OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gutai

Gutai va ser un grup d'artistes japonesos que realitzaven art d'acció o happening. Va néixer el 1955 a l'entorn de la regió de Kansai (Kyoto, Ōsaka, Kobe). Els seus principals membres van ser Jiro Yoshiho, Sadamasa Motonaga, Shōzan Shimamoto, Saburo Murakami, Katsu Shiraga, Seichi Sato, Akira Ganayama i Atsuko Tanaka.
El grup Gutai va néixer de la terrible experiència de la Segona Guerra Mundial. Rebutgen el consumisme capitalista, realitzant accions iròniques, amb un sentiment de crispació, amb una agressivitat latent (ruptura d'objectes, accions amb fum). Van influir a grups com Fluxus i artistes com Joseph Beuys i Wolf Vostell.
L'iniciador del grup va ser Jiro Yoshiho, que el 1955 va dur a terme una acció sobre una cuba de benzina de la guerra, sobre la qual apareix en un vaixell inflable. Encara que hi ha un plantejament global, l'artista no dona explicacions, donant llibertat a la interpretació de l'espectador. En l'acció Cosa estranya movent-se per l'escenari s'embolica en papers, en un escenari pintat, amb una escala, per on es va movent, es percep la influència surrealista de Magritte.
Sadamasa Motonaga va fer Fum, on va instal·lar unes màquines de les que sortia fum, fent accionar unes palanques, com al·lusió a la bomba atòmica. També va dur a terme accions amb tubs de plàstic, aigua i llums, produint nombrosos efectes visuals.
Shōzan Shimamoto és autor de Caminin per sobre d'això, realitzat amb una plataforma de fragments oscil·lants per la qual es passava mantenint l'equilibri. En Acció de pintar va imitar el gestualisme de Pollock, amb recipients de vidre amb pintura que va estavellar a terra.
Saburo Murakami va fer Acció de travessar els paravents, unes estructures quadrangulars de paper d'embalatge que penjaven del sostre, sobre les quals es llançava.
Katsu Shiraga va fer La pintura amb els peus, una dansa sobre un suport de paper, amb els peus pintats, influència de les Antropometries d'Yves Klein. En Tornar al fang es va submergir nu en el fang, fins a confondre amb ell, com al·lusió a la mort, al retorn de la matèria primigènia.
Les obres basades en la performance del grup Gutai van ampliar l'informalisme i la action painting fins a transformar-les en actes rituals d'agitació. És sovint, però no sempre, un Art efímer deixant petjades per la fotografia.

## Vegeu també

* Art efímer
* Art conceptual
* Happening
* Fluxus
* Performance

## Referències

* ↑ DDAA. Historia del Arte Espasa (2004) p. 1292

## Bibliografia

* Gutai, catalogue d'exposition, Paris, galerie nationale du Jeu de Paume, Paris, 2000 (en francès)
* Gutai, Moments de destruction, Moments de beauté, ouvrage collectif, Paris, Blusson, 2002 (en francès)
* « Gutai : la symbiose avec la matière», Florence de Mèredieu in Histoire matérielle et immatérielle de l'art moderne, Paris, Larousse, 2004|en francès)
* *DDAA. Historia del Arte Espasa (en castellà). Espasa Calpe, 2004. ISBN 84-670-1323-0.

## Enllaços externs

* Gutai.com: pàgina web sobre el moviment Gutaï Arxivat 2020-08-06 a Wayback Machine. (francès)
# Antoni (?) Calders

Antoni (?) Calders (Llucmajor, segle xv — Mallorca) va ser un escriptor i eclesiàstic. Alguns historiadors han apuntat que es deia Nicolau Calders.
Frare franciscà, es va retirar a Randa el 1440 perquè no va admetre la reforma de l'orde. Va ser confessor de la reina Maria de Castella, muller d'Alfons el Magnànim. Va redactar un tractat de mística popular per encàrrec de la reina titulat Exercici de la Santa Creu el 1446. Va ser adaptat per Francesc Marçal, del convent de Sant Francesc de Mallorca, i imprès a Mallorca l'any 1683 per Francesc Oliver.

## Referències

* ↑ «Antoni (?) Calders». Diccionari de la literatura catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Sebastià Trias Mercant. Diccionari d'escriptors lul·listes. Edicions UIB, 2009, p. 275–. ISBN 978-84-8384-089-4.
* ↑ Sebastià Trias Mercant. Història del pensament a Mallorca: dels orígens al segle XIX. Moll, 1985, p. 125. ISBN 978-84-273-0481-9.
* ↑ Tractat anomenat, o exercici de la Santa Creu. Impr Fr. Oliver, 1683.
* ↑ Centro de Estudios Históricos Internacionales (Barcelona, Spain). Indice Historico Espanol. Edicions Universitat Barcelona, p. 243–. GGKEY:AF8PG1EJUZ3.
* ↑ Pedro Salvá y Mallén. Catálogo de la biblioteca de Salvá: (900 p.). Ferrer de Orga, 1872, p. 780–.
# The X-Files

The X-Files (Els Expedients X) és una sèrie de televisió estatunidenca de ciència-ficció i misteri emesa per la cadena FOX i creada per Chris Carter. La sèrie està centrada en dos agents del FBI, Dana Scully i Fox Mulder, que investiguen casos estranys i paranormals classificats com a "expedients X" (en anglès X-Files).
El primer episodi de The X-Files es va emetre per primera vegada el 10 de setembre de 1993 i la sèrie es va acabar, després de nou anys d'emissió, el 19 de maig del 2002. Durant aquest temps, The X-Files s'ha convertit en una sèrie culte arreu i els seus personatges i frases com I want to believe o The truth is out there s'han convertit en icones de la cultura popular.
La sèrie ha estat un dels èxits més importants de la cadena FOX i ha estat guardonada amb els premis Peabody, el premi Globus d'Or i el premi Emmy. A Catalunya, The X-Files, va ser emesa per 8tv.
La cadena Fox ha anunciat que durant 2015 es produirà una nova tanda de sis episodis, que sembla que s'emetrà durant 2016, sense cap data concreta encara.
A partir del 1994, es va emetre en català a Tele 5, utilitzant el sistema Dual.

## Referències

* ↑ «La sèrie Expedient X tornarà a la televisió». Vilaweb. [Consulta: 24 març 2015].
* ↑ El Punt-02/03/1994. Pàg. 50
* ↑ Avui-07/03/1994. Pàg. 52
* ↑ Presència-20/03/1994. Pàg. 31

## Vegeu també

* The X-Files (pel·lícula)
* The X-Files: I Want to Believe
* Llista de capítols de The X-Files
* Space: Above and Beyond (dels mateixos creadors)
* Final Destination (dels mateixos creadors)
# Anaïs Demoustier

Anaïs Demoustier (Lilla, 29 de setembre de 1987) és una actriu francesa. Va ser nominada en dues ocasions com a actriu més prometedora als premis César, el 2009 per Les Grandes Personnes i el 2010 per D'amour et d'eau fraîche. El 2019 va guanyar el César a la millor actriu per la seva actuació a la pel·lícula Els consells de l'Alice. El 2023 va ser la presidenta del jurat del premi Càmera d'Or del 76è Festival Internacional de Cinema de Canes.
Durant el rodatge de Marguerite &amp; Julien, Demoustier va començar a sortir amb el seu company de repartiment, Jérémie Elkaïm. El desembre de 2015 es va anunciar que la parella esperava el seu primer fill. Demoustier va donar a llum una filla el març de 2016.

## Referències

* ↑ «Anaïs Demoustier». AlloCiné. [Consulta: 17 desembre 2015].
* ↑ Engel, Philipp. «Anaïs Demoustier: "La única vez que me he sentido violentada en un plató fue con una directora"» (en castellà). Cinemanía, 12-02-2021. [Consulta: 21 gener 2025].
* ↑ «Le Temps d'Aimer, protagonizada por Vincent Lacoste y Anaïs Demoustier: crítica y tráiler» (en castellà), 26-11-2023. [Consulta: 21 gener 2025].
* ↑ Engel, Philipp. «Crítica de 'La bestia en la jungla': Anaïs Demoustier, la diosa de la pista» (en castellà). Cinemanía, 29-02-2024. [Consulta: 21 gener 2025].
* ↑ Azad, Navid Nikkhah. «French actress Anaïs Demoustier to preside over the Caméra d'Or Jury of the 2023 Cannes Film Festival - DEED.NEWS» (en anglès americà). www.deed.news, 29-04-2023. [Consulta: 3 maig 2023].
* ↑ «Demoustier et Elkaïm, à la ville comme à l'écran». Le Parisien, 22-05-2015. Arxivat de l'original el 2016-04-17. [Consulta: 6 abril 2016].
* ↑ «Anaïs Demoustier enceinte : Avec Jérémie Elkaïm, elle attend son premier enfant». PurePeople, 02-12-2015.
* ↑ Anais Demoustier on cinema, Crash redaction; Crash Magazine, 19 May 2015.
# Notting Hill (pel·lícula)

Notting Hill és una pel·lícula dirigida per Roger Michell i protagonitzada per Julia Roberts i Hugh Grant. Va estrenar-se el 28 de maig de 1999 als Estats Units i va estar nominada al Globus d'Or a la millor pel·lícula musical o còmica.

## Argument

Quan la famosa actriu Anna Scott (Julia Roberts) entra a la petita llibreria d'en William Thacker (Hugh Grant) al barri de Notting Hill de Londres no imagina com canviarà a la seva vida. El venedor s'enamora d'ella a primera vista i fa tot el que pot per conquistar-la. Malgrat les complicacions que queden pal·leses, fins i tot abans de començar la relació, l'amor que els uneix superarà tots els obstacles. La senzillesa i l'ambient romàntic que l'envolta, com els parcs de nit, la llibreria decadentista i els carrers atapeïts de gent i paradetes ambulants, és un tret característic de la pel·lícula que, per a l'espectador, no passa desapercebut.

## Repartiment

* Julia Roberts: Anna Scott.
* Hugh Grant: William Thacker.
* Rhys Ifans: Spike.
* Tim McInnerny: Max.
* Gina McKee: Bella.
* Hugh Bonneville: Bernie.
* Emma Chambers: Honey Thacker.
* Alec Baldwin: Jeff King (Cameo).

## Producció

Va filmar-se entre el 28 d'abril i l'1 de juliol del 1998. Va gravar-se íntegrament a la ciutat de Londres. Julia Roberts va cobrar quinze milions de dòlars pel seu paper. A més a més, l'actriu i Hugh Grant foren els primers actors a qui se'ls va oferir els rols principals. Anthony Minghella al començament havia de ser el director de la pel·lícula, però després en fou Roger Michell. La casa de la porta blava, on viu el personatge de William, existeix en realitat, anteriorment va ser propietat del guionista Richard Curtis.

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 2000. Globus d'Or a la millor pel·lícula musical o còmica
* 2000. Globus d'Or al millor actor musical o còmic per Hugh Grant
* 2000. Globus d'Or a la millor actriu musical o còmica per Julia Roberts
* 2000. BAFTA a la millor pel·lícula britànica
* 2000. BAFTA al millor actor secundari per Rhys Ifans

## Referències

* ↑ «Awards for Notting Hill» (en anglès). IMDb.
* ↑ «Notting Hill». The New York Times.
* ↑ «Box Office/business - Filming dates» (en anglès). IMDb.
* ↑ «Filming locations» (en anglès). IMDb.
* 1 2 3 «Trivia de Notting Hill» (en anglès). IMDb.
# Partit dels Treballadors (Letònia)

El Partit dels Treballadors (en letó: Darba partija, DP) va ser un partit polític a Letònia.
El partit es va fundar el 1920 i va guanyar sis escons en les eleccions de l'Assemblea Constitucional de Letònia d'aquest any, convertint-se en el quart major partit de l'Assemblea. Per als comicis de 1922 es va formar una aliança amb el Centre Democràtic i el Partit Popular de Letònia, guanyant sis escons. Els dos partits es van fusionar oficialment amb el Centre Democràtic a l'any següent.
Es va restablir el partit el 1997, i va participar en les eleccions de 1998 amb una aliança amb la Unió Demòcrata Cristiana i el Partit Verd de Letònia, però no va aconseguir guanyar cap escó. A les eleccions de 2002 va formar part de l'Aliança Centre, però una vegada més no va aconseguir cap escó. El partit es va dissoldre definitivament el 2008.

## Referències

* ↑ Noholen i Stöve, 2010, p. 1137.
* 1 2 Noholen i Stöve, 2010, p. 1134.

## Bibliografia

* Nohlen, D; Stöver, P. Elections in Europe: A data handbook (en anglès), 2010. ISBN 978-3-8329-5609-7.

## Vegeu també

* Eleccions legislatives letones de 1920
* Eleccions legislatives letones de 1922
* Eleccions legislatives letones de 1998
* Eleccions legislatives letones de 2002
# Centre Democràtic (Letònia)

Centre Democràtic (en letó: Demokrātiskais Centrs; oficialment: Demokrātiskais centrs un bezpartejiskie sabiedriskie darbinieki) va ser un partit polític de Letònia al període d'entreguerres.
Es va establir inicialment com una aliança del Partit dels Treballadors i el Partit Popular de Letònia abans de les eleccions nacionals de 1922, en què va guanyar sis escons, convertint-se en el quart lloc del Saeima. A l'any següent, l'aliança dels dos partits es va fusionar oficialment en el Centre Democràtic. El partit va guanyar cinc escons en les eleccions de 1925, convertint-se en el tercer partit del parlament. Les eleccions de 1928 el partit va quedar reduït a tres escons, encara que es va recuperar per guanyar-ne sis en les eleccions de 1931. Es va dissoldre l'any 1934.

## Referències

* ↑ Nohlen i Stöver, 2010, p. 1130.
* ↑ Nohlen i Stöver, 2010, p. 1143.

## Bibliografia

* Nohlen, Dieter; Stöver, P. Elections in Europe: A data handbook (en anglès), 2010. ISBN 978-3-8329-5609-7.

## Vegeu també

* Eleccions legislatives letones de 1922
* Eleccions legislatives letones de 1925
* Eleccions legislatives letones de 1928
* Eleccions legislatives letones de 1931
# Partit per la Pau i l'Orde

Partit per la Pau i l'Orde va ser un partit polític conservador de Letònia al període d'entreguerres.

## Història

El partit va ser fundat en 1925, i va guanyar dos escons en les eleccions legislatives d'aquest any. Va tindre un escó a les eleccions de 1928, i l'any 1931.

## Ideologia

El partit va tenir una política econòmica clàssica i donava suport als drets de la propietat privada. Va formar part de l'anomenat «bloc nacional» al Saeima, al costat del d'Unió Nacional i d'Unió Nacional Cristiana.}

## Referències

* 1 2 McHale, 1983, p. 456.
* ↑ McHale, 1983, p. 384.

## Bibliografia

* McHale, Vincent. Political parties of Europe (en anglès). Greenwood Press, 1983. ISBN 0-313-23804-9.

## Vegeu també

* Eleccions legislatives letones de 1925
* Eleccions legislatives letones de 1928
* Eleccions legislatives letones de 1931
# Comtat de Siskiyou

El comtat de Siskiyou és un comtat al nord de l'estat de Califòrnia, Estats Units, a la regió de la Serralada de les Cascades prop de la frontera amb Oregon. La seva capital és Yreka. La seva població era de 44.076 segons el cens del 2020.

## Història

Els rastres de la presència dels nadius americans es remunten a uns 7.000 anys. Al nord del mont Shasta i l'est estava ocupat pels shasta, els Karuk vivien al llarg del riu Klamath, els modocs a l'est i els wintus al sud del mont Shasta.
El comtat de Siskiyou es va crear el 22 de març de 1852 a partir de parts dels comtats de Shasta i Comtat de Klamath. El seu nom fa referència a la cadena Siskiyou. Part del territori van ser cedides posteriorment al comtat de Modoc el 1855.
El comtat està travessat pel sender Siskiyou d'origen nadiu americà que connecta la Vall Central de Califòrnia amb el nord-oest del Pacífic.
El 1851, el descobriment d'or prop de la ciutat de Yreka va portar centenars de prospectors a la zona.

## Ciutats i pobles

* Carrick
* Dorris
* Dunsmuir
* Edgewood
* Etna
* Forks of Salmon
* Fort Jones
* Gazelle
* Greenview
* Grenada
* Hornbrook
* Macdoel
* McCloud
* Montague
* Mount Hebron
* Mount Shasta
* Tennant
* Tulelake
* Weed
* Yreka

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1r abril 2010 | 1r juliol 2010 | 1r abril 2020 |
| 44.900 | 44.978 | 44.076 |
Evolució demogràfica :
| 1860 | 1870 | 1880 | 1890 | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2010 | 2020 |
| 7629 | 6848 | 8610 | 12163 | 16962 | 18801 | 18545 | 25480 | 28598 | 30733 | 32885 | 33225 | 39732 | 43531 | 44301 | 44900 | 44076 |

## Referències

* ↑ «How much do you know about your county?» (en anglès). [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ «State & County QuickFacts».
# Partit Costaner

El Partit Costaner (noruec Kystpartiet) és un partit polític de Noruega fundat el 1999 com a partit de districte, que defensa la pesca costanera i és un acèrrim adversari de l'adhesió noruega a la Unió Europea. Va estar representat al Stortinget de 2001 a 2005, i el seu predecessor del 1997 al 2001. El líder polític del partit és Kjell Ivar Vestå.

## Història

Fou fundat oficialment el 1999 encara que va participar en les eleccions legislatives noruegues de 1997 sota el nom de Tverrpolitisk folkevalgtei i va obtenir un escó. El líder és el carismàtic Steinar Bastesen, un pescador i caçador de balenes, qui va ser elegit novament a les eleccions legislatives noruegues de 2001. En 2005 el partit va anunciar que per primera vegada participaria en les eleccions legislatives amb llistes als 19 comtats de tota Noruega, encara que dos d'ells no tenen costa. Això és important per a tots els partits polítics, però, ja que és l'única manera d'assegurar un lloc en els debats previs de televisió. El 13 de març, 2005 la convenció del partit escollí Waag Roy, un ex membre del Partit Democristià com a nou líder del partit.

## Resultats electorals

Es tracta d'un partit de base regional. Fins a la dats, no ha estat capaç de superar el llindar del 4% per a anivellar els escons, tot i que va aconseguir un escó per Nordland el 1997 com a Tverrpolitisk Folkevalgte) i el 2001. A les eleccions legislatives de 2005, el 59% dels seus vots procedien dels tres comtats més septentrionals, Finnmark, Troms i Nordland. El seu millor resultat el tingué a Troms, on va obtenir el 8,6% dels vots. A dos municipis, Karlsøy i Skjervøy, fins i tot es va convertir en el més votat. En el conjunt del país, però, només va obtenir el 0,8% dels vots, enfront de l'1,7% de 2001, i va perdre el seu únic escó al Storting.
| Any | Vots | Vots | Vots | Escons | Escons | Govern | Pos. |
| Any | # | % | ± pp | # | ± | Govern | Pos. |
| 2001 | 44,010 | 1.7% | Nou | 1 / 165 | 1 | Oposició | 8è |
| 2005 | 21,948 | 0.8% | - 0.9 | 0 / 169 | 1 | Extraparlamentari | 9è |
| 2009 | 5,341 | 0.2% | - 0.6 | 0 / 169 | = | Extraparlamentari | 11è |
| 2013 | 3,311 | 0.1% | - 0.1 | 0 / 169 | = | Extraparlamentari | 13è |
| 2017 | 2,467 | 0.1% | 0.0 | 0 / 169 | = | Extraparlamentari | 17è |
| 2021 | 171 | 0.01% | 0.0 | 0 / 169 | = | Extraparlamentari | 24è |

## Líders del partit

* Steinar Bastesen 1999-2005
* Roy Waage 2005-2007
* Kjell Ivar Vestå 2007-

## Enllaços externs

* (noruec) Web oficial
# Partit dels Pensionistes (Noruega)

El Partit dels Pensionistes (noruec Pensjonispartiet) és un partit polític de Noruega fundat el 1985 per a defensar els interessos dels pensionistes exigint el dret a una vida digna per a tots els ciutadans de la tercera edat i els grups desafavorits en la societat. Tot i que mai no ha obtingut representació parlamentària al Storting, té representants a alguns consells municipals i algunes assemblees de comtat. A les eleccions legislatives noruegues de 2005 va obtenir el 0,5% dels vots.

## Enllaços externs

* (noruec) Pensjonistpartiet -Web oficial
# RISE

RISE – Aliança d'Esquerra d'Escòcia va ser una aliança política d'esquerres creada per a les eleccions legislatives escoceses del 2016. Es va establir de forma oficial arran d'una conferència celebrada a Glasgow el 29 d'agost de 2015. El seu nom fa referència al verb to rise, aixecar-se, en anglès i correspon a l'acrònim de Respecte, Independència, Socialisme i Ecologisme. El partit es va dissoldre al 2020.
Des dels Països Catalans es va establir un paral·lelisme entre RISE i la CUP, tot i que a Escòcia se'ls comparava més aviat amb Syriza.

## Història

Poc després del referèndum d'independència d'Escòcia, es va posar en marxa el Projecte Esquerra Escocesa a l'octubre de 2014, com a "fòrum de base per a les idees i el talent d'esquerra". Aquest estava vinculat tant a membres del Grup Socialista Internacional com del Partit Socialista Escocès
Més endavant, el PSE oficialitzaria una aliança electoral amb el Projecte per a les eleccions de 2016, en la qual s'integrarien altres forces minoritàries com la Xarxa Comunista Republicana.
Tanmateix, a les eleccions va rebre prop d'11.000 vots i cap escó al Parlament escocés. Com a conseqüència, l'aliança es dissoldria al 2020.

## Resultats electorals

| Any | Vots | % | Escons | +/- | Pos. | Govern |
| 2016 | 10,911 | 0.5 (#9) | 0 / 129 | Nou | 9è | Extraparlamentari |

## Referències

* ↑ «Enquestes de cara a les legislatives escoceses» (en anglès). Arxivat de l'original el 2016-09-11. [Consulta: 11 octubre 2015].
* ↑ «Demà es presenta RISE». [Consulta: 11 octubre 2015].
* ↑ «Demà es presenta RISE». [Consulta: 11 octubre 2015].
* ↑ «RISE: La Syriza escocesa que no gosa esmentar-la» (en anglès). [Consulta: 10 novembre 2015].
* ↑ «By the Left ... new group aims for socialist MSPs in 2016» (en anglès), 12-10-2014. [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ «RISE, plenari que dona llum verda a l'aliança d'esquerres» (en anglès). [Consulta: 11 octubre 2015].
* ↑ «THE RCN AND THE SCOTTISH LEFT PROJECT – Emancipation, Liberation & Self-determination» (en anglès americà), 12-08-2015. [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ «View registration - The Electoral Commission». [Consulta: 20 gener 2025].
# Florián García Velasco

Florián García Velasco, conegut com a Grande (Aldealcorvo, província de Segòvia, 17 de desembre de 1916 - València, 17 d'abril de 2009) va ser un antic militar republicà, militant comunista i guerriller antifranquista espanyol.
Fill de camperols, de jovenet es va traslladar a Madrid, on va treballar a l'hostaleria. Fou membre de la CGTU i després de la UGT, i des del 1933 de les Joventuts Socialistes Unificades. En esclatar la guerra civil espanyola es va afiliar al Partit Comunista d'Espanya i es va allistar a la columna del capità Francisco Galán Rodríguez, amb qui va lluitar al front de Madrid, i fou ferit a Usera. Després estaria a la 50a Brigada Mixta i seria traslladat a la 5a Brigada de Carrabiners a València, on va acabar la contesa amb el rang de capità de Carrabiners.
Fou fet presoner al port d'Alacant per les tropes franquistes i internat al Camp d'Albatera, on hi va estar 22 mesos. Un cop alliberat, el 1942 passa a la clandestinitat per ordre del partit. El 1944 marxa a València i el 1946 s'incorpora a l'Agrupació Guerrillera de Llevant i Aragó (AGLA). Amb Francisco Corredor Serrano Pepito el Gafas va formar part dels Grups d'Avantguarda i Rereguarda, a la ciutat de València, on duen a terme accions econòmiques i d'agitació i propaganda fins a ser descoberts en un control policial. Poc després fou escollit cap de l'11è Sector de l'AGLA i el 1950 és nomenat responsable d'agitació i propaganda del comitè regional, antic estat major d'AGLA. Finalment, el 1952 aconseguí que tot el seu grup de guerrillers fou evacuat al sud de França sense patir cap baixa.
Es va establir a Tours, on el 1953 fou detingut a causa d'una demanda d'extradició de les autoritats franquistes. Pressionat pels diputats del Partit Comunista Francès, el govern va denegar l'extradició però el va expulsar del país. El 1954 es va establir a Praga (Txecoslovàquia), on es va retrobar amb Remedios Montero Martínez i es van casar el 7 de novembre de 1966. Des del 1961 va treballar com a torner a Severoceska Armaturks i com a redactor del butlletí setmanal d' Informaciones y Documentación sobre España, d'Ediciones Paz y Socialismo. També va col·laborar amb la delegació del CC del PCE a Praga fins 1970.
El 1978 va aconseguir el passaport espanyol i va tornar a Espanya. Continuà militant al PCE i a Izquierda Unida, i també va presidir l'Associació AGLA que agrupava els supervivents d'aquesta organització. Establert a València, va organitzar trobades a Santa Cruz de Moya (província de Conca) per rememorar la fundació de l'AGLA.

## Referències

* ↑ Destacado ex líder del maquis, El Mundo, 29 d'abril de 2009
* ↑ Ara és temps butlletí de CCOO al País Valencià
* ↑ José Antonjio Vidal Castaño Entrevista a Florián García Velasco a La memoria reprimida: Historias orales del maquis, p. 119-149
* ↑ Florián García Velasco a lagavillavaerde.org
* ↑ Florián García Velasco, 'Grande', guerrillero antifranquista, El País, 19 d'abril de 2009
* ↑ Florián García "Grande" a losdelasierra.info