freqüència. Tant aquella con aquests són causats per la influència de les quatre forces evolutives: la selecció natural, la deriva genètica, la mutació i el flux gènic. La genètica de poblacions també estudia la subdivisió de les poblacions i la distribució d'aquestes en l'espai. De fet, intenta explicar fenòmens com l'adaptació i l'especiació. La genètica de poblacions és un ingredient essencial en la síntesi evolutiva moderna; fou fundada per Sewall Wright, J. B. S. Haldane i R. A. Fisher, que també van establir els fonaments de la disciplina relacionada de la genètica quantitativa.
La variació genètica dins d'una població i entre poblacions d'una espècie apareix a conseqüència de l'existència de diversos al·lels de diferents loci.

## Fonaments matemàtics

Suposem una població de mida infinita i mantenint l'estudi d'un sol locus autosòmic amb dos al·lels de freqüència gènica p i q respectivament. També suposem que no hi ha diferencials reproductius entre els diferents genotips d'aquest locus i l'absència de mutació i de flux gènic entre poblacions Definicions:
* P - Freqüència d'individus homozigots per a l'al·lel de freqüència p
* Q - Freqüència d'individus homozigots per a l'al·lel de freqüència q
* H - Freqüència d'individus heterozigots.
Podem aïllar H a l'última equació H=1-P-Q

## Vegeu també

* Freqüència genotípica

## Enllaços externs

* http://alfred.med.yale.edu/alfred/ Arxivat 2011-01-20 a Wayback Machine..
* http://www.esp.org/books/sturt/history/contents/sturt-history-ch-17.pdf.
# Salt amb esquís als Jocs Olímpics d'hivern de 1976

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1976 celebrats a la ciutat d'Innsbruck (Àustria) es disputaren dues proves de salt amb esquís en categoria masculina.
El salt normal es realitzà el dia 7 de febrer de 1976 sobre un trampolí de 70 metres i el salt llarg es feu el dia 15 de febrer sobre un trampolí de 90 metres al trampolí de Bergisel. Hi participaren un total de 62 saltadors de 15 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| 70 metres | Hans-Georg Aschenbach | Jochen Danneberg | Karl Schnabl |
| 90 metres | Karl Schnabl | Anton Innauer | Henry Glaß |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Àustria | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 1 | RDA | 1 | 1 | 1 | 3 |
| Total | Total | 2 | 2 | 2 | 6 |

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Ski Jumping at the 1976 Winter Olympics». [Consulta: 26 desembre 2024].
# Universal Disk Format

Universal Disk Format (UDF) és un sistema de fitxers amb estandar ISO 9660 propietat de Adaptec que utilitza les gravadores de CD/DVD com un dispositiu d'emmagatzematge lògic. Aquest format permet llegir, escriure o modificar els fitxers continguts en discos CD/DVD reescribibles (RW) de la mateixa manera que es fa en el disc dur, memòries USB o disquets. Utilitza la tecnologia de gravació per paquets (Incremental Packet Writing) suportat per gravadores CD-RW, DVD-RAM/RW, HD-DVD i Blu-Ray.
Al formatar un disc amb UDF es perden al voltant de 120 o 150 MB depenent de la versió. Per exemple un disc CD-RW de 700 MB formatat amb UDF permet utilitzar tan sols de 550 a 570 MB per a emmagatzemar els documents.
En la versió UDF 1.02 el nom dels volums està limitat a 11 caràcters. L'última versió d'UDF és la 2.60.
Generalment per a poder llegir/escriure discos formatats amb UDF en un ordinador és necessari instal·lar un controlador de lectura/escriptura d'UDF. Existeixen nombrosos controladors de fabricants de programari d'enregistrament, els més utilitzats són el Roxio DirectCD i Nero InCD.
Sistemes operatius com Microsoft Windows 2000 poden llegir però no escriure els discos amb format UDF fins a la versió 1.02 o 1.50, mentre que Windows XP fins a la versió 2.01 (per a versions com Windows 95/98/NT cal el controlador). Apple MacOS llegix UDF des de Mac US 9 i Mac US X des de les versió UDF 1.50. Linux suporta lectura UDF des del Kernel 2.4.X en algunes distribucions. El Kernel 2.6.X és compatible amb la versió 2.60 d'UDF, però per a escriptura requereix uns pegats especials.
# Temple de Segesta

El Temple de Segesta és un antic temple grec situat a la ciutat de Segesta, a Sicília. Els acadèmics s'hi refereixen com el Temple de Segesta o, a vegades, simplement com el Temple de les Portes, perquè se'n desconeix a quina deïtat estava dedicat. Les ruïnes se'n troben al costat occidental del jaciment arqueològic, en l'actual Calatafimi Segesta. Són les restes arqueològiques més ben conservades de tota Sicília.

## Història

Els experts estimen que la construcció del Temple de Segesta degué començar en el període clàssic, a l'entorn de l'any 417 abans de la nostra era. Ja n'existia, però, un predecessor en el lloc en l'època arcaica, sobre el 500 ae. El disseny del temple deriva dels grans temples dòrics de les ciutats gregues de la costa siciliana, per això representa l'hel·lenització de la no grega Segesta. En l'època de construcció, la ciutat era aliada d'Atenes. Aquest és el darrer temple dòric de tota Sicília.
El temple sol considerar-se com a inacabat, segurament a causa dels canvis polítics a Segesta. Això pogué ocórrer perquè la ciutat caigués sota domini de Cartago a la fi del 400 abans de la nostra era. D'altra banda, també s'ha suggerit que el temple fou ideat com un mer peristil sense sostre per a alguna mena de culte oriental a l'aire lliure de la població no grega de la ciutat.

## Descripció

El temple és en un turó a l'oest de l'acròpolis de la ciutat, fora muralles. És un temple perípter d'estil dòric. El material de construcció és travertí de l'actual zona d'Alcamo. L'estilòbat té uns 26 m × 61 m i fonaments en el crepidoma de tres nivells. El temple té sis columnes als costats curts i 14 columnes als llargs, la qual cosa fa un total de 36 columnes. L'alçada de les columnes és d'uns 9,33 metres. El fris té tríglifs i mètopes sense decoració.
El suposat caràcter incomplet del temple queda palés per l'absència d'una naos central i pel fet que els pilars del temple no eren estriats, això és, no tenien canalons. L'absència de fusts estriats fa que les columnes semblen excepcionalment pesades. La perístasi (columnata circumdant), així com els arquitraus i els frontons, s'han conservat intactes. Sembla, doncs, que es conserva la major part del que aparentment es va construir del temple.

## Referències

* 1 2 3 4 5 ; MacDonald, William L; Stillwell «SEGESTA Trapani, Sicily» (en anglés). The Princeton Encyclopedia of Classical Sites. Princeton University Press [Princeton, N. J.], 1976 [Consulta: 26 setembre 2024].
* 1 2 3 4 5 Cartwright, Mark. «Segesta» (en anglés). Ancient History Encyclopedia. [Consulta: 26 setembre 2024].
* 1 2 3 William, Smith «Segesta-geo» (en anglés). Dictionary of Greek and Roman Geography. Little, Brown and Company, [Boston], 1854 [Consulta: 26 setembre 2024].
* ↑ Bosher, Kathryn. Theater outside Athens: Drama in Greek Sicily and South Italy (en anglés). Cambridge University Press, 2012, p. 175. ISBN 1139510339.
* ↑ «Segesta» (en toscà). Visit Sicily. [Consulta: 26 setembre 2024].
# Yao Jing

Yao Jing (xinès simplificat: 姚敬, pinyin: Yáo Jìng; Ningbo, abril de 1969) és un diplomàtic xinés, que exerceix com a ambaixador de la Xina a Espanya i Andorra des de 2023. Anteriorment, va exercir com ambaixador xinés a l'Afganistan entre 2015 i 2017 i ambaixador xinés al Pakistan entre 2017 i 2020.

## Biografia

Nascut l'abril de 1969, Yao va entrar al Ministeri d'Afers Exteriors el 1991. Va ocupar diversos càrrecs al Ministeri d'Afers Exteriors fins que va ser nomenat ambaixador de la Xina a l'Afganistan l'octubre de 2015. L'11 d'octubre de 2017, el president de l'Afganistan, Ashraf Ghani, li va atorgar la medalla "Said Dzemarudin Afghani" pels seus esforços per promoure les relacions bilaterals entre la Xina i l'Afganistan. El 14 de desembre de 2017, va ser nomenat i després aprovat pel 12 Comitè Permanent de l'Assemblea Popular Nacional com a ambaixador xinés al Pakistan, en substitució de Sun Weidong.
El gener de 2021, va ser nomenat director de l'Oficina d'Afers Exteriors del Govern Popular de la Regió Autònoma Uigur de Xinjiang.

## Referències

* ↑ «姚敬大使致辞». 中华人民共和国驻西班牙王国大使馆, 25-09-2023. Arxivat de l'original el 2023-01-02. [Consulta: 26 setembre 2023].
* ↑ China, Cátedra. «Yao Jing: "China está dispuesta a ser un buen socio de España"» (en castellà). catedrachina, 18-12-2023. [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ «Chinese envoy calls on Qureshi». msn.com, 27-02-2019.
* ↑ «Chinese ambassador meets FM Shah Mehmood Qureshi». andazdaily.com, 27-08-2018.
* ↑ Yue, Huairang (en xinès) thepaper.cn, 24-10-2015.
* ↑ Yue, Huairang (en xinès) thepaper.cn, 15-10-2017.
* ↑ (en xinès) gov.cn, 14-12-2017.
* ↑ 新疆日报. «自治区人大常委会任免名单---A02要闻--2021-01-20--新疆日报». wap.xjdaily.com. Arxivat de l'original el 2021-11-28. [Consulta: 27 gener 2025].
# X-Treme X-Men

X-Treme X-Men (literalment «hòmens-X extrems») fon una sèrie derivada dels X-Men publicada per Marvel Comics i creada pel guionista Chris Claremont i el dibuixant valencià Salvador Larroca, gràcies al qual l'acció dels primers números transcorre a València, on ixen la Guàrdia Civil, les Torres de Serrans, la Catedral de València i el Micalet. El nou títol nasqué com a desgreuge de l'editor en cap Joe Quesada a Claremont, barata deixar d'escriure les altres dos col·leccions principals, Uncanny X-Men i X-Men, per la qual cosa l'equip X-Treme estava compost per personatges que havien perdut protagonisme (Bèstia, Bishop, Gambit, Psylocke, Rogue, Storm i Thunderbird), enviats a una missió paral·lela: trobar el diari de la mutant Destiny, la qual era capaç de vore el futur.

## Referències

* ↑ Pablo Cantó. «Los X-Men contra la Guardia Civil y otras insólitas historias de ficción en España» (en castellà). El País, 27-07-2015. [Consulta: 3 abril 2017].
* ↑ Luis Javier Capote Pérez. «X-Treme X-Men» (en castellà). Zona Negativa, 02-08-2016. [Consulta: 3 abril 2017].

## Enllaços externs

* Josué Ferrer ¿Sabías que las Torres de Serranos y la Ciudad de las Artes y las Ciencias de Valencia fueron destruidas en un cómic? (castellà)
# Amazon DocumentDB

Amazon DocumentDB és un servei de bases de dades NoSQL propietari gestionat que admet estructures de dades de documents, amb certa compatibilitat amb la versió 3.6 de MongoDB (publicada per MongoDB el 2017) i la versió 4.0 (publicada per MongoDB el 2018). Com a base de dades de documents, Amazon DocumentDB pot emmagatzemar, consultar i indexar dades JSON. Està disponible a Amazon Web Services. A partir del març de 2023, AWS va introduir cert compliment amb MongoDB 5.0, però no té suport per a la recollida de sèries temporals.

## Característiques principals

Una base de dades de documents emmagatzema dades JSON de manera nativa. DocumentDB proporciona cerques de documents únics, exploracions d'índexs, consultes d'expressions regulars i agregacions. Pot crear índexs d'un sol camp, compostos i multiclau per millorar el rendiment dels patrons de consulta. Les lectures dels índexs de la instància principal són coherents de lectura després d'escriptura i els usuaris poden suprimir o crear índexs nous en qualsevol moment.
DocumentDB va ser una millora del sistema de bases de dades relacionals Amazon Aurora, específicament l'edició compatible amb PostgreSQL. La seva arquitectura separa l'emmagatzematge i la informàtica de manera que cada capa es pot escalar de manera independent, tot i que el sistema es limita a una única escriptura principal. Amazon DocumentDB, a través d'Aurora PostgreSQL, utilitza el motor d'emmagatzematge Aurora, creat originalment per a la base de dades relacional MySQL. Aquest motor d'emmagatzematge és distribuït, tolerant a errors, autocuratiu i durador, que manté replicant les dades de sis maneres en tres zones de disponibilitat (AZ) d'AWS. Les bases de dades d'Amazon DocumentDB no poden abastar regions d'AWS ni abastar proveïdors de núvol, ni Amazon DocumentDB pot executar-se localment. El sistema admet fins a 15 rèpliques llegibles de baixa latència i fa una còpia de seguretat contínua de tots els canvis a Amazon S3.

## Referències

* ↑ «Managed Cloud Database - Amazon DocumentDB (with MongoDB compatibility) FAQs - AWS» (en anglès americà). Amazon Web Services, Inc.. [Consulta: 16 novembre 2024].
* ↑ «AWS Services by Region - AWS» (en anglès americà). Amazon Web Services, Inc.. [Consulta: 16 novembre 2024].
* ↑ «Amazon DocumentDB (with MongoDB compatibility) adds support for MongoDB 5.0 wire protocol and client-side field level encryption» (en anglès americà). Amazon Web Services, Inc.. [Consulta: 16 novembre 2024].
* ↑ «Is DocumentDB Really PostgreSQL?» (en anglès). EDB. [Consulta: 7 febrer 2021].
* ↑ «Introducing the Aurora Storage Engine» (en anglès americà). Amazon Web Services, 12-12-2016. [Consulta: 12 desembre 2021].
* ↑ «Managed Cloud Database - Amazon DocumentDB (with MongoDB compatibility) FAQs - AWS» (en anglès americà). Amazon Web Services, Inc.. [Consulta: 16 novembre 2024].
* ↑ «Choosing Regions and Availability Zones» (en anglès). Amazon DocumentDB. [Consulta: 1r març 2023].
# Parlament de la República Txeca

El Parlament de la República Txeca (en txec Parlament České republiky) és la branca legislativa de la República Txeca. Es reuneix a Malá Strana, Praga i està compost per un total de 281 membres i senadors.
Consta de dues cambres, totes dues elegides en eleccions directes:
* Cambra alta: Senat
* Cambra baixa: Cambra dels Diputats
L'article 15 de la Constitució estableix el seu nom com a «Parlament». Aquest exerceix les competències usuals en els sistemes parlamentaris: desenvolupa i aprova projectes de llei, té el dret de modificar la Constitució, ratifica els acords internacionals; si cal, declara la guerra, aprova la presència de forces militars estrangeres o l'enviament de forces militars txeques a l'estranger.

## Història

La tradició del parlamentarisme modern a les terres de Bohèmia es remunta a l'època de l'Imperi austríac (i després a la part cisleitànica d'Àustria-Hongria), on es va crear el Consell Imperial (Reichsrat, Říšská rada) el 1861.
Després de la proclamació de Txecoslovàquia el 1918, la seva Assemblea Nacional (Národní shromáždění) va assumir les funcions legislatives tant del Consell Imperial com de les Dietes de l'Estat (bohèmia, moràvia, silèsia). Com a conseqüència de la federalització de Txecoslovàquia (1968), es van crear els consells nacionals de parts txeques i eslovaques del país.
La Cambra dels Diputats manté la continuïtat amb el Consell Nacional Txec (Česká národní rada), mentre que el Senat es va establir el 1996 (en referència a la Primera República Txecoslovaca).

## Enllaços externs

* psp.cz (lloc oficial)

## Referències

* ↑ «The Constitution of the Czech Republic» (en anglès). Prague Castle, 2015 [Consulta: 25 maig 2017].
* ↑ Balík, S.-Hloušek, V.-Holzer, J.-Šedo, J.: Politický systém českých zemí 1848-1989. Brno 2006, p. 81.