OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pablo Laso Biurrún

Pablo Laso Biurrún (Vitòria, 13 d'octubre de 1967) és un exjugador i entrenador de bàsquet espanyol. En el moment de la seva retirada com a jugador en actiu, era el jugador amb més assistències i robatoris en la història de la Lliga ACB, a més d'un dels 10 jugadors amb més partits disputats. Des del 2011 fins al 2022 fou l'entrenador de la secció de bàsquet del Real Madrid. Des del 28 de juny de 2024 és l'entrenador del Baskonia.

## Referències

* ↑ Domínguez, Guillermo. «Pablo Laso: "Si ayudo a mis jugadores para que estén bien, luego darán lo mejor"» (en espanyol europeu), 20-05-2021. [Consulta: 8 febrer 2025].
* ↑ «Real Madrid parts ways with Pablo Laso in heart attack aftermath» (en anglès), 04-07-2022. [Consulta: 8 febrer 2025].
* ↑ «Pablo Laso vuelve a casa» (en espanyol europeu). Baskonia, 28-06-2024. [Consulta: 8 febrer 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa com a jugador de Pablo Laso a ACB.com(castellà)
* Fitxa com a entrenador de Pablo Laso a ACB.com(castellà)
# Error estàndard

L'error estàndard d'una estadística (normalment una estimació d'un paràmetre) és la desviació estàndard de la seva distribució de mostreig o una estimació d'aquesta desviació estàndard. Si l'estadística és la mitjana mostral, s'anomena error estàndard de la mitjana.
La distribució de mostreig d’una mitjana es genera mitjançant un mostreig repetit de la mateixa població i el registre de les mitjanes de mostra obtingudes. Això forma una distribució de diferents mitjanes, i aquesta distribució té la seva pròpia mitjana i variància. Matemàticament, la variància de la distribució de mostreig obtinguda és igual a la variància de la població dividida per la mida de la mostra. Això es deu al fet que a mesura que augmenta la mida de la mostra, la mostra s'agrupa més a prop de la mitjana de la població.
Per tant, la relació entre l'error estàndard de la mitjana i la desviació estàndard és tal que, per a una mida de mostra determinada, l'error estàndard de la mitjana és igual a la desviació estàndard dividida per l'arrel quadrada de la mida de la mostra. En altres paraules, l'error estàndard de la mitjana és una mesura de la dispersió de les mostres al voltant de la mitjana de la població.
En l'anàlisi de regressió, el terme "error estàndard" fa referència a l'arrel quadrada de l'estadística reduïda de chi quadrat o bé a l'error estàndard d'un coeficient de regressió concret (tal com s'utilitza en, per exemple, intervals de confiança).

## Referències

* ↑ «List of Probability and Statistics Symbols» (en anglès americà). Math Vault, 26-04-2020. [Consulta: 12 setembre 2020].
* 1 2 3 Altman, Douglas G; Bland, J Martin BMJ : British Medical Journal, 331, 7521, 15-10-2005, pàg. 903. DOI: 10.1136/bmj.331.7521.903. ISSN: 0959-8138. PMC: 1255808. PMID: 16223828.
* ↑ Everitt, B. S.. The Cambridge Dictionary of Statistics. CUP, 2003. ISBN 978-0-521-81099-9.
* ↑ «Errore standard - Enciclopedia» (en italià). [Consulta: 9 gener 2025].
* ↑ Weisstein, Eric W. «Standard Error» (en anglès). [Consulta: 9 gener 2025].

## Vegeu també

* Marge d'error
# Lliga General dels Caucus Catòlics Romans

La Lliga General dels Caucus Catòlics Romans (en neerlandès Algemeene Bond van Roomsch-Katholieke Kiesverenigingen) fou un partit polític neerlandès format pels catòlics neerlandesos com a federació dels seus caucus electorals, que eren el 90% a Limburg i Brabant del Nord.

## Història

El 1848 foren prohibides organitzacions i demostracions religioses i la jerarquia catòlica no fou reconeguda, fent protestantisme nacionalista. Fins al 1890 els principals aliats dels catòlics foren els liberals, partidaris de la llibertat religiosa. Els catòlics eren dividits entre el progressista Schaepman i el conservador Bahlman. Però a partir del 1880 es desil·lusionaren de l'aliança, i a partir de 1888 s'aliaren amb el Partit Antirevolucionari per formar part del govern d'Aeneas Mackay. Això va propiciar la creació d'un nou partit el 1896, quan els catòlics es presentaren a eleccions amb un sol programa, escrit per Schaepman, inspirat en l'encíclica Rerum Novarum, basada en el corporativisme, l'antisocialisme i la protecció dels treballadors amb seguretat social.
Fins al 15 d'octubre de 1904, però, no es formà la Lliga amb la unió de tots els caucus i parlamentaris. A les eleccions legislatives neerlandeses de 1905 es presentà com a tal i va obtenir 25 candidats. Entre 1908 i 1913 va governar amb el Partit Antirevolucionari i la Unió Cristiana Històrica (govern Heemskerk), i recuperà el poder després del desastre dels liberals a les eleccions legislatives neerlandeses de 1918, quan per primer cop un catòlic, Charles Ruijs de Beerenbrouck, fou nomenat primer ministre.
Això provocà algunes escissions, com el 1922 la del Partit Popular Catòlic Romà. El govern catòlic va caure el 1923 quan 10 dels seus propis diputats no van voler votar el pressupost, i el seu successor, Hendrickus Colijn, va caure el 1925 quan els partits protestants no van voler votar a favor de restablir relacions amb la Santa Seu. El 1926 la Lliga canvià la seva estructura per tal d'esdevenir partit de masses i es transformà en Partit d'Estat Catòlic Romà.

## Resultats electorals

| Any | Líder | Vots | % | Escons | +/- | Govern |
| 1905 | Maximilien Kolkman | 87,409 | 14.98 | 25 / 100 | Nou | Oposició |
| 1909 | Jan Loeff | 76,087 | 12.77 | 25 / 100 | = | Coalició |
| 1913 | Willem Hubert Nolens | 122,969 | 16.00 | 25 / 100 | = | Oposició |
| 1917 | Willem Hubert Nolens | | | 24 / 100 | 1 | Oposició |
| 1918 | Willem Hubert Nolens | 402,962 | 30.03 | 30 / 100 | 5 | Coalició |
| 1922 | Willem Hubert Nolens | 874,745 | 29.86 | 32 / 100 | 2 | Coalició |
| 1925 | Willem Hubert Nolens | 883,333 | 28.63 | 30 / 100 | 2 | Coalició |
# Euchrepomis

Euchrepomis és un gènere d'ocells de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020) aquest gènere està format per 4 espècies:
* Euchrepomis callinota - formigueret de carpó taronja.
* Euchrepomis humeralis - formigueret d'espatlles vermelles.
* Euchrepomis sharpei - formigueret d'espatlles grogues.
* Euchrepomis spodioptila - formigueret de carpó rogenc.
Totes quatre espècies eren incloses al gènere Terenura fins a la creació del gènere Euchrepomis, arran estudis genètics recents

## Referències

* ↑ GA Bravo, JV Remsen Jr, BM Whitney et RT Brumfield. 2012. DNA sequence data reveal a subfamily-level divergence within Thamnophilidae (Aves: Passeriformes). Molecular Phylogenetics and Evolution 65(1): 287-293.
# Bunka

Bunka (文化) és el nom de l'era japonesa (年号, nengō, lit. "nom de l'any") posterior a l'era Kyōwa i anterior a l'era Bunsei. El període va durar quinze anys, del 1804 al 1818. Els emperadors regnants van ser Kōkaku-tennō (光格天皇) i Ninkō-tennō (仁孝天皇).

## Canvi d'era

* Bunka gannen (文化元年); (11 de febrer de 1804): El nom de la nova era, Bunka (que vol dir "Cultura" o "Civilització"), es va crear per a marcar l'inici d'un nou cicle sexagenari dels sistemes de 10 Tiges celestials i 12 Branques terrenals del calendari xinès en el dia de cap d'any (el dia de lluna nova de l'11 de febrer de 1804). L'era anterior es va acabar i la nova va començar el Kyōwa 4.

## Esdeveniments de l'era Bunka

* Bunka 1 (1804): El "daigaku-no kami" Hayashi Jussai (1768-1841) va explicar la política d'estrangers del shogunat a l'emperador Kokaku a Kyoto.
* Bunka 2 (juny de 1805): A Genpaku Sugita (1733-1817) se li atorga audiència amb el shogun Ienari per explicar les diferències entre els coneixements mèdics tradicionals i els occidentals.
* Bunka 7 (25 de setembre de 1810): Terratrèmol a Honshū del nord (Latitud: 39.900/Longitud: 139.900), magnitud 6,6 en l'escala de Richter.
* Bunka 9 (7 de desembre de 1812): Terratrèmol a Honshū (Latitud: 35.400/Longitud: 139.600), magnitud 6,6 a l'escala de Richter.
* Bunka 14 (1817): L'emperador Kokaku va viatjar en processó al Palau Imperial de Sento, un palau d'un emperador abdicat. En aquell moment el Palau de Sento s'anomenava Palau de Sakura Machi. L'havia construït el shogunat Tokugawa per a l'antic emperador Go-Mizunoo.

## Referències

* ↑ Cullen, L.M. (2003). A History of Japan, 1582-1941: Internal and External Worlds, pp. 117, 163.
* ↑ Sugita Genpaku. (1969). Dawn of Western Science in Japan: Rangaku Kotohajime, p. xvi.
* 1 2 Online "Significant Earthquake Database" -- U.S. National Oceanic and Atmospheric Administration (NOAA), National Geophysical Data Center (NGDC)
* ↑ National Ditigial Archives of Japan, ...vegeu el peu que descriu la imatge del rotlle (anglès) Arxivat 2012-05-01 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Cullen, L.M. (2003). A History of Japan, 1582-1941: Internal and External Worlds. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-82155-X (cloth) ISBN 0-521-52918-2 (paper)
* Sugita Genpaku. (1969). Dawn of Western Science in Japan: Rangaku Kotohajime. Tokyo: Hokuseido Press. ISBN 0-8934-6061-3 (reprint)

## Enllaços externs

* National Diet Library, "The Japanese Calendar" -- Visió de conjunt històrica amb imatges il·lustratives de la col·lecció de la biblioteca (anglès) (japonès)
# Lògica lliure

La lògica lliure (de l'anglès Free logic) és un sistema lògic sense pressupòsits existencials. És a dir, els seus teoremes són vàlids en tots els dominis, incloent-hi el domini buit.
Va ser proposada per primera vegada en la dècada dels anys cinquanta. Karel Lambert, un dels seus fundadors, va ser qui va encunyar-ne el terme. D'acord amb Lambert, l'expressió «lògica lliure» és una abreviació de «lliure de suposicions d'existència respecte als seus termes, generals o singulars».

## Enllaços externs

* Lloc web de Karel Lambert Arxivat 2013-09-23 a Wayback Machine.
# Joan Francesc Rossell

Joan Francesc Rossell (Barcelona?, c. 1555 - Barcelona?, c. 1643) va ser un metge i polític català, conseller en cap de Barcelona.
Poc després de doctorar-se en Medicina (1579), comença a treballar a l'Hospital de la Santa Creu de Barcelona, i aviat obté el títol de catedràtic de l’Estudi General de Barcelona (1586), convertint-se –en opinió de J.H. Eliott— en el metge més eminent de la seva època a Catalunya. La seva vàlua professional li permet ingressar a la Junta Sanitària del Consell de Cent pel bienni 1597-98, fet que li obra les portes a l’activitat política.
És autor de les obres Ad sex libros Galeni De differentiis et causis morborum & symptomatum commentarij (1627) i El verdadero conocimiento de la pesta, sus causes, señales, preservación y curación (1632).
És membre del Consell de Cent en quatre ocasions. La primera experiència a la institució barcelonina (1599-1600) acaba bruscament, quan es descobreix que havia falsificat el privilegi de Ciutadà Honrat de Barcelona). Per culpa d’aquest escàndol passa una dècada sense responsabilitats institucions.
Francesc Amorós assenyala que retorna a l’escenari polític com a conseller segon de la ciutat de Barcelona (1609-10); clavari de la ciutat (1614-17); ambaixador, juntament amb el seu fill Pere Joan Rossell, a la cort de Felip III de Castella (1616-17); de nou clavari de la ciutat (1621-23); conseller en cap (1623-24); síndic a les Corts Generals del 1626 i 1632 pel Braç Reial; i novament conseller en cap de Barcelona (1638-39).
L’última referència documental de Joan Francesc Rossell data de 28 de juliol de 1643. Segons Amorós, llavors tindria gairebé noranta anys.

## Obres

* Ad sex libros Galeni De differentiis et causis morborum & symptomatum commentarij
* El verdadero conocimiento de la pesta, sus causes, señales, preservación y curación

## Referències

* 1 2 3 «Joan Francesc Rossell». Col·legi de Metges de Barcelona, 2015. [Consulta: 4 desembre 2023].
* ↑ Amorós i Gonell, Francesc «L'Epistolari del doctor Joan Francesc Rossell, una crònica política i diplomàtica del segle XVII». Pedralbes: revista d’història moderna,, 1984, pàg. 41-42.
* ↑ Amorós, 1984, p. 42-43.
* ↑ Amorós, 1984, p. 43.
# Cirialera

La cirialera (Sarcocornia perennis) és una espècie de planta suculenta, halòfita (tolerant a sals) que creixen en salnitreres, platges i manglars. Les espècies de Salicornia són natives dels Estats Units i d'Europa.

## Descripció

Es cull a l'estiu, quan els brots són tendres; i s'usa per a confitats i amanides, reemplaça les mongetes verdes. Floreix a l'estiu i començaments de tardor. La part visible són les tiges articulades, inflats d'aigua.
Les cirialeres acumulen la sal en les tiges, que incorporen aigua i són de textura turgent. Quan un segment terminal se satura de sal es fa vermell, i cau.
Fulles i flors grogues, diminutes, situades en les articulacions de les tiges.

## Taxonomia

Sarcocornia perennis va ser descrit per (Mill.) A.J.Scott i publicat en Botanical Journal of the Linnean Society 75(4): 367. 1977[1978].

### Etimologia

* Sarcocornia: significa, literalment, "banyes carnoses".
* perennis: epítet llatí que significa "perenne".

### Sinonímia

* Arthrocnemum ambiguum (Michx.) Moq.
* Arthrocnemum perenne (Mill.) Moss ex Fourc.
* Arthrocnemum variiflorum Moss
* Salicornia ambigua Michx.
* Salicornia andina Phil.
* Salicornia bergii Lorentz & Niederl.
* Salicornia corticosa var. nachtigalli Niederl.
* Salicornia doeringii Lorentz & Niederl.
* Salicornia fruticosa var. andina (Phil.) Gunckel
* Salicornia fruticosa var. doeringii (Lorentz & Niederl.) Speg.
* Salicornia magellanica Phil.
* Salicornia perennis Mill.
* Salicornia peruviana var. andina Reiche
* Salicornia peruviana var. doeringii (Lorentz & Niederl.) Reiche
* Salicornia radicans Sm.

## Referències

* ↑ «cirialera - Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ «Sarcocornia perennis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 24 octubre 2012].
* ↑ en Epítetos Botánicos
* ↑ Sarcocornia perennis en PlantList

## Bibliografia

* AFPD. 2008. African Flowering Plants Database - Base de Donnees donis Plantis a Fleurs D'Afrique.
* Flora of North America Editorial Committee, e. 2003. Magnoliophyta: Caryophyllidae, part 1. 4: i–xxiv, 1–559. In Fl. N. Amer.. Oxford University Press, Nova York.
* Zuloaga, F. O. 1997. Catàleg de les plantes vasculars de l'Argentina. Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 74(1–2): 1–1331.
* Zuloaga, F. O., O. Morrone, M. J. Belgrano, C. Marticorena & E. Marchesi. (eds.) 2008. Catàleg de les Plantes Vasculars del Con Sud (l'Argentina, Sud del Brasil, Xile, Paraguai i l'Uruguai). Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 107(1): i–xcvi, 1–983; 107(2): i–xx, 985–2286; 107(3): i–xxi, 2287-3348.
# Espanya al dia. Edició especial

Espanya al dia (o España al dia en castellà) va ser un noticiari afí a la República creat per la productora Laya Films entre desembre de 1936 / gener del 1937 i gener de 1939. Del març al juny de 1937 els informatius van ser coproduïts entre Laya Films i Film Popular. El nombre total de noticiaris es desconeix, però existeixen aproximacions que ho xifren en uns 107 números. Algunes d’aquestes produccions van ser distribuïdes en anglès, sota el nom de News of Spain, i en francès, titulades com Nouvelles d’Espagne. Espanya al dia forma part de la llista dels bàsics de cinema català.

## Comentaris
### Etapes

Els noticiaris d’Espanya al dia s'han dividit en tres grans grups definits en períodes. El primer comprenia l’impàs entre el la producció Noticiari de Laya Films i el posterior desenvolupament d’Espanya al dia. La segona abraçava el període de col·laboració amb Film Popular entre març i juny del 1937. Finalment, la tercera i última etapa que es va caracteritzar per produir metratge molt similar que el de l'etapa anterior, però sense la col·laboració de Films Popular.

### Estructura

Els noticiaris contenien un número aproximat d’unes deu notícies per número, sovint de caràcter bèl·lic.

### Distribució

Laya films distribuïa des de Perpinya. Paramount, Pathé i Gaumont eren algunes de les companyies amb les quals la productora catalana havia firmat acords per a l’intercanvi de notícies.

### Final

El noticiari va acabar els seus dies amb l'entrada de l'exèrcit nacional a Barcelona el gener de 1939. L’arxiu de Laya Films contenia llavors 90.000 metres de pel·lícula i 130.000 còpies per a la seva distribució. Aquest material va ser requisat i arxivat pel règim i, posteriorment, utilitzat per a la captura d’enemics polítics. Gran part d’aquest arxiu es va destruir en l’incendi del Cinematiratge Riera de Madrid.
El mateix dia que les tropes franquistes entraven a Barcelona dos camions carregats de cintes de Laya Films sortien cap a la frontera francesa. Un es va incendiar i de l’altre se’n va perdre la pista.

## Referències

* 1 2 Catálogo general del cine de la guerra civil. Madrid: Cátedra, 1996. ISBN 8437614945.
* 1 2 3 4 Cine y Guerra Civil: nuevos hallazgos: aproximaciones análitica e historiográficas. A Coruña, Spain: Universidade da Coruña, Servizo de Publicacións, 2009. ISBN 9788497493604.
* ↑ «Bàsics del cinema català». Filmoteca de Catalunya. Arxivat de l'original el 3 d’abril 2018. [Consulta: 9 octubre 2018].
* ↑ Magí, Crusells. Cine y guerra civil española: imágenes para la memoria. Madrid: Ediciones JC, [2006]. ISBN 8489564485.
# Enric Descayre i Salgàs

Enric Descayre i Salgas fou un empresari i falangista, fundador del setmanari català Àncora que va començar a publicar-se el dia 1 de desembre de l’any 1949 a Sant Feliu de Guíxols. També fou l'autor de l'obra Quadern de Bitàcola: anotacions sobre el present i el futur de la ciutat de Sant Feliu de Guíxols, publicat l'any 1963 pel Casal Guixolenc.
Hi ha un premi d'investigació que porta el seu nom.

## Referències

* ↑ «El Baix Empordà» ( PDF). Quaderns de la Revista de Girona [Girona], 1-2002, pàg. 54. ISBN 84-95187-36-1.
* ↑ Navarro, Angel Jimènez i. Sant Feliu de Guíxols: una lectura històrica. Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols, 1997. ISBN 978-84-920253-4-3.
* ↑ Trillas, Joan. «‘Àncora' de Sant Feliu de Guíxols deixarà d'editar-se». El Punt Avui, 21-10-2016. [Consulta: 17 novembre 2023].
* ↑ Montserrat, Publicacions de l'Abadia de. Premis literaris Ancora: any 2001. L'Abadia de Montserrat, 2002, p. 5. ISBN 978-84-8415-383-2.
* ↑ Montserrat, Jiménez Sureda. Manual d’història de la dona. Servei de Publicacions de la Universitat Autònoma de Barcelona, 2021-09-10, p. 28. ISBN 978-84-490-9423-1.
# Manta tèrmica agrícola

La manta tèrmica és un geotèxtil (teixit sense teixir) lleuger, estabilitzat contra els raigs UV. Per raó de la seva porositat permet el pas de l'aire i aigua. Crear una barrera de protecció que evita els canvis bruscos de temperatura, i evita que la planta es geli.
S'utilitza molt per a la protecció dels cultius agrícoles que són sensibles als danys provocats per gelades. S'utilitza en diferents cultius com carxofes, remolatxes, enciam... Als camps de futbol pot ajudar a crear una barrera tèrmica contra els canvis bruscos de temperatura que danyarien la gespa. La composició de la manta tèrmica permet la ventilació i la transpiració de la coberta vegetal i evita que apareguin problemes causats en el cicle fotosintètic de les espècies vegetals.
La manta tèrmica estableix també una barrera eficaç contra algunes plagues virals, d'insectes i males herbes. La seva destrucció irregular (per crema) és molt pol·luint per això s'organitza en certes regions una recollida. Només a Mallorca, s'estima el volum anual de detritus de plàstics agrícoles a uns tres-cents tones, però en general, el volum de recollida i reciclatge queda força baix.

## Referències

* ↑ Peon Especializado Agricola Personal Laboral de la Comunidad Autonoma de Extremadura. Temario Y Test. MAD-Eduforma, p. 138–. ISBN 9788466566490 [Consulta: 10 juny 2011].
* ↑ «Vora seixanta agricultors participen en la jornada celebrada a Turís». Fundació Cajamar, 24-01-2014. Arxivat de l'original el 2016-03-14. [Consulta: 14 març 2016].
* ↑ «Recollida de plàstics». Mallorca pagesa, 45, 11-2008, pàg. 4. Arxivat de l'original el 2016-03-14 [Consulta: 14 març 2016].
* ↑ «Origen dels residus de plàstic», 25-02-2015. [Consulta: març 2016].
# Joan Lluís Goas López

Joan Lluís Goas López (Barcelona, 1957) és un periodista, escriptor, guionista, productor de cinema, teatre i televisió i gestor cultural barceloní. El 1983 fou nomenat director del XVI Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Sitges, càrrec que va ocupar fins a l'edició del 1992. Simultàniament, del 1990 al 1993 va dirigir el programa de cinema de la cadena Antena 3 Noche de lobos. També va participar al programa Millennium, dirigit per Ramon Colom d’antuvi al Canal 33 i posteriorment a la 2.
Ha estat alt executiu de TV3, ha escrit articles a La Vanguardia i des de 2015 dirigeix el projecte d’exhibició cinematogràfica i arts escèniques Comedia Arts, al lloc on abans era l’antic Cinema Comèdia. Ha publicat alguns llibres.

## Llibres

* Entre dioses y monstruos (2016)
* Ángeles perdidos, la cara oscura de Hollywood
* Devastación y otros relatos optimistas
* Líneas de viento y lluvia

## Referències

* ↑ El exdirector del Festival de Sitges: "He visto cosas muy, muy extrañas", Diario de Navarra, 4 de setembre de 2016
* ↑ Joan Lluís Goas a La Vanguardia
* ↑ El cine Comèdia es transformarà en un espai cultural polivalent, Time Out, 3 de juny de 2015
* ↑ Joan Lluís Goas, Alrevés Editorial
# Orlando Pirates Sport Club

L'Orlando Pirates Sport Club és un club de futbol namibià de la ciutat de Windhoek.

## Palmarès

* Lliga namibiana de futbol:
** 1990, 2008
* Copa namibiana de futbol:
** 2002, 2006, 2009

## Referències

* ↑ «Uniforme del club». RSSSF.
* ↑ «Namibia - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Namibia - List of Cup Winners». RSSSF.
# Els Israelians

Els Israelians (hebreu: הישראלים‎; transcrit HaYisraelim) és un partit polític d'Israel. Fou fundat el 29 de desembre de 2020 per Ron Huldai, batlle de Tel-Aviv en aquell moment i fins llavors membre del Partit Laborista Israelià. Ideològicament el partit se situa en el centre-esquerra.

## Història

El 29 de desembre de 2020, Ron Huldai, batlle de la ciutat de Tel-Aviv, va anunciar la creació del partit. Se li uní el ministre de justícia Avi Nissenkorn i el parlamentari Einav Kabla, que abandonaren el partit Blau i Blanc. La creació del partit té lloc després de la convocatòria de les eleccions legislatives d'Israel de 2021 i en el moment en què el fins llavors partit de Huldai, el Partit Laborista Israelià, es trobava a un pas de la desaparició segons les enquestes, després que contradient les seves promeses, s'uní al govern de Binyamín Netanyahu després de les eleccions legislatives d'Israel de 2020. Malgrat que les primeres enquestes li donaven fins a vuit diputats, es van anar desinflant, sobretot després de la revifalla del Partit Laborista amb l'elecció com a líder de Merav Michaeli, fins que les enquestes deien que no sobrepassarien el llindar electoral i finalment, després de converses infructuoses per a presentar-se conjuntament amb el Partit Laborista, el 4 de febrer van decidir no presentar-se.

## Líders

| Líder | Líder | Inici | Final |
| | Ron Huldai | 2020 | En el càrrec |

## Referències

* 1 2 Hoffman, Gil. «Tel Aviv Mayor Ron Huldai announces new party called The Israelis Party» (en anglès americà). The Jerusalem Post, 30-12-2020.
* 1 2 «Veteran Tel Aviv mayor Ron Huldai launches new center-left party, ‘The Israelis'». The Times of Israel, 29-12-2020.
* ↑ «Merav Michaeli elected new leader of the Labor party» (en anglès). Israel International News, 24-01-2021.
* ↑ Hoffman, Gil; Siegal, Tobias. «Israel Elections: Huldai announces he is no longer running» (en anglès). The Jerusalem Post, 04-02-2021.