OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Molí de l'Abadia

El Molí de l'Abadia és una obra de Igualada (Anoia) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt format per tres elements molt diferents però directament lligats entre si: la resclosa sobre el riu Anoia, el rec que portava aigua (aprofitat posteriorment per abastir les adoberies) i el molí de gra.
Edifici amb construccions posteriors per adaptar-lo en Adoberia, es conserven els dos cups del molí d'uns dos metres de diàmetre per uns quatre. Posteriorment coberts amb una arcada.
Es troba prop del molí del Perdut i, per tant, també a prop de la desembocadura del torrent de Garrigosa.

## Referències

* 1 2 3 «Molí de l'Abadia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 octubre 2018].
# Mudaliyar

Mudaliyar fou un cap militar singalès durant el període del regne de Ceilan.
Sota domini portuguès i holandès el títol fou donat al cap militar que dirigia la milícia nativa (o Hewayo en singalès) rebatejada com a lascarins pels portuguesos (nom conservat sota els holandesos). Vint-i-cinc lascarins formaven un destacament (Ranchu) manats per un Arachchi. El mudaliyar portava vestimenta blanca.
Al segle xviii els holandesos van anar eliminant els poders dels mudaliyars. Les seves responsabilitats militars van anar passant a ser administratives; s'encarregaven de distribuir als lascarins, de controlar la fusta a entregar a la Companyia, reparació d'escoles, control de cultius als seus districtes, assistència a ambaixadors i oficials incloent els clergues quan estaven de viatge i assistència a les caceres d'elefants que es feien a Alut Kuru Korale; en temps de guerra aportaven homes per control de les municions.
Molts dels mudaliyars eren homes rics i influents i, per tant, la Companyia els vigilava. A mesura que el nombre de lascarins fou disminuït pels holandesos (ja que no tenien utilitat en temps de pau) les seves atribucions militars van disminuir, i es va preveure que només portarien les armes en el futur, causant descontentament entre els mudaliyars que ho consideraven una tasca degradant, que no obstant es van haver d'adaptar.

## Referències

* Ceylon and the Hollanders, 1658-1796, per Paulus Edward Pieris, 1918
# Muhàmmad Malla Khan

Muhàmmad Mal·la Khan fou kan de Kokand (1858-1861). Era fill de Murad Beg Khan i germanastre de Muhàmmad Khudayar Khan. Va pujar al poder després d'una revolta que va tenir el suport dels qara quirguisos i va derrotar Khudayar a la batalla de Samanchim i el va obligar a fugir al Kanat de Bukharà.
Va tenir un regnat descrit com benevolent dominat per la personalitat d'Alim Kul que va exercir en gran part el poder i no permetia a ningú acostar-se al kan.
El 1859 els russos van ocupar el fort Julek, que segons el governador general rus a Orenburg, Katenin, amenaçava Fort Perovski; el 1861 van construir al mateix lloc una nova fortalesa i van demolir la de Yani Kurgan. Més al nord havien ampliat gradualment el seu domini cap a l'àrea que ocupaven els kazakhs subjectes a Kokand, on ja havien ocupat els forts de Pishpek, Tokmak, i altres.
Al cap d'uns dos o tres anys de regnat fou assassinat pels notables uzbeks defraudats perquè la vigilància d'Alim Kul els impedia obtenir cap favor del kan; els conjurats estaven dirigits per Shadiman Khoja i van aprofitar que Alim Kul estava absent perquè havia anat a Andijan, d'on havia estat nomenat beg; van accedir a la seva cambra i el van matar mentre dormia.
Els conspiradors van posar al tron Shah Murad Khan, fill de Sarmasik (germà de Muhammad Khudayar Khan i germanastre de Muhammad Malla Khan) i, per tant, nebot dels dos darrers kans.

## Referències

* 1 2 Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II division II. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Nació més afavorida

El principi de la nació més afavorida (NMA) estableix l'extensió automàtica de qualsevol millor tractament que es concedeix a una part de la mateixa manera a totes les altres parts en un acord de comerç internacional.

## Origen històric

L'any 1843, com a part dels tractats desiguals signats entre la Xina i les potències europees contemporànies (específicament França, Gran Bretanya i Alemanya), s'establiren dos principis fonamentals de comerç i dret internacional: les clàusules de nació més afavorida i d'extraterritorialitat.
Per exemple, suposant que la Unió Europea (UE) té un acord particular amb els Estats Units pel qual als cotxes esportius estatunidencs (suposem que existís tal categoria) se'ls imposa uns aranzels del 10%. Suposem, ara, que la Xina d'aquí a uns anys comença a produir també cotxes esportius i pretén exportar-los a la UE. Imaginem que els cotxes esportius xinesos tenen un preu molt per sota dels nord-americans i europeus (pel fet que els treballadors xinesos tenen un salari molt inferior a l'europeu). Així doncs, imaginem que els dirigents polítics europeus decideixen imposar a aquests cotxes xinesos uns aranzels del 50% (ja que així, en entrar al mercat europeu, el seu preu augmentarà del 50% i es trobarien a un preu molt similar al dels cotxes esportius europeus o nord-americans i, per tant, la seva capacitat de competir amb aquests serà inferior). Doncs bé, aquest comportament estaria prohibit pel principi de la nació més afavorida, ja que si la UE aplica aranzels del 10% als cotxes esportius nord-americans està obligada a aplicar el mateix aranzel als cotxes esportius xinesos o de qualsevol altre Estat membre de l'Organització Mundial del Comerç (OMC). És més, el principi d'aquesta clàusula de la nació més afavorida s'aplica també si l'Estat membre té un acord amb un altre país que no sigui membre de l'OMC. És a dir, que si la UE tingués un acord bilateral amb Mongòlia, que no és membre de l'OMC, pel qual els aranzels imposats als cotxes esportius mongols fora del 5%, la UE estaria obligada a garantir uns aranzels màxims del 5% a tots els estats membres de l'OMC.
La norma de la NMF s'aplica incondicionalment, tot i que hi ha excepcions. Les tres excepcions més importants són:
* Les Zones de Lliure Comerç, que són acords entre països pels quals a les exportacions no s'imposa cap aranzel (un exemple és l'Àrea de Lliure Comerç d'Amèrica del Nord entre els Estats Units, Mèxic i Canadà).
* Les unions duaneres, que són zones de lliure comerç però on els països no només deixen d'imposar aranzels a les exportacions entre ells, sinó que a més adopten aranzels comuns per a les importacions de països tercers (l'exemple més conegut és la Comunitat Econòmica Europea).
* Els acords de tracte preferencial, que són acords entre països industrialitzats i en desenvolupament pels quals els primers donen un tracte aranzelari preferencial (és a dir, aranzels inferiors) als segons.
# Ng Akew

Ng Akew (1820-1880), va ser una contrabandista xinesa i dona de negocis a Hong Kong. Va ser la figura central en un escàndol de pirateria i contraban el 1849 que va cridar una gran atenció com a cause cèlèbre.
Ng Akew, de la minoria ètnica tanka, fou una servent i protegida del contrabandista d'opi nord-americà James Bridges Endicott a Hong Kong i sembla que va estar implicada en el seu negoci. El 1849, comprà a Endicott una part del seu carregament d'opi, que va vendre a la costa des dels seus propis vaixells. Quan els pirates van robar el seu vaixell i la seva càrrega, va viatjar a la base dels pirates i va negociar una indemnització. Poc després, un vaixell nord-americà va ser atacat i la seva càrrega robada per un vaixell pirata en el què es trobava present Ng Akew. Més tard es va descobrir la càrrega robada al seu propi vaixell. Es va suposar que havia negociat amb els pirates que la càrrega del següent atac pirata aniria a ella com a compensació per la càrrega que li van robar. La seva culpabilitat no es va poder demostrar en els tribunals i, per tant, va ser alliberada, però el cas es va fer famós en el seu temps.
Quan Bridges Endicott es va retirar a Macau va proporcionar-li terres a Hong Kong. La seva intel·ligència, la personalitat decidida i l'habilitat amb les finances dugueren a Akew a convertir-se en una dona de negocis i propietària de cases d'alt nivell adquisitiu, així com en una persona clau en la Hong Kong del moment i en una líder no oficial de les dones de la seva comunitat.

## Referències

* Lily Xiao Hong Lee, Clara Lau, A.D. Stefanowska: Biographical Dictionary of Chinese Women: v. 1: The Qing Period, 1644-1911
* Heaver, Stuart: Hong Kong’s ‘protected women': the forgotten females of city’s patriarchal 19th-century society (anglès). Post Magazine, 2019. [Consulta: 8 juny 2020].

## Vegeu també

* Dones pirates
# Nitrur de gal·li (mineral)

El nitrur de gal·li també com a sense nom (nitrur de gal·li) és un mineral de la classe dels elements natius. Aquest mineral encara no s'ha anomenat, i és per això que s'utilitza el nom provisional que té en compte la seva composició química: nitrur de gal·li.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, el nitrur de gal·li pertany a «01.BC.20 - Nitrurs» juntament amb els següents minerals: la roaldita, el siderazot, l'osbornita i la carlsbergita. Segons la classificació de Dana es troba al grup 1.3.10.

## Característiques

El nitrur de gal·li (GaN) és un mineral que cristal·litza en el sistema hexagonal. Els seus paràmetres de cel·la són a = 3,186Å i c = 5,178Å; i el seu volum de cel·la és de 45,52 Å³. El seu grup espacial és el P6₃mc mentre que el símbol H-M és el 6mm.

## Formació

Es té constància que s'ha trobat en sediments a l'est de l'oceà Pacífic.

## Referències

* ↑ «Unnamed (Gallium nitride)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Chen, J. et al. (2006): The finding of natural GaN crystals in sediments from the East Pacific Ocean, Chinese Science Bulletin 51, 1101-1105.
# Estratis

Estratis o Estrattis (en llatí Stratis o Strattis, en grec antic Στράττις o Στράτις) fou un poeta còmic atenenc de la vella comèdia que va florir segons Suides després de Càl·lies cap a la 92a Olimpíada, l'any 412 aC i fins al 393 aC aproximadament si bé encara exhibia comèdies el 380 aC.
Va ser en part contemporani de Sannirió i Filil·le, als que ataca en els fragments coneguts de les seves obres. També va atacat a l'actor Hegèloc, el protagonista de l'Orestes d'Eurípides que va fallar en la pronúncia durant la representació de l'obra. Per tant, va escriure també després del 408 aC, data en què es va representar l'Orestes. Encara era actiu a la 99a Olimpíada, és a dir, el 380 aC, quan va atacar Isòcrates per la seva passió senil per Lagisca, segons diuen Ateneu de Nàucratis i Eli Harpocratió.
Va escriure 16 comèdies i l'enciclopèdia Suides menciona les següents:
* Ἀνθρωπορέστης o Ἀνθρωπορραίστης ("Anthroporestes" Orestes humanitzat)
* Ἀταλάντη (Atalanta)
* Ἀγαθοί ἤτοι Ἀργυρίου ἀφανισμόρ (La bona gent o la desaparició dels diners)
* Ἰφιγέρων (Iphigeron)
* Καλλιπίδης (Callippides)
* Κινησίας (Cinesias)
* Λιμνομέδων (Limnomédon)
* Μακεδόνες (Macedonis)
* Μήδεια (Medea)
* Τρωΐλος (Troilos)
* Φοἰνισσαι (Phoinissai, Dones fenícies)
* Φιλοκτήτης (Filoctetes)
* Χρύσιππος (Crisip)
* παυσανίας (Pausanias)
* ψυχασταί (Psychastae)
Altres fonts indiquen també com a seves les següents obres:
* Ζώπυρος περικαιόμενος (Zópiros perikaiómenos, Zòpir rodejat de flames)
* Μυρμιδόνες (Mirmídons)
* ποτάμιοι (Potamioi)
* πύτισος (Pytisos).
Alguns autors l'han confós amb Estrató d'Atenes.

## Referències

* ↑ Strattis a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 926
# Martha Mears

Martha Mears va ser una llevadora, mare i autora britànica nascuda a Londres. el seu treball, Pupil of Nature, va ser publicat el 1797. El títol complet de l'estudi és Pupil of Nature: Candid advice to the fair sex, on the subjects of pregnancy, childbirth, the diseases incident to both, the fatal effects of ignorance and quackery, and the most approved means of promoting health, strength and beauty of their offspring. Consta de 10 assaigs sobre temes de l'estat de l'úter abans i després de la concepció i de l'efecte de la música sobre els nervis. Va representar a la dona embarassada com un conjunt de símptomes que s'han de gestionar, especialment pel que fa al seu estat psicològic. Mears es va subscriure a la idea comuna que la "irritabilitat" de l'úter de la dona embarassada induïa una "sensibilitat" elevada. L'organització i l'ampli ventall del text reflecteixen aquesta representació del cos com un conjunt de patologies potencials.
Una revisió contemporània del seu treball descriu que el seu propòsit és ensenyar a les dones els avantatges importants de perseguir els plans de la natura en tot allò relacionat amb l'estat embarassat. Mears va estudiar els escrits de Harvey, Leake, Smellie i Denman.
Mears va ser l'última gran contribuent a la disputa de llevadores del segle xviii. El seu treball és considerat una versió del segle xviii de la popular guia prenatal Què esperar quan s'està esperant.

## Referències

* ↑ Body talk : rhetoric, technology, reproduction. Madison, Wis. [u.a.]: Univ. of Wisconsin Press, 2000, p. 41–42. ISBN 9780299167905.
* ↑ «Medecine». The Critical Review, or, Annals of literature, 4-1798, pàg. 462.
* ↑ Jones, ed. by Vivien. Women in the eighteenth century: constructions of femininity. Repr.. London [u.a.]: Routledge, 1991, p. 246. ISBN 0415034884.
# Francisco Fernández de Béthencourt

Francisco Fernández de Bethencourt (Arrecife, 27 de juliol de 1851 - Alacant, 1 d'abril de 1916) fou un advocat, polític i historiador canari, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica i membre de la Reial Acadèmia de la Història.

## Biografia

Estudià al seminari de Las Palmas i a l'Escola de Dret de La Laguna. El 1879 es traslladà a Madrid, on es llicencià en dret a la Universitat Central de Madrid. Durant el sexenni democràtic participà en activitats a favor de la restauració de la monarquia, i un cop instaurada la restauració borbònica milità en el Partit Liberal Conservador d'Antonio Cánovas del Castillo, amb el que fou elegit diputat per Santa Cruz de Tenerife a les eleccions generals espanyoles de 1891 i senador per les Illes Canàries en les legislatures 1903-1904 i 1904-1905. Entre 1879 i 1890 va fer un treball recopilatori sobre els blasons i el nobiliari de les Illes Canàries i començà un altre sobre genealogia i heràldica de la monarquia espanyola, pels quals el 1895 fou nomenat gentilhome de cambra amb exercici del rei, el 1900 fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de la Història i 1914 va ocupar la cadira K de la Reial Acadèmia de la Llengua.
Entre altres honors, fou elegit president d'honor de l'Acadèmia Imperial i Reial Adler de Viena, president d'honor de l'Acadèmia del Consell Heràldic de França, membre de l'Acadèmia Heràldica de Pisa i de l'Institut Heràldic Italià. També va rebre les grans creus de l'Orde de la Immaculada Concepció de Vila Viçosa de Portugal i del Reial Orde Noruec de Sant Olaf.

## Obres

* Nobiliario y Blasón de Canarias. Diccionario histórico, biográfico, genealógico y heráldico de la provincia (7 toms, 1879-1890)
* Historia genealógica y heráldica de la Monarquía Española, Casa Real y Grandeza de España (11 toms, 1897-1920)
* La corona y la nobleza de España (1903)
* Anuario de la nobleza de España (5 volums, 1905-1917)

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Fitxa de la Reial Acadèmia
* ↑ Necrològica Arxivat 2015-12-08 a Wayback Machine. a euskomedia.org
* ↑ Gonzalo Pasamar Alzuria, Ignacio Peiró Martín. Diccionario Akal de Historiadores españoles contemporáneos. Editorial Akal, 2002, p.239.

## Enllaços externs

* Obres de Francisco Fernández de Béthencourt a Cervantes Virtual.
# Ceraunius

Ceraunius és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 19.78 ° latitud N i 267 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a Cerauni, muntanyes que marquen la frontera de l'Èpir.

## Referències

* ↑ "Ceraunius". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Nombre senar

Sistema de nombres en matemàtiques :
Els nombres senars, imparells o escarsers són aquells nombres enters que no són parells i, per tant, no són múltiples de 2. Els primers nombres senars són: 1, 3, 5, 7, 9,11,13 ... Sumant o restant 2 a un nombre senar s'obté un altre nombre senar. Sumant o restant una unitat a un nombre senar s'obté un altre nombre parell.
Matemàticament es diu que un nombre enter, m, és senar si i només si existeix un altre nombre enter, n, tal que:
    $m=2n+1\,$
A la pràctica això vol dir que és senar tot aquell nombre enter que acabi en 1, 3, 5, 7 o 9 (en base 10).

## Referències

* ↑ «Odd Numbers - Definition, Properties | What are Odd Numbers?» (en anglès). [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ «Números pares e impares - EcuRed» (en castellà). [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ «Número zero (0)». [Consulta: 31 gener 2022].
# Birreta

La birreta és un birret, capell quadrangular de seda acabat amb una borla del mateix color que fan servir els clergues catòlics. El color de la birreta depèn del rang eclesiàstic: de color vermell és pròpia dels cardenals.
La diferenciació per colors és:
* cardenals: vermell, amb borla vermella o sense borla, fet de seda moaré o de seda llisa
* nuncis apostòlics: morada, amb borla del mateix color, de seda moaré
* bisbes: morada, amb borla del mateix color, de seda llisa
* canonges: negra, amb borla vermella, de seda llisa
* prelats majors: negra, amb borla morada, de seda llisa
* preveres: negra, amb borla del mateix color, de seda llisa
* resta del clergat: negra, llisa i sense borla, tot i que caben múltiples diferències de color de la borla i d'ús de cordons de colors als costats, segons els graus i els costums locals. El clergat regular no fa servir birreta, amb excepcions com la blanca d'alguns ordes com la dels premonstratencs o la negra sense borla i quatre crestes que porten els felipons.
* el papa no fa servir birreta, tot i que, excepcionalment, Joan XXIII se'n va fer confeccionar una de color blanc.

## Ús

Pot tenir un paper en certs ritus, com per exemple el nomenament d'un cardenal es produeix durant una celebració solemne al qual el Papa li imposa una birreta de color vermell, que substitueix el capel que s'imposava abans del Concili Vaticà II (1962-65).
Abans de la reforma litúrgica després del Concili Vaticà II, aquesta lligadura s'emprava com a part de la vestimenta coral i també com a element litúrgic. Actualment és molt estrany, car el seu ús quedà com a facultatiu. Tot i això, forma part de la indumentària eclesial. Per tant, si el protocol religiós i civil demana explícitament que portin les robes corals, també han de portar la birreta. El poden fer servir els celebrants, preveres, diaques i sotsdiaques, durant processons, a les processons sense el Santíssim Sagrament, quan prediquen i quan estan asseguts a les funcions solemnes. Al cor d'una església catòlica, els clergues se'l poden posar quan estan asseguts, llevat que el Santíssim Sagrament estigui exposat. Fora de celebracions molt solemnes, la birreta negra és quasi fora ús al quotidià, excepte a la franja conservadora adepte del ritu tridentí aficionada de la moda preconciliària i oposada als vestits laïcs per al clergat.

## Enllaços externs

* Col·lecció Philippi: Web sobre els accessoris de moda eclesiàstica amb una col·lecció d'imatges: Dieter, Philippi. «Sammlung Philippi» (en alemany), 2010. [Consulta: 9 març 2015].
* «Birreta de Torrelles». Torrelles. [Consulta: 9 març 2015]. «Microcerveseria inspirada de la birreta»

## Referències

* ↑ «Birreta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Wan Jiyuan

Wan Jiyuan (xinès simplificat: 万济圆, pinyin: Wàn Jìyuán; Heilongjiang, Xina, 13 de juliol de 2002) és una jugadora de bàsquet xinesa, especialitzada en bàsquet 3x3.

## Biografia

Va guanyar la medalla de bronze al Campionat de bàsquet femení asiàtic sub-16 de 2017 amb la selecció xinesa.
Als Jocs Olímpics d'estiu de 2020 de Tòquio, obté la medalla de bronze amb la selecció xinesa, quedant classificades darrere dels equips dels EUA (or) i de l'equip ROC (plata). La selecció xinesa va estar formada per: Wan Jiyuan, Wang Lili, Yang Shuyu i Zhang Zhiting.
Al Mundial FIBA de bàsquet 3x3 del 2023, celebrat a Viena, va formar part de la selecció xinesa, que quedà en quarta posició.

## Referències

* ↑ FIBAren artxiboa
* ↑ «Wan Jiyuan» olympedia.org 2022-01-04an begiratua(anglès)
* ↑ «Wan Jiyuan» Olympics.com 2022-01-04an begiratua (castellà)
* ↑ «China misses bronze after Australia's buzzer beater at FIBA 3x3 World Cup-Xinhua». CGTN, 05-06-2023. [Consulta: 26 juny 2023].
# Eleccions regionals belgues de 1990

Les eleccions regionals belgues de 1990 se celebraren el 28 d'octubre de 1990 per a escollir els representants del parlament de la Comunitat Germanòfona de Bèlgica. Els del Parlament de Flandes i del Parlament de Valònia, no se celebraren fins al 1995. Les del parlament de Brussel·les se celebraren el 1989.

## Parlament de la Comunitat Germanòfona de Bèlgica

| Partit | Vots | % | +/− | Escons | +/− |
| CSP | 13,178 | 33,60% | −3,41% | 8 | −2 |
| PFF | 7,756 | 19,78% | +1,01% | 5 | 0 |
| SP | 6,407 | 16,34% | +3,63% | 4 | +1 |
| PDB | 5,982 | 15,25% | −5,18% | 4 | −1 |
| Ecolo | 5,897 | 15,04% | +8,59% | 4 | +3 |
# Albert Batet i Canadell

Albert Batet i Canadell (Tarragona, 5 de març de 1979) és un polític català diputat al Parlament de Catalunya en l'onzena i desena legislatura i exalcalde de Valls, també es el Cap de l'oposició a Catalunya
Associat al Partit Demòcrata, va ser militant de Convergència Democràtica de Catalunya fins a la seva dissolució l'any 2016. Va ser alcalde de Valls des de 2008, arran de la dimissió de l'alcaldessa Dolors Batalla i va revalidar l'alcaldia tant el 2011 com el 2015. Prèviament havia ocupat diferents càrrecs com a regidor de l'ajuntament de la capital de l'Alt Camp des del 2003, com ara les regidories de Planejament i Urbanisme, Governació i Recursos Humans, Hisenda i Finances o Barri Antic. Va estudiar Direcció i Administració d'Empreses i té un Màster en Bussiness Administration per ESADE.
En el període 2011-2015 fou vicepresident Territorial del Camp de la Diputació de Tarragona i president del Patronat de Turisme de la Costa Daurada. Ha ocupat diferents responsabilitats en el món del municipalisme com a vicepresident de l'Associació Catalana de Municipis i en el món sanitari; doncs és President del Pius Hospital de Valls.
Va ser cap de llista de Tarragona per CiU a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2012. Fou novament escollit a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2015 dins la llista de Junts pel Sí. A les eleccions al Parlament de Catalunya de 2017 fou escollit diputat, aquesta vegada amb la llista de Junts per Catalunya. També ho fou el 2021.
El 2024 es presentà a les eleccions al Parlament de Catalunya com a 5è a la llista per Barcelona de Junts. Fou la primera vegada que no es presentava per la demarcació de Tarragona. Fou el cap de campanya del partit i va obtenir un escó al Parlament.

## Referències

* 1 2 3 «Albert Batet i Canadell». Fitxa del diputat/ada. Parlament de Catalunya. Arxivat de l'original el 25 de setembre 2015. [Consulta: 2 gener 2014].
* ↑ «Composició del Parlament - Resultats provisionals - Eleccions al Parlament de Catalunya 2017». Arxivat de l'original el 2017-12-22. [Consulta: 22 desembre 2017].
* ↑ «Junts per Catalunya, la llista del PDECat que liderarà Puigdemont» (en catalan). VilaWeb, 13-11-2017 [Consulta: 13 novembre 2017].
* ↑ «Llista de Junts i Puigdemont per a les eleccions a Catalunya 2024». Vilaweb, 05-04-2024. [Consulta: 6 abril 2024].

## Enllaços externs

* Albert Batet i Canadell - Lloc web oficial