OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tornar a morir

Tornar a morir (títol original: Dead Again) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Kenneth Branagh, estrenada l'any 1991. Ha estat doblada al català. Aquest film ha inspirat directament Dream Theater, un grup de metall progressiu, per l'escriptura d'un dels seus millors àlbums: Metropolis Part 2: Scenes from a Memory.

## Argument

Mike Church és un detectiu de Los Angeles, especialitzat en la investigació de persones desaparegudes. Se li encarrega del cas misteriós d'una jove dona amnèsica que bateja Grace. Aquesta té malsons evocant l'homicidi d'una pianista, anomenada Margaret, pel seu marit, Romanç Strauss, al final dels anys 1940. Esperant resoldre el misteri dels malsons, Church impedeix l'hàbil rapte de Grace pel seu autoproclamat promès. Acuitat per aquesta temptativa, Church és obligat a cridar un antiquari dubtós, que practica la hipnosi, per ajudar Grace.

## Repartiment

* Kenneth Branagh: Roman Strauss/Mike Church
* Andy Garcia: Gray Baker
* Emma Thompson: Grace/Margaret Strauss
* Hanna Schygulla: Inga Madson
* Derek Jacobi: Franklyn Madson
* Campbell Scott: Doug
* Robin Williams: Doctor Cozy Carlisle
* Gregor Hesse: Frankie
* Lois Hall: Sœur Constance
* Richard Easton: Pare Timothy
* Jo Anderson: Sor Madeleine/Starlet
* Raymond Cruz: Clerc
* Wayne Knight: 'Piccolo' Pete Dugan
* Obba Babatundé: Syd

## Rebuda
### premis

* 1992: Festival de Berlín: Secció oficial de llargmetratges
* 1991: Globus d'or: Nominada Millor banda sonora original
* 1991: Nominada Premis BAFTA: Millor actor secundari (Derek Jacobi)

### crítica

* "Convencional intriga que perd la seva força a mesura que avança la història. Resultat d'allò més efectista"
* "Repartiment superlatiu. Curiosa"

## Referències

* ↑ «Tornar a morir». esadir.cat.
* ↑ «FAQ Dream Theater - Scenes From a Memory». mikeportnoy.com.
* ↑ «Dead Again». The New York Times.
* ↑ Morales, Fernando «Dead Again». El País.
* ↑ Khan, Omar «Dead Again». El País.
# Problema d'optimització

En matemàtiques, informàtica i economia, un problema d'optimització és el problema de trobar la millor solució entre totes les solucions factibles.
Els problemes d'optimització es poden dividir en dues categories, depenent de si les variables són contínues o discretes:
* Un problema d'optimització amb variables discretes es coneix com a optimització discreta, en la qual un objecte com un nombre enter, una permutació o un gràfic s'ha de trobar a partir d'un conjunt comptable.
* Un problema amb variables contínues es coneix com a optimització contínua, en la qual s'ha de trobar un valor òptim d'una funció contínua. Poden incloure problemes restringits i problemes multimodals.
La forma estàndard d'un problema d'optimització contínua és${\begin{aligned}&{\underset {x}{\operatorname {minimitzar} }}&&f(x)\\&\operatorname {subjecte\;a} &&g_{i}(x)\leq 0,\quad i=1,\dots ,m\\&&&h_{j}(x)=0,\quad j=1,\dots ,p\end{aligned}}$on
* f : ℝ$^n$ → ℝ és la funció de pèrdues a optimitzar el vector x d'n variables.
* g$_i$(x) ≤ 0 són les restriccions en forma de desigualtats.
* h$_j$(x) = 0 són les restriccions en forma de desigualtats, i
* m ≥ 0 i p ≥ 0.
Si m = p = 0, el problema és un problema d'optimització sense restriccions. Per convenció, la forma estàndard defineix un problema de minimització. Un problema de maximització es pot tractar negant la funció objectiu.
En el camp dels algorismes d'aproximació, els algorismes estan dissenyats per trobar solucions gairebé òptimes a problemes difícils. La versió de decisió habitual és llavors una definició inadequada del problema, ja que només especifica solucions acceptables. Tot i que podríem introduir problemes de decisió adequats, el problema es caracteritza de manera més natural com un problema d'optimització.

## Referències

* ↑ «Optimization Problems: Meaning & Examples | StudySmarter» (en anglès). https://www.studysmarter.us. Arxivat de l'original el 2023-01-01. [Consulta: 1r gener 2023].
* ↑ Boyd, Stephen P. Convex Optimization (pdf) (en anglès). Cambridge University Press, 2004, p. 129. ISBN 978-0-521-83378-3.
* ↑ «4.7: Optimization Problems» (en anglès). https://math.libretexts.org,+27-04-2017.+[Consulta: 1r gener 2023].
* ↑ Ausiello, Giorgio, Complexity and Approximation (Corrected ed.), ISBN 978-3-540-65431-5
# D.A.R.Y.L.

D.A.R.Y.L. és una pel·lícula estatunidenca de ciència-ficció dirigida per Simon Wincer estrenada el 1985, escrita per David Ambrose, Allan Scott i Jeffrey Ellis.

## Argument

Un nen, que pateix amnèsia i només recorda que es diu Daryl, apareix abandonat en una localitat de Virgínia, on un jove matrimoni decideix acollir-lo fins que els seus pares vagin a buscar-ho. El jove prodigi demostra tenir unes qualitats fora del comú. Però Daryl «Data Analyzing Robot Youth Lifeform», (jove forma de vida robòtica d'anàlisi de dades) o «Desenvolupament Adolescent Robotoïd Itri Laseritzat» és un androide amb l'aparença d'un adolescent que s'ha escapat del centre científic on ha estat concebut per tal de trobar una família i viure com un noi.

## Repartiment

* Barret Oliver: Daryl
* Mary Beth Hurt: Joyce Richardson
* Michael McKean: Andy Richardson
* Kathryn Walker: doctor Ellen Lamb
* Colleen Camp: Elaine Fox
* Josef Sommer: doctor Jeffrey Stewart
* Ron Frazier: general Graycliffe
* Amely Breton: doctor Jessie
* Steve Ryan: Howie Fox
* David Wohl: Mr. Nesbitt
* Danny Corkill: Turtle Fox
* Amy Linker: Sherie Lee Fox

## Al voltant de la pel·lícula

* El jove actor que interpreta Daryl havia estat abans vist, l'any precedent, a La història sense fi.

## Crítica

Film que entra de ple en el corrent del cinema d'efectes especials, però que es desenganxa de la insofrible mediocritat d'aquesta mena de productes. Un començament apassionant i un estil narratiu amb sorprenents tocs personals, no van aconseguir evitar la seva caiguda en la part final amb trillats convencionalismes

## Referències

* ↑ Calderon, pàg.147

## Bibliografia

* Calderón, Teo. Calderón & Villamandos. Movie Movie (en castellà). ISBN 84-605-6130-5.
# Flora Shaw

Flora Shaw (Woolwich, 19 de desembre de 1852 - Surrey, 25 de gener de 1929) nom abreujat de Flora Louise Shaw, va ser una escriptora i periodista anglesa. Ella (1897) va encunyar el nom de "Nigèria".

## Biografia

Nasqué al 2 Dundas Terrace, Woolwich, Londres, el seu pare era anglès, Capità (més tard Major General) George Shaw, i la seva mare era francesa, Marie Adrienne Josephine (née Desfontaines; 1826–1871), originària de Maurici.
Des de 1878 a 1886, Shaw escrigué cinc novel·les. La ideologia de Shaw era a la vegada sexualment conservadora i imperialista.
* Castle Blair: A story of youthful days (First published London, 1877)
* Hector, a story (First serialized in Aunt Judy's Magazine, 1880-1881)
* Phyllis Browne (First serialized in Aunt Judy's Magazine, 1881-1882)
* A Sea Change (First published London, 1885)
* Colonel Cheswick's Campaign (Boston, 1886).

## Periodisme

Ella inicià la seva carrera l'any 1886, escrivint per a Pall Mall Gazette i el Manchester Guardian. També va escriure per al The Times.

## Referències

* 1 2 Helly, Dorothy O.; Callaway, Helen. Lugard, Dame Flora Louise, Lady Lugard (1852–1929). maig 2006. Oxford: Oxford Dictionary of National Biography, 2004 [Consulta: 11 octubre 2014].
* ↑ «The origin of Nigeria: God of justice not associated with an unjust political order», 2002.
* 1 2 3 4 Carrington, Bridget. Paths of virtue? The development of fiction for young adult girls. Roehampton University, 2009 [Consulta: 4 octubre 2017]. Arxivat 2014-10-17 a Wayback Machine.
* ↑ Carrington, Bridget «Many leagues behind: Researching the history of fiction for YA girls». Write4Children. Winchester University Press, 1, 2, 4-2010. Arxivat de l'original el 17 d’octubre 2014 [Consulta: 12 octubre 2014]. Arxivat 17 October 2014$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* 1 2 «Flora (née Shaw), Lady Lugard (1852-1929), Author and journalist; wife of Frederick Lugard, 1st Baron Lugard». [Consulta: 11 octubre 2014].
* ↑ Meyer, Karl E.; Brysac, Shareen Blair. Kingmakers : the invention of the modern Middle East. 1st. Nova York: W.W. Norton & Co., 2008. ISBN 978-0-393-06199-4.
* ↑ Rodney Cockburn (1908) What's in a name? Nomenclature of South Australia: Fergusson Publications ISBN 0-9592519-1-X

## Enllaços externs

* «Catalogue of the papers of Flora Shaw, Lady Lugard». University of Oxford. Arxivat de l'original el 2014-11-02. [Consulta: 4 octubre 2017].
# Capella de Santa Susanna

«Capella de Santa Susanna» té aquests significats:
* Capella de Santa Susanna (Can Ratés), església al terme de Santa Susanna (Maresme)
* Capella de Santa Susanna (Amposta), capella a Amposta
* Santa Susanna de Caldes de Montbui, capella a Caldes de Montbui (Vallès Oriental)
* Santa Susanna de Vilamajor, esglesiola al veïnat de Santa Susanna de Vilamajor
# United Trinity

En futbol s'anomena la United Trinity (Trinitat de l'United) o Holy Trinity (Santíssima Trinitat) al trio de jugadors de l'Manchester United format per George Best, Denis Law i Bobby Charlton, qui contribuïren a que el Man United esdevingués el primer club anglès en guanyar la Copa d'Europa el 1968.
Charlton era membre dels Busby Babes, un grup de joves jugadors talentosos portats a l'acadèmia del club pel tècnic homònim Matt Busby i el seu assistent Jimmy Murphy, així com el caçatalentws del club Joe Armstrong, que va descobrir Charlton el 1953 i Best el 1961, entre d'altres. Law va arribar al club procedent de l'equip italià Torino Calcio per un rècord de 115.000 £ el 1962, després d'haver jugat anteriorment al Huddersfield Town i als rivals ciutadans del Manchester City. Charlton va debutar el 6 d'octubre de 1956, anotant dos gols en la victòria per 4-2 contra el Charlton Athletic. Law va debutar el 18 d'agost de 1962, marcant un 2-2 amb el West Bromwich Albion. Tot i que Best va debutar contra el West Bromwich Albion el 14 de setembre de 1963, no seria fins al partit de tornada el 18 de gener de 1964 quan tots tres apareixien a la mateixa alineació titular; una victòria per 4-1 en la qual els tres van anotar, amb Law en va anotar dos.
Al llarg de la dècada de 1960, tots tres serien votats com a guanyadors de la Pilota d'Or, el trofeu atorgat al millor jugador europeu de l'any. Law va guanyar el 1964, Charlton el 1966 i Best el 1968. En conjunt, els jugadors van marcar 665 gols en 1633 partits.
Best va morir el 25 de novembre de 2005, amb Law i Charlton entre els últims a visitar-lo a l'hospital. Un any més tard, es va anunciar que s'aixecava una estàtua del trio a l'exterior d'Old Trafford, que finalment es va donar a conèixer el 2008.
L'estàtua de la Trinitat figura en el disseny de la tercera samarreta del Manchester United 2017-18.
Charlton va morir el 21 d'octubre de 2023, deixant Law com l'últim membre supervivent de la Trinitat.

## Referències

* ↑ «Bobby Charlton». Stretford End – The Official Statistics Website of Manchester United. Arxivat 24 de setembre 2015 a Wayback Machine.
* ↑ «Denis Law». Stretford End – The Official Statistics Website of Manchester United. Arxivat 24 de setembre 2015 a Wayback Machine.
* ↑ «George Best». Stretford End – The Official Statistics Website of Manchester United. Arxivat 1 October 2017$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Ashby, Ben «Secrecy and delight: George Best's first-team debut». FourFourTwo, 12-09-2013.
* ↑ Oscroft, Tim «The Trinity: 50 years on». Manchester United F.C. Official Website, 17-01-2014.
* ↑ «Man Utd 'Holy Trinity' honoured with Old Trafford statue». The Telegraph, 29-05-2008.
* ↑ Herbert, Ian «The end of the road: George Best 'enters his final hours'». The Independent, 25-11-2005.
* ↑ «Man Utd to honour legendary trio». BBC, 20-11-2006.
* ↑ «Man Utd 'trinity' statue unveiled». BBC, 29-05-2008.
* ↑ «adidas and United launch 2017/18 third kit». Manchester United, 21-07-2017. [Consulta: 8 agost 2017].
* ↑ «Sir Bobby Charlton: England World Cup winner and Manchester United legend dies», 21-10-2023. [Consulta: 21 octubre 2023].
# Sé quién eres (pel·lícula)

Sé quién eres és una pel·lícula espanyola del 2000 dirigida per Patricia Ferreira amb guió d'Inés París i Daniela Féjerman. Fou seleccionada a la secció "Panorama" al 50è Festival Internacional de Cinema de Berlín.

## Sinopsi

Paloma és una jove psiquiatra enamorada del seu treball, i és destinada a un hospital remot de Galícia. Allí trob un pacient molt especial, Mario, un ex legionari alhora inquietant i seductor, que pateix la síndrome de Korshakof, una alteració de la memòria lligada a l'alcoholisme que no li permet recordar un passat tortuós. Suposarà un cas d'estudi apassionant per a la jove doctora, però li farà enfrontar-se al costat més terrible de la realitat.

## Referències

* Ana Fernández - Paloma
* Miguel Ángel Solá - Mario
* Roberto Enríquez ... Álvaro
* Ingrid Rubio... Coro
* Manuel Manquiña... Ginés
* Mercè Sampietro... Marisa
* Héctor Alterio... Salgado
* Jordi Dauder... Sánchez
* Vicky Peña... Sarah
* Luis Tosar... Estévez

## Premis i nominacions
### XV Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor director novell | Patricia Ferreira | Nominat |
| Millor actor protagonista | Miguel Ángel Solá | Nominat |
| Millor música original | José Nieto | Guanyadora |

### Festival de Cinema d'Espanya de Tolosa de Llenguadoc (2000)

    Premi a la millor fotografia (José Luis Alcaine)

### Premis Turia (2001)

    Millor òpera prima (Patricia Ferreira)

## Referències

* ↑ "Sé quién eres", de Patricia Ferreira, concursará en el Festival de Berlín, El País, 8 de gener de 2000
* ↑ Sé quién eres a Fotogramas
* ↑ Sé quien eres al web dels Goya

## Enllaços externs

* Sé quien eres a Historia de nuestro cine, rtve.es
# Nicetes (cosí d'Heracli)

Nicetes, en grec medieval Νικήτας, era un noble de l'Imperi Romà d'Orient, cosí de l'emperador Heracli, al que va ajudar en la revolta contra l'usurpador Flavi Focas i a la guerra romano-sassànida del 602 al 628.

## Biografia

Nicetes apareix mencionat per primera vegada quan va anar al costat del seu cosí a lluitar contra Focas a Constantinoble, i després, enviat per Heracli, va conquerir Egipte l'any 610. Allà va consolidar un centre de poder per a l'imperi a través de la seva amistat amb el patriarca Joan l'Almoiner patriarca d'Alexandria, a qui havia ajudat a aconseguir el tron patriarcal. Nicetes i Joan eren eren germans rituals mitjançant la cerimònia de l'adelfopoesi.
Per combatre els perses, va combinar les seves forces amb les de Heracli a Síria, però va ser derrotat per Xahrbaraz. Més tard va resistir als avenços perses fins al 613, quan va aconseguir una costosa victòria a prop d'Emessa, però no va poder aturar la presa de Jerusalem per les tropes del rei persa Cosroes II, que es van emportar la Veracreu. Una font posterior registra una victòria sobre els perses a Cesarea de Palestina l'any 614. Va ser possiblement en aquesta ocasió quan es va erigir una gran estàtua daurada en honor seu a la capital imperial de Constantinoble. Seguia tenint la confiança de l'emperador, que va casar el seu fill Constantí III Heracli amb Gregòria, filla de Nicetes.
Amb la invasió sassànida d'Egipte l'any 616, Nicetes va defensar Alexandria i, després de la caiguda de la ciutat, va fugir a Xipre juntament amb el patriarca Joan l'Almoiner. Després d'aquest exili desapareix de les fonts conservades. Possiblement va morir poc després, privant Heracli d'un gran comandant.

## Referències

* ↑ Kaegi, W. E.. Heraclius, Emperor of Byzantium. Cambridge: Cambridge University Press, 2007, p. 53, 59, 77-78, 94-95. ISBN 9780521036986.
* ↑ Martindale, J. R. (et al.). The prosopography of the later Roman empire. Vol. 3 A.D. 527-641. Cambridge: Cambridge University Press, 2011, p. 942-943. ISBN 9780521201605.
# Pallavicinia lyellii

Pallavicinia lyellii es una espècie d'hepàtica de la família Pallaviciniaceae. A la península Ibèrica es pot trobar a: Asturias, Cáceres, Cádiz, Girona, Lugo, Salamanca, Algarve, Beira Alta, Beira Litoral, Douro Litoral, Estremadura. Sol viure en sòls àcids, humits i ombrejats

## Referències

* ↑ «Pallavicinia lyellii».
# Martin Elmiger

Martin Elmiger (Hagendorn, 23 de setembre del 1978) és un ciclista suís, ja retirat, professional del 2001 fins al 2017. Durant la seva carrera esportiva va córrer als equips Post Swiss Team, Phonak, Ag2r–La Mondiale, IAM Cycling i BMC Racing Team.
En el seu palmarès destaca la victòria al Tour Down Under de 2007 i el Campió nacional en ruta de 2001, 2005, 2010 i 2014. Va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 i 2012.

## Palmarès

* 1995
** 1r al Tour al País de Vaud
* 2000
** 1r a la Stausee Rundfahrt Klingnau
* 2001
** Campió de Suïssa en ruta
* 2002
** 1r al Circuit de Getxo
* 2003
** 1r al Gran Premi del cantó d'Argòvia
* 2004
** Vencedor d'una etapa del Tour del Llenguadoc-Rosselló
* 2005
** Campió de Suïssa en ruta
* 2007
** 1r al Tour Down Under
** 1r al Gran Premi d'Isbergues
* 2008
** Vencedor d'una etapa del Tour de Picardia
* 2010
** Campió de Suïssa en ruta
** 1r als Quatre dies de Dunkerque i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premi del Somme
* 2013
** 1r al Tour del Llemosí i vencedor d'una etapa
* 2014
** Campió de Suïssa en ruta

### Resultats al Tour de França

* 2004. 108è de la classificació general
* 2007. 74è de la classificació general
* 2008. 71è de la classificació general
* 2010. 75è de la classificació general
* 2014. 75è de la classificació general
* 2015. 100è de la classificació general
* 2016. 64è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2006. 80è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2005. 86è de la classificació general

## Referències

* ↑ Biermayr, Raphael «Martin Elmiger: Das verlässliche Rädchen tritt ab» (en alemany). Neue Luzerner Zeitung. AG für die Neue Zürcher Zeitung, 06-10-2017 [Consulta: 2 gener 2018].
* ↑ «Karrierenende - «Ich freue mich auf das, was jetzt kommt»» (en alemany), 29-10-2017. [Consulta: 13 novembre 2022].
* ↑ «IAM Cycling announces 2013 roster». Cycling News. Future Publishing Limited, 20-09-2012 [Consulta: 24 setembre 2012].
* ↑ «Le journal des transferts», 14-10-2016. [Consulta: 14 octubre 2016].
* ↑ Archives, Cycling. «Martin Elmiger» (en anglès). [Consulta: 13 novembre 2022].
* ↑ «Elmiger, vencedor final» (en castellà), 21-01-2007. [Consulta: 13 novembre 2022].
* ↑ «National Championship, Road, Elite, Switzerland (Men)». Cycling Archives. [Consulta: 14 març 2015].
* ↑ «Olympedia – Martin Elmiger». [Consulta: 13 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial de Martin Elmiger Arxivat 2006-10-11 a Wayback Machine.
* Fitxa de Martin Elmiger a sitiodeciclismo.net
* Fitxa de Martin Elmiger a procyclingstats.com
# Will.i.am

William James Adams, Jr., més conegut pel nom artístic de Will.i.am, i antigament Zuper Blahq, (Los Angeles, 15 de març de 1975) és un cantant estatunidenc. Té una companyia discogràfica anomenada AM Records. The Black Eyed Peas, el seu grup, l'ha portat a la fama amb grans cançons que han arribat a ser números u per tot el món.

## Biografia

Quan tenia 14 anys, va conèixer Allen Pineda Lindo: tots dos vivien a prop i anaven a la mateixa escola. El 1989 van crear un grup de ball, ja que als dos els agradava tant la música com el ball. Es van presentar a diversos concursos, entre ells el campionat nacional de break dance. En aquest mateix any, Eazy-E va descobrir el talent que tenien aquests dos joves en el ball i especialment en el cant. Aquest grup es va convertir en Black Eyed Peas el 1995 amb un nou cantant anomenat Taboo (Jaime Luís Gómez).
El líder de The Black Eyed Peas no es caracteritza pels seus sonats escàndols amorosos. Es desconeixen quantes núvies ha tingut, però el juny de 2008 will.i.am va ser aparellat amb Tila Tequila (Tila Nguyen). Els rumors van sorgir després que tots dos es presentessin junts al concurs Maxim Hot 100. Els testimonis deien que hi havia una bona relació entre tots dos. A més a més, es van amagar de la premsa durant tot el concurs. Aquests rumors van tornar a aparèixer quan Will.i.am va anunciar que havia contractat Tila com a nova cantant en la seva discografia Will.i.am Music Group.
A l'abril de 2013, en Will.i.am i la cançó produïda amb Chris Brown Let Go es va convertir en el centre d'una controvèrsia de drets d'autor, on els productors Arty i Mat Zo van al·legar que en Will.i.am utilitza elements de la seva cançó Rebound del 2011 sense el permís dels artistes o la discogràfica.

## Referències

* ↑ Goodacre, Kate. «will.i.am and Chris Brown's 'Let's Go' in copyright breach allegation». Digital Spy. [Consulta: 17 abril 2013].

## Enllaços externs

* Will.i.am - Lloc web oficial
* Will.i.am Arxivat 2011-05-22 a Wayback Machine. a Beatbuggy
# Alfred Chupin

Alfred Chupin (Brest, 13 d'agost de 1916 - Formentera, 26 de juliol de 2021), de nom complet Alfred Pierre Marie Chupin, va ser un polític francès.

## Biografia

Fill d'un comerciant de Brest, es va formar com a enginyer en ingressar a l'École de l'Air el 1936. Durant poc temps va fer de pilot de l'Exèrcit de l'aire francès en els avions Bloch 210 i Douglas DR7. Desmobilitzat el 1942 i acabats els estudis a l'École supérieure d'électricité, va treballar al servei tècnic de telecomunicacions de París. Va reintegrar-se a la resistència el juny del 1944 i va esdevenir capità de les Forces Franceses de l'Interior. Després de la Segona Guerra Mundial, en tant que patró d'una empresa de plomeria i calefacció, va ser inspirat per Charles de Gaulle per a entrar en política.
Chupin va ser elegit alcalde de Brest el 1947 i va seguir així el triomf d'altres polítics del Reagrupament del Poble Francès. Va ser reelegit el 1950, tot i que el seu segon mandat es va veure afectat per la mort d'Édouard Mazé, un opositor polític de la Confederació General del Treball que va ser assassinat durant una manifestació durament reprimida per la policia el 17 d'abril del 1950.
El 1949, va esdevenir conseller general de Finisterre i el 1951, va ser elegit a l'Assemblea Nacional per al dit departament, sempre com a membre del FPR. Durant el mandat, va mudar ideològicament al centreesquerra i es va unir a la Unió Democràtica i Socialista de la Resistència una vegada el FPR es va dissoldre el 1953. Aquell any, no va ser reelegit alcalde de Brest; el va vèncer el candidat del Mouvement Républicain Populaire Yves Jaouen.
Chupin va afavorir Pierre Mendès France i les seves polítiques i es va anar allunyant dels ideals gaullistes que havia sostingut quan va donar suport al tractat que va establir la Comunitat Europea de Defensa.
El 1956, Chupin va perdre l'escó a l'Assemblea Nacional en obtenir només un 3,2 % dels vots. Va deixar definitivament, doncs, la política.
Va morir a Formentera el 26 de juliol del 2021 a l'edat de 104 anys.

## Referències

* ↑ «L’ancien maire de Brest Alfred Chupin s'est éteint» (en francès). Le Télégramme [Brest], 27-07-2021.
* ↑ «Notre doyen a 100 ans» (en francès). Association des Anciens Élèves de l'École de l'Air, 13-08-2016.
* ↑ «Aéro-club. 80 bougies soufflées aujourd'hui» (en francès). Le Télégramme [Brest], 19-06-2010.
* 1 2 «Alfred Chupin (1947 - 1953)» (en francès). Ouest-France [Brest], 05-04-2014.
* ↑ «Alfred, Pierre, Marie Chupin» (en francès). Assemblée Nationale.
* ↑ Olivier, Nicolas. «L'ancien maire de Brest Alfred Chupin décède à l'âge de 104 ans» (en francès). France Bleu, 28-07-2021. [Consulta: 25 desembre 2022].