OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comtat de Ginebra

El comtat de Ginebra fou una jurisdicció feudal centrada inicialment entorn de la ciutat de Ginebra, que va existir del segle IX fins al 1724.
El 888 Rodolf fou erigit en rei de la Borgonya Transjurana, i Ginebra va tenir els primers comtes coneguts en aquesta època. El 1045 el comte va esdevenir vassall de l'emperador del sacre imperi. El 1124 la ciutat es va constituir en ciutat lliure sota l'autoritat del bisbe. El 1355 Savoia va adquirir una part del comtat (el Gex) per una complicada herència. El 1401 el comte Otó de Thoire i Villars va vendre el comtat al comte Amadeu VIII de Savoia (Amadeu V de Ginebra), duc des del 1416, però els hereus d'Otó es van oposar a la venda i es van produir lluites que van durar 23 anys fins que el 1424 Amadeu de Savoia va comprar els drets a tots els pretendents. Des de llavors va quedar vincular a la casa de Savoia però en alguns moments fou donat a membres secundaris de la dinastia i finalment a la branca dels Savoia-Nemours. El comtat va quedar incorporat al ducat de Savoia el 1724 i va ser ocupat per França el 1797.

## Comtes de Ginebra

* Ratbert (mort després del 880)
* Albiti (fill, mort després del 931)
* Conrat I (fill, mort vers el 963)
* Conrat II (fill) vers 963-974
* Albert (germà) vers 974-?
* Gerold I (fill) ?-vers 1023 (comte de Viena, de Mauriena i de Ginebra)
* Gerold II (fill) vers 1023-1080
* Aimon I (fill) vers 1080-1128
* Amadeu I (fill) 1128-1178
* Guillem I (fill) 1178-1195
* Humbert I (fill) 1195-1220
* Guillem II (germà) 1220-1252
* Raül (fill) 1252-1265
* Aimon II (fill) 1265-1280
* Amadeu II (germà) 1280-1308
* Guillem III (fill) 1308-1320
* Amadeu III (fill) 1320-1367
* Aimon III (fill) 1367
* Amadeu IV (germà) 1367-1368
* Joan I (germà) 1368-1369
* Pere (Germà) 1369-1392
* Robert (germà, bisbe de Cambrey) 1392-1394 que fou Papa a Avinyó amb el nom de Climent VII
* Humbert VII de Thoire i Villars 1394-1400 (fill d'Humbert VI de Thoire i Villars i de Maria de Ginebra, filla d'Amadeu III)
* Otó de Thoire i Villars 1400-1401
* Amadeu V de Ginebra i VIII de Savoia, 1401-1434
* Felip de Savoia (fill) 1434-1444
* Lluís I (germà) 1444-1460
* Lluís de Ginebra (fill) 1460-1482 (rei de Xipre)
* Joan II de Ginebra (germà) 1482-1491
* Carles I de Ginebra i II de Savoia 1491-1496
* Felip I de Ginebra i II de Savoia sense terra, 1496-1497
* Filibert I de Ginebra i II de Savoia "el bell", 1497-1504
* Carles II de Ginebra i III de Savoia 1504-1514
* Felip de Savoia-Nemours (germà) 1514-1533
* Jaume de Savoia-Nemours (fill) 1533-1585, duc el 1564
* Carles Manel de Savoia-Nemours (fill) 1585-1595
* Enric I de Savoia-Nemours (germà) 1595-1632
* Lluís de Savoia-Nemours (fill) 1632-1641
* Carles Amadeu de Savoia-Nemours (germà) 1641-1652
* Enric II de Savoia-Nemours 1652-1659
* Maria Joana Baptista de Savoia (filla de Carles Amadeu) 1659-1724
* Carles Manuel II de Savoia (marit) 1659-1724 (duc de Savoia i príncep del Piemont)
    Unit al ducat de Savoia el 1724
# Moviment Cívic

Moviment Cívic (txec Občanské Hnutí, OH) fou un partit polític de la República Txeca que es va fundar el 1991 per Jiři Dientsbier com a escissió del Fòrum Cívic, però que no assolí representació a les eleccions legislatives txeques de 1992. El 1993 el partit va canviar de nom a Demòcrates Lliures (Svobodní Demokraté) i el 1995 es va aliar amb el Partit Nacional Social-Liberal, però tampoc va assolir representació a les eleccions legislatives txeques de 1996, en la que es va presentar amb els verds. El 1998 es va reanomenar Partit per una Societat Oberta (Strana pro otevřenou společnost), que manté alguna organització a nivell local. El 2006 fou escollit senador el seu membre Soňa Paukrtová.

## Enllaços externs

* Web del partit
# Doliornis

Doliornis és un gènere d'ocells de la família dels cotíngids (Cotingidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per dues espècies:
* Cotinga de Sclater (Doliornis sclateri Taczanowski, 1874)
* Cotinga de Remsen (Doliornis remseni Robbins, Rosenberg, GH & Sornoza-Molina, 1994)

## Referències

* ↑ «Doliornis (Doliornis sp.) - Avibase». [Consulta: 30 gener 2025].
* ↑ «Doliornis Taczanowski, 1874» (en castellà). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 30 gener 2025].
* ↑ «Cotingas, manakins, tityras, becards – IOC World Bird List». [Consulta: 30 gener 2025].
# Xutador d'allunyament

El xutador d'allunyament, en anglès punter (P), és un tipus de jugador especial de futbol americà, encarregat de fer els xut d'allunyament.
A l'inici de la jugada es situa a unes 15 iardes per darrere de la línia de scrimmage, desprès rebrà l'esnap directament de l'esnàper llarg i xutarà la pilota, buscant maximitzar l'avantatge pel seu equip.
Normalment entren en acció al quart intent, quan l'equip ofensiu no ha aconseguit avançar les iardes suficients per assolir un primer intent o provar de fer un xut a pals. Encara que no és habitual, el xutador d'allunyament pot fer una jugada d'engany i córrer amb la pilota o passar-la en lloc de xutar.
De vegades s'intercanvien les funciones amb el xutador, i també amb el col·locador. Als equips profesionals (NFL), existeixen totes aquestes posicions, però en categories inferiors no és inusual que un parell de persones s'encarreguin de tot.

## Referències

* 1 2 «xutador d'allunyament». Termcat. Departament de Cultura - Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 juliol 2024].
* ↑ «Punter» (en anglès). The Britannica Dictionary. Encyclopædia Britannica. [Consulta: 4 agost 2024].
* 1 2 «Terms Glossary» (en anglès). NFL Football Operations. National Football League. [Consulta: 3 agost 2024].
* ↑ Miquel. «La importancia del Kicker» (en castellà). 11InchBall, 13-08-2019. [Consulta: 31 juliol 2024].
* 1 2 3 «Despejador» (en castellà). Theplaybook.jimdo.com. [Consulta: 31 juliol 2024].
# Cantó de Brie-Comte-Robert

El cantó de Brie-Comte-Robert és un antic cantó francès del departament del Sena i Marne, que estava situat al districte de Melun. Comptava amb 12 municipis i el cap era Brie-Comte-Robert.
Va desaparèixer al 2015 i el seu territori es va dividir entre el cantó de Fontenay-Trésigny, el cantó d'Ozoir-la-Ferrière i el cantó de Combs-la-Ville.

## Municipis

* Brie-Comte-Robert
* Chevry-Cossigny
* Coubert
* Évry-Grégy-sur-Yerre
* Férolles-Attilly
* Grisy-Suisnes
* Lésigny
* Limoges-Fourches
* Lissy
* Servon
* Soignolles-en-Brie
* Solers

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1946 | Arthur Chaussy | SFIO |
| 1946-1970 | Maurice Dechéleprêtre | SFIO, després divers gauche |
| 1970-1982 | Alain Vivien | PS |
| 1982-1988 | Jean Kirchheim | RPR |
| 1988-1994 | André Aubert | PS |
| 1994-2001 | Marc Noé | RPR |
| 2001- | André Aubert | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Le Roi de Lahore

Le Roi de Lahore és una òpera en cinc actes amb música de Jules Massenet i llibret en francès de Louis Gallet. Es va estrenar al Palais Garnier de París el 27 d'abril de 1877.
Le Roi de Lahore és la tercera òpera de Massenet i va ser el seu primer gran èxit a París. Després es van realitzar representacions per tot Europa i va ser una de les més populars dels compositors de l'època. En un any de l'estrena l'òpera va ser representada, per exemple, a Torí, Roma, Bolonya, i Venècia. La Royal Opera House, Covent Garden, la va presentar a Londres l'any 1879, i el 1906 es va estrenar a Montecarlo.
Per quan es va estrenar al Metropolitan Opera el 1924, El roi di Lahore en particular, i l'estil de Massenet de l'òpera romàntica en general, havia passat de moda de manera que només va tenir sis representacions i mai s'hi ha reposat des de llavors.
Una reposició recent es va fer al Teatro La Fenice de Venècia el 2005 sota la batuta de Marcello Viotti, representació que va ser llançada en CD i DVD.

## Personatges

| Personatge | Tessitura | Repartiment de l'estrena, 27 d'abril de 1877(Director: Édouard Deldevez) |
| Sitâ, sacerdotessa d'Indra | soprano | Josephine de Reszke |
| Kaled, el criat del rei | mezzosoprano | Jeanne Fouquet |
| Alim, rei de Lahore | tenor | Marius Salomon |
| Scindia, ministre d'Alim | baríton | Jean Lassalle |
| Timour, summe sacerdot d'Indra | baix | August-Acanthe Boudouresque |
| Indra, una deïtat hindú | baix | Georges-François Menu |

## Enregistraments

| Any | Repartiment (Sitâ, Alim, Scindia) | Director, Teatre d'òpera i orquestra | Segell discogràfic |
| 1979 | Joan Sutherland, Luis Lima, Sherrill Milnes | Richard Bonynge, Cor i orquestra Filharmònica Nacional | Àudio CD: 433 851-2 Decca, DDD, temps total 146 min. |
| 2004 | Ana María Sánchez, Giuseppe Gipali, Vladimir Stoyanov | Marcello Viotti, Cor i orquestra Teatre La Fenice | Àudio CD: Dynamic |

## Referències

* ↑ «Representacions històriques a l'almanac de G. Casaglia». Arxivat de l'original el 2012-05-25. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Gravació de l'estrena del Met de Le Roi de Lahore (amb crítica)». Arxivat de l'original el 2011-07-25. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ En algunes produccions antigues apareix com a Nair

## Bibliografia

* Upton, George P. i Borowski, Felix: The Standard Opera Guide, 1928, Blue Ribbon Books, Nova York, págs. 175–6}}

## Enllaços externs

* Llibret a Kareol
Òperes de Jules Massenet :
Don César de Bazan (1872)
Le Roi de Lahore (1877)
Hérodiade (1881)
Manon (1884)
Le Cid (1885)
Esclarmonde (1889)
Le Mage (1891)
Werther (1892)
Thaïs (1894)
Le Portrait de Manon (1894)
La Navarraise (1894)
Sapho (1897)
Cendrillon (1899)
Grisélidis (1901)
Le Jongleur de Notre-Dame (1902)
Chérubin (1905)
Ariane (1906)
Thérèse (1907)
Bacchus (1909)
Don Quichotte (1910)
Roma (1912)
Panurge (1913)
Cléopâtre (1914)
Amadis (1922) :
# Associació per la República-Partit Republicà de Txecoslovàquia

Associació per la República-Partit Republicà de Txecoslovàquia (txec Sdružení pro republiku - Republikánská strana Československa, SPR-RSČ) és un partit polític de la República Txeca fundat el desembre de 1989 per Miroslav Sládek. Començà a obtenir representació parlamentària després de les eleccions legislatives de 1992. Amb un programa decididament nacionalista i proper a l'extrema dreta, arribà al seu punt màxim a les eleccions de 1996, on va obtenir el 8% dels vots i 18 escons.
D'aleshores ençà va decaure. El seu líder fou empresonat el 1997 arran un discurs on s'oposava a l'obertura de relacions entre Alemanya i la República Txeca, i el partit fou acusat de mantenir relacions amb skinheads. A les eleccions legislatives txeques de 1998 va baixar al 3,8% i restà extraparlamentari. El 2001 va fer fallida i es va dissoldre. El seu cap, Sládek, va formar el grup Republikáni Miroslava Sládka, que només va obtenir el 0,9% a les eleccions de 2002 i el 0,1% a les eleccions de 2006, a les que es va presentar amb el Partit Nacional.
El 2008 el partit fou refundat de la unió del grup de Sládek i altres partits menors d'ideologia similar, però a les eleccions europees de 2009 només va obtenir el 0,23% dels vots.

## Resultats electorals

| . | 1990 | 1992 | 1996 | 1998 |
| Praga | 1.17 | 3.11 | 3.72 | 2.15 |
| Regió de Bohèmia Central | 1.20 | 5.03 | 8.05 | 3.89 |
| Regió de Bohèmia Meridional | 0.95 | 7.15 | 7.82 | 3.41 |
| Regió de Plzeň | 1.50 | 5.73 | 9.86 | 4.26 |
| Regió d'Ústí nad Labem | 1.45 | 10.58 | 12.65 | 6.11 |
| Regió de Hradec Králové | 1.17 | 5.46 | 7.47 | 3.68 |
| Regió de Moràvia Meridional | 0.64 | 6.27 | 7.77 | 3.56 |
| Regió d'Olomouc | 0.55 | 5.45 | 7.87 | 4.34 |
| República Txeca | 1.00 | 5.98 | 8.01 | 3.90 |

## Referències

* ↑ coalició amb el Partit Popular Democràtic

## Enllaços externs

* Web del partit
# Saulic

El saulic, sàlic o sàlit (Salix purpurea) és un arbust de la família de les salicàcies. També rep el nom de salanca blanca o vimetera vermella.

## Descripció

És un arbust d'1 a 5 metres d'alçada. Té les branques joves dretes, llises i lluents, i de color púrpura (d'aquí ve el seu nom).
Les fulles són de 2 a 8 cm de llargada i d'1 cm d'amplada. Sovint són oposades, lanceolades i eixamplades al capdamunt. Són finament dentades, sobretot a la part superior; de color verd o liloses per l'anvers i glauques per revers.
Les flors són petites i sense periant. Les flors, tant les femenines com les masculines tenen 2 estams completament soldats, amb les anteres de color púrpura, que surten de l'axil·la d'una bràctea. Les flors es reuneixen en aments prims i cilíndrics de fins a 5 cm de llargada i no més d'1 cm de gruix. La floració té lloc entre els mesos
El fruit és una càpsula ovalada i tomentosa. Els fruits tenen entre 4 i 8 llavors, amb pèls sedosos per facilitar-ne la dispersió.

## Distribució i hàbitat

El saulic creix a gairebé tot Europa i nord d'Àfrica. Es cultiva també a Amèrica.
A Catalunya es pot trobar a gairebé a tot el territori, habitualment en salzedes de sarga, en zones de terra baixa, alzinars i rouredes eixutes. Creix entre els 0 i els 1.600 metres d'altitud. Rarament es pot trobar fins als 2.000 metres.

## Referències

* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbustos dels Països Catalans. Barcelona: Pòrtic, 1990, p. 155-156. ISBN 84-7306-407-0.
* ↑ «FloraCatalana.net». Arxivat de l'original el 2016-01-30. [Consulta: 24 gener 2016].
* ↑ «AsturNatura - Salix purpurea» (en castellà). [Consulta: 24 gener 2016].
* ↑ «Banc de dades de biodiversitat de Catalunya» (en català). [Consulta: 24 gener 2016].
# Maria Montserrat Domingo i Batlle

Maria Montserrat Domingo i Batlle (Raïmat, Lleida, 1943) és una monja i anacoreta catalana.
L'any 1966, va conèixer les Filles de la Caritat i finalment, a vint-i-tres anys va decidir integrar-s'hi. Després d’un temps de formació, la seva dedicació va ser al camp sanitari amb els estudis d'ATS, treballant a la Creu Roja i després a Olesa de Montserrat com a practicant d'empresa. Després de demanar i rebre el permís per anar a viure com a anacoreta, el 1977, va arribar a Sant Joan del Codolar, a Cornudella de Montsant, per viure en solitud en un espai de vint metres, en el que era un corral annex a l'església, però amb sortides constants a la muntanya per consolidar el seu contacte amb la natura i recol·lectar plantes aromàtiques. Es pot considerar una anacoreta del segle XXI, més enllà de la cronologia, ja que ha sabut trobar l'equilibri entre l'espiritualitat, la natura i el silenci, sense deixar de banda les xarxes socials, les noves tecnologies i l'actualitat més immediata. Montserrat Domingo es pot considerar la darrera de les anacoretes supervivents al Montsant, una muntanya associada des de fa segles al món espiritual, on multitud d'espais eremítics assenyalen la seva geografia mística. De fet, el nom de Montsant data de la segona meitat del segle xii, segons Emili Morera, segurament per la proliferació de la vida eremítica.

## Referències

* ↑ Bonet, Clàudia «Montserrat Domingo, una anacoreta del segle XXI». El Punt Avui, 22-07-2014 [Consulta: 25 novembre 2020].
* ↑ Bosch, Rosa M. «Vida eremítica: confinada en el Montsant, como siempre. Los días avanzan al mismo ritmo que antes del estado de alarma para Montserrat Domingo, ermitaña de Sant Joan del Codolar». La Vanguardia, 06-04-2020 [Consulta: 25 novembre 2020].
* ↑ Bonet, Clàudia «Montserrat Domingo, una anacoreta del segle XXI. Sant Joan del Codolar és l'únic indret del Montsant encara habitat per una ermitana». Reus Digital, 22-07-2014 [Consulta: 25 novembre 2020].
* ↑ «Vida eremítica al Montsant. Montserrat Domingo, la darrera anacoreta». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 11-04-2014 [Consulta: 25 novembre 2020].
* ↑ «Gäbäl al-barka, el Montsant, muntanya d'anacoretes». Diputació de Tarragona. [Consulta: 25 novembre 2020].

## Publicacions

* Domingo Batlle, M. Montserrat. «Crònica històrica de l'ermita de Sant Joan de Codolar a Cornudella de Montsant». ViOlí, Lo, Núm. 18, 2014, pàg. 15. ISSN: 2385-4898.
# Club de Membres Compromesos Sense Partit

Club de Membres Compromesos Sense Partit (txec Klub Angažovaných Nestraníků, KAN) fou un petit partit polític de caràcter liberal de la República Txeca fundat per Rudolf Battěk.

## KAN '68

Originalment va ser fundat durant la Primavera de Praga el 1968 per 144 prominents intel·lectuals txecoslovacs i com a organització activista independent amb el propòsit de demanar un programa de reformes. Es va comprometre amb els drets humans i la igualtat civil, el pluralisme polític i els principis consagrats en la Declaració Universal dels Drets Humans feta per les Nacions Unides. Durant el seu apogeu es va afirmar que tenia gairebé 15.000 membres. L'Exèrcit soviètic el va prohibir oficialment el setembre de 1968.

## KAN '90

Després de la Revolució de Vellut de 1989 el KAN es reorganitzà com a partit polític el 1990, però a les eleccions legislatives txeques de 1992 només va obtenir el 2,7% dels vots i sempre es mantingué extraparlamentari.

## Referències

* ↑ «Former dissident, post-1989 politician Battěk dies». Prague Daily Monitor, 18-03-2013 [Consulta: 20 març 2013]. Arxivat 2013-12-16 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-12-16. [Consulta: 20 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Kaykhusraw III

Ghiyath al-Din Kaykhusraw III (àrab i persa: غياث الدين كيخسرو بن قلج ارسلان, Ghīyāth al-Dīn Kaykhusraw bin Qilij Arslān; turc: Gıyaseddin Keyhüsrev) fou sultà de Rum del 1265 al 1284.
Era fill de Rukn al-Din Kilidj Arslan IV i va pujar al tron amb pocs anys (entre 2 i 5 anys) sent proclamat pel pervaneh Muin al-Din Sulayman a la mort del pare (probablement el 1265). El pervaneh fou el verdader governat. Muin al-Din va morir el 1277 i el va substituir al front del govern el visir Fakhr al-Din Ali.
El 1277, el soldà mameluc Bàybars I derrotà els mongols a la batalla d'Elbistan i temporalment dominà els seljúcides d'Anatòlia; malgrat això, no aconseguí suficient suport local i hagué de retornar a Egipte i els mongols tornaren a assumir el control.
Vers 1280 va esdevenir major d'edat i es va posar sota protecció del kan Abaqa (1265-1282), però el 1281 un cosí, Giyath al-Din Masud II, fill d'Izz al-Din Kaukaus II, va desembarcar a Anatòlia procedent de l'exili de Crimea, i el kan va concedir a aquest la sobirania teòrica sobre el territori karamànida. Poc després va morir Abaqa (el 1282) i Kaykhusraw es va trobar compromès en la revolta del governador mongol Kangirtay o Konghurtay (1283) contra el seu germà, el nou kan Ahmad Tegüder. El rebel finalment el va deposar i el va fer matar (març de 1284) i va posar al tron a Giyath al-Din Masud II (juny de 1284). La mare de Kaykhusraw III que defensava els drets dels seus nets (fills del sultà executat) aconseguí més tard per un temps capgirar la situació amb ajut dels ashràfides i karamànides.

## Bibliografia

* Claude Cahen, Pre-Ottoman Turkey: a general survey of the material and spiritual culture and history, traducció J. Jones-Williams, (Nova York: Taplinger, 1968)

## Referències

* ↑ Murray, Alan V. The Crusades (en anglès). IV. Bloomsbury Publishing, 2006, p. 158. ISBN 9781576078631.
Beilicats d'Anatòlia :
# Progressistes (Letònia)

Els Progressistes (en letó: Progresīvie, ['pɾɔgɾesiːviɛ]) són un partit polític socialdemòcrata i ecologista de Letònia fundat al 2017.

## Història

El partit és successor de l'associació del mateix nom que va ser fundada el 26 de març de 2011 i dirigida per Ansis Dobelis. Realitzat el salt a partit polític al 2017, van participar de les eleccions locals del mateix any, obtenint alguns regidors, i de les eleccions legislatives de 2018, obtenint el 2.63% i cap diputat. Els Progressistes van descartar entrar a la coalició liberal Desenvolupament/Per!, considerant que s'havien d'assegurar les polítiques d'esquerres. Resultats similars van obtenir a les eleccions europees de 2019, amb prop del 3% i sense representació al Parlament Europeu, provocant la dimissió del llavors President del partit Roberts Putnis.
Tanmateix, a les eleccions anticipades de Riga el partit va optar per presentar-se en coalició amb Desenvolupament/Per!, al·legant que les diferències ideològiques no són tan importants a nivell local i subratllant la importància d'acabar amb el govern. La llista va obtenir una sorprenent primera posició amb 18 dels 60 escons, dels quals 9 eren Progressistes i 2 independents propers al partit.
Aprofitant l'impuls que suposava governar la capital, el partit va presentar-se a les eleccions de 2022 en millors condicions, aconseguint doblar els darrers resultats i entrar al Saeima amb 10 diputats. Tot i que van formar part de l'oposició fins al 2023, posteriorment entrarien al nou gabinet format pels Progressistes, Nova Unitat i la Unió de Verds i Agricultors.
Més recentment, el partit va obtenir un eurodiputat a les eleccions europees de 2024, amb el 7.53% dels vots, el seu millor resultat històric.

## Resultats electorals
### Eleccions legislatives

| Any | Líder | Resultats | Resultats | Resultats | Resultats | Resultats | Pos. | Govern |
| Any | Líder | Vots | % | ± | Escons | +/– | Pos. | Govern |
| 2018 | Roberts Putnis | 22,078 | 2.63 | Nou | 0 / 100 | Nou | 10è | Extraparlamentari |
| 2022 | Kaspars Briškens | 56,327 | 6.23 | 3.60 | 10 / 100 | 10 | 7è | Opposition (2022-23) |
| 2022 | Kaspars Briškens | 56,327 | 6.23 | 3.60 | 10 / 100 | 10 | 7è | Coalició (2023-) |

### Parlament Europeu

| Any | Líder | Vots | % | Escons | +/– | Grup |
| 2019 | Gunta Anča | 13,705 | 2.91 (#10) | 0 / 8 | Nou | – |
| 2024 | Elīna Pinto | 38,752 | 7.53 (#5) | 1 / 9 | 1 | Verds–ALE |

## Referències

* ↑ «Principi | PROGRESĪVIE», 09-02-2017. [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ «Three of the smaller parties to get state funding» (en anglès). [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ BNN. «Progressive party rejects cooperation talks with For Latvia’s Development party» (en anglès americà), 28-02-2018. [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ «Putnis to quit as leader of the Progressives after party's defeat in EP elections». [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ BNN. «Riga City Council approves new heads of committees» (en anglès americà), 06-10-2020. [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ ERR, ERR News |. «Saeima election results: Seven lists win seats in Latvian parliament» (en anglès), 03-10-2022. [Consulta: 26 gener 2025].
# Narcissus marvieri

Narcissus marvieri és una espècie de planta bulbosa que pertany a la família de les amaril·lidàcies (Amaryllidaceae).

## Descripció

Narcissus marvieri és una planta perenne bulbosa de fins a 15 cm d'alçada, amb fulles estretes de color verd glauc fosc i flors solitàries de color groc intens de fins a 3 cm d'amplada, amb copa petita lobulada i segments de periant estesos. Les seves flors són molt fragants.

## Distribució i hàbitat

Narcissus marvieri creix a les muntanyes de l'Atles, al Marroc. Al seu hàbitat creix en sortints i esquerdes de roques ben drenades.

## Taxonomia

Narcissus rupicola va ser descrita per Jahand. & Maire i publicat a Bull. Soc. Hist. Nat. Afrique N. 16: 70, a l'any 1925.

### Etimologia

Narcissus nom genèric que fa referència del jove narcisista de la mitologia grega Νάρκισσος (Narkissos) fill del déu riu Cefís i de la nimfa Liríope; que es distingia per la seva bellesa.
El nom deriva de la paraula grega: ναρκὰο, narkào (= narcòtic) i es refereix a l'olor penetrant i embriagant de les flors d'algunes espècies (alguns sostenen que la paraula deriva de la paraula persa نرگس i que es pronuncia Nargis, que indica que aquesta planta és embriagadora).
marvieri: epítet

### Sinonimia

* Narcissus rupicola var. marvieri (Jahand. & Maire) Maire, Bull. Soc. Hist. Nat. Afrique N. 29: 452 (1938).
* Narcissus rupicola subsp. marvieri (Jahand. & Maire) Maire & Weiller, Fl. Afrique N. 6: 60 (1959 publ. 1960).

## Referències

* ↑ «'Narcissus rupicola subsp. marvieri (13)» (en anglès). The Royal Horticultural Society, 2022. [Consulta: 12 octubre 2022].
* 1 2 «Narcissus rupicola ssp. marvieri» (en anglès). Pacific Bulb Society. [Consulta: 12 octubre 2022].
* 1 2 «Narcissus marvieri». Tropicos. [Consulta: 12 octubre 2022].
* ↑ «Sinònims de Narcissus marvieri». Royal Botanic Gardens, Kew. [Consulta: 12 octubre 2022].