OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan de Capistrano

Joan de Capistrano o Giovanni da Capestrano (Capestrano, 24 de juny de 1386 - Ilok, Croàcia, 23 d'octubre de 1456) va ser un frare franciscà observant italià. Venerat com a sant, és patró dels capellans militars.

## Biografia

Havia nascut en 1386 a Capestrano, vila dels Abruços. Estudià a Perusa, on es va doctorar en Dret. Va exercir com a jurista i va ser nomenat governador de la ciutat; quan va ser ocupada pels Malatesta, va ser empresonat.
A la presó va convertir-se i va decidir de canviar la seva vida. Un cop alliberat, va fer anul·lar el seu matrimoni i prengué l'hàbit dels franciscans a Assís. Ja ordenat sacerdot, va portar la seva activitat de predicació i apostolat per l'Europa del nord i Europa de l'est, especialment en Hongria. A Transsilvània va ser conseller del governador János Hunyadi al seu castell de Hunyad.
La seva tasca volia renovar els costums de la societat cristiana del moment i combatre l'heretgia i la usura, que esdevenia una excusa per a atacar les comunitats jueves, que eren les que més la practicaven. Un dels seus objectius era convertir al cristianisme als heretges, en particular els fraticelli, jesuats i hussites) i els jueus, com també els ortodoxos grecs de Transsilvània.
Juntament amb Bernardí de Siena, va treballar intensament en la reforma de l'orde franciscà, essent el mateix un franciscà observant. En els seus escrits i sermons exposà les teories llavors més avançades de la supremacia de l'autoritat papal per sobre de la dels concilis.
El 1456 va ser encarregat pel papa Calixt III, junt amb altres frares, de predicar la croada contra l'Imperi Otomà que, després d'ocupar Constantinoble tres anys abans, havia envaït els Balcans. Recorrent l'Europa oriental, el Capistrà va aconseguir reunir desenes de milers de voluntaris per a lluitar contra els turcs. Amb ells va participar en el setge de Belgrad del juliol de 1456. Va encoratjar els seus homes en l'assalt decisiu amb les paraules de Sant Pau de Tars: "Aquell que ha començat en vosaltres una bona obra, la portarà a compliment". L'exèrcit turc va posar-se en fuga i el soldà Mehmet II va ser ferit.
El fet va fer que guanyés el títol de Prevere Soldat. Encara que sobrevisqués la batalla, el frare va caure víctima de la pesta, que poc després va estendre's per la ciutat. Va morir a la propera ciutat d'Ilok, al regne d'Hongria i Croàcia.
Va ser canonitzat el 16 d'octubre de 1690 per Alexandre VIII.
* Pintura germanoflamenca, 1470 ca. (Bamberg, Historisches Museum)
* Capistrankanzel o Trona del Capistrano, monument al Stephansdom de Viena, s. XVIII
* Església d'Ilok amb el cos del sant
* Urna amb el cos del sant, a Ilok

## Notes

* ↑ Ha estat acusat d'antisemitisme, però és un tret característic de l'època, que veia el poble jueu com el que havia matat Crist i que encara necessitava d'ésser convertit per a salvar-se.
* ↑ Housley, Norman. Religious Warfare in Europe 1400-1536 (en anglès). OUP Oxford, 2008, p. 65. ISBN 9780191564505.
# Chloé Dygert

Chloé Dygert (Brownsburg, 1 de gener de 1997) és una ciclista estatunidenca que combina la carretera amb la pista. Actualment milita a l'equip Canyon-SRAM Racing. En pista ha guanyat la medalla de plata als Jocs Olímpics de Rio, la de bronze als de Tòquio en la prova de Persecució per equips i una altra de bronze als de París en contrarellotge i vuit medalles d'or als Campionat del Món. En carretera destaquen els campionats del món de ciclisme en contrarellotge de 2019 i 2023.

## Palmarès en ruta

* 2015
** Campiona del món júnior en ruta
** Campiona del món júnior en contrarellotge
** Campiona dels Estats Units júnior en ruta
** Campiona dels Estats Units júnior en contrarellotge
* 2017
** 1a als Campionats Panamericans en contrarellotge
* 2018
** Vencedora d'una etapa a la Joe Martin Stage Race
** Vencedora de 2 etapes al Tour de Gila
* 2019
** Campiona del món de ciclisme en contrarellotge
** 1a en la contrarellotge individual dels Jocs Panamericans
** 1a a la Joe Martin Stage Race i vencedora de 2 etapes
** 1a a la Colorado Classic i vencedora de 4 etapes
** 1a a la Chrono Kristin Armstrong
** Vencedora de 2 etapes al Tour de Gila
* 2021
** Campiona dels Estats Units en contrarellotge
* 2023
** Campiona del món de ciclisme en contrarellotge
** Campiona dels Estats Units de ciclisme en ruta
** Campiona dels Estats Units en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa a la RideLondon-Classique
* 2024
** Medalla de bronze en contrarellotge als Jocs Olímpics
* 2025
** Vencedora d'una etapa a la Women's Tour Down Under

### Giro d'Itàlia

* 2023: 32a posició

### Tour de França

* 2024: abandona a la 8a etapa

## Palmarès en pista

* 2016
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro en Persecució per equips (amb Sarah Hammer, Kelly Catlin i Jennifer Valente)
** Campiona del món en Persecució per equips (amb Jennifer Valente, Kelly Catlin i Sarah Hammer)
* 2017
** Campiona del món en Persecució
** Campiona del món en Persecució per equips (amb Jennifer Valente, Kelly Catlin i Kimberly Geist)
* 2018
** Campiona del món en Persecució
** Campiona del món en Persecució per equips (amb Jennifer Valente, Kelly Catlin i Kimberly Geist)
* 2019
** Campiona dels Jocs Panamericans en Persecució per equips
* 2020
** Campiona del món en Persecució
** Campiona del món en Persecució per equips
* 2023
** Campiona del món en Persecució

### Resultats a la Copa del Món

* 2016-2017
** 1a a la Classificació general i a la prova de Los Angeles, en Persecució
** 1a a Los Angeles, en Persecució per equips

## Referències

* ↑ «La jove Chloé Dygert domina el cronòmetre en el mundial elit». L'esportiu de Catalunya, 25-09-2019. [Consulta: 10 agost 2023].
* ↑ A.C. «Venge és quart en la ‘crono' del mundial». L'esportiu de Catalunya, 11-08-2023. [Consulta: 11 agost 2023].
* ↑ «Debut olímpic sota la pluja de Mireia Benito». L'Esportiu, 27-07-2024. [Consulta: 28 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Pablo Fernández Santos

Pablo Fernández Santos (Lleó, 4 de juny de 1976) és un polític espanyol, procurador a les Corts de Castella i Lleó per Podem. Llicenciat en Dret per la Universitat Complutense de Madrid, va ser treballador autònom, regentant un quiosc de premsa a la seva ciutat natal.
El 2014 va començar la seva militància a Podem, sent elegit representant per al Consell Ciutadà del partit. El 2015, va ser escollit secretari general de Podem a Castella i Lleó i després candidat a la presidència de la Junta, aconseguint en les eleccions autonòmiques del mateix any representació a les Corts per totes les províncies castellanolleoneses excepte a Sòria. El maig de 2017 va ser reelegit secretari general de Podem a Castella i Lleó, i el 29 de gener de 2024 fou escollit com a nou secretari d'organització del partit, rellevant la dimissionària Lilith Verstrynge.

## Referències

* ↑ Buesa, Jokin. «El vídeo d'un polític espanyol esclafant VOX arrasa: "Puta basura"». El Nacional, 15-11-2019. [Consulta: 26 febrer 2021].
* ↑ Quién es quién de la lista de Pablo Iglesias para dirigir Podemos. eldiario.es. 10 de novembre de 2014.
* ↑ «Mi familia no entiende esta entrega a Podemos sin cobrar nada». Arxivat 2019-08-15 a Wayback Machine. Diario de Valladolid. 12 de novembre de 2014.
* ↑ Quién es quién en Podemos. Arxivat 2019-04-18 a Wayback Machine. Diario de León. 10 de juny de 2015.
* ↑ Los 62 de Podemos. El País. 16 de novembre de 2014.
* ↑ Pablo Fernández Santos. El Norte de Castilla. 8 de maig de 2015.
* ↑ Podemos irrumpe fuerte en la plaza más difícil. El Correo de Burgos. 25 de maig de 2015.
* ↑ Pablo Fernández es reelegido secretario de Podemos en Castilla y León con el 71,95 por ciento de los votos. ABC. 22 de maig de 2017.
* ↑ Chouza, Paula. «Podemos elige a Pablo Fernández como nuevo secretario de Organización de Podemos» (en castellà). El País, 29-01-2024. [Consulta: 20 gener 2025].
# An Nahar

An-Nahar (àrab: النهار) és un diari líder en llengua àrab publicat al Líban. A la dècada del 1980, An-Nahar va ser descrit per The New York Times i Time Magazine com el diari de referència de tot el món àrab.
Va ser fundat el 4 d'agost 1933 a Beirut. Moderat i liberal, és llegit tant per la intel·lectualitat libanesa, com per estudiants i líders empresarials. També és de difusió a l'estranger. En va ser president del Consell d'administració i Cap de Redacció l'activista de la Revolució dels Cedres Gebran Tueni, assassinat el 12 de desembre de 2005. El director executiu n'era Edmond Saab.

## Referències

* ↑ «U.S. and P.L.O. said to be Close to Accord on a Guerrilla Pullout». , 06-08-1982. «An Nahar, the newspaper of record for the entire Arab world, which was printed every day during the 1975-76 civil war, ground to a halt Wednesday on its 50th anniversary after an Israeli phosphorous shell sailed into the fourth floor of its building.»
* ↑ William Edgett Smith (16 August 1982). «Beirut Goes Up in Flames». Time. «Countless buildings in the Hamra area were badly damaged, including the Information Ministry and the headquarters of An Nahar, the newspaper of record for the entire Arab world.»

## Enllaços externs

* An Nahar - Lloc web oficial
# Coos

«Coos» té aquests significats:
* Ètnia coos, amerindis de l'altiplà del Nord-la costa del Pacífic del sud-oest d'Oregon
* Coos o hanis, una de les dues llengües coos d'Oregon, parlada al nord del miluk al voltant del riu Coos i la badia de Coos
* Coos o cowasuck, tribu nativa nord-americana de parla algonquina al nord-est d'Amèrica del Nord
* Llengües coos, família lingüística formada per dues llengües parlades a la costa sud d'Oregon, Estats Units, pels coos
* Coos Bay, població dels Estats Units a l'estat d'Oregon
* Tribus Confederades d'indis Coos, Lower Umpqua i Siuslaw, tribu reconeguda federalment d'amerindis dels Estats Units
# Bruna de muntanya

La bruna de muntanya (Hyponephele lycaon) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Distribució

S'estén per gran part de la península Ibèrica, excepte el sud-oest, sud-est de França, sud de Suïssa, nord d'Itàlia, i per l'est d'Europa des del sud de Finlàndia fins als Balcans i Grècia. A l'Àsia ocupa zones temperades des de Turquia, el Caucas i Transcaucàsia fins a Mongòlia, la Xina i sud de Sibèria. Absent de les principals illes mediterrànies, excepte el nord de Sicília. A Catalunya és una espècie local i escassa que només es troba a la part occidental dels Pirineus i Prepirineus, amb un segon nucli als Ports de Tortosa-Beseit.

## Descripció

Envergadura alar d'entre 35 i 43 mm. Dimorfisme sexual evident per la presència, en els mascles, d'un androconi allargat a l'ala anterior. Anvers de l'ala anterior de color bru fosc, amb un ocel negre prop de la punta. La femella presenta la meitat exterior de l'ala anterior lleugerament més clara, amb dos ocels negres en comptes d'un. Anvers de l'ala posterior bru fosc, amb la part exterior més clara en les femelles. Revers de l'ala anterior de color ataronjat i amb un ample marge grisenc, amb un ocel en el cas dels mascles, i dos en el cas de les femelles. Revers de l'ala posterior grisós jaspiat de negre, amb una franja lleugerament més clara en alguns exemplars.
* Hyponephele lycaon ♂

## Hàbitat

Ambients mediterranis i montans oberts secs, càlids i pedregosos, tals com prats secs, vessants rocallosos i landes. Rang altitudinal des del nivell del mar fins als 2100 m. L'eruga s'alimenta de diverses gramínies, com ara Festuca, Bromus o Stipa.

## Període de vol i hibernació

Vola en una única generació entre els mesos de juny i agost. Hiberna com a eruga.

## Espècies ibèriques similars

* Bruna de secà (Hyponephele lupina)
* Bruna de prat (Maniola jurtina)

## Referències

* ↑ «Bruna de muntanya». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 28 març 2024].
* ↑ «Hyponephele lycaon» (en anglès). UICN, 29-01-2009. [Consulta: 28 març 2024].
* 1 2 3 4 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Collins Field Guide to the Butterflies of Britain and Europe (en anglès). Collins, 2008. ISBN 978-0-00-724234-4.
* 1 2 3 Vila, Roger; Stefanescu, Constantí; Sesma, José Manuel. Guia de les papallones diürnes de Catalunya. Lynx, 2018. ISBN 978-84-16728-06-0.
* 1 2 Moussus, Jean-Pierre; Lorin, Thibault; Cooper, Alan. Guide pratique des papillons de jour (en francès). Delachaux et Niestlé, 2022. ISBN 978-2-603-02915-2.

## Enllaços externs

* Asturnatura (castellà)
* Biodiversidad Virtual (castellà)
* European Butterflies (anglès)
# Partit Popular Socialista (Noruega)

El Partit Popular Socialista (noruec Sosialistisk Folkeparti, SF) fou un partit polític de Noruega fundat el 1961 com a escissió esquerrana del Partit Laborista Noruec. Estava format al voltant de la revista Orientering, els membres de la qual havien estat expulsats del Partit Laborista, ja que mostraven una forta insatisfacció amb la política a favor de l'OTAN i de la Unió Europea del govern laborista. També s'hi uní el grup juvenil Sosialistisk Ungdomsfylking, format a mitjans dels 1960 i que s'escindí dels laboristes el 1969 quan adoptà el marxisme revolucionari, però més tard el sector més radical s'uní al Partit Comunista dels Treballadors (marxista-leninista) (AKPml).
Van obtenir representació parlamentària a les eleccions de 1961 i 1965, però la van perdre el 1969, tot i que el 1972 se'ls va unir un parlamentari laborista, Arne Kielland. El 1973 es van presentar en una Llista Electoral Socialista junt amb el Partit Comunista de Noruega i Socialistes Democràtics - AIK, que el 1975 es constituiria en Partit Socialista d'Esquerra, en el que s'integraria definitivament.

## Resultats electorals

Storting :
| Any | Vots | Vots | Vots | Escons | Escons | Govern | Pos. |
| Any | No. | % | ± pp | No. | ± | Govern | Pos. |
| 1961 | 43,996 | 2.4 | Nou | 2 / 150 | Nou | Suport extern (1961–63) | 8è |
| 1961 | 43,996 | 2.4 | Nou | 2 / 150 | Nou | Oposició (1963) | 8è |
| 1961 | 43,996 | 2.4 | Nou | 2 / 150 | Nou | Suport extern (1963-65) | 8è |
| 1965 | 122,721 | 6.0 | 3.5 | 2 / 150 | = | Oposició | 6è |
| 1969 | 73,284 | 3.4 | 2.6 | 0 / 150 | 2 | Extraparlamentari | 6è |
| 1973 | Dins la Lliga Electoral Socialista | Dins la Lliga Electoral Socialista | Dins la Lliga Electoral Socialista | 13 / 155 | 13 | Suport extern | 5è |

## Líders del partit

* 1961-1969 : Knut Løfsnes
* 1969-1971 : Torolv Solheim
* 1971-1973 : Finn Gustavsen
* 1973-1975 : Stein Ørnhøi
# Faune ziga-zaga

El faune ziga-zaga (Hipparchia fidia) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Distribució

Es distribueix pel nord-oest d'Àfrica i sud-oest d'Europa. A la península Ibèrica es troba arreu excepte una fina franja al nord peninsular vorejant l'Atlàntic; present a l'illa de Mallorca.

## Hàbitat

Prefereix zones càlides i seques, tant en indrets herbosos i arbustius com en llocs rocosos de boscos oberts. L'eruga s'alimenta de gramínies tals com Cynodon dactylon, Dactylus glomerata, Festuca elegans, Brachypodium pinnatum, Brachypodium retusum, Brachypodium phoenicoides, Stipa offneri, Stipa parviflora, Stipa lagascae, Poa annua, Poa pratensis, Milium multiflorum, Oryzopsis...

## Període de vol i hibernació

Vola en una sola generació entre finals de juny i finals d'agost a Europa i entre juliol i setembre a Àfrica.

## Referències

* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 2 febrer 2014].
* 1 2 3 4 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual (castellà)
* Asturnatura (castellà)
# Haverskerque

Haverskerque (en neerlandès Haveskerke) és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord, que forma part de la Westhoek. L'any 2006 tenia 1.481 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.123 | 1.165 | 1.160 | 1.193 | 1.330 | 1.432 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Hubert Bouquet | |
# Ippolito Galantini

Ippolito Galantini (Florència, Toscana, 14 d'octubre de 1565 - 20 de març de 1619) va ésser un mercader toscà, laic, que va fundar la Congregació de la Doctrina Cristiana, associació de laics dedicada a l'ensenyament dels nens sense recursos. És venerat com a beat per l'Església catòlica com a beat Hipòlit Galantini.

## Vida

Ippolito Galantino era fill d'un teixidor i ell mateix va treballar a l'obrador familiar; de fet, durant la seva vida va continuar ajudant el seu pare en el treball, a banda de dedicar-se a altres activitats. La seva vocació per la catequesi el va portar, ja de jove, a instruir els seus companys en qüestions de fe, creant un grup de fidels al voltant seu. El bisbe de Florència, Alessandro de' Medici, veient la seva activitat el va nomenar mestre de doctrina cristiana, malgrat la seva joventut i ésser seglar, a l'església de Santa Lucia al Prato.
Als disset anys volgué ingressar a l'orde dels caputxins, però no el van acceptar per tenir una salut molt feble; va ésser laic durant la resta de la seva vida. Va ensenyar a la Congregazione di Santa Lucia i a la del Santissimo Salvatore. Feia una vida molt austera i sacrificada, amb dejunis i pregàries continuades, que aixecaren l'admiració dels que el coneixien.
Els franciscans d'Ognissanti li concediren un terreny que formava part del seu convent i, amb unes donacions de la família dels grans ducs i de l'arquebisbe, hi feu construir un oratori, que començà a edificar-se el 14 d'octubre de 1602. La idea era que s'hi dugués a terme la catequesi, sense dependre d'altres entitats com esglésies o convents. Galantini volia que les capes més modestes de la societat rebessin instrucció i aprenguessin els principis de la fe i a llegir. Un cop obert l'oratori, el 1604, va fundar la Congregació de Sant Francesc de la Doctrina Cristiana per ampliar les activitats de catequesi. Va tenir un considerable èxit des del començament, i altres ciutats toscanes van imitar-ne el model. Alguns seguidors de Galantini foren enviats a altres llocs per difondre l'obra.
Galantini va explicar la seva experiència d'apostolat en una obra, Esercizi delle scuole di spirito. Va sobreviure a la pesta i una caiguda a l'Arno. Finalment, morí el 1619 a Florència, amb fama de santedat.

## Veneració

En vida va tenir fama de santedat i se li atribuïren guariments; quan morí, el 20 de març de 1619, va començar a ésser venerat pel poble, que volia tocar-ne el cos, fins al punt que el bisbe que oficiava la missa va amenaçar amb l'excomunió qui toqués el cos. El seu sepulcre va ser meta de pelegrinatges i el 1756 va ésser proclamat venerable per Benet XIV, essent beatificat el 19 de juny de 1825 per Lleó XII.

## Bibliografia

* Fabio Sorgenti. Vita del beato Ippolito Galantini: fiorentino, fondatore della Congregazione della dottrina cristiana. Roma: Stampe del Salviucci, 1825.
* "Quando i "cento poveri" arrivavano in via Palazzuolo", Corriere fiorentino (19 de febrer, 2009), p. 3.

## Enllaços externs

* "Ippolito Galantini", en Santiebeati.it
# Avernus Cavi

Avernus Cavi és una formació geològica de tipus cavus a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -2.84 ° latitud N i 172.92 ° longitud E, que fa 115 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1985 i fa referència a una característica d'albedo localitzada a 10 ° latitud S i 195 ° longitud O.

## Referències

* ↑ "Avernus Cavi". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Margenera comuna

La margenera comuna (Lasiommata megera) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans. És la més àmpliament distribuïda del seu gènere.

## Distribució i hàbitat

Es pot trobar al nord d'Àfrica, Europa i Àsia. És present a tota la península Ibèrica i Balears. És freqüent en boscos oberts, assolellats i zones pedregoses. Viu des del nivell del mar fins a més de 2000 metres.

## Descripció

L'envergadura alar és d'entre 35 i 50 mm aproximadament. El mascle té l'anvers marró i groc ataronjat, amb ocels negres amb un punt blanc al centre. La femella presenta l'anvers més clar. Pot confondre's amb la bruna boscana. La margenera comuna és de les primeres papallones que vola a la primavera. Se la pot veure des del febrer fins a l'octubre, amb tres o quatre generacions l'any.

## Referències

* ↑ «Margenera comuna». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes (en Català). Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., desembre de 2012

## Enllaços externs

* Institució Catalana d'Història Natural Arxivat 2014-02-03 a Wayback Machine. (català)
* ukbutterflies (anglès)
# Rōjū

Els rōjū (老中, lit. : ancià), durant el govern del shogunat Tokugawa, al Japó del segle xvii, eren uns càrrecs governamentals d'alt rang. Estaven organitzats en un consell, que estava dirigit o pel primer rôjû o pel tairō.

## Referències

* ↑ Screech, Timon. Secret memoirs of the shoguns : Isaac Titsingh and Japan, 1779-1822. Londres: Routledge, 2006. ISBN 0-203-09985-0.