OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# William Hardling Anderson

William Hardling Anderson (Nantwich, 1 d'abril de 1901 - Birkenhead, 23 de febrer de 1983) va ser un jugador d'hoquei sobre gel anglès que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de Chamonix, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'hoquei sobre gel.

## Referències

* ↑ «William Anderson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 de novembre 2009. [Consulta: 9 febrer 2017].
# 1353
## Esdeveniments

* 27 d'agost: La flota de Bernat II de Cabrera derrota els genovesos en la batalla naval de Port del Comte, davant de l'Alguer.
* Publicat el Decameró de Boccaccio

## Referències

* ↑ Francesch Rodón i Oller, Fets de la Marina de guerra catalana Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine., p.59-60
# Jaume Moya Matas

Jaume Moya Matas (Barcelona, 17 de març de 1972) és un polític català establert a Florejacs, diputat al Congrés dels Diputats en les XI i XII legislatura.

## Biografia

Llicenciat en Dret per la Universitat de Barcelona, va obtenir un postgrau en gestió immobiliària per la Universitat Ramon Llull. És establert a Florejacs (Segarra) des de 2008 i treballa com a procurador dels Tribunals a Cervera. Ha publicat articles sobre castells catalans i art romànic al Butlletí dels Amics del Romànic del Bages i a les revistes Monumenta, Món Medieval, Segarra Actualitat, La Veu de Torreflor i Mundo Medieval. També ha participat en l'elaboració dels inventaris de patrimoni de Torrefeta i Florejacs i de Guissona i és autor de diversos llibres sobre patrimoni. És columnista habitual al setmanari La Veu de la Segarra i de la revista Segarra actualitat. L'any 2015, va guanyar el certamen de relats curts del Consell Comarcal del Segrià amb "La Carbonera" i els anys 2021 i 2022 els II i III Certàmens de microrelats del Museu de Guissona.
Interessat en l'activisme social i la dinamització cultural, ha impulsat diversos col·lectius i actuacions de dinamització cultural a la comarca de la Segarra, com la Fira de Florejacs i el projecte Camins de Sikarra. Entre altres entitats, ha estat membre de la Comissió de Política Lingüística del Col·legi de Procuradors de Barcelona, vocal de l'Associació de Juristes per la Llengua Pròpia, secretari del Fòrum l'Espitllera, secretari de Torrefeta i Florejacs per la Independència, coordinador a la Segarra de l'Assemblea Nacional Catalana i patró de Fira de Lleida. Tambe portaveu d'Aturem el Fracking i activista de la Plataforma Multireferèndum. Actualment és secretari de la Fundació Jordi Cases i Llebot i vocal de l'Observatori de Dret Privat de Catalunya.
Fou elegit diputat per la província de Lleida a les llistes d'En Comú Podem a les eleccions generals espanyoles de 2015, i, novament, a les eleccions generals espanyoles de 2016. Al Congrés dels Diputats fou portaveu del Grup Confederal Unidas Podemos a la Comissió de Justícia i vocal a la d'Agricultura i Medi Ambient. També és soci d'Òmnium Cultural.

## Obres

* Els castells de la Segarra (Cossetània, 2011)
* De carlinades per la Segarra Històrica (Fonoll, 2022)

## Referències

* ↑ «Jaume Moya i Matas». La finestra lectora. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Els castells de la Segarra». [Consulta: 29 agost 2022].
* 1 2 «Fundació Jordi Cases i Llebot». [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «'La carbonera', de Jaume Moya, 1r Premi del Concurs de Relats», 23-04-2015. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «portada». [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Jaume Moya al web d'En Comú Podem Arxivat 2016-05-26 a Wayback Machine.
* ↑ «Organismes. Generalitat de Catalunya». [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Jaume Moya Matas - XII Legislatura - Congreso de los Diputados». [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ «Jaume Moya» (en castellà). [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «De carlinades per la Segarra històrica. Descobrint els escenaris de mig segle de violència» (en castellà). [Consulta: 29 agost 2022].
# Julio García Fernández de los Ríos

Julio García Fernández de los Ríos (Reinosa, 31 de desembre de 1894 - Madrid, 29 de juliol de 1969) fou un genet espanyol, guanyador d'una medalla olímpica d'or.
Va participar, als 33 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1928 realitzats a Amsterdam (Països Baixos), on aconseguí guanyar la medalla d'or en la prova per equips al costat de José Álvarez i José Navarro, així com dotzè en la prova individual amb el cavall Revistade.
Va ser president i president d'honor de la Federació Hípica Espanyola.

## Referències

* 1 2 Nom correcte complet en l'esquela publicada a ABC
* ↑ La base de dades del Comitè Olímpic Internacional (COI) anomena aquest genet Julio García Fernández mentre que la base de dades del Comitè Olímpic Espanyol (COE) l'anomena Julio García Hernández.
# 1364
## Esdeveniments

* Tamerlà ocupa Samarcanda i en fa la seva capital.

## Naixements

* 11 de setembre, Venècia: Christine de Pisan, poeta i filòsofa, primera escriptora professional a França.

## Necrològiques

* 25 de maig, Barcelonaː Francesca Saportella, abadessa de Santa Maria de Pedralbes de 1336 fins a la seva mort.
* 19 de juliol: Elisenda de Montcada, vídua del rei Jaume II el Just i fundadora del Monestir de Pedralbes.

## Referències

* ↑ «Christine de Pisan (1364-1430) - Find a Grave...» (en anglès). [Consulta: 22 juliol 2024].
* ↑ Castellano i Tresserra, Anna. Pedralbes a l'edat mitjana: història d'un monestir femení. L'Abadia de Montserrat, 1998, p. 117. ISBN 978-84-7826-998-3.
* ↑ Julio Giménez, Teresa. Catalanes del IX al xix. Vic: Eumo, octubre de 2010, p. 42. ISBN 978-84-9766-383-0.
# Kim Eui-tae

Kim Eui-tae (prefectura de Hyōgo, 2 de juny de 1941) és un judoka sud-coreà que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on guanyà la medalla de bronze en la competició del pes mitjà del programa de judo. No va disputar els Jocs de Ciutat de Mèxic de 1968 perquè el judo no fou un esport olímpic i hagué d'esperar als Jocs de Múnic de 1972 per tornar a disputar uns Jocs Olímpics. En la prova del pes semi pesat quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de bronze al Campionat del món de judo.

## Referències

* ↑ Kim Eui-tae a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Hi-Tae Kim, Judoka, JudoInside». [Consulta: 16 setembre 2020].
# Teatre Auditori Felip Pedrell

El Teatre Auditori Felip Pedrell és un complex teatral situat a Passeig de Ribera nº 11, del barri del Temple, a la zona denominada "Vora Park" i a tocar del riu Ebre, de Tortosa (Baix Ebre), inaugurat l'any 1995. És un dels equipaments més importants del sud de Catalunya i ofereix una programació estable de teatre, música, dansa i circ. El nom està dedicat al músic tortosí Felip Pedrell. El Teatre forma part del Sistema Públic d’Equipaments Escènics i musicals de Catalunya (SPEEM).
L’equipament disposa de diversos espais:
* La Sala gran, amb 440 butaques a platea i 70 a l’amfiteatre, i un aforament total de 510 localitats.
* La Sala petita té una capacitat de 119 butaques i un espai per a persones amb mobilitat reduïda.
* Les diferents sales annexes són la seu de l'Escola Municipal de Teatre.
Va ser inaugurat el 16 de juny de 1995, amb la representació de La pell de brau, de Salvador Espriu, dirigida per Ricard Salvat. L’actriu Mercè Lleixà va fer una lectura de sonets i romanços de Francesc Vicenç Garcia, Lo Rector de Vallfogona.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Teatre Auditori Felip Pedrell». teatreauditoritortosa.cat. [Consulta: 14 maig 2023].
* 1 2 3 «Teatre Auditori Felip Pedrell de Tortosa». Diputació de Tarragona. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ Moreno, Gustau. ««Els nois d'història», «Nit de Sant Joan» i «Un marit ideal», plats forts per celebrar 15 anys de l'auditori de Tortosa». El Punt-Avui, 13-01-2010. [Consulta: 14 gener 2025].
* ↑ Teatre Auditori Felip Pedrell. Programació gener - maig 2010. Tortosa: Ajuntament de Tortosa, 2010, pàg. 33.

## Enllaços externs

* Teatre Auditori Felip Pedrell. Ajuntament de Tortosa
# Mas Duran (Argentona)

El Mas Duran és una masia d'Argentona (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa de tres cossos perpendiculars a la façana, consta de planta baixa i pis, als quals se'ls hi ha afegit dos cossos més a llevant, amb teulada a doble vessant i frontó lateral.
De la part antiga destaquen algunes finestres de pedra granítica a la façana, i cinc petites finestres reixades a la façana posterior.

## Referències

* 1 2 «Mas Duran». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2020].
# Xu Zonghan

Xu Zonghan (xinès: 徐宗汉), metgessa de professió, fou una activista anti-manxú i participant destacada de la Revolució Xinhai que acabà obligant a abdicar el darrer emperador, Puyi, de la dinastia Qing, Nascuda el 1875, va morir el 1944.

## Biografia

Quan va néixer el 1875, a Singapur, el seu nom era Xu Peixan. De família benestant, originària de Zongshan Guangdong, dedicada al comerç del te. Segons les fonts, el llocs en la seva biografia varien. Va estudiar a Xangai. Als 18 anys es va casar. El seu marit pertanyia a una família d'erudits vinculada als Qing. Va morir jove i ella quedà vídua amb dos fills. Estudià medicina amb la doctora Zhang Zhujun que desenvolupava la seva tasca en una organització cristiana. L'any 1907 s'adherí a la causa republicana i va arribar a ser una militant molt activa del moviment revolucionari Tongmenghui. Desenvolupava les seves tasques clandestines a Guandong. Es va casar amb el cap militar republicà Huang Xing, amb el qual va tornar a ser mare. Va utilitzar el cognom Huang i quan va tornar a quedar vídua, el 1916, el continuà mantenint durant un temps. Fundadora de la federació de grups de dones de Xangai (1919). A la dècada dels 1920 es dedicà a atendre nens en un centre de Nanjing. Quan esclatà la guerra sinojaponesa el 1937 va viatjar pels Estats Units i Europa per recollir fons per a la resistència contra l'invasor. Morí el 1944 (sembla que arran d'un problema hepàtic).
L'actriu Li Bingbing va interpretar Xu Xonghan a la pel·lícula 1911.

## Referències

* Engendering the Chinese Revolution : Radical Women, Communist Politics, and Mass Movements in the 1920s de Christina K, Gilmartin,..University of California Press. ISBN 9780520203464,Pàg, 243, nota 30.

## Bibliografia

* Engendering the Chinese Revolution : Radical Women, Communist Politics, and Mass Movements in the 1920s de Christina K, Gilmartin,..University of California Press. ISBN 9780520203464.
* Chinese Women in a Century of Revolution, 1850-1950de Kazuko Ono.Obra originalmente en japonès. La versió anglesa és de la Stanford University Press,Pàg. 72- 73 i 218.
* 中國婦女傳記詞典 (Biographical Dictionary of Chinese Women, 1912-2000) de Lily Xiao Hong Lee i A. D. Stefanowska..Pàg 606-607.

## Enllaços externs

* Dizhuang Hu «"Xiangshan Heroine" Xu Zonghan's Heroic Life». Zhongshan Daily Newspaper Group, 04-07-2010 [Consulta: 12 juliol 2015].
# Neil Allison Campbell

Neil Allison Campbell (Culver City, 17 d'abril de 1946 - Redlands, 21 d'octubre de 2004) també conegut com Neil A. Campbell, va ser un científic nord-americà conegut pel llibre de «Biology» que va escriure amb la biòloga Jane B. Reece el 1987.

## Biografia

Es va graduar en zoologia a la Universitat de Califòrnia a Los Angeles, i es va doctorar en biologia vegetal. Va ser professor universitari durant més de 30 anys a la Universitat Cornell, al Pomona College, a la Universitat de Califòrnia de Riverside i al San Bernandino Valley College. Publicat per primera vegada el 1987, «Biology» s'ha reeditat més de deu vegades a causa de la seva popularitat car és utilitzat per estudiants tant a les escoles com a les universitats.
Campbell també va ser un investigador que va estudiar plantes desèrtiques i costaneres. Va realitzar investigacions sobre com certes plantes s’ajustarien en entorns amb salinitat, temperatura i pH diferents. A més, va estudiar la Mimosa i altres llegums. Va rebre diversos premis pel seu treball: el Distinguished Alumnus Award de la Universitat de Califòrnia de Riverside el 2001 i el primer premi al professor destacat de San Bernandino Valley College el 1986.
Va morir el 21 d'octubre de 2004 per insuficiència cardíaca just després que es completara el manuscrit de la setena edició internacional de biologia. El premi de recerca «Neil Allison Campbell» va ser creat a la UC Riverside per honorar la seva memòria.

## Obra

* 1987 – Biología. Editorial Panamericana. ISBN 9788479039981.

## Referències

* ↑ «Neil A. Campbell; author of renowned biology text; 58». The San Diego Union-Tribune, 02-11-2004 [Consulta: 9 febrer 2025].
* ↑ «Campbell Biology, 11th Edition at www.mypearsonstore.com». Arxivat de l'original el 8 de enero de 2017. [Consulta: 9 febrer 2025].
* ↑ «UC Riverside Visiting Scholar Dies». Universitat de Califòrnia, Riverside, 25-10-2004 [Consulta: 9 febrer 2025].
* ↑ Biology. Benjamin Cummings, 2005.
* ↑ «Neil A. Campbell, Who Wrote Major Biology Texts, Dies at 58». , 31-10-2004 [Consulta: 6 setembre 2006].
* ↑ Neil Allison Campbell Endowed Research Award
* ↑ Campbell, Neil A. Biología. Ed. Médica Panamericana.
# 1445
## Naixements

Països Catalans
* Calataiud: Enric II d'Empúries, Comte d'Empúries i Lloctinent de Catalunya (n. 1522).
Resta del món
* 1 de març, Florència: Sandro Botticelli, pintor del renaixement italià (m. 1510).

## Necrològiques

Països Catalans
* 18 de febrer: Villacastín, Segòvia: Maria d'Aragó, princesa d'Aragó i reina consort de Castella (n. 1403).
Resta del món
* 25 d'abril, Roma: Domènec Ram i Lanaja, 18è president de la Generalitat de Catalunya.
* Astruc Bonafeu, poeta jueu català.

## Referències

* ↑ Álvarez, Rafael. «La Historia también sucede allí donde nadie mira» (en castellà). El Adelantado de Segovia, 21-10-2021. [Consulta: 26 desembre 2024].
# Wolfgang Hofmann

Wolfgang Hofmann (Colònia, 30 de març de 1941 - Colònia, 12 de març de 2020) fou un judoka alemany que va competir durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on guanyà la medalla de plata en la competició del pes mitjà del programa de judo.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al Campionat d'Europa de judo i quatre campionats nacionals.

## Referències

* ↑ «German Olympic medallist Wolfgang Hofmann passed away». [Consulta: 15 setembre 2020].
* ↑ Wolfgang Hofmann a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Wolfgang Hofmann, Judoka, JudoInside». [Consulta: 15 setembre 2020].
# Mas Cabot

El Mas Cabot és una obra d'Argentona (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia de tres cossos perpendiculars a la façana, de planta baixa i pis, amb teulada a dues aigües i frontó a la façana
L'edifici actual, segurament al segle xvi, va patir importants modificacions en el cos de llevant, perdent l'harmonia de l'antic teulat. El més destacable és el portal d'arc de mig punt d'onze dovelles. A la façana s'han perdut les antigues finestres de pedra. S'han conservat les dels laterals i de la part posterior, així com la porta d'accés al celler.

## Referències

* 1 2 «Mas Cabot». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2020].
# Yucca filifera

Yucca filifera és una espècie de planta arborescent de la família de les asparagàcies.

## Descripció

Arriba a mesurar fins a més de 10 m d'alçada, molt ramificada (plantes velles) amb fins a 40 branques. Fulles de fins a 55 cm × 3,6 cm; linears oblanceolades, constretes prop de la base, rígides, generalment aspres en ambdues superfícies; amb nombrosos filaments espiralats de color blanc, fàcilment trencadissos que són més notables en les fulles joves.
Floreix de finals d'abril a finals de maig. Les Yucca tenen la capacitat de reproduir-se sexualment, o sigui per llavors, i vegetativament per brots en el mateix arbre. La seva pol·linització és possible mitjançant la intervenció d'una petita papallona (la tegeticula). La larva es desenvolupa a l'interior dels fruits i l'adult diposita els seus ous a l'ovari de les flors, transportant així el pol·len des de les anteres a l'estigma.
Els percentatges de germinació de les llavors a la majoria de les espècies oscil·len entre 60% i 80%. No obstant, la viabilitat només aconsegueix un 48%. En general el creixement de les plàntules és lent; al principi aquestes es confonen amb algunes gramínies, després adquireixen la forma d'una planta suculenta; les fulles embrionàries duren almenys un any. Aquestes són pèndules, usualment glauques, blau verdoses. En arribar als 4 o 6 mesos d'edat, les fulles embrionals comencen a ser reemplaçades per les fulles característiques de l'etapa adulta. És dels 18 mesos a 3 anys quan la planta està totalment proveïda amb aquest últim tipus de fulles.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie es troba a Mèxic, on es distribueix pels estats de Coahuila, Nuevo León, Zacatecas, San Luis Potosí, Tamaulipas, Guanajuato, Querétaro, Hidalgo, Michoacán i Mèxic. Habita a planes amb sòls profunds, ben drenats o amb deficient drenatge (conques endorreiques); amb altituds entre 500 i 2400 msnm. Forma part de l'estrat arbori, principalment al matollar desèrtic.

## Taxonomia

Yucca filifera va ser descrita per J. Benjamin Chabaud i publicada a Revue Horticole 48: 432, f. 97, l'any 1876.

### Etimologia

* Yucca: nom genèric que va ser nomenat per Linné i que deriva per error de la paraula taína: yuca (escrita amb una sola "c").
* filifera: epítet llatí que significa "amb fils".

### Sinonímia

* Yucca baccata var. filifera (Chabaud) Schelle
* Yucca canaliculata var. filifera (Chabaud) Fenzl

## Referències

* ↑ «Yucca filifera». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 16 juny 2014].
* ↑ Quattrocchi, Umberto. CRC World Dictionary of Plant Names. 4 R-Z. Taylor & Francis US, 2000, p. 2862. ISBN 978-0-8493-2678-3.
* ↑ filifera a Epítetos Botánicos
* ↑ «Yucca filifera a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 2 agost 2017].

## Bibliografia

* Matuda, P.L. Las plantas mexicanas del género yucca
# Ramon Sala i Vallhonrat

Ramon Sala i Vallhonrat (Terrassa, 8 d'agost de 1971) és un jugador d'hoquei sobre herba català, ja retirat, guanyador d'una medalla olímpica.
Amb 24 anys va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a la ciutat d'Atlanta (Estats Units), on va aconseguir guanyar la medalla de plata en la competició masculina d'hoquei sobre herba amb la selecció espanyola. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia) finalitzà en novena posició en aquesta mateixa competició.
A nivell de clubs jugà al Club Egara de Terrassa, amb qui va guanyar sis Campionats de Catalunya (1994, 1998-2002), sis Copes del Rei (1993, 1998-2002) i set lligues (1992, 1993, 1996, 1998-2001).
Una vegada retirat va exercir d'entrenador en diferents equips, com ara el Club Egara o el Reial Club de Polo de Barcelona. També fou tècnic assistent de la selecció francesa masculina.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Ramón Sala». [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ «Ramon Sala Vallhonrat | enciclopedia.cat». [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ Guillem, Jordi. «Ramon Sala no seguirà entrenant l'Egara la temporada vinent», 23-03-2024. [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ «Noticias». [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ Terrassa, Club Egara. «Ramon Sala, nou tècnic assistent de la selecció francesa masculina», 29-03-2023. [Consulta: 11 febrer 2025].
# Jairo Morillas Rivero

Jairo Morillas Rivero, també conegut com a Jairo, (Gilena, 2 de juliol de 1993) és un futbolista espanyol que juga com a davanter per l'Hibernians FC.

## Carrera de club

Morillas es va formar al planter del Sevilla FC i va debutar com a sènior amb el Sevilla FC C la temporada 2009–10 a Tercera Divisió, a només 16 anys. Fou promocionat al Sevilla Atlético el 2010, i va jugar diverses temporades a la Segona Divisió B.
El 3 de juliol de 2013 Morillas va signar contracte per dos anys amb el RCD Espanyol, per jugar al RCD Espanyol B també de Segona B. Va debutar amb el primer equip - i a La Liga – el 31 d'agost de l'any següent, substituint Paco Montañés al minut 79 d'una derrota a casa per 1–2 contra el seu antic equip, el Sevilla.
Morillas va marcar el seu primer gol com a professional el 17 de desembre, el de la victòria a casa contra el Deportivo Alavés, a la Copa del Rei 2014-15. El 8 de juliol de 2015 va signar un nou contracte per tres anys amb els Pericos, fins al 2018, i fou cedit al Girona FC de Segona Divisió el mateix mes.
El 6 de juliol de 2016, Jairo fou cedit al CD Numancia també de segona divisió, per un any.
El 15 de juliol de 2018, Morillas va signar contracte amb el V-Varen Nagasaki de la J1 League japonesa, com a agent lliure, després de deixar l'Espanyol.

## Referències

* ↑ Espanyol "B", firma Jairo Morillas (Espanyol "B", Jairo Morillas signs) Arxivat 2018-08-26 a Wayback Machine.; esFutbol, 3 juliol 2013 (castellà)
* ↑ El Sevilla impone su oficio ante el Espanyol; Marca, 31 agost 2014 (castellà)
* ↑ El Espanyol pasa sin forzar; Marca, 17 desembre 2014 (castellà)
* ↑ Jairo renova fins al 2018; RCD Espanyol, 8 juliol 2015
* ↑ Jairo Morillas, cedit al Girona; RCD Espanyol, 29 juliol 2015 (català)
* ↑ Jairo Morillas, nuevo jugador del C. D. Numancia; CD Numancia, 6 juliol 2016 (castellà)
* ↑ «ハイロ　モリージャス選手　完全移籍加入のお知らせ» (en jp). V-Varen Nagasaki, 15-07-2018 [Consulta: 15 juliol 2018].

## Enllaços externs

* Jairo Morillas Rivero a BDFutbol
* Jairo Morillas Rivero, Fitxa a Soccerway
# Marià Vinyas i Vinyas

Marià Vinyas Vinyas (Sant Feliu de Guíxols, 1877-1958) va ésser un industrial i músic concertista.

## Biografia

Fill de Pau Vinyas Vilar i d'Angelina Vinyas Borrell, la seva família pertanyia a l'alta burgesia guixolenca.
Ja de ben jove, en Mariano, com era conegut en el seu entorn, mostrà una habilitat innata per la música i va començar a rebre lliçons de solfeig del professor Esteve Garreta Roig, pare del conegut compositor guixolenc Juli Garreta i Arboix. Es va desplaçar a viure a Barcelona, on estudià Dret, carrera que va abandonar pocs anys després. Va freqüentar els cercles culturals i musicals de la Ciutat Comtal i va conrear una bona amistat amb Lluís Millet, un dels fundadors de l'Orfeó Català.

## Carrera musical

Va formar part de l'Associació de Música de Can Pey on també hi participaven altres músics locals guixolencs, com Juli Garreta i Jaume Rovira entre d'altres, en llargues trobades musicals al saló de casa del senyor Rovira, als voltants de Sant Amanç.
Va actuar diverses vegades davant d'un expectant públic al Centre Social de l'Associació Catalana Autonomista aíxí com a la Societat Cultural Athenea de Girona, on va tenir l'oportunitat d'acompanyar al baríton gironí Joan Roquet i on, posteriorment, va actuar conjuntament amb el també guixolenc Josep Girona.
L'actuació que va tenir més ressonància al llarg de la seva carrera musical va ésser la que va tenir lloc a Perpinyà el 14 de juliol de 1920, amb motiu de la recaptació de diners destinats a erigir un monument “In memoriam” als voluntaris catalans morts durant la Primera Guerra Mundial.
Marià Vinyas morí a Sant Feliu de Guíxols el 1958 a l'edat de vuitanta-un anys.

## Referències

* ↑ Bussot Liñon, Gerard. Gent d'un segle, Sant Feliu de Guíxols 1900-2000. Sant Feliu de Guíxols: Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols, Arxiu Municipal, Diputació de Girona, 2011, p. 508. ISBN 978-84-938593-0-5.
* ↑ Bussot Liñón, Gerard. El fet musical a Sant Feliu de Guíxols (1865-1965 i Apèndix). Sant Feliu de Guíxols: Setmanari Ancora, 1992, p. 89.

## Enllaços externs

* Marià Vinyas i Vinyas a Sóc Sant Feliu de Guixols Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Sprint

«Sprint» té aquests significats:
* Sprint (anglès) o cursa de velocitat (català), cursa atlètica curta i explosiva
* Sprint Corporation, empresa de telecomunicacions amb seu a Overland Park, Kansas
* Montesa Sprint, prototipus de motocicleta de velocitat desenvolupat entre 1953 i 1957 per Montesa