OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Q (Star Trek)

Q és un personatge fictici de l'univers de Star Trek interpretat per John de Lancie. Aquest personatge apareix a les sèries Star Trek: La Nova Generació, Star Trek: Deep Space Nine i Star Trek: Voyager.
Q, omnipotent, és un trapella temperamental que ha agafat interès a la raça humana. Q ocasionalment utilitza contraccions en el seu vocabulari com a part del seu estat de déu caòtic.

## Continuum Q

En l'univers de Star Trek, el Continuum Q és un plànol d'existència extradimensional, habitat per una raça d'éssers gairebé déus que són omnipotents, immortals i omniscients, que són coneguts genèricament com els "Q". Mostren personalitats individuals (habitualment marcades per l'arrogància) i els seus poders semblen ser il·limitats. Diuen que són indiferents dels assumptes dels éssers "no Q" que viuen en l'espai normal, considerant-los insignificants i infantils. No obstant això, estan clarament interessats en els humans, posant a prova a la raça humana en diverses ocasions. Això implica que els Q se senten intrigats i amenaçats pel potencial de la humanitat.
Viccionari
# Barra de navegació

Una barra de navegació (o sistema de navegació) és una secció d'una interfície gràfica d'usuari destinada a ajudar els visitants a accedir a la informació. Les barres de navegació s'implementen en exploradors o gestors de fitxers, navegadors web i com a element de disseny d’alguns llocs web.

## Exploradors de fitxers

Els exploradors de fitxers utilitzen una barra de navegació per ajudar l’usuari a moure's pel sistema de fitxers. Les barres de navegació poden incloure la ruta actual (path), la ruta de navegació (o molles de pa) o una llista de preferits.

## Navegadors web

Una barra de navegació del navegador web inclou els botons enrere i endavant, així com la ubicació on s'introdueixen les URL. Antigament la funcionalitat de la barra de navegació es dividia entre la barra d'eines del navegador i la barra d'adreces preferides, però Google Chrome va introduir la pràctica de combinar les dues. Algunes primeres versions de Netscape utilitzaven la barra d'URL per poder introduir-hi paraules clau per cercar i navegar. Avui dia se segueix utilitzant amb el mateix propòsit doble.

## Disseny web

Normalment, els llocs web tenen una barra de navegació principal i una barra de navegació secundària a totes les pàgines. Aquestes seccions de la pàgina web inclouran enllaços a les seccions més importants del lloc. La implementació i el disseny de barres de navegació són un aspecte crucial del disseny web i de la usabilitat del web.

## Vegeu també

* Barra d'eines
* Explorador de Windows
* Finder
* Google Chrome
* Internet Explorer
* Mozilla Firefox
* Netscape
* Opera

## Referències

* ↑ «Personalize the Windows Explorer Navigation Bar».
* ↑ «Dolphin».
* ↑ «Avant Browser Help - Navigation Bar».
* ↑ «Link».
* ↑ «HTML <nav> Tag».
* ↑ «Navigation Bar: Explanations and Samples».
# Roland Renn

Roland Renn va ser un ciclista alemany que s'especialitzà en la pista. El 1988, va guanyar la medalla de bronze en el Campionat del món de mig fons amateur, però posteriorment va ser desclassificat per donar positiu.

## Palmarès

* 1986
** Campió d'Alemanya amateur de mig fons

## Referències

* ↑ Camps, Jordi. «La pista no és una excepció». elpunt.cat. [Consulta: 4 maig 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Star Trek: Nemesis

Star Trek: Nemesis és una pel·lícula estatunidenca de 2002, la desena basada en Star Trek, i dirigida per Stuart Baird.

## Argument

La pel·lícula obre amb un important assassinat polític: l'eliminació dels dirigents del govern romulà. La tripulació de l'USS Enterprise-E per dir adéu al primer oficial William T. Riker i la Consellera Deanna Troi, que s'han casat a Betazed, un equip de fora descobreix les restes d'un androide semblant al Tinent Comandant Data en un planeta prop de la Zona Neutral Romulana anomenada Kolarus III. Quan l'androide és muntat, revela el seu nom com B-4, un predecessor de Data.
La pel·lícula se situa l'any 2379.
# Juranson (parçan)

El Juranson, (en occità: País de Juranson) és un parçan o comarca d'Occitània situada a la Gascunya. La seva vil·la principal és Juranson.
Segons la proposta de divisió administrativa d'Occitània del diari Jornalet, basada en l'obra de Frederic Zégierman Le Guide des pays de France, el parçan del Juranson estaria ubicat a la regió de la Gascunya, subregió del Bearn.
Oficialment, les comunes de Juranson estan adscrites administrativament i situades al centre-est del departament francès dels Pirineus Atlàntics, a la regió administrativa de Nova Aquitània.

## Referències

* ↑ «Las encontradas d’Occitània» (en occità). Jornalet, 12-06-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «Lo trabalh de recuperacion de las encontradas d’Occitània contunha» (en occità). Jornalet, 30-10-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «País» (en occità). Jornalet. [Consulta: 15 gener 2025].
# Ralf Stambula

Ralf Stambula (Düsseldorf, 13 d'abril de 1954) va ser un ciclista alemany que s'especialitzà en el ciclisme en pista. Com amateur guanyà una medalla de bronze al Campionat del món de Mig fons de 1984 per darrere del neerlandès Jan de Nijs i l'italià Roberto Dotti.

## Palmarès

* 1975
** Campió d'Alemanya en persecució per equips amateur
* 1978
** Campió d'Alemanya en persecució per equips amateur

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Georg Umbenhauer

Georg Umbenhauer (Nuremberg, 20 de setembre de 1912 - Ídem, 15 de desembre de 1970) fou un ciclista alemany, professional des del 1932 fins al 1952. Va combinar tant el ciclisme en pista com en ruta. L'any 1936 es proclamà campió d'Alemanya en ruta.

## Palmarès en ruta

* 1936
** Campió d'Alemanya en ruta
** 1r a la Grosser Sachsenpreis
** 1r a la Rund um Chemnitz
* 1938
** 1r a la Rund um die Hainleite
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Alemanya
* 1939
** 1r a la Volta a Alemanya i vencedor d'una etapa

### Resultats al Tour de França

* 1932. 56è de la classificació general
* 1935. Abandona (16a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Lugny

«Lugny» té aquests significats:
* Lugny (Aisne), municipi francès al departament de l'Aisne (regió dels Alts de França)
* Lugny (Saona i Loira), municipi francès al departament de Saona i Loira (regió de Borgonya - Franc Comtat)
* Lugny-Bourbonnais, municipi francès al departament de Cher (regió de Centre – Vall del Loira)
* Lugny-Champagne és un municipi francès al departament de Cher (Centre – Vall del Loira)
* Lugny-lès-Charolles, municipi francès al departament de Saona i Loira (Borgonya - Franc Comtat)
* Cantó de Lugny, cantó francès al districte de Mâcon (Saona i Loira, Borgonya - Franc Comtat)
* Vault-de-Lugny, municipi francès al departament del Yonne (Borgonya - Franc Comtat)
# Claudia Lichtenberg

Claudia Lichtenberg, coneguda també com a Claudia Häusler (nom de soltera), (Múnic, 17 de novembre de 1985) és una ciclista alemanya, professional des del 2006 i fins al 2017. El 2006 aconseguí el Campionat nacional en ruta. També destaquen les seves victòries en curses per etapes com el Giro d'Itàlia, el Tour de l'Aude i la Ruta de França.

## Palmarès

* 2006
** Campiona d'Alemanya en ruta
* 2008
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2009
** 1a al Giro d'Itàlia i vencedora d'una etapa
** 1a al Tour de l'Aude
* 2010
** 1a a l'Emakumeen Euskal Bira
* 2012
** Vencedora d'una etapa al Exergy Tour
* 2013
** 1a al Giro de Toscana-Memorial Michela Fanini
** 1a al Joe Martin Stage Race i vencedora d'una etapa
** Vencedora d'una etapa a la Cascade Cycling Classic
** Vencedora d'una etapa al Nature Valley Grand Prix
* 2014
** 1a a la Ruta de França i vencedora d'una etapa
* 2016
** Vencedora d'una etapa al Trofeu d'Or
* 2017
** 1a a l'Auensteiner-Radsporttage

## Referències

* ↑ «Stage 4 - Teutenberg resumes winning ways» (en anglès). cyclingnews, 07-07-2009. [Consulta: 15 novembre 2024].
* ↑ «25th Tour de l'Aude - 2.2 WE» (en anglès). cyclingnews, 01-05-2009. [Consulta: 15 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Benediction (pel·lícula)

Benediction és una pel·lícula de drama romàntic biogràfic del 2021 escrita i dirigida per Terence Davies. És protagonitzada per Jack Lowden i Peter Capaldi com el poeta de guerra Siegfried Sassoon, juntament amb Simon Russell Beale, Jeremy Irvine, Calam Lynch, Kate Phillips, Gemma Jones i Ben Daniels. Va ser estrenada al Regne Unit el 20 de maig de 2022 per Vertigo Releasing i als Estats Units el 3 de juny de 2022 per Roadside Attractions. Ha estat doblada i subtitulada al català.

## Repartiment

* Jack Lowden com a Siegfried Sassoon
** Peter Capaldi com a Siegfried Sassoon de vell
* Simon Russell Beale com a Robbie Ross
* Jeremy Irvine com a Ivor Novello
* Kate Phillips com a Hester Gatty
** Gemma Jones com a Hester Gatty de vell
* Ben Daniels com a Dr Rivers
* Calam Lynch com a Stephen Tennant
** Anton Lesser com a Stephen Tennant de vell
* Tom Blyth com a Glen Byam Shaw
* Matthew Tennyson com a Wilfred Owen
* Geraldine James com a Theresa Thornycroft
* Richard Goulding com a George Sassoon
* Lia Williams com a Edith Sitwell
* Suzanne Bertish com a Lady Ottoline Morrell
* Julian Sands com a Oficial mèdic en cap
* Jude Akuwudike com a sacerdot
* Giovanna Ria com a infermera

## Producció

El gener de 2020, Jack Lowden es va unir al repartiment de la pel·lícula, amb Terence Davies dirigint a partir d'un guió que havia escrit. El març de 2020, Peter Capaldi es va unir al repartiment de la pel·lícula. La El rodatge va començar el 8 de setembre de 2020, i va acabar el 22 d'octubre de 2020.

## Referències

* ↑ «Benediction». Goita què fan, ara!. [Consulta: 30 març 2023].
* ↑ Wiseman, Andreas. «Jack Lowden To Star As WWI Poet Siegfried Sassoon In Terence Davies Biopic 'Benediction'», 17-01-2020. [Consulta: 17 setembre 2020].
* ↑ Wiseman, Andreas. «Coping With COVID-19 Crisis: Director Terence Davies & Producer Mike Elliott On Halting Long-Gestating Movie 'Benediction' Days Before Shoot», 27-03-2020. [Consulta: 17 setembre 2020].
* ↑ Terence Davies' WWI Drama ‘Benediction’ Wraps Shoot With Geraldine James, Jeremy Irvine, Simon Russell Beale Among Joiners; First Look At Jack Lowden Pic
* ↑ Chandry, Roshan. «Tom Blyth on His Journey from the TV Workshop to HBO's The Gilded Age», 23-02-2021.
* ↑ Daley, Nicola. «So exciting to be up and shooting again with the amazing Terence Davies», 08-09-2020. Arxivat de l'original el 25 desembre 2021. [Consulta: 26 octubre 2020].
* ↑ Lowden, Jack. «Hello Siggy.», 17-09-2020. Arxivat de l'original el 25 desembre 2021. [Consulta: 17 setembre 2020].
* ↑ Mullen, Enda. «Why a Doctor Who star was shooting with film crews in Leamington this week», 11-10-2020. [Consulta: 15 octubre 2020].
* ↑ Daley, Nicola. «That's a wrap on 'Benediction' after a 7 week shoot», 23-10-2020. Arxivat de l'original el 25 desembre 2021. [Consulta: 26 octubre 2020].
* ↑ M.Y.R.A. Entertainment. «It's a wrap on #terencedavies's new feature film, #benediction», 24-10-2020. [Consulta: 26 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Benediction a Goita què fan, ara!
# Bernat de Berga

Bernat de Berga (valor desconegut - 6 d'agost de 1188) fou bisbe de Barcelona (1172-1188).
Essent ardiaca de la seu barcelonina, fou escollit bisbe (1172). consagrà les esglésies de Santa Perpètua i de Gallecs, i dotà les de Sant Esteve d’Olzinelles i Santa Maria de Piera. El 1173 emprengué obres '’ampliació de la catedral de Barcelona. El 1174 cedí el monestir de Santes Creus a l'arquebisbe de Tarragona i solucionà un conflicte jurisdiccional entre els bisbats de Barcelona i Tarragona, heretat del seu antecessor Guillem de Torroja.
Assistí a Saragossa a la boda del rei Alfons amb Sança de Castella (1177) i rebé del rei el terç de les rendes del mercat de Vilafranca del Penedès i confirmació de la recepció del delme de la moneda concedit per Ramon Berenguer III. El 1179 assistí al Tercer Concili del Laterà, on li foren confirmats els béns del bisbat com al seu predecessor.
Reforçà, amb butlla papal, la vida comunitària entre els canonges de la catedral. El 1180 assistí al capítol provincial, on s'instituí la datació dels documents segons l'Encarnació del Senyor, substituint així l’antiga segons els reis francs.
Fomentà l’activitat en el camp del dret dels jurispèrits Arnau de Caldes i Pere de Sant Joan.

## Referències

* ↑ Diccionari d’història eclesiàstica de Catalunya. Barcelona: Claret, 2001. ISBN 84-8297-4612-3.
# Biblioteca Clandestina Catalana

La Biblioteca Clandestina Catalana és una col·lecció que agrupa reedicions de llibres rars, editats a Catalunya o que hi tenen relació i publicats en primera instància en la clandestinitat per qüestions polítiques o morals.
La col·lecció va ser encetada el juliol del 2022 per Albert Roqué i Isalguer Almenara, dos col·leccionistes de llibres polítics, escatològics i pornogràfics del XIX i XX. En lloc d'estipular una tirada de volums, van optar per la impressió a demanda per la naturalesa de la col·lecció. També van decidir de reproduir-los en format facsímil.
Les obres giren totes al voltant d'una d'aquestes quatre temàtiques: el catalanisme, l'erotisme, l'escatologia i l'anticlericalisme. Algunes havien sortit del circuit general i es trobaven solament a biblioteques de caràcter privat.
Fins ara, la col·lecció ha publicat 7 títols: La musa llaminera o Apetits lascius per instint de naturalesa, en harmoniosos versos en dialecte català (1837), La salvación de Cataluña está en su independencia de Josep Abril Llinés (1926), un recull de textos clàssics de la literatura eròtica i escatològica catalana d'entre els quals el Coloqui e Rahonament fet entre dues dames (1905), dos llibres anònims de temàtica escatològica escrits en versos humorístics i publicats per l'Acadèmia de literats tranquils y decents (1909), els opuscles Cataluña. Síntesis histórica, cultural, política y económica i Cataluña Acusa de la Unió de Catalans Independentistes (1946), tres opuscles anticlericals humorístics de l’entorn del setmanari La Tramontana sota el títol J. Llunas i la Biblioteca humorística de Calamitats (segle xix) i Na Manuela s'alcabota (circa 1900).

## Referències

* 1 2 3 4 5 «La col·lecció dels llibres que oficialment no s'han publicat mai». CATzona, 20-07-2022. [Consulta: 7 abril 2023].
* 1 2 3 4 Milian, Àlex. «La impressió sota demanda posa a l’abast la Biblioteca Clandestina Catalana». El Temps, 15-08-2022. [Consulta: 7 abril 2023].

## Enllaços externs

* Biblioteca Clandestina Catalana - Lloc web oficial
# Brúixola quàntica

La terminologia de la brúixola quàntica sovint es relaciona amb un instrument que mesura la posició relativa utilitzant la tècnica d'interferometria atòmica. Inclou un conjunt d'acceleròmetres i giroscopi basats en tecnologia quàntica per formar una Unitat de Navegació Inercial.

## Descripció

El treball sobre les unitats de mesura inercial (IMU) basades en tecnologia quàntica, els instruments que contenen els giroscopis i acceleròmetres, es desprèn de les primeres demostracions d'acceleròmetres i giròmetres basats en ones de matèria. La primera demostració de mesura de l'acceleració a bord es va fer en un Airbus A300 el 2011.
Una brúixola quàntica conté núvols d'àtoms congelats mitjançant làsers. Mitjançant la mesura del moviment d'aquestes partícules congelades durant períodes de temps precisos, es pot calcular el moviment del dispositiu. Aleshores, el dispositiu proporcionarà una posició precisa en circumstàncies en què els satèl·lits no estan disponibles per a la navegació per satèl·lit, per exemple, un submarí totalment submergit.
Com la llum, els electrons de vegades es comporten com a ones. L'interferometria d'àtoms aprofita aquesta propietat per mesurar amb precisió l'acceleració, la rotació i la velocitat angular. Aquestes variables podrien ajudar els usuaris de la brúixola quàntica a mesurar i fer un seguiment de la seva pròpia posició sense utilitzar el GPS, que es basa en la transmissió contínua de senyals entre dispositius i satèl·lits.
Diverses agències de defensa arreu del món, com la DARPA dels EUA i el Ministeri de Defensa del Regne Unit han impulsat el desenvolupament de prototips per a usos futurs en submarins i avions.
El 2024, investigadors del Centre for Cold Matter de l'Imperial College de Londres, van provar una brúixola quàntica experimental en un tren subterrani de la línia Districte de Londres.

## Referències

* ↑ published, Skyler Ware. «Quantum compasses closer to replacing GPS after scientists squeeze key refrigerator-sized laser system onto a microchip» (en anglès), 27-08-2024. [Consulta: 28 agost 2024].
* ↑ Kasevich, Mark. «Precision Navigation Sensors based on Atom Interferometry» (en anglès). Stanford Center for Position, Navigation and Time, 2012.
* ↑ «Revolutionary Quantum Compass Could Soon Make GPS-Free Navigation a Reality» (en anglès americà), 18-08-2024. [Consulta: 28 agost 2024].
* ↑ Kramer, David Physics Today, 67, 10, 30-09-2014, pàg. 23–26. Bibcode: 2014PhT....67j..23K. DOI: 10.1063/PT.3.2543. ISSN: 0031-9228 [Consulta: free].
* ↑ «Quantum ‘compass' could allow navigation without relying on satellites | Imperial News | Imperial College London» (en anglès), 09-11-2018. [Consulta: 28 agost 2024].
# Bunohyrax

Bunohyrax és un gènere extint de damans de la família dels pliohiràcids (o, segons altres classificacions, dels geniohíids) que visqueren a Àfrica des de l'Eocè inferior fins a l'Oligocè superior, fa entre 23 i 56 milions d'anys. Se n'han trobat restes a Algèria, Egipte i Etiòpia. Les espècies que integren aquest gènere mostren una considerable variació de mida. Les dents molars inferiors presentaven un solc profund amb forma de ve baixa entre les cúspides linguals i les bucals. Eren brostejadors omnívors. El nom genèric Bunohyrax significa ‘Hyrax dels turons' o, menys literalment, ‘Hyrax bunodont’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Bunohyrax» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 18 gener 2025].
* 1 2 Werdelin i Sanders, 2010, «Hyracoidea» (D. T. Rasmussen i M. Gutiérrez).
* ↑ Prothero, 2017, p. 77.

## Bibliografia

* Prothero, D. R. The Princeton Field Guide to Prehistoric Mammals (en anglès). Princeton University Press, 2017. ISBN 978-0-691-15682-8.
* Werdelin, L.; Sanders, W. J. Cenozoic Mammals of Africa (en anglès). University of California Press, 2010. ISBN 9780520257214.
# Cabiyarí

El cabiyarí (kabiyari) és una llengua arawak parlada al llarg del riu Cananarí a la regió de Vaupés, a Colòmbia, al nord-oest d'Amèrica del Sud. El nom també s'escriu Cabiuarí, Cauyarí, Kauyarí, Cuyare, Kawillary.

## Fonologia

Els 18 fonemes del kabiyari són:
* p, t̪, t, tʃ, k, ʔ ; h ; m, n ; ɾ ; w, j
* i, e, a, o, ʊ ; V́

## Referències

* 1 2 Ramirez, Henri. Enciclopédia das línguas Arawak: acrescida de seis novas línguas e dois bancos de dados. 2. 1. Curitiba: Editora CRV, 2020, p. 208. DOI 10.24824/978655578892.1. ISBN 978-65-5578-892-1 [Consulta: 26 juny 2021]. Arxivat 2021-06-24 a Wayback Machine.
* ↑ Ramirez, Henri, & França, Maria Cristina Victorino de. (2019). Línguas Arawak da Bolívia. LIAMES: Línguas Indígenas Americanas, 19, e019012. https://doi.org/10.20396/liames.v19i0.8655045
# CaixaForum Tarragona

CaixaForum Tarragona és un centre cultural de la Fundació la Caixa.

## Edifici

Es troba en un edifici dels anys 1950 projectat per l'arquitecte tarragoní Pujol i Sevil a la Rambla Nova. Concebut com a biblioteca i sala d’exposicions, s'ha anat transformant a mesura que han evolucionat les necessitats socials i culturals dels ciutadans, fins que el 2008 es va convertir en CaixaForum Tarragona.

## Activitats

En els darrers anys, ha acollit mostres temporals com:
* Sorolla. Apunts a la sorra (2017)
* Gènesi. Sebastião Salgado (2018)
* Cinema i emocions. Un viatge a la infància – Cinémathèque française (2019)
* Pintura flamenca i holandesa del Museu de Ginebra (2019)
* Faraó. Rei d’Egipte – British Museum (2020)
* Art i mite. Els déus del Prado – Museu del Prado (2021)
* Apollo 11. L’arribada de l’home a la Lluna (2021)
* Pixar. Construint personatges – Pixar Animation Studios (2022)
A més, el centre ofereix una àmplia programació d'activitats de divulgació científica, cultural i artística per a tots els públics en formats diversos, com ara conferències, debats, tallers, espectacles i projeccions que permeten ser un lloc de trobada per aprendre, dialogar, passar-s'ho bé i créixer amb la cultura.

## Enllaços externs

* CaixaForum Tarragona - Lloc web oficial
# Camille Alphonse Faure

Camille Alphonse Faure (Vizille, 21 de maig de 1840 - París, setembre 1898) va ser un enginyer químic francès que el 1881 va millorar significativament el disseny de la bateria de plom-àcid, que havia estat inventada per Gaston Planté el 1859. Les millores de Faure van augmentar considerablement la capacitat d’aquestes bateries i van conduir directament a la seva fabricació a escala industrial. Les patents es van assignar a la Société La Force et la Lumière. El dret d’utilitzar aquestes patents a les Illes Britàniques es va vendre a Faure Electric Accumulator Company el 29 de març de 1881. Faure va ser enginyer consultor amb William Edward Ayrton per a aquesta empresa.

## Biografia

Va néixer a Vizille i es va formar a l' Ecole des Arts et Métiers d'Aix. Des del 1874 fins al 1880, va treballar com a químic a la nova fàbrica de la Cotton Powder Company a Uplees, Faversham, Kent, Anglaterra. Mentre hi era, ell i el director de la fàbrica, George Trench, van obtenir les patents per a la Tonita (un nou explosiu) (1874) i per a un detonador de dinamita millorat (1878).
El 1880, Faure va patentar un mètode de recobriment de plaques de plom amb una pasta d’òxids de plom, àcid sulfúric i aigua, que després es curava escalfant-lo suaument en una atmosfera humida. El procés de curat va fer que la pasta canviés per una barreja de sulfats de plom que s'adheria a la placa de plom. Durant la càrrega, la pasta curada es va convertir en material electroquímicament actiu (la "massa activa") i va donar un augment substancial de la capacitat en comparació amb la bateria de Planté. Això va suposar un avenç significatiu que va conduir a la fabricació industrial de bateries de plom-àcid, tal com s'utilitza ara per arrencar automòbils.
Cap al final de la seva vida, Faure va rebre altres patents, entre elles per a la fabricació d'aliatges d'alumini i millores als motors d'aire calent i als mecanismes de direcció dels vehicles de motor.

## Referències

* ↑ «Battery History». Europulse.com. Arxivat de l'original el 2008-02-09. [Consulta: 22 febrer 2008].
* ↑ «The Faure Electric Accumulator Company». , 1882.
* ↑ Biographical Dictionary of the History of Technology / ed. by Lance Day and Ian McNeil. London; New York: Routledge, 1996
* ↑ Breeze, John (2008), Faversham Explosives Personnel Register 1841-1934, Part 1, Faversham Society, ISBN 1-900214-55-5
* ↑ Patent Nos 106148 and 125752: copies in Bibliotheque Nationale de France
* ↑ Dell, Ronald. Understanding Batteries. Royal Society of Chemistry, 2001. ISBN 0-85404-605-4.
* ↑ Swiss Patent Nos 3698 (1891) and 3855 (1891) and UK Patent Nos 15152 (1894), 11341 (1896), 11342 (1896), and 21587 (1896)