OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Serafín Zubiri

Serafín Lizoaín Vidondo (Zubiri, 20 d'abril de 1964), conegut com Serafín Zubiri, és un cantant, actor, locutor, presentador i esportista espanyol.
Va perdre la visió quan era petit i va estudiar a col·legis de l'ONCE, on va començar a interessar-se per la música i a aprendre solfeig, piano i cant. Als 17 anys, va formar l'Orquestra Equus i als 22 anys va començar la seva carrera en solitari. El seu primer disc, Inténtalo, va ser gravat el 1987, i el segon, Pedaleando, l'any següent. Anys més tard va aconseguir un gran èxit comercial amb la cançó «Polvo de estrellas».
El 1992, va representar a Espanya en el Festival de la Cançó d'Eurovisió amb la cançó «Todo esto es la música» i va quedar en 14a posició. El 2000, va tornar a representar a Espanya en el mateix festival amb la cançó «Colgado de un sueño».
A més de la seva carrera musical, Zubiri ha tingut èxit com a actor i presentador de televisió, participant en sèries com Todos los hombres sois iguales i diversos programes, com ara, Mira quién baila!, Bailando por un sueño, El conquistador del Aconcagua o Splash! Famosos al agua. També ha treballat a l'espectacle musical La magia de Broadway i ha dirigit i presentat diversos programes d'entrevistes i de música.

## Discografia

* 1987: Inténtalo
* 1988: Pedaleando
* 1991: Detrás del viento
* 1992: Te veo con el corazón
* 1995: Un hombre nuevo
* 2000: Colgado de un sueño
* 2008: Colgado de un sueño (reedició per a la República Argentina)
* 2010: Sigo aquí
* 2012: X una causa justa

## Referències

* 1 2 «Serafín Zubiri y los recuerdos de su paso por Eurovisión 1992 y 2000: "Yo era el niño mimado del Festival"» (en castellà). RTVE, 06-05-2022. [Consulta: 6 gener 2023].
* 1 2 País, El «Serafín Zubiri» (en castellà). El País [Madrid], 10-03-1992. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Serafín Zubiri: 'Soy uno de los pocos artistas a los que ha 'beneficiado' la crisis'» (en castellà). Noticias de Navarra, 07-08-2014. [Consulta: 7 gener 2023].
* ↑ press, europa. «Serafín Zubiri presenta nuevo disco mañana en logroño» (en castellà). Noticias de Navarra, 14-10-2010. [Consulta: 7 gener 2023].
* ↑ «Entrevista con Serafín Zubiri por sus conciertos de Nino Bravo» (en castellà). Diario de Navarra, 12-05-2021. [Consulta: 7 gener 2023].
* ↑ LOS40. «La historia de España en Eurovisión: así hemos quedado en con artistas como Massiel, Beth o Chanel» (en castellà), 22-05-2021. [Consulta: 7 gener 2023].
* ↑ «Serafín Zubiri» (en anglès). IMDB. [Consulta: 6 gener 2023].
# Últim estiu

Últim estiu (títol original Dernier Été) és una pel·lícula francesa dirigida per Robert Guédiguian i Frank Le Wita, estrenada el 1981.Ha estat subtitulada en català.

## Sinopsi

Gilbert i els seus amics, que són de l'Estaca (Marsella), es troben amb dificultats perquè les fàbriques de la regió estan tancant. Passen l'estona posant-se el 51, donen cops de puny de bon grat, cometen un petit robatori, van a la platja, intenten coquetejar...

## Repartiment

* Gérard Meylan: Gilbert
* Ariane Ascaride: Josiane
* Jean-Pierre Moreno: Mario
* Djamal Bouanane: Banane
* Malek Hamzaoui: El mut
* Jim Sortino: Boule
* Jean Vasquez: pare de Gilbert
* Grégoire Guediguian: pare de Josiane
* Elise Garro: mare de Josiane
* Joëlle Modola: Martine
* Karim Hamzaoui: El noi jove

## Referències

* ↑ Dernier été a unifrance.org
* ↑ Dernier Été a filmoteca.cat

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# Ipar Kutxa

Ipar Kutxa Rural Sociedad Cooperativa de Crédito, més coneguda pel seu nom comercial d'Ipar Kutxa (nom que significa 'Caixa del Nord'), va ser una cooperativa de crèdit basca fins que es fusionà amb la Caja Laboral —també coneguda com a Euskadiko Kutxa— l'any 2012, de la qual sorgí la nova entitat Laboral Kutxa.
Tradicionalment ha estat vinculada al món rural biscaí, pels seus orígens com a caixa rural de Biscaia. En els darrers anys, s'afegí al seu negoci tradicional una expansió important per zones urbanes de Biscaia, amb l'obertura de moltes oficines a Bilbao, Barakaldo, Getxo; i també a la provincia d'Àlaba, on n’obrí moltes a Vitòria. També s'especialitzà en promocions immobiliàries i en préstecs hipotecaris, per a la qual cosa emprà l'eslògan comercial de “la Caja de la Vivienda”. El febrer de 2009 va obrir una primera oficina a Guipúscoa.
El seu domicili social es trobava a Bilbao (Biscaia).

## Administració

* President: Juan María Orbe Ugalde
* Director General: Carlos Osés Irulegui

## Història

* 1965: es funda a Bilbao la Caja Rural Provincial de Vizcaya, una caixa rural destinada a donar suport als agricultors i ramaders biscaïns.
* 1980: L'entitat passa a anomenar-se Caja Rural Provincial de Vizcaya, Sociedad Cooperativa de Crédito Limitada.
* 1986: Canvia la seva denominació, d'una manera significativa, i passa a anomenar-se Caja Rural Vasca, Sdad. Coop. Cto. Ltda. En eusquera adopta la marca Baserritarren Kutxa. El canvi de denominació va ser motivat per l'obertura d'oficines fora de Biscaia.
* 1997: Canvia lleugerament el nom, i passa a ser Caja Rural Vasca, S. Coop. de Crédito. OPA fallida per prendre el control del banc guipuscoà Bankoa.
* 2003: Comença l'any amb 65 sucursals obertes. Canvia la seva raó social a l'actual. Tot i que manté en la seva denominació el nom Rural, la seva marca comercial es limita a ser Ipar Kutxa.
* 2008: A les acaballes d'aquell any, comença la seva expansió a Guipúscoa. El desembre de 2009 té tres sucursals —a Sant Sebastià, Hernani i Tolosa.
* 2012: S'aprova la fusió d'Ipar Kutxa amb Caja Laboral en una nova Sociedad Cooperativa de Crédito. Adopta el nom de Caja Laboral Popular, Coop. de Crédito, en manté les marques anteriors; i, a més a més, utilitza una marca comercial combinada: Caja Laboral Ipar Kutxa.

## Referències

* ↑ elEconomista.es. «Las asambleas de Caja Laboral e Ipar Kutxa cierran su fusión - elEconomista.es» (en castellà). [Consulta: 16 juliol 2020].
* ↑ «Ipar Kutxa», 17-06-2012. Arxivat de l'original el 2012-06-17. [Consulta: 16 juliol 2020].
# Ezra Miller

Ezra Matthew Miller (Wyckoff, 30 de setembre de 1992) és un actor de cinema estatunidenc de gènere no-binari, que ha assolit reconeixement per la participació en pel·lícules com City Island (2009), Another Happy Day (2011), We Need to Talk About Kevin (2011), La Lliga de la Justícia (2017), i The Perks of Being a Wallflower (2012).

## Biografia

Ezra Miller va créixer en la comunitat de Wyckoff al Comtat de Bergen, Nova Jersey. La seva mare, Marta, és una ballarina. El seu pare, Robert, va ser vicepresident i director general en Hymperion Books, una agrupació de Walt Disney Company encarregada de la publicació de llibres per a adults i actualment editor en Workman Publisher. Té dues germanes més grans, Saiya i Caitlin. Es considera espiritual i destaca la seva ascendència jueva.
Miller es va formar com a cantant i ha cantat amb l'Opera Metropolitana. Quan tenia sis anys, va actuar en l'estrena dels Estats Units, de Philip Glass: Òpera Contemporània de White Raven. Va anar a l'Escola de Hudson, però va abandonar als setze anys.

## Filmografia

| Any | Títol | Personatge | Notes |
| 2008 | Busted Walk | Jay Turner | Pel·lícula curta |
| 2008 | Afterschool | Robert |
| 2008 | Californication | Damien | Sèrie de televisió; 5 episodis |
| 2009 | Law & Order: Special Victims Unit | Ethan Morse | Sèrie de televisió (1 episodi: "Aixafar") |
| 2009–2010 | Royal Pains | Tucker Bryant | Sèrie de televisió (5 episodis) |
| 2009 | City Island | Vince Jr. |
| 2010 | Every Day | Jonah |
| 2010 | Beware The Gonzo | Eddie 'Gonzo' Gilman |
| 2011 | Another Happy Day | Elliot |
| 2011 | We Need to Talk About Kevin | Kevin Khatchadourian |
| 2012 | The Perks of Being a Wallflower | Patrick | |
| 2015 | Madame Bovary | Leon Dupuis | |
| 2015 | The Stanford Prison Experiment | Daniel Culp | |
| 2015 | Trainwreck | Donald | |
| 2016 | Batman contra Superman: L'alba de la justícia | Barry Allen / The Flash | (Cameo) |
| 2016 | Bèsties fantàstiques i on trobar-les | Credence | |
| 2016 | L'esquadró suïcida (Suicide Squad) | Barry Allen / The Flash | |
| 2017 | La Lliga de la Justícia (Justice League) | Barry Allen / The Flash | |
| 2018 | Bèsties fantàstiques: Els crims de Grindelwald | Credence | |

## Referències

* ↑ «Actor faces charges for marijuana in Peters». Post-gazette.com, 25-06-2011. Arxivat de l'original el 6 d’agost 2011. [Consulta: 25 octubre 2011].
* ↑ Tribune, Pittsburgh. «'Wallflower' actor faces drug chages - Pittsburgh Tribune-Review». Pittsburghlive.com, 25-06-2011. Arxivat de l'original el 9 de maig 2022. [Consulta: 25 octubre 2011].
* ↑ Murphy, Brent Lang,J Kim; Lang, Brent; Murphy, J. Kim. «‘The Flash’ Star Ezra Miller Seeking Treatment for ‘Complex Mental Health Issues' (EXCLUSIVE)» (en anglès). Variety, 16-08-2022. [Consulta: 4 setembre 2022].
* ↑ «Ezra Miller Confirmed For Batman Vs. Superman». Arxivat de l'original el 2016-05-07. [Consulta: 28 octubre 2015].
# Segalar Roergat

El Segalar roergat (Segalar roergat en occità) és un Parçan o comarca d'Occitània situat a la Guiena.
El Ségala (en occità lo Segalar, de Segalar: terra de sègol) és una regió geològica natural del Massís Central, que s'estén a l'oest del departament francès de l'Avairon i al nord del departament del Tarn.
Segons la proposta del diari Jornalet de divisió administrativa d'Occitània, basada en l'obra de Frederic Zégierman Le Guide des pays de France, el Segalar estaria dividit en tres Parçans o «comarques» d'Occitània:

## Referències

* ↑ «Las encontradas d’Occitània» (en occità). Jornalet, 12-06-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «Lo trabalh de recuperacion de las encontradas d’Occitània contunha» (en occità). Jornalet, 30-10-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
# Fatoumata Dembélé Diarra

Fatoumata Dembélé Diarra (Koulikoro, 15 de febrer de 1949) és una advocada i jutgessa de Mali. Des del desembre de 2020 és membre del Consell Nacional de Transició de Mali. Ha estat jutgessa del Tribunal Penal Internacional per a la ex Iugoslàvia (TPIY) i ha estat jutge de la Cort Penal Internacional des de 2003.

## Trajectòria

Diarra es va llicenciar en Dret de la Universitat Cheikh-Anta-Diop i va obtenir un Mestratge en Dret a l'Escola Nacional d'Administració de Mali. També es va graduar a l'Escola Nacional de la Magistratura a París.
A Mali, Diarra ha estat jutgessa d'instrucció, Presidenta de la Cort d'Assize, Presidenta de la Sala Penal de la Cort d'Apel·lació de Bamako, i directora nacional del Departament de Justícia de Mali.
Abans de ser elegida jutgessa de la Cort Penal Internacional, Diarra va fer de jutgessa per al TPIY. El 2003, va ser elegida com a un dels primers jutges de la Cort Penal Internacional, amb mandat fins a l'any 2012. El 2009, Diarra va fer de primera vicepresident de la Cort Penal Internacional acompanyant el president Sang-Hyun Song. Diarra és membre de la Secció de Primera Instància de la Cort Penal Internacional.
Al desembre de 2020 va formar part de la llista de 121 membres del Consell Nacional de Transició de Mali òrgan legislatiu creat per al govern de transició després del cop d'estat a Mali del 18 d'agost de 2020.

## Referències

* ↑ Women in Sub Saharan Africa - Página 59 Kathleen E. Sheldon.
* ↑ «Gestion de la transition au Mali : Les membres du Conseil National de la Transition enfin connus : * La session inaugurale s'ouvre ce samedi - Bamada.net» (en anglès americà). [Consulta: 4 desembre 2020].

## Enllaços externs

* ICC: Jutge Fatoumata Dembele DIARRA (Mali), Primer Vicepresident
# Josep Xarles i Santaló

Josep Xarles i Santaló (Vilamacolum, 11 d'agost de 1935 - 5 de març de 2017) va ser un activista veïnal i líder associacionista del Districte de Sants-Montjuïc de Barcelona.
Va arribar a Barcelona amb 16 anys i es va instal·lar al Barri de la Bordeta on de seguida es va significar en la lluita veïnal antifranquista al voltant de la Parròquia de Sant Medir. El 1971 va ser un dels fundadors i primer president del Centre Social de Sants. Des d'aquest centre va participar activament en les reivindicacions que han canviat el barri durant els darrers anys com la recuperació de les Cotxeres de Sants, el Parc de l'Espanya Industrial, el Vapor Vell i, en els darrers anys, el complex de Can Batlló.
Va ser vicepresident de la Federació d'Associacions de Veïns i Veïnes de Barcelona i el 2008 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 «Muere Josep Xarles, fundador del asociacionismo vecinal de Sants y La Bordeta». La Vanguardia.
* ↑ Espiga, F. «Mor Josep Xarles, històric activista veïnal de Sants». El Punt Avui.
* ↑ Bassas, Josep «Mor Josep Xarles, activista veïnal de Sants, Hostafrancs i la Bordeta» (en castellà). beteve. Arxivat de l'original el 2017-03-09 [Consulta: 8 març 2017].
# Felicidades (pel·lícula)

Felicidades, coneguda internacionalment com Merry Christmas, és una pel·lícula argentina dirigida per Lucho Bender, descrit com un "drama amb tints de comèdia negra i surrealisme". a ser seleccionada per a representar a l'Argentina en els premis Óscar l'any 2000. Va obtenir el Cóndor de Plata a la millor opera prima i a la revelació masculina per Alfredo Casero.

## Sinopsi

Transcorre en la vespra de Nadal. Petites històries que involucren a desenes de personatges conflueixen en la celebració de Nit de Nadal; compte com una data que hauria de treure el millor de la gent més aviat acaba produint l'efecte contrari. La trama és una antítesi dels clàssics nadalencs nord-americans.

## Repartiment

* Gastón Pauls - Julio
* Pablo Cedrón - Rodolfo
* Silke - Laura
* Alfredo Casero - Fredi
* Cacho Castaña - Cueto
* Luis Machín - Juan
* Carlos Belloso - Jaime
* Marcelo Mazzarello - Héctor
* Fabián Arenillas - Aguilera
* Eduardo Ayala
* Federico Cammarota
* Mariana Arias
* Catalina Speroni
* Jorge Román
* Anahí Martella
* Gabo Correa
* Chela Cardalda

## Ressenyes

* Por Diego Lerer, en Clarín Arxivat 2008-01-07 a Wayback Machine.
* Por Juan José Dimilta, en Leedor.com
* Por Maximo Esseverri, en Cineismo.com
* Por Diego P, en Sueños a pila

## Referències

* ↑ ‘Felicidades' (Lucho Bender, 2000) - Magazinema
* ↑ ."Felicidades", candidata argentina a los Oscar, La Nación
* ↑ Una tarde llena de sorpresas, Página 1/2, octubre de 2000
* ↑ Nueve Reinas trinfó en los Condor de Plata - El Día
* ↑ «Fitxa a Cine.Ar TV». Arxivat de l'original el 2019-11-03. [Consulta: 3 desembre 2021].

## Enllaços externs

* Felicidades a YouTube
# Felix van Groeningen

Felix van Groeningen (Gant, 1 de novembre de 1977) és un director de cinema i guionista belga.

## Biografia

Felix van Groeningen va néixer en Gant (Flandes). La seva segona pel·lícula de títol Belgica és un relat autobiogràfic. Va estudiar a l'Acadèmia Reial de Belles Arts de Gant (KASK), de la qual es va graduar en 2000 amb un curtmetratge titulat 50CC. Parella de l'actriu belga Charlotte Vandermeersch, el 2018 van tenir un fill.
La seva òpera prima va portar per títol Steve + Sky (2004). En 2007 va dirigir Dagen Zonder Lief i en 2008 De helaasheid der dingen, adaptació d'un llibre de Dimitri Verhulst. Per la seva tercera pel·lícula va rebre el premi Art Cinéma - Esment Especial al 62è Festival Internacional de Cinema de Canes.
En 2012 va dirigir Alabama Monroe, pel·lícula per la qual va rebre una nominació als Premis Oscar de 2013 en la categoria de millor pel·lícula estrangera i altres quatre nominacions als 26ns Premis del Cinema Europeu de 2013.
En 2022 va dirigir al costat de Charlotte Vandermeersch el film Les vuit muntanyes.

## Filmografia

* 50CC – curtmetratge (2000)
* Steve + Sky (2004)
* Dagen zonder lief (2007)
* De helaasheid der dingen (2009)
* Alabama Monroe (The Broken Circle Breakdown ) (2012)
* Belgica (2015)
* Beautiful boy: Sempre seràs el meu fill (2018)
* Les vuit muntanyes (2022)

## Reconeixements

* David di Donatello
** 2015 - Nominació a Millor Pel·lícula Europea per Alabama Monroe
** 2023 - Premi a la Millor pel·lícula per a Les vuit muntanyes
** 2023 - Nominada a Millor Director per Les vuit Muntanyes
** 2023 - Millor guió adaptat per a Les vuit muntanyes
* Festival de Canes
* 2009 - Nominació al Premi CICAE per De helaasheid der dingen
* 2009 - Premi CICAE - Esment Especial per De helaasheid der dingen
* 2022 - Nominació a la Palma d'Or per Les vuit muntanyes
* 2022 - Premi del Jurat per Les vuit muntanyes
* Premis César
* 2014 - Nominació a Millor Pel·lícula Estrangera per Alabama Monroe

## Referències

* ↑ «Mijn ouders waren (net geen) hippies». Touché (podcast), 29-02-2016. [Consulta: 19 juny 2018].
* ↑ Fragoso, Sam. «BROKEN CIRCLE BREAKDOWN DIRECTOR FELIX VAN GROENINGEN TALKS HIS SUNDANCE BREAKOUT BELGICA». Arxivat de l'original el 2018-06-18. [Consulta: 18 juny 2018].
* ↑ «Q&A: Felix van Groeningen on The Broken Circle Breakdown», 09-10-2013. [Consulta: 19 juny 2018].
* ↑ «Alte Liebe — der Freitag» (en alemany). [Consulta: 19 juny 2018].
* ↑ ; Ceulemans, Ewoud«Felix Van Groeningen: "In Hollywood mag je niet laten merken dat je twijfelt, anders ben je dood"» (en neerlandès), 15-06-2018. [Consulta: 16 juny 2018].
* ↑ Rosser, Michael «Felix van Groeningen to adapt Italian novel ‘The Eight Mountains' for Wildside». , 23-02-2021 [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ «David di Donatello, miglior film "Le Otto Montagne"», 11-04-2023. [Consulta: 11 abril 2023].
* ↑ Ximo Palau. «Las ocho montañas (Charlotte Vandermeersch, Felix Van Groeningen)». Cinemaldito.com. [Consulta: 3 juny 2023].
# El Club dels Miracles

El Club dels Miracles (títol original en anglès, The Miracle Club) és una pel·lícula dramàtica del 2023 dirigida per Thaddeus O'Sullivan, basada en una història de Jimmy Smallhorne. La pel·lícula és protagonitzada per Laura Linney, Kathy Bates, Maggie Smith i Stephen Rea. La seva trama segueix un grup de dones obreres de Dublín de pelegrinatge a Lorda. S'ha doblat i subtitulat al català.
Es va estrenar al Festival de Tribeca el 9 de juny de 2023 i va arribar als cinemes del Regne Unit i d'Irlanda el 13 d'octubre de 2023 amb la distribució de Lionsgate UK. Va ser l'última interpretació de Maggie Smith abans de la seva mort el setembre de 2024.
El desembre de 2021, la pel·lícula estava en la fase de preproducció, després de rebre finançament addicional del UK Global Screen Fund. La pel·lícula es va rodar a Dublín el 2022.

## Referències

* ↑ Ramachandran, Naman (2020-06-17). «Maggie Smith, Kathy Bates and Laura Linney Join 'The Miracle Club'». Variety.
* ↑ Ritman, Alex. «Maggie Smith, Kathy Bates, Laura Linney Unite for 'The Miracle Club'», 17-06-2020. Arxivat de l'original el 2021-08-13. [Consulta: 5 juny 2022].
* ↑ Ramachandran, Naman (December 9, 2021). «Laura Linney, Kathy Bates, Maggie Smith Starring 'The Miracle Club' Among Nine Projects Supported by U.K. Global Screen Fund». Variety. Consulta: 2022-06-05.
* ↑ «El Club dels Miracles». Goita què fan, ara!. [Consulta: 7 febrer 2025].
* ↑ Goldsmith, Jill. «Tribeca Festival's 2023 Film Lineup Includes 'Maggie Moore(s)' With Tina Fey & Jon Hamm, 'First Time Female Director', Marvel's 'Stan Lee' Doc, More». Deadline Hollywood, 18-04-2023. Arxivat de l'original el 2023-04-18. [Consulta: 18 abril 2023].
* ↑ Morris, Daniel. «Film Talk: Dame Maggie is leading the charge in pilgrimage pic The Miracle Club». Shropshire Star, 13-10-2023. [Consulta: 15 octubre 2023].
* ↑ «Laura Linney, Kathy Bates, Maggie Smith Starring 'The Miracle Club' Among Nine Projects Supported by U.K. Global Screen Fund». Variety. 2021-12-09. Arxivat de l'original el 2022-01-30.
* ↑ Ravindran, Manori (2022-09-01). «Laura Linney, Maggie Smith Make a Pilgrimage to Lourdes in 'The Miracle Club' – First Look (EXCLUSIVE)». Variety.
# Creu de terme de Vallespinosa

La creu de terme de Vallespinosa és una creu de terme del poble de Vallespinosa, al municipi de Pontils (Conca de Barberà), situada davant de l'església de Sant Jaume de Vallespinosa.

## Referències

* ↑ «Creu de terme de Vallespinosa». Festa Catalunya.
# Festival Ceba Negra

El Festival Ceba negra és un festival de true crime i crònica negra que se celebra a Figueres des de l'any 2022.
Organitzat per Jacint Casademont, Xavi Gorro i Francesc Llopis (Franchu).
Durant les jornades, que es fan a La Cate, s'organitzen xerrades i activitats relacionades amb el gènere. També s'otorga el guardó Fulla Negra que ha tingut els següents guanyadors:
* 2022 Narcís Bardalet
* 2023 Tura Soler
* 2024 Bruno Pérez

## Referències

* ↑ Redacció. «El 3r festival de true crime, Ceba Negra de Figueres, se celebrarà a primers de març» (en catalan), 14-12-2023. [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «Ceba Negra». [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «La Ceba Negra a la web de l'Ajuntament de Figueres». [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ Bartis, Cristina Vilà. «El Ceba Negra de Figueres mira endavant amb ambició i vol traspassar les fronteres nacionals i estatals», 04-03-2024. [Consulta: 6 març 2024].
# Foiling a Fortune Hunter

Foiling a Fortune Hunter és una pel·lícula muda de l'Éclair American protagonitzada per Alec B. Francis, Barbara Tennant i Lamar Johnstone. La pel·lícula es va estrenar com a mitja bobina juntament amb “What Father Did” el 7 de novembre de 1912.

## Argument

Charles Highby descobreix que la seva filla està a punt de fugir amb un jove a qui ha conegut en secret. Highby tenia previst que es casés amb Jack Spencer, el soci més jove del seu negoci, però en comptes d'enfadar-se intenta esbrinar com és la persona de la que s'ha enamorat la filla, el comte Frizelli. En descobrir que no és més que un caçador de fortunes, Highby decideix que la millor manera de curar la seva filla de l'enamorament és mostrar-li com és realment del comte. Demana ajuda a Jack que es fa passar pel xofer que els ajudarà en la fugida. Un cop al cotxe aconsegueix fer enfadar el comte Frizelli que mostra el seu caràcter de veritat durant la major part del viatge. Al final intentarà portar la noia a l'altar a punta de pistola. A l'església es troben amb Highby i la noia, espantada, cau en els seus braços buscant que la portin a casa. Frizelli intenta disparar però Spencer el desarma. Es presenten les proves contra ell i el fals comte, molt espantat, fuig.

## Repartiment

* Alec B. Francis (Charles Higby)
* Barbara Tennant (Marian Higby)
* Lamar Johnstone (Jack Spencer)
* Will E. Sheerer (comte Frizzelli)
* George Larkin (cambrer)
* Miss Davis (criada de Marian)
* Charles J. Hunt (xòfer)

## Referències

* ↑ Rainey, Buck. The Strong, Silent Type: Over 100 Screen Cowboys, 1903-1930 (en anglès). McFarland, 2004, p. 382. ISBN 978-0-7864-1286-0.
* ↑ «Four a week now». Moving Picture News VI, 17, 26 d’octubre 1912, pàg. 3.
* ↑ «Data from manufacturers' list of releases». Moving Picture News VI, 17, 26 d’octubre 1912, pàg. 31.
* ↑ «Foiling a Fortune Hunter». Moving Picture News VI, 17, 26 d’octubre 1912, pàg. 23.