OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Constanci (secretari d'Àtila)

Constanci (en llatí Constantius) era un romà nascut a la Gàl·lia que va arribar a secretari privat d'Àtila i del seu germà Bleda, als que Aeci va recomanar.
Constanci era un home molt rapaç. Enviat com ambaixador a Teodosi II va prometre a aquest emperador afavorir els interessos imperials si li donava una dama rica en matrimoni. Teodosi li va donar a una filla de Saturní, comes domesticorum, que era molt rica, però Zenó, prefecte d'Orient, s'hi va casar primer. Constanci es va queixar a Àtila que l'emperador no el gratificava amb una dama adequada i el rei dels huns va amenaçar d'envair Grècia. Teodosi no va poder trobar cap dama rica i adequada i Àtila ho va considerar una causa per fer la guerra.
Durant aquesta guerra va assetjar Sírmium, i el bisbe de la ciutat va enviar a Constanci una gran quantitat d'or i plata pertanyents a l'església com a rescat si la ciutat era ocupada i queia en mans dels atacants. Però Constanci se'ls va quedar i els va deixar en mans del banquer imperial Silvà. Després de la conquesta de Sírmium, Àtila es va assabentar del robatori pel bisbe, i va exigir a Teodosi que li entregués a Silvà i les seves propietats, però Teodosi s'hi va negar. Àtila va allargar la guerra durant un any i va acusar Constanci de traïció i el va fer crucificar.

## Referències

* ↑ Constantius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 849
# Declaració de Josep d'Arimatea

La Declaració de Josep d'Arimatea és un llibre apòcrif del Nou Testament del qual no se'n coneix l'origen. La data de composició seria posterior a les Actes de Pilat, cap al segle v o VI. La versió més completa s'ha conservat al Manuscrit Ambrosià E 1900 del segle xii escrit en llengua grega, però va ser molt popular a l'edat mitjana, ja que el text està inclòs en una gran quantitat de còdex.
És un complement de les Actes de Pilat a l'estil de l'Anàfora i de la Paradosis, textos atribuïts a Pilat sobre el seu paper en el judici i la crucifixió de Crist, on hi ha relats i descripcions d'aquests fets. A la Declaració es diu que Josep d'Arimatea és l'autor del relat i s'explica una detallada presentació dels dos lladres, Dimes i Gestes, que van ser crucificats amb Jesús. Explica un robatori de llibres sagrats al Temple, que va servir per acusar Jesús, i diu que l'argument definitiu per a condemnar-lo van ser les seves afirmacions temeràries contra el Temple de Jerusalem.
La passió i ressurrecció de Jesús, també descrites amb detall, tenen com a apèndix una estada de Jesús a Galilea acompanyat pel bon lladre, amb la presència de l'autor del relat, Josep d'Arimatea. La majoria de dades deriven de les Actes de Pilat, però té elements inèdits com l'explicació de que Judes Iscariot era nebot de Caifàs.

## Referències

* ↑ Piñero, Antonio. Todos los Evangelios. Madrid: Edaf, 2010, p. 373. ISBN 9788441421165.
# Joana de França (filla de Felip VI)

Joana Valois o Joana de França (1351-1371 - Bèziers) fou una princesa de França, filla del primer rei de la dinastia Valois de França, Felip VI.
Fou filla pòstuma de Felip VI de França, dit l'Afortunat comte de Valois, Anjou i Maine ; regent de França i rei de França (1328 - 1350), el primer de la Dinastia Valois i de la seva segona esposa Blanca d'Evreux. Era neta per via paterna de Carles de Valois i de Margarida d'Anjou i per via materna de Felip III d'Evreux i de Joana de Navarra. Era germanastra del rei Joan II de França.
Va ser promesa del llavors duc de Girona, Joan I el Caçador però va morir a Bèziers de camí de celebrar el seu matrimoni.

## Referències

* ↑ Sobrequés i Callicó, Jaume. Comtes, reis, comtesses i reines de Catalunya. 1. ed. Barcelona: Editorial Base, 2011, p. 140. ISBN 978-84-15267-24-9.
* ↑ Roca, Maria Carme. Intrigues de palau. Columna, 2006.
# Hibèrnia

Hibèrnia (en llatí Hĭbernĭa) o Hierna (en grec Ἱέρνη Hiérne) és el nom antic d'Irlanda. És esmentat per Aristòtil i derivaria del gaèlic Eir o Eri. Aquest nom també es troba a les Argonàutiques òrfiques, que s'atribueix a Orfeu, i encara que sigui espuri, es pot datar a l'època d'Onomàcrit, és a dir, al segle vi aC.
Aristòtil diu que més enllà de les Columnes d'Hèrcules hi ha dues illes anomenades Britànniques, una que es diu Albió i l'altra Hierna. Diodor de Sicília l'anomena Iris. Estrabó diu que era un país frígid i que amb prou feines estava habitat, i diu que els irlandesos practicaven el canibalisme. Pomponi Mela l'anomena Iverna, i diu que era l'herba era molt abundant, fins al punt que, si no es treia el bestiar, rebentava de tant de menjar. Plini el Vell en diu Hybernia. Gai Juli Solí explica que era un poble molt guerrer, i que les mares posaven el primer bocí de menjar a la boca dels seus nadons amb la punta d'una espasa.
Claudi Ptolemeu, que l'anomena Ἰούρνια, dona el nom dels pobles que vivien a Hierna: vennicnis i robogdis a l'Ulster; nàgnates al Connacht; erdins i erpeditans, entre els nàgnates i els vennicnis; uterns i vodis a Munster; i auters, gàngans i velíbors (o el·lebris), entre els uterns i nàgnates. A Leinster vivien els brigants, manapis, caucs (tots tres també a la Gàl·lia Belga), corionds, blanis, voluntis i darins (els últims potser ja a l'Ulster). Alguns autors, com ara Claudi Claudià, parlen dels escots com un poble irlandès en aquell temps, però Ptolemeu no en fa esment. Les ciutats principals eren Menàpia (actual Wexford) i Èblana (actual Dublín). Tàcit diu que Gneu Juli Agrícola es va plantejar la conquesta d'Irlanda quan era governador de Britànnia.

## Referències

* ↑ Joan Alberich [et al.].. Diccionari llatí-català de noms propis. Columna, p. 88. ISBN 84-7809-720-1.
* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. D'Homer al segle ii dC. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 917. ISBN 9788441224223.
* ↑ Smith, William (ed.). «Ierne». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 16 juliol 2022].
# Fiorenza I Sanudo

Fiorenza I Sanudo (?-1371) fou duquessa de Naxos, filla i successora de Joan I Sanudo el 1362.
Es va casar amb Joan dalle Carceri, senyor d'Eubea fill de Pere dalle Carceri, el qual va morir el 1358. Llavors Venècia va vetar als candidats a ser segon marit: el senyor genovès de Quios i Neri Acciaiouli futur duc d'Atenes (Neri I Acciaiuoli). Fou segrestada per agents venecians i portada a Creta i casada amb el seu cosí Nicolau II Sanudo "Spezzabanda", senyor de Griffa, fill de Guillem Sanudo (fill al seu torn de Marco Sanudo, el segon fill de Marc I Sanudo) que li va sobreviure tres anys i va seguir governant en nom del seu fillastre Nicolau III dalle Carceri, únic fill del primer matrimoni de Fiorenza. Del segon matrimoni van néixer dues filles.

## Referències

* Genealogia
# Arrosadia

Arrosadia (Milagrosa en castellà) és un barri de la ciutat de Pamplona, capital de la Comunitat Foral de Navarra. Té una població de 14.883 habitants (cens de 2008). Limita al nord amb el Segon Eixample, al sud amb Cordobilla (Galar) i el campus de la Universitat Pública de Navarra, a l'est amb Lezkairu i a l'oest amb Iturrama i Azpilagaña. Es troba al sud de la ciutat.
Es tracta d'un dels primers barris de la ciutat, antigament anomenat Mochuelo. Des del seu naixement, poc ha canviat, i segueix constret per un urbanisme desordenat. La creixent immigració és un altre factor que defineix el barri.

## Comunicacions

Línies del Transport Urbà Comarcal que comuniquen el barri amb la resta de la ciutat i la Conca de Pamplona.
| Trajecte | Horari | Freqüència |
| Orvina 3 - Universitat de Navarra | 06:30 - 22:15 | 15´ |
| Arrotxapea - UPNA | 06:45 - 22:15 | 15´ |
| RENFE - UPNA | 06:32 - 22:36 | 12´ |
| Ezkaba-Edificio El Sario – C.C. Galaria – P. Mutilva | 06:35 - 22:25 | 15´ |
| Altzoain-Noain-Beriain | 06:27 - 22:29 | 12 ´ |
| Bajada de Labrit - Beriain | 23:00 a 00:00 | 60´ |

## Referències

* ↑ «Población y estadistica de Pamplona por Barrios - 22/09/2008». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 12 gener 2013].
* ↑ Milagrosa-Arrosadia. Laberinto proletario que busca salida - Noticiasdenavarra 2 de noviembre de 2008
# 71a Brigada Mixta (Exèrcit Popular de la República)

La 71a Brigada Mixta va ser una unitat de l'Exèrcit Popular de la República que va participar en la Guerra Civil Espanyola. Durant la major part de la contesa va estar desplegada en el front de Guadalajara, on va tenir un paper poc actiu.

## Historial

La unitat va néixer el gener de 1937 a partir de la militarització dels batallons de milícies «Espartaco», «Apoyo» o «Alicante Rojo», constituint-se en el seu lloc la 71a Brigada Mixta. La unitat va ser enquadrada en la 12a Divisió i enviada al sector de Torija en el front de Guadalajara. Al començament de març, després de l'atac del CTV en aquesta zona, la 71a BM va intervenir de ple en la batalla de Guadalajara; davant l'embranzida enemiga, el 8 de març el seu batalló «Alicante Rojo» va haver de retirar-se fins al km. 103 de la carretera N-II. Durant aquells combats la brigada va sofrir greus pèrdues —els batallons 281è i 282è van sumar més de sis-centes baixes.
Després dels combats la unitat va ser retirada a Madrid per a ser sotmesa a una reorganització. Va arribar a estar agregada breument a les divisions 11a i 17a, si bé tornaria a la 12a Divisió. La 71a Brigada Mixta va romandre durant la resta de la guerra en el front de Guadalajara, i es va autodissoldre el 27 de març de 1939.

## Publicacions

La brigada editava una publicació, Alicante Rojo, dirigida per Juan Francisco Alted.

## Comandaments
### Comandants

* Comandant d'infanteria Eduardo Rubio Funes;

### Comissaris

* Antonio Barea Arenas, de la CNT;
* Carlos Codes Guerra;

### Cap d'Estat Major

* Capità de milícies José M. Navarro Abad;

## Notes

* ↑ Entre aquestes baixes destaquen les del cap del 281è batalló i el cap de la seva 4a companyia, el capità de milícies Agustín Batré González, tots dos morts.

## Referències

* ↑ Llarch, 1976, p. 108.
* ↑ Zaragoza, 1983, p. 50.
* ↑ Engel, 1999.
* ↑ Engel, 1999, p. 203, 206.
* ↑ Flaquer Montequi, 1994, p. 11.
* ↑ Ramos, 1972, p. 122.
* ↑ Álvarez, 1989, p. 182.

## Bibliografia

* Álvarez, Santiago. Los comisarios políticos en el Ejército Popular de la República. Ediciós do Castro, 1989.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Flaquer Montequi, Rafael. La opinión pública alicantina durante la Guerra Civil (1936-1939). Madrid: Universidad Autónoma de Madrid, 1994.
* Llarch, Joan. Cipriano Mera. Un anarquista en la guerra de España. Euros, 1976.
* Ramos, Vicente. La guerra civil (1936-1939) en la provincia de Alicante. Alicante: Biblioteca Alicantina, 1994.
* Zaragoza, Cristóbal. Ejército Popular y Militares de la República, 1936-1939. Barcelona: Ed. Planeta, 1983.
# Metàmer

Es coneix com a metàmer a cadascun dels segments que es repeteixen en celomats de simetria bilateral (Bilateria). La metamerització és una de les principals modificacions del celoma. Cada metàmer té cavitats celòmiques separades de les d'altres metàmers per envans, i les estructures internes (ganglis nerviosos, nefridis, gònades, etc.) i externes (potes, brànquies, etc.) estan repetides en cada metàmer. Per exemple, en els artròpodes, cada metàmer pot portar almenys un parell d'apèndixs que poden ser potes, antenes o brànquies en el cas dels aquàtics. Un exemple il·lustratiu és el centpeus (Myriapoda): cadascun dels segments que porta un parell de potes és un metàmer.
La metamerització es dona també de manera característica a l'embrancament dels anèl·lids i fins i tot en els cordats, encara que en aquest últim grup no es veu tan fàcilment perquè al llarg de l'evolució del grup hi ha hagut múltiples modificacions, fusions, reduccions, etc. d'aquests metàmers i s'ha perdut la metameria externa (però no la interna, tal com evidencien els peixos). En molts embrancaments de cucs hi ha metàmers cefalizats que reben el nom de prostomis, els quals contenen ganglis nerviosos disposats en forma d'anell al voltant del tracte inicial del tub digestiu i que poden ser ja considerats un cervell: un sistema d'integració per estímuls i impulsos format per cèl·lules nervioses. S'han pogut obtenir respostes condicionades a un estímul, demostrant així una possibilitat d'aprenentatge per part d'oligoquets com el cuc o animals encara més complexos com la sangonera (hirudinis), capaços de caçar i depredar en peixos de grans dimensions.

## Tipus de metamerització

* Metamerització homònoma: tots els metàmers són similars (per exemple, en la majoria dels anèl·lids). Es considera la més primitiva.
* Metamerizació heterònoma: els metàmers són diferents en diferents zones del cos; diversos segments similars i diferents d'altres formen un tagma (per exemple, cap, tòrax i abdomen en insectes).
* Pseudometameria: alguns animals presenten pseudometameria o falsa metameria interna o externa; el seu aspecte és similar al que dona la metameria, però no deriva del celoma, ja que només es repeteixen òrgans determinats, tal com passa en els cestodes.

## Vegeu també

* Segmentació
# Arjeplog

Arjeplog (en sami de Pite: Árjepluovve) és una localitat i centre administratiu del Municipi d'Arjeplog, al Comtat de Norrbotten, província de la Lapònia, Suècia, amb 1.806 habitants el 2017.
És un popular lloc de proves hivernal de les indústries automobilístiques d'Àsia i Europa i apareix en un episodi del programa de televisió del Regne Unit Top Gear.
En el passat, Arjeplog va oferir a famílies o a individus 100.000 corones i 25,000 corones sueques, respectivament, a canvi de mudar-se a la ciutat.

## Clima

Arjeplog té un clima subàrtic típic del nord de Suècia. Els seus hiverns són una mica moderats a causa de l'aire marítim suau de l'Atlàntic nord cap a l'oest, tot i que encara són frígids, llargs i amb neu. Els estius són curts, però de vegades poden ser càlids i també molt lluminosos a causa de la posició d'Arjeplog prop del cercle polar àrtic. La llum del dia és escassa a l'hivern, però durant l'estiu, el sol de mitjanit hi és present durant tres setmanes malgrat estar una mica per sota del cercle polar àrtic. I a conseqüència d'això, en estar sota la línia Arjeplog no experimenta una manca total de llum durant el solstici d'hivern, tot i estar limitada a menys de tres hores.
Dades climàtiques a Arjeplog :
| Mes | gen | febr | març | abr | maig | juny | jul | ag | set | oct | nov | des | anual |
| Màxima rècord °C (°F) | 8.0 (46.4) | 7.2 (45) | 11.2 (52.2) | 16.3 (61.3) | 25.7 (78.3) | 31.5 (88.7) | 29.7 (85.5) | 27.8 (82) | 23.8 (74.8) | 13.8 (56.8) | 9.6 (49.3) | 8.2 (46.8) | 31.5 (88.7) |
| Màxima mitjana °C (°F) | −7.6 (18.3) | −6.1 (21) | −1.3 (29.7) | 4.3 (39.7) | 10.4 (50.7) | 15.5 (59.9) | 18.9 (66) | 17.0 (62.6) | 11.2 (52.2) | 3.5 (38.3) | −2.3 (27.9) | −5.2 (22.6) | 4.8 (40.6) |
| Mitjana diària °C (°F) | −11.9 (10.6) | −10.5 (13.1) | −6.1 (21) | −0.1 (31.8) | 5.7 (42.3) | 10.9 (51.6) | 14.4 (57.9) | 12.7 (54.9) | 7.6 (45.7) | 0.8 (33.4) | −5.4 (22.3) | −9.1 (15.6) | 0.7 (33.3) |
| Mínima mitjana °C (°F) | −16.2 (2.8) | −15.0 (5) | −11.0 (12.2) | −4.5 (23.9) | 1.0 (33.8) | 6.3 (43.3) | 9.9 (49.8) | 8.3 (46.9) | 3.9 (39) | −1.9 (28.6) | −8.5 (16.7) | −13.0 (8.6) | −3.3 (26.1) |
| Mínima rècord °C (°F) | −41.8 (−43.2) | −41.5 (−42.7) | −37.1 (−34.8) | −27.8 (−18) | −14.5 (5.9) | −3.0 (26.6) | 0.0 (32) | −2.0 (28.4) | −7.2 (19) | −22.9 (−9.2) | −34.0 (−29.2) | −42.2 (−44) | −42.2 (−44) |
| Precipitació mitjana mm (polzades) | 34.4 (1.354) | 27.5 (1.083) | 28.9 (1.138) | 26.0 (1.024) | 38.8 (1.528) | 51.8 (2.039) | 91.5 (3.602) | 68.4 (2.693) | 59.5 (2.343) | 45.4 (1.787) | 45.0 (1.772) | 36.7 (1.445) | 553.9 (21.807) |
| Font #1: SMHI precipitation average 1961-1990 ||||||||||||||
| Font #2: Dades climàtiques del SMHI 2002-2015 ||||||||||||||

## Vegeu també

* Hornavan

## Referències

* ↑ «Mitjana de precipitació 1961-1990 (Suec)». Swedish Metereological and Hydrological Institute (Arjeplog code 16 771).
* ↑ «Yearly & Monthly statistics (Suec)». SMHI, 08-04-2016. Arxivat de l'original el 2019-05-02. [Consulta: 7 setembre 2018].
# Juan de Mena

Juan de Mena (Còrdova, 1411 - Torrelaguna, 1456 $^{(Gregorià)}$) és un autor del prerenaixement espanyol, autor del Laberinto de Fortuna. En aquesta obra predomina l'al·legoria i la imitació de l'èpica clàssica llatina. El tema és la sort, el destí i la intervenció de la providència divina, analitzant exemples històrics i lloant especialment els senyors castellans. El seu estil és un castellà molt culte, amb neologismes i llatinismes que va influir fortament en els poetes renaixentistes i barrocs posteriors.
És enterrat a l'església de Santa María Magdalena de Torrelaguna (Madrid).

## Obres

* Laberinto de Fortuna
* Coronación del marqués de Santillana
* Homero romanceado

## Referències

* 1 2 Fernández, Tomás; Tamaro, Elena. «Juan de Mena» (en castellà). Biografías y Vidas. [Consulta: 30 desembre 2023].
# Oddbjørn Hagen

Oddbjørn Hagen (Engerdal, 3 de febrer de 1908 - Skedsmo, 25 de juny de 1983) fou un esportista noruec especialista en esquí de fons així com la combinada nòrdica.

## Biografia

Va néixer el 3 de febrer de 1908 a la població de Ytre Rendal, situada al comtat de Hedmark.
Va morir el 25 de juny de 1982 a la seva residència de Skedsmo, situada al comtat d'Akershus.

## Carrera esportiva

Als Campionats del Món d'esquí nòrdic aconseguí la medalla d'or en les edicions de 1934 i 1935 en combinada nòrdica, així com la medalla de plata en l'edició de 1935 en les proves de 4x10 km i 18 km d'esquí de fons. La victòria consecutiva de Hagen en combinada nòrdica en els Campionats del Món fou un fet insòlit que únicament es repetí l'any 1999 i 2001 quan el noruec Bjarte Engen Vik també ho feu.
Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1936 realitzats a Garmisch-Partenkirchen (Alemanya) aconseguí la victòria en la prova de combinada nòrdica i el segon lloc en les proves d'esquí de fons de 18 km i relleus 4x10 km.
Al festival d'esquí de Holmenkollen va guanyar la combinada nòrdica tres vegades, el 1932, 1934 i 1935. El 1934 va guanyar la medalla de Holmenkollen pels seus èxits esportius.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Oddbjørn Hagen». [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ «FIS - esquí de fons». Arxivat de l'original el 2011-05-25. [Consulta: 13 agost 2009].
* ↑ «FIS - combinada nòrdica». Arxivat de l'original el 2011-05-25. [Consulta: 13 agost 2009].
* ↑ 2007 Holmenkollen medalists announced
# Juan Ponce Guardiola

Juan Ponce Guardiola (València, 5 d'octubre de 1965) és un polític valencià, diputat a les Corts Valencianes en la VIII, IX i X legislatures per la Coalició Compromís.
Juan Ponce és biòleg i ha treballat com a consultor ambiental. És membre d'Els Verds-Esquerra Ecologista i a les eleccions municipals de 2011 va ser elegit com a regidor de Compromís a Vilamarxant. També va ser el candidat proposat pel seu partit per a les eleccions a les Corts Valencianes de 2011 dins de la llista de Compromís per València. Ponce va ser elegit diputat i va ser triat un dels portaveus adjunts del grup parlamentari de Compromís a les Corts Valencianes.
El 9 de juny de 2011, va ser ferit a un braç per un policia quan les forces de l'ordre van carregar contra manifestants del moviment 15-M, que protestaven davant de les Corts en la jornada en què els diputats participaven en la seua constitució. Ponce es trobava allà dialogant amb els manifestants.
Des de la seua creació en juliol de 2012, Juan Ponce ha estat un dels dos portaveus d'estructura en l'executiva de Coalició Compromís.

## Referències

* ↑ Juan Ponce pren possessió com a regidor a l'Ajuntament de Vilamarxant defensant el Valencià, 14 de juny de 2011.
* ↑ Juan Ponce será el candidato de Els Verds en la lista de Compromís por Valencia, Las Provincias, 28 de març de 2011. (castellà)
* ↑ Compromís estudiará acciones legales tras el porrazo recibido por el diputado Juan Ponce El diputado ha relatado a los medios de comunicación cómo fue golpeado en un brazo durante los "cinco o diez minutos de tensión y palos" - notícia a Las Provincias el 9 de juny de 2011 (castellà)
* ↑ La carga policial en las Corts deja 18 heridos y 5 detenidos El diputado Juan Ponce de Compromís ha recibido un golpe de porra - Varios heridos son policías, uno con un corte - notícia a Levante-EMV el 9 de juny de 2011 (castellà)
* ↑ El Mundo. «La Policía Nacional carga contra algunos de los indignados en las Cortes Valencianas», 09-06-2011. [Consulta: 9 juny 2011]. (castellà)
* ↑ Compromís presenta la seua executiva nacional notícia en Valencianisme.com del 18 de juliol de 2012

## Enllaços externs

* Juan Ponce a la web de les Corts Arxivat 2011-09-06 a Wayback Machine.
# Microfilmadora

Una microfilmadora és una màquina transductora que es fa servir per crear fitxes de microfilm. El procediment es podria comparar amb el que es fa avui dia per escanejar un document o un llibre a una biblioteca. Les microfilmadores clàssiques basades en càmeres fotogràfiques presenten dues configuracions bàsiques: planetàries i rotatives.

## Planetàries

    Genera una fitxa de microfilm d'un document disposat sobre una superfície plana. En aquest tipus de configuració tant el document com la pel·lícula filmadora han d'estar immòbils durant el procés de presa de la mostra.

## Rotatives

    Proveïdes d'un rodet fílmic generen filmines de fulles de documents que passen de forma seqüencial sobre un plat de filmació arrossegades per rodets.

## Basades en escàner

    Els models moderns estan proveïts d'un element de digitalització - escàner - d'imatges i impressores tèrmiques i de làser per a la creació de les fitxes. El control electrònic associat a aquests microfilms permeten integrar tant el concepte de màquines planetàries com rotatives així com tècniques de maneig dels documents a digitalitzar permetent la microfilmació automàtica de documents enquadernats.

## Vegeu també

* Microfitxa

## Referències

* Keen, J.A. i ROPER, M.. Planificació, equipament i dotació de personal d'un servei reprogràfic de documents. Un estudi RAMP amb directrius. 92 p. (PGI/-84/WS/8). Paris: Unesco, 1984..
* KÖRMENDY, Lajos.. Manual of archival reprography. Edited by, compilar by Ted. F. Powell, George Weill. Paris, etc.: ICA, 223 p.. Saur, ICA Handbooks sèries, vol. 5, 1989.. 3598202776.