OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Warren Zevon

Warren William Zevon (/ˈziːvɒn/; 24 de gener de 1947 – 7 de setembre de 2003) fou un cantant, cantautor i músic de rock estatunidenc.
Entre les composicions més famoses de Zevon es troben "Werewolves of London", "Lawyers, Guns and Money", i "Roland the Headless Thompson Gunner". Totes tres apareixen al seu tercer àlbum, Excitable Boy (1978); la cançó del títol també és coneguda. També va compondre èxits que van gravar altres artistes, com "Poor Poor Pitiful Me", "Accidentally Like a Martyr", "Mohammed's Radio", "Carmelita", i "Hasten Down the Wind".
Zevon va tenir aviat èxit a la indústria musical com a músic de sessió, compositor de jingles i cançons, músic en gires, coordinador musical o líder de grup. Malgrat això, a Zevon li va costar triomfar en la seva carrera en solitari fins que la seva música fou interpretada per Linda Ronstadt, a partir del seu àlbum de 1976 Hasten Down the Wind. Gràcies a això, va començar a ser considerat un músic de culte durant 25 anys, amb Zevon tornant de tant en tant a les llistes d'àlbums i senzills fins que va morir de mesotelioma el 2003. Per poc temps, va trobar un nou públic ajuntant-se amb membres de R.E.M. en el projecte de blues rock Hindu Love Gods que va publicar un àlbum el 1990, però no van fer gira. El 2023, Zevon fou nominat al Rock and Roll Hall of Fame.
Fou conegut pel seu enginy mordaç i les lletres àcides, i va fer força aparicions als programes nocturns de David Letterman.

## Referències

* ↑ Dansby, Andrew (September 8, 2003). «Warren Zevon Dies». Rolling Stone.
* ↑ «2023 Nominees | Rock & Roll Hall of Fame». [Consulta: 1r febrer 2023].
# Menjagrà modest

El menjagrà modest (Catamenia inornata) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vessants amb matolls als Andes, des del sud i est de Colòmbia i sud-oest de Veneçuela, cap al sud, a través de l'Equador, Perú i centre i oest de Bolívia fins al nord-oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Menjagrà modest». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Neurosi de combat

La neurosi de combat o neurosi de batalla (i menys específicament com a neurosi de guerra o neurosi militar) és un terme encunyat (en anglès com a shell shock) a la Primera Guerra Mundial pel psicòleg britànic Charles Samuel Myers per descriure el tipus de trastorn per estrès posttraumàtic (TEPT) amb què molts soldats van patir durant la guerra (abans que es denominés TEPT). És una reacció a la intensitat del bombardeig i els combats que produeixen una impotència que apareix de manera diversa com pànic i por, fugida o incapacitat per raonar, dormir, caminar o parlar.
Durant la Guerra, el concepte de neurosi de combat estava mal definit. Els casos de "neurosi de combat" es podrien interpretar com una lesió física o psicològica, o simplement com una manca de fibra moral. El Departament d'Afers de Veterans dels Estats Units encara utilitza el terme "shell shock" per descriure certes formes del TEPT, però sobretot ha entrat a la memòria i sovint s'identifica com una lesió de la guerra.
A la Segona Guerra Mundial i després, el diagnòstic de "neurosi de combat" va ser substituït pel de reacció a l'estrès de combat, una resposta similar però no idèntica al trauma de la guerra i el bombardeig.

## Referències

* ↑ Termcat
* ↑ «A Short History of The British Psychological Society». British Psychological Society. Arxivat de l'original el 27 de març 2019. «Although he later came to regret it, it was Myers who coined the term ‘shell shock’»
* ↑ «Is Shell Shock the Same as PTSD?».
* ↑ Hochschild, Adam. To End All Wars - a story of loyalty and rebellion, 1914-1918. Boston, New York: Mariner Books, Houghton, Mifflin Harcourt, 2012, p. xv, 242, 348. ISBN 978-0-547-75031-6.

## Enllaços externs

* «"COWARD"» (en anglès). [Consulta: 26 juliol 2022]., sobre el tracte que van rebre els soldats en la Primera Guerra Mundial per patir la neurosi de combat.
# Uwe Messerschmidt

Uwe Messerschmidt (Schwäbisch Gmünd, Baden-Württemberg, 22 de gener de 1962) va ser un ciclista alemany, que va destacar en el ciclisme en pista. Va participar en els Jocs Olímpics de Los Angeles de 1984, on va guanyar la medalla de plata en la prova de Puntuació.

## Palmarès en pista

* 1980
** Campió del món júnior en Puntuació
* 1984
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Los Angeles en Puntuació
* 1987
** Campió d'Alemanya amateur en Madison
** Campió d'Alemanya amateur en Persecució per equips
* 1988
** Campió d'Alemanya amateur en Madison
* 1989
** Campió d'Alemanya amateur en Madison
* 1990
** Campió d'Alemanya amateur en Madison
** Campió d'Alemanya amateur en Persecució per equips
* 1991
** Campió d'Alemanya amateur en Persecució per equips
* 1995
** Campió d'Alemanya en Madison
* 1996
** Campió d'Alemanya en Madison

### Resultats a la Copa del Món

* 1995
** 1r a Cottbus, en Madison

## Palmarès en ruta

* 1983
** 1r a la Stuttgart–Estrasburg
* 1987
** 1r a la Volta a Düren
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Baixa Saxònia
* 1990
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Baixa Saxònia

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Monjo vora el mar

Monjo vora el mar (alemany: Der Mönch am Meer) és una pintura a l’oli de l’artista romàntic alemany Caspar David Friedrich, creada entre 1808 i 1810. Es va exposar per primera vegada el 1810 a l'Acadèmia de les Arts de Berlín juntament amb Abadia en la roureda, i el rei Frederic Guillem III les va adquirir per a la seva col·lecció. Avui, ambdues obres es troben a l'Alte Nationalgalerie de Berlín.
La composició, considerada radical per la manca de profunditat i elements convencionals, mostra un monjo solitari davant un vast mar i cel gris, simbolitzant la petitesa humana davant la immensitat de la natura i la divinitat. Friedrich va eliminar elements com vaixells inicialment pintats per aconseguir una imatge més minimalista.
L’obra, controvertida en el seu temps, va influir en artistes posteriors com Courbet, Whistler i els expressionistes. També ha estat vinculada a l’art abstracte pel seu ús de l’espai i la sublimitat, inspirant figures com Mark Rothko i Gotthard Graubner.

## Referències

* ↑ Held, 2003, p. 81.
* ↑ Wolf, 2003, p. 31.
* ↑ «Mönch am Meer» (en alemany). Staatliche Museen zu Berlin (Berlin State Museums). [Consulta: 14 maig 2024].
* ↑ van Prooyen, Kristina. The Realm of the Spirit: Caspar David Friedrich's artwork in the context of romantic theology, with special reference to Friedrich Schleiermacher Journal of the Oxford University History Society, Winter 2004.
* ↑ Reproduction of Turner's The Evening Star here ". National Gallery, London. Retrieved on November 21, 2008.
* ↑ Raum der Stille im Landtag Nordrhein-Westfalen Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine..
* ↑ Sabine Schütz, "Color-Space Bodies: The Art of Gotthard Graubner", Arts Magazine, Volume 65, April 1991, pp. 49–53.

## Bibliografia

* Prestel Verlag. Caspar David Friedrich, 1973. ISBN 3-7913-0053-9.
* Held, Heinz-Georg. Dumont. Romantik, 2003. ISBN 3-8321-7601-2.
* Wolf, Norbert. Taschen. Friedrich, 2003. ISBN 3-8228-1958-1.
# Copa de la República del Iemen del Nord

La Copa de la República del Iemen del Nord fou la màxima competició futbolística per eliminatòries del Iemen del Nord. És disputà entre 1978 i 1984.

## Historial

Font:
* 1978: Al-Wahda (San'a')
* 1979: Al Zuhra (San'a')
* 1980: Al-Ahli (San'a')
* 1981: Al-Sha'ab Ibb
* 1982: Al-Ahli (San'a')
* 1983: Al-Ahli (San'a')
* 1984: Al-Ahli (San'a')
Per les competicions posteriors a la unificació del país vegeu:
* Copa iemenita de futbol

## Referències

* 1 2 3 List of Cup Winners
# Karl Wittig

Karl Wittig (Berlín, 11 de novembre de 1890 - Berlín, 4 de setembre de 1958) va ser un ciclista alemany que fou professional entre 1910 i 1926, amb un gran parèntesi provocat per la Primera Guerra Mundial.
En el seu palmarès destaca un Campionat nacional en ruta i tres més en Mig Fons.

## Palmarès en ruta

* 1910
** Campió d'Alemanya en ruta
** 1r a la Volta a Colònia
** Vencedor d'una etapa de la Nuremberg-Plauen-Nuremberg
* 1915
** 1r a la Rund um Berlin

## Palmarès en pista

* 1920
** Campió d'Alemanya en Mig Fons
* 1921
** Campió d'Alemanya en Mig Fons
* 1926
** Campió d'Alemanya en Mig Fons

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Futbol al Iemen

El futbol és l'esport més popular al Iemen. És dirigit per l'Associació de Futbol del Iemen.

## Competicions

* Lligues:
** Lliga iemenita de futbol
** Lliga del Iemen del Nord de futbol (desapareguda)
** Lliga del Iemen del Sud de futbol (desapareguda)
* Copes:
** Copa President (Iemen)
** Copa Unitat (Iemen)
** Supercopa iemenita de futbol
** Copa de la República del Iemen del Nord (desapareguda)
** Copa del Iemen del Sud de futbol (desapareguda)

## Principals clubs

Clubs amb més títols nacionals a 2021.
* Al-Ahli Club Sanà
* Al-Tilal SC Aden
* Al-Wahda SCC Sanà
* Al-Sha'ab Ibb SCC
* Al-Saqr SC
* Al-Hilal Al-Sahili
* Al-Sha'ab Hadramaut
* Al Yarmuk SC Al Rawda
* Al-Wahda SC Aden
* Al-Oruba SCC Zabid

## Principals estadis

Font:
| # | Estadi | Capacitat | Ciutat |
| 1 | Estadi Ciutat Esportiva Althawra | 30.000 | Sanà |
| 2 | Estadi 22 de Maig | 30.000 | Aden |
| 3 | Estadi Internacional Al-Wihda | 30.000 | Zinjibar |
| 4 | Estadi Ali Mohsen Al-Muraisi | 25.000 | Sanà |

## Vegeu també

* Associació de Futbol del Iemen
* Selecció de futbol del Iemen

## Referències

* ↑ Mapa Mundial
* ↑ Ghosh, Bobby. «Yemen: Can Soccer Solve a Separatist Problem? - TIME». Content.time.com, 02-12-2010.
* ↑ «Football and its political effects in Yemen :: Total Football Magazine - Premier League, Championship, League One, League Two, Non-League News». Totalfootballmag.com. Arxivat de l'original el 2014-01-11.
* ↑ «Yemeni Football and Identity Politics | Middle East Institute». Mei.edu.
* ↑ Almasri, Omar. «The State Of Football In The Yemen». Sabotage Times, 21-05-2012. Arxivat de l'original el 2013-12-04. [Consulta: 3 desembre 2013].
* ↑ «Yemen - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Yemen - List of Cup Winners». RSSSF.
* ↑ «Estadis del Iemen». worldstadiums.com. Arxivat de l'original el 2017-07-06. [Consulta: 4 agost 2021].
# Trixi Worrack

Trixi Worrack (Cottbus, Brandenburg, 28 de setembre de 1981) és una ciclista alemanya que ha destacat en la ruta encara que també competeix en pista i en ciclocròs. Professional des del 2003, actualment milita a l'equip Canyon-SRAM.
En ruta ha aconseguit quatre medalles d'or als Campionats del món en contrarellotge per equips, i nombrosos campionats nacionals.

## Palmarès en ruta

* 1998
** Campiona del món júnior en contrarellotge
* 2001
** Vencedora d'una etapa a la Women's Challenge
* 2002
** Campiona d'Europa sub-23 en Contrarellotge
** 1a al Tour de la Drôme i vencedora de 2 etapes
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Turíngia
** Vencedora de 3 etapes al Tour de Feminin-Krásná Lípa
* 2003
** Campiona d'Alemanya en ruta
* 2004
** 1a al Tour de l'Aude i vencedora de 2 etapes
** 1a al Giro de Toscana-Memorial Michela Fanini i vencedora d'una etapa
** 1a al Tour de Feminin-Krásná Lípa
** Vencedora d'una etapa al Holland Ladies Tour
** Vencedora d'una etapa a la Gracia Orlová
* 2005
** 1a a la Primavera Rosa
** 1a a la LuK Challenge (amb Judith Arndt)
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Aude
** Vencedora de 2 etapes a l'Emakumeen Bira
* 2006
** 1a a l'Albstadt-Frauen-Etappenrennen i vencedora de 2 etapes
* 2007
** 1a a l'Albstadt-Frauen-Etappenrennen
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Aude
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Turíngia
* 2008
** 1a a l'Albstadt-Frauen-Etappenrennen i vencedora de 2 etapes
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Turíngia
** Vencedora d'una etapa al Holland Ladies Tour
* 2009
** Campiona d'Alemanya en contrarellotge
** 1a a la Gracia Orlová
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Aude
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2010
** 1a al Tour de Feminin-O cenu Českého Švýcarska i vencedora de 5 etapes
** 1a a la Volta a Nuremberg
* 2011
** Vencedora d'una etapa al Giro de Toscana-Memorial Michela Fanini
* 2012
** Campiona del món en contrarellotge per equips
** 1a a l'Open de Suède Vårgårda TTT
** Vencedora d'una etapa al Ladies Tour of Qatar
** Vencedora d'una etapa a la Gracia Orlová
** Vencedora de 2 etapes a la Volta a Turíngia
* 2013
** Campiona del món en contrarellotge per equips
** Campiona d'Alemanya en ruta
** 1a a l'Open de Suède Vårgårda TTT
* 2014
** Campiona del món en contrarellotge per equips
** 1a a l'Open de Suède Vårgårda TTT
* 2015
** Campiona del món en contrarellotge per equips
** Campiona d'Alemanya en ruta
** 1a a la Volta a Califòrnia
* 2016
** Campiona d'Alemanya en contrarellotge
** 1a al Ladies Tour of Qatar
* 2017
** Campiona d'Alemanya en contrarellotge

## Palmarès en ciclocròs

* 2012-2013
** Campiona d'Alemanya en ciclocròs

## Palmarès en pista

* 2008
** Campiona d'Alemanya en Puntuació

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Portada/efemèride febrer 20

Marie Marvingt
« 19 de febrer · 20 de febrer · 21 de febrer »
# Bosaso

Bosaso (somali: Boosaaso; també apareix com a Boosaso, Bossaso i altres variants) és una ciutat de Somàlia, capital de la regió de Bari, i capital de fet de l'estat autònom de Puntland, del que formalment és la capital econòmica mentre Garowe és la capital administrativa. Està situada a la costa nord-est de Somàlia, a l'estuari del Baalade Wadi, i és un port en aigües del golf d'Aden, amb un gran trànsit comercial i de passatgers que van cap a la península Aràbiga i el golf Pèrsic. És també port de pesca, que és una activitat important.
Antigament tenia el nom de Bender Qassim (Bandar Qasim Bandar Qassim, Bender Kasim, Bender Kassim, Bandar Kassim, Bandar Kasim com a principals variacions). És un dels set districtes originals de la regió de Bari (ara dividida en les regions de Bari i Karkaar a més de la regió de Bari Occidental dins l'estat autònom de Maakhir). La seva població (estimada) és de 387.000 habitants, però el 1988 tenia uns 30.000 habitants, 50.000 el 1991, i 100.000 a la meitat dels anys noranta. La població original és del clan harti de la confederació darod, amb un nombre significatiu de mehri àrabs (conegut com a arab saalax o maxamuud saalax)
La ciutat disposa de gran nombre d'escoles especialment la Boosaaso Public Secondary School (amb uns 2000 estudiants), la Sheikh Hamdan Secondary School (uns 800 estudiants), la Imam-Alnawawi, la Alnajeh, i la Garisa. La East Africa University, la principal universitat del Puntland, també té seu a Bosaso, així com altres institucions educatives. Una carretera de dos carrils (construïda a la meitat dels anys vuitanta sota Siad Barre) connecta el port amb Garowe, Galkacyo i segueix fins a Mogadiscio, facilitant les comunicacions de l'estat de Puntland i amb la resta de Somàlia. El port té força activitat, no sols comercial (amb exportació entre d'altres del khat, una fulla vegetal que produeix un suau efecte narcòtic) sinó pel moviment d'emigrants somalis cap al Iemen, Aràbia Saudita, i els estats del golf Pèrsic, i fou construït sota el govern de Siad Barre a la meitat dels anys vuitanta. A la vora de Bosaso hi ha un aeroport internacional que porta l'antic nom de la ciutat (Aeroport Internacional de Bender Qassim).
Al "Periplus de la mar Eritrea" (any 50) s'esmenten diverses ciutats de la costa del Punt: Ayalitae o Avalitae (Assab?, Zeila?), Malao (Berbera), Mundi (Heis), Mosyllon (que podria ser Bosaso) i Akannai (que podria ser Alula). Segons la tradició però, la ciutat no fou fundada fins al segle xiv, per un mercader somali de nom Qassim, que tenia un camell de nom Bosa o Boosaas. La ciutat fou coneguda com a Port de Qassim, però el nom de Bosaso, derivat del camell, era alternatiu i es va acabar imposant a la segona meitat del segle xx. Alguns clans somalis del grup de clans harti, no obstant reclamen haver estat els primers a poblar la ciutat i rebutgen la història tradicional.

## Enllaços externs

* http://www.biyokulule.com/Bosaso_history.htm
# Saliva

La saliva és un líquid de la cavitat bucal, produït per les glàndules salivals, transparent, de viscositat variable, compost principalment per aigua, sals minerals i algunes proteïnes.
S'estima que la boca està humitejada per la producció d'entre un i dos litres de saliva al dia, i durant la vida d'una persona se'n generen uns 38.000 litres. Aquesta quantitat és variable, ja que va disminuint amb l'edat i a causa de diferents tractaments. La producció de saliva està relacionada amb el cicle circadiari, de tal manera que a la nit se'n segrega una quantitat mínima; a més, la composició en varia en funció dels estímuls (com l'olor o la visió del menjar) augmentant –per exemple– el pH davant d'aquests estímuls (quan en condicions normals és de 6 a 7). És segregada per les glàndules salivals majors (paròtide, sublingual i submaxil·lar) i menors. La disminució de saliva s'anomena hiposalivació, mentre que la sensació de sequedat bucal s'anomena xerostomia, la producció excessiva es diu ptialisme o ptialorrea.

## Composició de la saliva

La composició és, similar a la del plasma. Està composta per:
* Aigua: Representa un 99,5% del seu volum, en la qual s'hi dissolen el 0,5% restant format per sals minerals com ions de sodi, potassi, clor, hidrogencarbonat i fosfats. L'aigua permet que els aliments es dissolguin i es percebi el seu sabor en el sentit del gust.
* Ions clorur: Activen l'amilasa salival o ptialina.
* Hidrogencarbonat i fosfat: Neutralitzen el pH dels aliments àcids i de la corrosió bacteriana.
* Mucus: Lubrica la bola alimentària per facilitar la deglució i que pugui avançar al llarg del tub digestiu, sense fer-lo malbé.
* Lisozim: És una substància antimicrobiana que destrueix els bacteris continguts en els aliments, protegint part de les dents de la càries i de les infeccions.
* Enzims: Com la ptialina, que és una amilasa que hidrolitza el midó parcialment en la boca, començant la digestió dels hidrats de carboni.
* Estaterina: Amb un extrem aminoterminal molt àcid, que inhibeix la precipitació de fosfat de calci a l'unir-se als cristalls de hidroxiapatita. A més a més, també té una funció antibacteriana i antifúngica.
* Altres substàncies: Com ara immunoglobulines específiques, transferrina i lactoferrina.

## Funcions de la saliva

* Protectora de l'esmalt: funcions de defensa, lubricació i regulació del pH.
* Reparadora: afavorir la mineralització.
* Digestiva: per l'efecte dels enzims ja esmentats.
* Important en l'expressió oral.
* Manté l'equilibri hídric.
* Capacitat tamponadora del medi: neutralitza el medi àcid produït en les menjades. Si es produeix un pH àcid es provoca la desmineralització de l'esmalt, mentre que si es produeix un pH bàsic, s'acumula tosca.

## Vegeu també

* Lipasa lingual.

## Referències

* ↑ «Saliva». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Jens Glücklich

Jens Glücklich (Cottbus, 10 de juliol de 1966) va ser un ciclista alemany que va competir també per l'Alemanya de l'Est. Guanyador de vuit medalles als Campionats del Món de Ciclisme en pista, dues d'elles d'or en Quilòmetre contrarellotge. Va participar als Jocs Olímpics d'Estiu de 1992.

## Palmarès

* 1984
** Campió del món júnior en Quilòmetre contrarellotge
* 1985
** Campió del món en Quilòmetre contrarellotge
* 1987
** Campió de la RDA en Quilòmetre contrarellotge
* 1989
** Campió del món en Quilòmetre Contrarellotge
** Campió de la RDA en Quilòmetre contrarellotge
* 1991
** Campió d'Alemanya en Quilòmetre contrarellotge
* 1992
** Campió d'Alemanya en Quilòmetre contrarellotge
* 1993
** Campió d'Alemanya en Quilòmetre contrarellotge
* 1994
** Campió d'Alemanya en Tàndem (amb Emanuel Raasch)

## Referències

* ↑ «Jens Glücklich» (en anglès). Museo del ciclismo. [Consulta: 29 desembre 2024].
* ↑ «Jens Glücklich» (en anglès). Olympedia. [Consulta: 29 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Abelia grandiflora

Abelia × grandifloraés un arbust de tija caducifoli o semiperenne de la família Caprifoliaceae, híbrid del gènere Abelia, a partir de les espècies Abelia chinensis i Abelia uniflora.

## Descripció

L'Abelia (Abelia grandiflora) és un arbust molt emprat en jardineria tant a espais públics com privats. És un arbust de fulla perenne, el creixement natural pot arribar als 1,8 metres,rams pilosos, de color marró vermellós. Les fulles són oposades o en verticils de 3-4 peces, ovades a ovades-lanceolades, d'uns 4,5 cm de llarg, amb marges poc serrats o gairebé sencers, les fulles són verdes i brillants, es tornen vermelles o ataronjades a l'hivern.
Les flors són tubulars d'1-1,5 cm de llarg, blanc-rosades que es troben disposades en inflorescència a les extremitats de les branques lleugerament perfumades. Quedant el calze a la planta després de la floració, donant a l'abèlia un color vermellós molt cridaner.

## Origen i distribució

Abelia × grandiflora és un híbrid cultivat comunament a Amèrica, Àfrica i Europa, però molt menys a la Xina que és el lloc d'origen de les dues espècies (A. chinensis i A. uniflora) que han donat lloc a aquest híbrid, el nom vernacular del qual en Xinès és 大花 糯米条 dóna hua nuo tiao.

## Cultiu i usos

Es cultiva fàcilment en sòl mitjà, mitjà i ben drenat, a ple sol fins a mitja ombra. Millor floració a ple sol. Prefereix sòls humits, rics orgànicament i que drenin bé. Al litoral mediterrani es comporta com a perenne, però en algunes zones més fredes és semiperenne o fins i tot caducifoli. Es poden esperar danys importants a la tija quan les temperatures hivernals s'acosten als -17C graus . Millor ubicat en un lloc protegit. Floreix en fusta nova, així que es pot esporgar per donar-li la forma que sigui necessari (per exemple, traieu les tiges que es perden a l'hivern i, si ho desitja, aprima fins a 1/3 de les tiges velles) entre finals d'hivern fins a principis de primavera.

## Ubicació i clima

De fet, tret que visquem en un clima excepcionalment càlid, l'abelia necessita estar exposada a llum directa durant totes les hores possibles. No obstant això, si a la nostra zona el sol és particularment intens, la planta agrairà una ubicació de semiombra. El més important pel que fa a la ubicació de l'abèlia és mantenir-la protegida de vents forts, que no tolera en absolut. Així, a zones amb vent caldrà plantar l'arbust al resguard d'alguna altra planta més gran o d'un mur. Aquest arbust no tolera les gelades fins haver lignificat les tiges, moment a partir del qual suportarà temperatures puntuals de fins a -10 °C.

## Referències

* ↑ « «Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana | TERMCAT».[Consulta: 5 gener 2023.]
* ↑ Abelia × grandiflora en IPNI, International Plant Names Index, 2005
* ↑ «Guiaverde»
* ↑ «中国植物志» Flora Reipublicae Popularis Sinicae
* ↑ "Abelia × grandiflora - Plant Finder"
* ↑ ««Ecologiaverde»». Arxivat de l'original el 2023-03-22. [Consulta: 6 gener 2023].