OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antoni Deià Tortella

Antoni Deià Tortella "Gaietà de Mallorca" (Palma, 1707 - 1767). Historiador.
El 1725 ingressà a l'orde caputxina i canvià el nom pel de Gaietà de Mallorca. Va ser destinat a València (1727-31, 1749) i a Terol (1760-61). Entre aquests períodes va residir a Mallorca, on fou lector de filosofia i, per dues vegades, guardià del convent. Publicà Loseta ilustrada por la invención milagrosa de la Virgen Nuestra Señora llamada vulgarmente de Lloseta (1746) i Resumpta histórica, corográfica y cronológica de las islas y real fuerza de Ibiza (1751), i deixà manuscrites, entre altres obres, un apèndix i notes a la Historia de Mallorca de Joan Binimelis, Misceláneas históricas (que contenen un episcopologi de Mallorca i una història de Felanitx), una història de Lluc i Antiglorias de Mallorca, violent atac a l'obra de Bonaventura Serra Glorias de Mallorca. És autor també d'una versió castellana, inèdita, del Desconhort, de Ramon Llull.

## Referències

* ↑ «Deià Tortella, Antoni. "Gaietà de Mallorca"». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 4. Palma: Promomallorca, p. 270. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Antoni Deià Tortella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Eva María Gadea Solera

Eva María Gadea Solera (Catarroja, 8 de setembre de 1971) és una atleta valenciana, especialista en salt de llargada. És llicenciada en Ciències de l'Activitat Física i l'Esport, i actualment fa de professora de ESO i Batxillerat i imparteix la matèria d'educació física. En 2019 es va presentar en les candidatures per a les eleccions municipals de 2019 a València pel partit Ciutadans - Partit de la Ciutadania.
Va portar la torxa olímpica quan aquesta va passar per València en 1992, en el context dels Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 de Barcelona. Va ser nomenada la millor atleta màster femenina del 2018 per la Federació d'Atletisme de la Comunitat Valenciana en 2018. En 2019, Eva Gadea va guanyar la medalla de plata en salt de longitud màster en el torneig disputat entre el 5 i el 15 de setembre a la ciutat italiana de Jesolo, Venècia, amb un registre de 5.01 metres.

## Referències

* ↑ «EVA MARIA GADEA SOLERA». Real Federación Española de Atletismo.
* ↑ «Eva Gadea, una pionera dispuesta a asaltar el Europeo». Las Provincias.
* ↑ «Esta es la lista de candidatos a las elecciones municipales en València». La Vanguardia.
* ↑ «Eva Gadea, una pionera dispuesta a asaltar el Europeo». Las Provincias.
* ↑ «La federación valenciana premia a los mejores deportistas del 2018». Golsmedia.
* ↑ «LA GALA DEL ATLETISMO PREMIA A LOS MEJORES DE 2018». Confedecom.
* ↑ «La catarrogina Eva Gadea, plata en salto de longitud máster». Levante-EMV.
* ↑ «Nueva medalla internacional de los del Catarroja U.E.». Catarroja U.E..
# Friedrich Anton Wilhelm Miquel

Friedrich Anton Wilhelm Miquel (Neuenhaus, 24 d'octubre del 1811 – Utrecht, 23 de gener del 1871) va ser un botànic neerlandès.

## Biografia

Es doctorà en medicina a la universitat de Groningen el 1833. Dirigí els jardins botànics de Rotterdam (1835–1846), Amsterdam (1846–1859) i Utrecht (1859–1871). El 1846 començà a treballar com a professor de botànica a la universitat d'Amsterdam, d'on el 1859 passà a la universitat d'Utrecht, i gestionà el Rijksherbarium de Leiden a partir del 1862.
Es dedicà a la taxonomia vegetal, especialment de les colònies holandeses de l'època. Malgrat que mai no viatjà a ultramar, acumulà una gran col·lecció de flora australiana i de les Índies Holandeses Orientals gràcies a un extens seguit de corresponsals. Fou autor de les descripcions d'un gran nombre de famílies de plantes australianes i indonèsies, incloent-hi Casuarinaceae, Myrtaceae, Piperaceae i Polygonaceae, amb 7000 noms nous.

## Obres

* Genera Cactearum Rotterdam, 1839 «Enllaç». Arxivat de l'original el 2021-08-14. [Consulta: 23 gener 2008].
* Monographia Cycadearum Utrecht, 1842
* Systema Piperacearum Rotterdam,1843-1844
* Illustrationes Piperacearum Bonn, 1847
* Cycadeae quaedam Americanae, partim novae Amsterdam, 1851
* Flora Indiae batavae Amsterdam, 1855-1859
* De Palmis Archipelagi Indici observationes novae Amsterdam, 1868.
* Annales Museum Botanicum Lugduno-Batavi, Amsterdam, 1863-1869. És un llibre de botànica en quatre volums editats a Amsterdam en el període 1863-1869.

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* ↑ a Tropicos
# Torre Boldone

Torre Boldone ( bergamasco : Tür Boldù ) és un comune (musfsfd
# Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Bucheon

Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Bucheon (en coreà: 부천국제판타스틱영화제; en hanja: 富川國際판타스틱映畵祭) o BiFan, és un festival de cinema que se celebra anualment al mes de juliol a Bucheon. Inaugurat el 1997, el festival se centra en les pel·lícules dels gèneres terror, thriller, misteri i fantàstic de Corea del Sud i internacionals, amb especial atenció al cinema asiàtic de l'est i el sud-est.
El 25è Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Bucheon es va celebrar del 8 al 18 de juliol de 2021 i va comptar amb 257 pel·lícules de 47 països. La 26a edició es va celebrar del 7 al 17 de juliol de 2022 i va comptar amb 268 pel·lícules de 49 països. A partir d'aquesta edició es va instaurar un nou premi titulat «Series Film Award». El primer Series Film Award va ser atorgat a Ojingeo Geim.

## Referències

* ↑ Noh, Jean. «18th PiFan opens with Stereo» (en anglès). [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ Noh, Jean. «Bucheon International Fantastic Film Festival reveals 2022 line-up» (en anglès). Screen Daly, 14-06-2022. [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ Yoon Tae-hyu «'장르 영화 축제' 부천국제판타스틱영화제 개막…방역에 총력» (en coreà). Yonhap News. Naver, 08-07-2021 [Consulta: 11 juliol 2021].
* ↑ Lee Jin-young «웨이브, 오늘부터 부천국제판타스틱영화제 온라인 상영관 오픈» (en coreà). Newsis. Naver, 09-07-2021 [Consulta: 11 juliol 2021].
* ↑ «제26회 부천국제판타스틱영화제 산업프로그램 B.I.G 전격 출범» (en coreà). [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ 강경록. «오징어게임, BIFAN서 ‘시리즈 영화상’ 최초 수상» (en coreà). [Consulta: 13 març 2023].

## Vegeu també

* FanTasia
* Fantasporto
* Fantastic Fest
* Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya
* Galacticat
# Juan Aguilera Núñez

Juan Aguilera Núñez (Madrid, 13 de setembre de 1985) és un futbolista professional madrileny que juga com a migcampista. El seu darrer equip va ser l'AD Alcorcón

## Carrera esportiva

Aguilera va començar la seva carrera amb els equips amateurs del Getafe CF B i el CDA Navalcarnero, i posteriorment va jugar tres anys a Segona Divisió B per un altre club de la Comunitat de Madrid, el CD Leganés. El 2008 fou transferit al Reial Múrcia, on fou assignat a l'equip B, de la mateixa categoria.
Aguilera va debutar amb el primer equip el 9 de gener de 2010, entrant com a suplent a la segona part, en una derrota per 0–2 a casa contra l'Elx CF. Posteriorment va jugar tres partits més durant la temporada, en què tant el primer equip com el segon varen descendir.
El 13 de juliol de 2015, després de tres anys a la Superlliga grega amb l'Platanias FC, va signar contracte amb el Mumbai City FC de la Superlliga índia.
El 23 de febrer de 2016, Aguilera va retornar a Espanya, a la segona divisió, en signar contracte amb la SD Huesca, i hi fou titular habitual durant la temporada 2017–18, en què l'equip ascendí a La Liga per primer cop en la seva història.
Aguilera va debutar a primera divisió als 32 anys i 11 mesos, el 25 de setembre de 2018, substituint Cucho Hernández en una derrota per 0–3 a fora contra l'Atlètic de Madrid. El 3 de juliol de 2019, després que l'equip baixés, va signar contracte per tres anys amb l'AD Alcorcón de segona divisió.

## Referències

* ↑ «Juan Aguilera, nuevo refuerzo para el filial del Real Murcia "B"» (en castellà). Join Futbol, 22-07-2008 [Consulta: 11 octubre 2011]. Arxivat 25 de maig 2011 a Wayback Machine.
* ↑ «El Elche prolonga los problemas del Murcia» (en castellà). Marca, 09-01-2010. [Consulta: 3 novembre 2017].
* ↑ «ISL 2015: Mumbai City FC sign Spaniards Juan Núñez, Darren O'dea». Firstpost, 13-07-2015. [Consulta: 13 juliol 2015].
* ↑ «Juan Aguilera se incorpora a la SD Huesca» (en castellà). SD Huesca, 23-02-2016. [Consulta: 20 març 2016].
* ↑ Lizáldez, Alberto. «La huella del ‘pulpo’» (en castellà). Sport Aragon, 22-05-2019. [Consulta: 7 agost 2019].
* ↑ Muñoz, Elena «Atlético 3 – Huesca 0: resultado, resumen y goles. LaLiga Santander» (en castellà). Diari AS, 25-09-2018 [Consulta: 7 agost 2019].
* ↑ «Juan Aguilera, segundo fichaje de la A.D. Alcorcón» (en castellà). AD Alcorcón, 03-07-2019. [Consulta: 9 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Juan Aguilera a BDFutbol
# Jesús Monzó Cubillos

Jesús Monzó Cubillos (Catarroja, 25 de desembre de 1974) és un filòleg, professor i polític valencià, membre de Compromís i alcalde de Catarroja de 2015 a 2023.
Nascut a Catarroja el 25 de desembre de 1974, va cursar estudis elementals a l'escola Joan XXIII de Catarroja, i BUP i COU a l'IES Berenguer Dalmau de la mateixa localitat. És llicenciat en Filologia i Comunicació Audiovisual per la Universitat de València. Després de finalitzar els seus estudis va iniciar començar a treballar món de periodisme, en la desapareguda Ràdio Nou. Anys després obtingué una plaça de professor de llengua i literatura valencianes en ensenyament mitjà, després de concursar en les oposicions corresponents. Està casat i té un fill.
Monzó va concórrer a unes eleccions municipals per primera vegada l'any 1999, en la candidatura del Bloc Nacionalista Valencià, aconseguint l'acta de regidor amb 665 vots, un 5,68% del total. En les eleccions de 2003 ocupà la segona posició de la llista, assumint l'acta de regidor dos anys després. En 2007 la candidatura encapçalada per ell va obtenir 720 vots. En els comicis de 2011 la candidatura de Compromís per Catarroja va doblar els resultats aconseguint dos actes i 1.330 sufragis, un resultat que es va multiplicar en 2015 fins a arribar a cinc actes i 2.963 vots, un 20,25 % del total. Gràcies a aquests resultats, va assumir l'alcaldia de Catarroja el 13 de juny de 2015 amb els vots de Compromís, Guanyar i PSPV-PSOE. En 2019 la seua candidatura va guanyar les eleccions municipals amb 3.557 vots, un 27,16 % del total, i 7 actes, configurant govern amb el PSPV-PSOE. En juliol de 2022 va anunciar la seua intenció de concórrer a les eleccions primàries de Compromís per tal de tornar a encapçalar la candidatura municipal a les eleccions municipals de 2023.

## Referències

* ↑ Hortanoticias, Redacción. «Monzó reparte delegaciones entre todos los ediles de Compromís, Guanyem y PSPV y crea una Junta de Gobierno paritaria» (en castellà), 24-06-2015. [Consulta: 11 agost 2022].
* ↑ «Compromís gobernará en Alzira y el PSOE se queda con Torrent» (en castellà), 12-06-2015. [Consulta: 11 agost 2022].
* ↑ Simó, Nelo. «Jesús Monzó repetirá como candidato de Compromís Catarroja» (en castellà), 15-07-2022. [Consulta: 11 agost 2022].
# Garth Manton

Garth Manton (Darling Point, 16 de desembre de 1929 - 1 de febrer de 2024) fou un remer australià que va competir durant la dècada de 1950.
Va estudiar a la Geelong Grammar School, on s'inicià en el rem. El seu club va ser el Mercantile Rowing Club de Melbourne. El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on guanyà la medalla de bronze en la prova del vuit amb timoner del programa de rem.
De 1991 a 2010 va ser el president de l'Angelsea Recreation and Sports Club. El 2010 va ser inclòs al Victorian Rowing Hall of Fame.

## Referències

* ↑ «Vale Garth Manton». Mercantile, 02-02-2024.
* ↑ «Garth Manton». www.rowinghistory-aus.info. [Consulta: 8 febrer 2024].
* 1 2 «Garth Manton». Australian Rowing History. [Consulta: 4 febrer 2024].
* ↑ «Olympedia – Garth Manton». [Consulta: 16 maig 2024].
* ↑ «World Rowing - Garth MANTON» (en anglès). [Consulta: 16 maig 2024].
# Cancun

Cancun és una ciutat turística localitzada a les costes del mar Carib a l'estat de Quintana Roo, al sud-est de Mèxic. Políticament, és la capital del municipi de Benito Juárez.
Al començament de la dècada dels setanta, Cancun era un petit poble del qual l'únic atractiu turístic eren les ruïnes arqueològiques maies. El govern mexicà va començar el desenvolupament de la zona amb suport del Banc Interamericà de Desenvolupament (BID), amb la construcció d'un pont per a connectar l'illa de Cancun, un aeroport internacional i àrees de serveis públics.
Actualment hi ha més de 140 hotels, un aquari, un riu subterrani i zones per a bussejar amb dofins prop de la llacuna de Nichupte, a més de les ruïnes arqueològiques maies. Cancun rep 3 milions de visitants a l'any, en 200 vols diaris; és una de les destinacions turístiques més visitades del món. La població de la ciutat és de més de 400.000 habitants, la majoria mexicans, però hi ha un nombre considerable d'europeus residents. La cinquena conferència ministerial de l'OMC es va realitzar a Cancun el 2003.

## Toponímia i escut
### Toponímia

Hi ha dues versions sobre l'origen del nom, d'acord amb la pronunciació maia, la primera versió és 'niu de serps' i la segona versió i menys acceptada és 'lloc de la serp daurada', això és degut al fet que l'illa de Cancun té una forma de "7" i a l'alba aparenta una forma de serp daurada pel reflex del sol.

### Escut

L'escut del municipi de Benito Juárez, que representa la ciutat de Cancun, va ser dissenyat per l'artista "chetumaleño" Vital Jesús Carmichael Jiménez (Elio Carmichael). Es divideix en tres parts: el color blau simbolitza el mar Carib, el groc la sorra i el vermell el sol amb els seus raigs.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Cancun (castellà).
* Guia de Cancun i Ribera Maia (en català).
# Amèlia Trueta i Llacuna

Amèlia Trueta i Llacuna (Barcelona, 1924 - 10 d'agost de 2022) fou una historiadora catalana.
Filla gran del doctor Josep Trueta, germana de Montserrat Trueta i Llacuna, i mare de Miquel i Toni Strubell, Amelia Trueta es va llicenciar en història a la Universitat d'Oxford, la mateixa ciutat on va viure amb la família arran de la Guerra Civil espanyola. L'any 1947 es va casar amb Michael B. Strubell, pilot de la Royal Air Force durant la Segona Guerra Mundial, amb qui tingué dos fills, Toni i Miquel. El matrimoni va tornar a Catalunya l'any 1983, després d'haver viscut uns anys a Madrid. Darrerament, ostentava la presidència d'honor de la Fundació Dr. Trueta.

## Referències

* ↑ «S'ha mort Amèlia Trueta, filla del doctor Josep Trueta, a noranta-set anys». VilaWeb, 10-08-2022 [Consulta: 10 agost 2022].
* ↑ Pagès i Cassú, David «Amèlia Trueta. Llicenciada en història i filla gran del Dr. Josep Trueta». Revista de Girona, Num. 273, 2012, pàgs. 14-19 [Consulta: 10 agost 2022].
# Barbara Sukowa

Barbara Sukowa (Bremen, 2 de febrer de 1950) és una actriu de teatre i cinema alemanya. És coneguda per la seva feina amb directors com Rainer Werner Fassbinder i Margarethe von Trotta. El 1986 va guanyar el Premi a la Millor Actriu del Festival de cinema de Cannes per la pel·lícula Rosa Luxemburg. Altres aparicions seves al cinema, inclouen Lola (1981), Europa (1990), M. Butterfly (1993), i Hannah Arendt (2012).
Va debutar a Berlín el 1971, amb una producció de Der Ritt über den Bodensee, de Peter Handke. Günter Beelitz la va convidar a unir-se a l'equip del Teatre Nacional de Darmstädter el mateix any. També va treballar a Frankfurt am Main i a Hamburg, en col·laboració amb directors com Luc Bondy. Ha interpretat papers com Marion a La Mort de Danton de Georg Büchner i Helena a El somni d'una nit d'estiu. Altres papers de Shakespeare han estat Rosalind a As You Like It i Desdemona a Othello. Va actuar a The Master Builder d'Ibsen. En anglès, ha treballat en una producció de The Cherry Orchard (Princeton, Nova Jersey, 2000).
A més de la seva feina teatral, Sukowa està associada amb el nou cinema alemany. Va interpretar el paper de Mieze a Berlin Alexanderplatz de Rainer Werner Fassbinder (1980), amb el qual va guanyar el premi a la millor actriu jove alemanya. Amb la seva actuació al paper protagonista de Lola de Fassbinder va guanyar el Premi del Cinema Alemany, mentre que per la seva interpretació a Die bleierne Zeit (Marianne i Juliane, 1981) de Margarethe von Trotta va obtenir el premi a la millor actriu del Festival de cinema de Venècia.
A més de la seva activitat com a actriu de cinema i teatre, Sukowa ha desenvolupat una carrera paral·lela com a narradora i oradora de música clàssica. Ha interpretat el paper de Speaker al Pierrot lunaire d'Arnold Schoenberg, primer amb el Schoenberg Ensemble sota la direcció de Reinbert de Leeuw, i més tard amb conjunts a París, Londres, Berlín, Sant Petersburg, Madrid, Roma, Tòquio, Salzburg, Los Angeles i Nova York. Ha interpretat el paper de Speaker al Gurrelieder de Schoenberg amb la Filharmònica de Berlín amb Claudio Abbado i apareix en els enregistraments. Va narrar Pere i el llop de Prokofiev tant en concert com en disc, així com en una gravació de la música de Mendelssohn per a El somni d'una nit d'estiu.
Sukowa és també la cantant principal de la banda X-Patsys, que va fundar amb els artistes visuals Jon Kessler i Robert Longo.

## Referències

* ↑ «Barbara Sukowa» (en castellà). Decine21, 20-12-2024. [Consulta: 30 desembre 2024].
* ↑ Alvin Klein, "Casting Keeps Chekhov Relevant: Jane Alexander in 'Cherry Orchard'", nytimes.com, 9 April 2000.
* ↑ «Las hermanas alemanas (1981)» (en castellà). [Consulta: 9 febrer 2020].
* ↑ «Barbara Sukowa» (en castellà). La Phil. Asociación Filarmónica de Los Ángeles, 2024. [Consulta: 30 desembre 2024].
* ↑ «BIO» (en anglès americà). [Consulta: 30 desembre 2024].
# Prova d'esforç

Una prova d'esforç, també és anomenada ergometria, és una prova de diagnosi que consisteix en realitzar el registre d'un electrocardiograma durant un esforç controlat.

## Procediment

Es realitza una prova ambulatòria. La prova requereix que el pacient no fumi almenys 8 hores abans de l'estudi, vagi equipat amb roba còmoda, i porti un calçat apropiat (sabatilles d'esport o similar) per caminar. Cal explicar al pacient com es realitza la prova.
Es col·loquen en el pacient uns elèctrodes adhesius en el tòrax (si hi ha massa pèl en el tòrax del pacient és necessari afaitar-lo), es connecta l'aparell, i seguint les instruccions, el pacient ha de caminar sobre una cinta en moviment o seure en una bicicleta estàtica. El pacient ha d'indicar al personal mèdic present en la prova, qualsevol possible incidència (fatiga, cansament, dolor en el pit, palpitacions, etc). En tot moment es té el control de la pressió arterial i del electrocardiograma, si durant la realització de l'exercici, el pacient presenta una angina de pit, es diu que la prova ha estat clínicament positiva (en cas contrari, la prova es considera clínicament negativa). La prova es considera finalitzada quan el pacient ha aconseguit el 85% de la freqüència cardíaca recomanada per a la seva edat.

## Instruccions, precuacions, i riscos

* Precaucions prèvies: No cal precaucions especials. Cal seguir les instruccions del seu metge, que li indicarà si ha de suspendre o no la seva medicació; abans de la prova d'esforç cal fer dejuni, i seguir les recomanacions del seu especialista.
* Precaucions posteriors: La prova no requereix precaucions posteriors.

## Enllaços externs

* Prova d'esforç (castellà)

## Vegeu també

* Prova de la marxa de 6 minuts
# Gestació per substitució

La gestació per substitució o gestació subrogada és una tècnica de reproducció assistida i que consisteix que una dona gesta un bebè perquè sigui criat per una altra persona. La gestant pot aconseguir l'embaràs via inseminació artificial (amb gàmetes que poden ser del pare o d'un altre donant) o via fecundació in vitro (amb gàmetes que poden ser d'un, els dos o cap dels pares).
Des dels inicis com a pràctica comercial a la dècada del 1970, la gestació subrogada suscita fortes controvèrsies ètiques, legals i socials. La pràctica té un ús tant per part de parelles heterosexuals com de parelles homosexuals.

## Conceptes

Els agents que hi intervenen són:
* La gestant: No pot ser considerada mare de l'infant gestat. Porta el bebè a l'úter.
* L'infant o bebè.
* Pare o mare intencional: És el pare o mare de l'infant.

## Tècniques

Inseminació artificial:
És la tècnica aplicada en el cas de la subrogació tradicional o parcial. Els mètodes més senzills d'inseminació artificial (tant amb el semen de la parella com amb del donant) consisteixen en observar amb molta cura el cicle menstrual de la dona, dipositant el semen en la seva vagina just quan un òvul és alliberat. Procediments més complicats, com dipositar espermatozoides directament a l'úter, són empleats segons cada cas i augmenten la probabilitat que la facundació tingui èxit.
Fecundació in vitro:
Aquesta és una tècnica per la qual la fecundació dels oòcits pels espermatozoides es realitza fora del cos de la mare. El procés implica el control hormonal del procés ovulatori, extraient un o diversos oòcits dels ovaris materns, per permetre que siguin fecundats per espermatozoides en un medi líquid. El oòcit facundat pot llavors ser transferit a l'úter de la dona i així continuï el seu desenvolupament fins al part.

## Legislació

Hi ha països on és legal mentre d'altres no pels plantejaments ètics que suposa. Un dels problemes ètics que planteja la gestació per substitució és "la manca de drets de la gestant per substitució sobre l'infant".
A Espanya, no està permesa legalment.

## Referències

* 1 2 3 4 Cruz Martín, Mari Carmen «Preguntas y respuestas sobre la gestación subrogada o 'vientres de alquiler'». RTVE, 01-08-2014 [Consulta: 24 desembre 2018].
* 1 2 3 4 «gestació per substitució». Termcat. [Consulta: 24 desembre 2018].
* ↑ «Surrogacy - procediment, comparada característiques de protocols».
* ↑ Pande, 2014, p. 3.

## Bibliografia

* Pande, Amrita. Wombs in Labor: Transnational Commercial Surrogacy in India. Columbia University Press, 2014. ISBN 9780231538183.
# An Arcadian Maid

An Arcadian Maid és una pel·lícula muda de la Biograph dirigida per D. W. Griffith a partir d’un guió de Stanner E.V. Taylor i protagonitzada per Mary Pickford i Mack Sennett. Rodada a Nova Jersey, es va estrenar el 1 d’agost de 1910.

## Argument

Priscilla és una noia que busca feina de criada en una granja. S'entrevista amb la dona del granger que l’acaba acceptant. Un dia coneix un venedor ambulant poc de fiar que li fa creure que ella és alguna cosa més que la criada d'un granger. Tant coqueteja amb ella que al final l’enamora però l’home resulta ser un borratxo, un jugador i un lladre. Quan ell es troba apressat per pagar els deutes de joc li demana que robi els diners de la granja ja que si no aconsegueix pagar no es podrà casar amb ella. Un cop li entrega els diners, en lloc de trobar-se on havien quedat, el venedor ambulant marxa de la ciutat en tren. Per una baralla al tren és llençat a les vies i, malferit, arriba a caure mort als peus de Priscilla. Ella, adonant-se de les conseqüències del robatori recupera els diners del cadàver i els torna abans que ningú descobreixi la pèrdua. L'última escena mostra a la criada tocant la creu del collar i resant.

## Repartiment

* Mary Pickford (Priscilla)
* Mack Sennett (venedor ambulant)
* George Nichols (el granger)
* Kate Bruce (la grangera)
* Francis J. Grandon (al tren)
* Henry Lehrman (a la sala de joc/al tren)
* Charles Craig (a la sala de joc)
* Edward Dillon (a la sala de joc)
* John T. Dillon (a la sala de joc)
* Joseph Graybill (a la sala de joc)
* W. Chrystie Miller (al tren)
* Anthony O'Sullivan (al tren)
* Alfred Paget (al tren)
* Frank Evans (primer home)
* William J. Butler (segon home)
* Vivian Prescott (a la sala de joc)

## Referències

* ↑ «An Arcadian Maid» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List. [Consulta: 2 gener 2023].
* ↑ Usai, Paolo Cherchi. The Griffith Project, Volume 4: Films Produced in 1910 (en anglès). Bloomsbury Publishing, 2019-07-25, p. 131. ISBN 978-1-83902-010-0.
* ↑ Usai, Paolo Cherchi. The Griffith Project, Volume 4: Films Produced in 1910 (en anglès). Bloomsbury Publishing, 2019-07-25, p. 104. ISBN 978-1-83902-010-0.
* ↑ Schmidt, Christel. Mary Pickford: Queen of the Movies (en anglès). University Press of Kentucky, 2012-11-01, p. 243. ISBN 978-0-8131-3667-7.
* ↑ «Comments on Films». The Moving Picture World 7,7, 13 d’agost 1910, pàg. 351.