OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hàram

    Per a l'antic regne de Haram al Hadramaut occidental, vegeu Història antiga del Iemen
Hàram i haram (àrab: حرم, ḥaram, i حرام, ḥarām, respectivament) són dos mots àrabs de significat molt similar: ‘sagrat’, ‘tabú’, ‘prohibit’, ‘vedat’, tots dos derivats de la mateixa arrel ḥ-r-m, ‘ésser sagrat’, ‘ésser tabú’, ‘ésser prohibit’.

## Hàram

En la primera forma, hàram, el mot a més significa quelcom sagrat, que pot ser tant un ‘objecte sagrat’ com un territori: ‘territori sagrat’, ‘lloc sagrat’, ‘santuari’ i, també, ‘sala d'oració d'una mesquita’.
Amb aquest significat s'empra per indicar ‘el territori sagrat de la Meca’, al-Hàram al-Makkí (àrab: الحرم المكي, al-Ḥaram al-Makkī), ‘la Meca i Medina’, al-Haraman aix-Xarifan (àrab: الحرمان الشريفان, al-Ḥaramān ax-Xarīfān, literalment ‘els dos Llocs Sagrats’), ‘el santuari d'Abraham’ a Hebron, hàram al-Khalil (àrab: حرم الخليل, ḥaram al-Ḫalĩl), ‘Jerusalem’, al-Hàram al-Aqsa (àrab: الحرم الأقصى, al-Ḥaram al-Aqṣà) o Thàlith al-Haramayn (àrab: ثالث الحرمين, Ṯāliṯ al-Ḥaramayn, literalment ‘el tercer dels dos Llocs Sants’), el recinte del temple de Salomó a Jerusalem, que conté les mesquites de la Roca i Al-Aqsa (àrab: الحرم المكي, al-Ḥaram ax-Xarīf) o la Mesquita del Profeta a Medina, al-Hàram an-Nabawí (àrab: الحرم النَبَوِيّ, al-Ḥaram an-Nabawī).

## Haram

En la segona forma, haram, té també els significats de ‘sant’ i d'‘il·lícit’ i, a partir d'aquest, el d'‘acció prohibida’, ‘malifeta’ i ‘pecat’. El mot s'aplicava antigament per a preservar l'àrea al voltant de santuaris o reservar llocs on els contendents podien resoldre els conflictes pacíficament, així una míntaqat haram (àrab: منطقة الحرام, minṭaqat al-ḥarām) era un ‘terreny sagrat’.
Amb aquesta accepció s'empra per indicar ‘la Kaba’, Bayt al-Haram (àrab: بيت الحرام, Bayt al-Ḥaram) o ‘la Gran Mesquita de la Meca’, al-Màsjid al-Haram (àrab: المسجد الحرام, al-Masjid al-Ḥarām).
Amb el significat de cosa il·lícita, s'aplica especialment a allò prohibit per raons religioses i, en aquest sentit, és l'antònim de halal (‘cosa lícita’, ‘acte legítim’). L'Alcorà n'enumera una bona quantitat, d'aquestes prohibicions, tot i que no sempre és molt precís i força són objecte d'interpretacions diverses. D'altres prohibicions provenen dels hadits i altres texts, i s'han anat perfilant al llarg del temps gràcies al fiqh, la jurisprudència religiosa islàmica. Tambe es poden considerar haram certs comportaments, objectes, maneres de parlar, aliments o la manera de preparar-los.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «حرم». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p. 282. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «hàram». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: novembre 2020].
* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «حلال». ISBN 978-84-412-1546-7.
# Wiesław Banyś

Wiesław Banyś (30 d'agost de 1951, Olkusz, Polònia) és un universitari polonès rector de la Universitat de Silèsia a Katowice d'ençà el 2008.

## Biografia

Wiesław Banyś acabà els estudis de filologia romana a la Universitat Jagellònica de Cracòvia el 1974. Presentà la sev a tesi de doctorat titulada Ambigüitat referencial de les descripcions indefinides en francès a la facultat de filologia de la Universitat de Silèsia el 1981 i la seva tesi d'habilitació Teoria i Semàntica «si... Llavors» Aspectes semantico-lògics de la preposició condicional a la Universitat de Varsòvia el 1990.
Feu moltes estades d'estudis i de recerca a universitats estrangeres. Ensenyà el 2004 com a professor invitat a la Universitat de París XIII. És membre de cinc societats de lingüística a Polònia, França i als Estats Units.
Rebé el títol de professor el 2001 i fou escollit rector de la Universitat de Silèsia a Katowice el 2008, reescollit el 2012 per a un segon mandat de quatre anys. És president de la Conferència de Rectors de les universitats poloneses del 2008 al 2012 i d'ençà el 2012 president de la Conferència de Rectors dels centres d'ensenyament superior i de recerca acadèmica polonesos.

## Distincions honorífiques

Rebé el títol de la Creu d'Or del mèrit polonès i de les Palmes Acadèmiques franceses. El 2014 fou nomenat cavaller de la Legió d'Honor.

## Referències

* ↑ Discours pour la remise de la Légion d'honneur au Recteur Wiesław Banyś sur le site de l'Ambassade de France en Pologne le 8 mai 2014
# Ibn Sad

Abu-Abd-Al·lah Muhàmmad ibn Sad ibn Maní al-Baghdadí (àrab: أبو عبد الله محمد بن سعد بن منيع البغدادي, Abū ʿAbd Allāh Muḥammad ibn Saʿd ibn Manīʿ al-Baḡdādī), més conegut simplement com Ibn Sad (Bàssora, 784 - Bagdad, 845), va ser un historiador àrab. És famós per haver redactat el Kitab at-tabaqat al-kabir (‘El llibre de les classes principals'), un tractat biogràfic en vuit volums sobre les grans personalitats musulmanes, com ara el mateix profeta Muhàmmad, els seus Companys (Sahaba) i Auxiliars (Ansar), així com els Següents (Tabiun), la segona generació de musulmans.
Ibn Sad va viure la major part de la seva vida a Bagdad, on va ser deixeble i escriba del també historiador al-Waqidí. Els seus escrits van ser considerats com a molt fiables i han servit de referent per a nombrosos historiadors posteriors.

## Enllaços externs

* Biografia d'Ibn Sad Arxivat 2011-07-08 a Wayback Machine. (anglès)
# Administració forestal

L'administració forestal són el conjunt d'òrgans que a les administracions públiques tenen com a finalitat la creació, foment, millora, conservació i defensa de la riquesa forestal. L'administració forestal neix durant la segona meitat del segle xix per donar solució a un greu problema de desforestació pan-europeu, derivat de l'excés de demanda de fustes i llenyes en els moments primerencs de la Revolució Industrial. El problema que es plantejaven els estats europeus no era estrictament ambientalista sinó que era tangible. Tangible, principalment, perquè derivava en dos problemes:
* Manca de productes forestals. Sentit productivista de les necessitats forestals. Abastament dels mercats.
* i Inundacions descontrolades. Ocasionades per l'eliminació de la coberta vegetal (espoli dels boscos, per fusta, pastura…) amb la conseqüent desprotecció del sòl. Fenomen que facilita fortes avingudes d'aigua pluvial amb riscos per la població i els seus béns, alhora que es provocaven processos erosius que aterraven els pantans.
Les administracions forestals dels estats europeus, inicialment incidien únicament en els boscos de propietat pública, no es condicionava la propietat privada. L'intervencionisme forestal en els boscos de propietat privada s'inicia més tard, ja al segle xx.

## Vegeu també

* Administració forestal a Catalunya
# José Subercase y Jiménez

José Subercase y Jiménez (Madrid, 28 d'agost de 1812 - 27 de maig de 1885) fou un enginyer espanyol, acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Biografia

Era inspector general del Cos d'Enginyers de Camins, Canals i Ports i professor a l'Escola Especial del mateix Cos. Fou nomenat vocal i cap de la secció geogràfica-meteorològica de la comissió del Mapa Geològic d'Espanya i cap de la seva secció geogràfic-meteorològica. El seu pare Joan de Subercase i Kretz, és històricament conegut com qui va proposar en 1844, juntament amb Calixto de Santa Cruz y Ojangoiti, l'ample ferroviari ibèric (1.668 mil·límetres), perquè va concloure que l'orografia escarpada de la península Ibèrica exigia unes vies de resistència provada. Contra el que ell pensava, però, la resta d'estats europeus no van seguir el seu exemple.
En 1848 fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, però no en va prendre possessió fins 1862 amb el discurs Leyes que rigen el movimiento y la resistencia de los fluidos. També fou membre de la Real Sociedad Económica Matritense de Amigos del País, de la Societat Meteorològica de França i acadèmic corresponent de la Societat d'Enginyers Austríacs. Fou condecorat amb l'encomanda de l'Orde de Carles III.

## Referències

* ↑ La hora del corredor mediterráneo, La Vanguardia, 20 d'octubre de 2011
* ↑ Biografia Arxivat 2016-08-08 a Wayback Machine. al web de la RAC
# Terra de Nyeboe

La Terra de Nyeboe és una península situada a la part septentrional de Groenlàndia, dins el Parc Nacional del Nord-est de Groenlàndia.
Va rebre el nom de l'enginyer Marius Nyeboe (1867-1946), president del comitè de la Cinquena Expedició de Thule de Knud Rasmussen.
Es troba al nord-est de la Terra de Hall i al sud-oest de l'illa de Hendrik, entre el fiord Saint George, el mar de Lincoln i la badia de Newman. Tota la zona és molt muntanyosa, amb cims que s'alcen fins als 1.100 msnm.
Hi ha el Firm de Dreyer.

## Referències

* ↑ «Yr – Værvarsel for Hall Land (Grønland)». Arxivat de l'original el 9 de gener 2019. [Consulta: 28 febrer 2019].
* ↑ «Knud Rasmussen Thule - www.123hjemmeside.dk/sven-hansen». Arxivat de l'original el 1 de març 2019. [Consulta: 28 febrer 2019].
* ↑ «Nyeboe Land». Mapcarta. [Consulta: 28 febrer 2019].
* ↑ Prostar Sailing Directions 2005 Greenland and Iceland Enroute, p. 94
# Adnaloi Vila Ollé

Adnaloi Vila Ollé (Igualada, 8 d'agost de 1994) és una persona no-binària, activista política i social, fotògrafa, dissenyadora gràfica i artista catalana. La seva lluita social s'emmarca en el transfeminisme interseccional, anticapitalista i vegà. Destaca la seva lluita contra la grassofòbia. En català, empra tant el pronom neutre elli com el femení ella.
Ha participat en diverses campanyes de comunicació, xerrades i exposicions. Per exemple, va elaborar el text «Per venjar la teva mort» dins l'exposició Identitats ImPossibles. Gènere, desig i iconografia sobre identitats LGBT+ i religió al Museu dels Sants d'Olot. El 2017 va engegar una campanya en la qual animava a compartir imatges a les xarxes socials de cossos en biquini i banyador per amplificar el discurs antigrassofòbic. Ha tingut notorietat també la seva xerrada sobre grassofòbia a la Delegació de la Generalitat a Brussel·les on va mostrar el seu cos «no-normatiu (trans, gordo, amb cicatrius, estries...) i seminú en un sistema gordofòbic que censura els cossos dissidents». En aquest sentit, els mitjans han destacat també la seva participació en el pla per erradicar la violència estètica del Departament d'Igualtat i Feminismes, i en una campanya de comunicació contra la violència a les xarxes socials de la Universitat de Vic i Calala.
Durant el seu activisme polític i social, ha militat en organitzacions juvenils de l'esquerra independentista i revolucionària, el Sindicat d'Estudiants dels Països Catalans, entitats feministes i LGTBI+, com La Dalla o Joves Trans de Barcelona, espais antiespecistes, en els moviments okupa i populars garrotxins i igualadins, i en el col·lectiu Stop Gordofobia.

## Obra

* Diversis autoris. Guia gramatical de llenguatge no-binari. Raig Verd, setembre 2023. ISBN 978-84-19206-52-7.

## Referències

* 1 2 Nom d'usuari d'X: AdnaloiVila. Data de consulta: 11 agost 2022.
* ↑ «La grassofòbia discrimina i menysté les persones amb sobrepès». Planta baixa, 16-06-2020.
* ↑ Biosca, Anna «“No conec a ningú prim que no s'hagi de morir”, Adnaloi Vila, d'Stop Gordofobia». Mirall, 11-11-2020.
* ↑ Piñeyro, Magdalena. 10 gritos contra la gordofobia. Penguin Random House Grupo Editorial España, 2019.
* ↑ Fernández, David. «Gordofobia y conferenciantes semidesnudos en la “embajada” de Cataluña en Bruselas» (en castellà). La Razón, 10-03-2022. [Consulta: 11 agost 2022].
* 1 2 «Adnaloi Vila». CUIMPB-Centre Ernest Lluch, 26-06-2017. [Consulta: 11 agost 2022].
* ↑ Rodero, Pablo «La rebelión contra la gordofobia: "Las personas gordas recibimos una opresión y una discriminación estructural"». 20minutos, 20-01-2022.
* ↑ Rius, Xavier «En calçotets en un acte oficial de la Generalitat». E-notícies, 10-03-2022.
* ↑ «Entitats i col·lectius participen del Pla per erradicar la pressió estètica». Social.cat, 11-05-2022.
* ↑ «4 activistas nos hablan de la violencia en las redes sociales». Calala. [Consulta: 11 agost 2022].
* ↑ «Adnaloi Vila - Barcelona». Sin lorzas no hay feminismo, 2020, pàg. 12.

## Enllaços externs

* Entrevista a Adnaloi Vila per Júlia Barceló en el pòdcast Converses sobre neutralitat corporal (2021)
# Narcissus jonquilla subsp. cordubensis

Narcissus jonquilla subsp. cordubensis és una subespècie de planta bulbosa que pertany a la família de les amaril·lidàcies que és endèmica de la península Ibèrica. Es classifica en el grup tres, que són els narcisos de copa petita. D'origen conreat amb flor gran i solitària. La copa és més curta que un terç de la longitud dels pètals.
El nom genèric Narcissus fa referència al Narcís de la mitologia grega, Νάρκισσος (Narkissos), fill del déu riu Cefís i de la nimfa Liríope; que es distingia per la seva bellesa. El nom deriva de la paraula grega: ναρκὰο, narkào (= narcòtic) i es refereix a l'olor penetrant i embriagant de les flors d'algunes espècies. Alguns, però, sostenen que la paraula deriva del mot persa: نرگس, que es pronuncia nargis i que indica que aquesta planta és embriagadora. Cordubensis és un epítet geogràfic que al·ludeix a la seva localització a Còrdova.

## Referències

* ↑ Narcissus jonquilla subsp. cordubensis a PlantList

## Enllaços externs

* http://apps.kew.org/wcsp/namedetail.do?name_id=373468
# Lampyris iberica

La cuca de llum ibèrica (Lampyris iberica) és una espècie de coleòpter de la família Lampyridae. És una espècie endèmica de la península Ibèrica i el sud de França.

## Bibliografia

* «A review of Portuguese fireflies with a description of a new species, Lampyris iberica sp. nov. (Coleoptera:Lampyridae)». Heteropterus Revista de Entomología, 2008. Arxivat de l'original el 2020-06-30 [Consulta: 9 desembre 2020].
* «The biology and distribution of glow-worms (Coleoptera: Lampyridae) in Spain». Lampyrid Journal, 2011.

## Enllaços externs

* Gusanos de luz. ¿Has visto una luciérnaga?
# Bumajnie glaza Prixvina

Bumajnie glaza Prixvina (en rus Бума́жные глаза́ При́швина, Ulls de paper de Privxin) és una pel·lícula soviètica russa del 1989. La pel·lícula està dedicada al tema culte a la personalitat de Stalin, que va ser popular durant els anys de la Perestroika.

## Argument

La trama s'estructura segons l'esquema "pel·lícula dins d'una pel·lícula". El director de televisió Pavel Prixvin (Aleksandr Romantsov) interpreta el paper de capità de seguretat de l'Estat a la pel·lícula sobre l'estalinisme, acció que té lloc el 1949. El mateix Prixvin va decidir fer un programa de televisió sobre un grup de treballadors de la Televisió de l'URSS del 1949. Estudia materials d'arxiu, conversa amb membres vius del grup, intentant reconstruir els fets de fa quaranta anys. Li crida l'atenció la història de la misteriosa mort d'un dels actor. Prixvin porta a terme una investigació, suggerint que el MGB està implicat. Però tot va resultar molt més prosaic. És que un company de l'actor, gelós per la seva dona, li va introduir un pal de fregona a les mànigues del seu abric de pell, fent-lo caure i congelar-se pel fred.
El títol inusual de la pel·lícula, aquests estranys "ulls de paper", es relacionen amb la història següent. Els locutors de televisió, llegint la notícia, havien de baixar els ulls de tant en tant, seguint el text. I aleshores va arribar una carta a l'estudi, on se'ls va proposar enganxar-se els ulls de paper a les parpelles, de manera que fins i tot quan llegeixen, semblés que miraven els espectadors de la televisió. D'altra banda, alguns crítics veuen els "ulls de paper" com un símbol de ceguesa.

## Repartiment

* Aleksandr Romantsov - Pavel Prishvin
* Pavel Rudakov - Lev Shutov
* Irina Tsivina - Alice Aleeva en la seva joventut
* Ievgueni Barkov - Leonid Sergeevich Berkutov
* Al·la Xélest - Alice Aleeva
* Oleg Kovalov - Khrustalev
* Serguei Lavrentiev - Serguei Eisenstein
* Iuri Tsapnik - Leva Shutov en la seva joventut
* Iuri Kuznetsov - actor
* Vladimir Diatlov
* Anatoli Vekshin - San Sanitx Xakhmatov

## Producció

Inicialment, el guió de la pel·lícula va ser escrit per Irakli Kvirikadze, però després va eliminar el seu cognom.

## Referències

* ↑ В. Михалкович. «Сумбур вместо кино?». Сценарист.РУ. // «Советский экран» № 6, 1990 год. Arxivat de l'original el 2010-12-20. [Consulta: 22 maig 2018].
* ↑ Якобидзе-Гитман А.С.. Восстание фантазмов: сталинская эпоха в постсоветском кино. НЛО, 2015, p. 261-262.
# Noge

Noge (Noge, S.L.) fou una empresa de carrosseria catalana que varen establir el 1964 a Arbúcies Miquel Puig Genabat i Josep Noguera. Puig era un antic treballador d'Ayats i Josep Noguera es va desvincular de la companyia el 1978. Noge va iniciar les seves activitats en la construcció d'autobusos urbans, però aviat es va expandir als autocars i vehicles de luxe. La companyia construïa autobusos i carrosseries d'autocars en diversos xassís. Els seus productes es venien a tota l'Europa occidental. Noge era, juntament amb Indcar, Ayats i Beulas, la quarta companyia de carrosseries que es va fundar al poble d'Arbúcies, a la província de Girona.
A principis de 2013, després d'estar en concurs de creditors des de maig del 2011, l'empresa tancava les seves portes. Les empreses TMB, TUSGSAL i BaixBus, així com altres empreses espanyoles, han adquirit molts autobusos d'aquesta empresa.

## Productes

* Cittour - Autobús urbà
* Cittour Low Entry - Autobús urbà de pis baix. Mateix model que el Cittour però de menys altura sobre el nivell de carretera
* Aertour - Autobús llançadora de l'aeroport pista-terminal
* Touring - Autocar (Actualment substituït pels seus predecessors, els Touring HD i el Touring HDH)
* Titanium - Autocar de luxe
* Touring HD - Autocar
* Touring HDH - Autocar
* Touring Midi - Autocar petit

## Referències

* ↑ «Tanca l'històric fabricant de carrosseries d'autocars Noge i acomiada 93 persones a Arbúcies». Ara, 23-01-2013. [Consulta: 12 novembre 2013].
* ↑ «Serie 6900 de TMB (castellà)». Arxivat de l'original el 2013-11-12. [Consulta: 27 maig 2012].
* ↑ «Presentación de autobuses Noge en la FIAA de Madrid (castellà)». Arxivat de l'original el 2013-11-12. [Consulta: 27 maig 2012].
* ↑ «Autobús MAN carrozado por Noge mida|1=(castellà)». Arxivat de l'original el 2013-11-12. [Consulta: 27 maig 2012].

## Enllaços externs

* Noge - Lloc web oficial
# Terra de Wulff

La Terra de Wulff és una península situada a la part septentrional de Groenlàndia, dins el Parc Nacional del Nord-est de Groenlàndia.
El seu nom és record al botànic i explorador àrtic suec Thorild Wulff (1867–1917), que va participar en la Segona Expedició Thule junt a Knud Rasmussen i va morir al sud de la badia de Peabody.
Es troba al nord-est de la Terra de Warming i a l'est de l'illa de Hendrik, dels quals està separats pel fiord de Sherard Osborn. A l'est hi ha l'illa Nares Land i la petita illa de Stephenson, amb el fiord Victoria com a separació. Al nord hi ha el mar de Lincoln, mentre al sud està unida a la part continental. Fa uns 150 quilòemtres de llargada per 70 d'amplada, amb muntanyes que s'alcen fins als 1.100 msnm.

## Referències

* 1 2 «Wulff Land». Mapcarta. [Consulta: 3 març 2019].
* ↑ Mark Nuttall, Encyclopedia of the Arctic, p. 1744
* ↑ Prostar Sailing Directions 2005 Greenland and Iceland Enroute, p. 94
# Narcissus assoanus subsp. praelongus

Narcissus assoanus és una subespècie de planta bulbosa que pertany a la família de les amaril·lidàcies. És originària del sud de la península Ibèrica.

## Descripció

És una planta perenne, les seves fulles són filiformes, com les gramínies, d'1-2 mm d'ample. Les flors fan de 15-20 mm, de color groc intens, amb una curta corona ciatiforme (en forma de copa), agradablement perfumades, disposades en umbel·les d'1-5. Es diferencia de Narcissus assoanus en el tub més llarg del periant. Es distribueix pel sud d'Espanya.

## Hàbitat

Pastures i matollars clars, sòls pedregosos i margosos, en ambients secs i assolellats propis del quejigal.

## Taxonomia

Narcissus assoanus subsp. praelongus va ser descrita per Barra i G.López i publicat a Anales del Jardín Botánico de Madrid 39 (1): 209, l'any 1982.

### Etimologia

Narcissus nom genèric que fa referència del jove narcisista de la mitologia grega Νάρκισσος (Narkissos) fill del déu riu Cefís i de la nimfa Liríope; que es distingia per la seva bellesa.
El nom deriva de la paraula grega: ναρκὰο, narkào (= narcòtic) i es refereix a l'olor penetrant i embriagant de les flors d'algunes espècies (alguns sostenen que la paraula deriva de la paraula persa نرگس i que es pronuncia Nargis, que indica que aquesta planta és embriagadora).
El nom d'espècie es dedica a Ignacio Jordán Claudio de Asso y del Río (1742-1814), científic saragossà de talla internacional, químic, botànic, jurista i economista, destacat representant de la Il·lustració espanyola i aragonesa.

### Sinonímia

* Narcissus baeticus Fern.Casas
* Narcissus juncifolius Req. ex-Lag

## Referències

* ↑ Maza, M; Cartagena F., Navarro L.M. Guía de flores del Pirineo. Benasque:Barrabés, 2008. ISBN 978-84-95744-59-3.
* ↑ Narcissus assoanus subsp. praelongus a PacificBulbSociety
* ↑ Narcissus assoanus subsp. praelongus a Tropicos
* ↑ Narcissus assoanus subsp. praelongus a PlantList
* J. J. Roemer & J. A. Schultes, Syst. veg. 7:962. 1830
* Royal Botanic Gardens, Kew: 'N. assoanus.