OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Reserva índia Santa Rosa

La reserva índia Santa Rosa és la reserva índia de la tribu reconeguda federalment banda Santa Rosa d'indis cahuilla al comtat de Riverside (Califòrnia). No s'ha de confondre amb la Ranxeria Santa Rosa, es troba al comtat de Riverside, a les Muntanyes Santa Rosa, vora la vila d'Anza. Té una superfície d'11.092 acres (44,89 kilòmetres quadrats). Fou establerta en 1907.
La seu de la tribu es troba a Hemet (Califòrnia). John Marcus és llur actual cap tribal.

## Història

El govern federal ha supervisat de prop els cahuilla des de 1891. Es van obrir escoles públiques per a nens cahuilla i els missioners protestants es van traslladar a la reserva. Durant el segle XX la tribu va subsistir gràcies a la ramaderia i el treball assalariat. Molts membres de la banda Santa Rosa no viuen a la reserva. El 1970, només 7 dels 61 membres inscrits de la tribu viuen a la reserva. La tribu ha millorat gràcies a l'educació i la diversitat econòmica des de 1970.

## Referències

* 1 2 3 "California Indians and Their Reservations." Arxivat 2013-09-30 a Wayback Machine. San Diego State University Library and Information Access. 2009. Retrieved 1 Nov 2012
* 1 2 Pritzker, 120
* ↑ "Tribal Governments by Area." Arxivat 2010-05-05 a Wayback Machine. National Congress of American Indians. (retrieved 19 February 2012)
* ↑ Bean, 584-5

## Bibliografia

* Bean, Lowell John. "Cahuilla." Heizer, Robert F., volume ed. Handbook of North American Indians: California, Volume 8. Washington, DC: Smithsonian Institution, 1978. ISBN 978-0-16-004574-5.
* Eargle, Jr., Dolan H. California Indian Country: The Land and the People. San Francisco: Tree Company Press, 1992. ISBN 0-937401-20-X.
* Pritzker, Barry M. A Native American Encyclopedia: History, Culture, and Peoples. Oxford: Oxford University Press, 2000. ISBN 978-0-19-513877-1.
* James, Harry Clebourne. The Cahuilla Indians. Morongo Indian Reservation: Malki Museum Press (Westernlore Press), 1960 (reprinted 1968). OCLC 254156323. LCCN 60010491.
# Simon Laks

Szymon Laks (Varsòvia (Polònia), 1 de novembre, 1901 - París (França), 11 de desembre, 1983) fou un compositor, director d'orquestra, pianista, escriptor i traductor d'origen jueu.

## Biografia

Szymon Laks va néixer en el si d'una família de jueus polonesos assimilats. Va estudiar matemàtiques durant dos anys a la Universitat de Vílnius i Varsòvia. El 1921 va ingressar al Conservatori de Varsòvia, on va estudiar harmonia, contrapunt i composició. Entre els anys 1927 i 1929 va continuar els seus estudis musicals al Conservatoire National de París amb Paul Vidal (composició) i Henri Rabaud (direcció d'orquestra). Va ser membre de l'Associació de Joves Músics Polonesos de París i va participar en les seves activitats. En les seves composicions, Szymon Laks va combinar diversos gèneres musicals, buscant una nova qualitat a la intersecció de la música popular i la clàssica. Les seves obres, especialment les cançons, estan inspirades en el blues, el jazz i el folklore polonès i jueu. A la primera meitat de la dècada de 1930, col·laborà amb Alexander Ford, per a qui va escriure música per a les pel·lícules Sabra (1933) i Awakening (1934).
El 1941, Szymon Laks va ser arrestat i internat en un campament prop d'Orleans. Deportat el juliol de 1942 al camp de concentració alemany Auschwitz-Birkenau (camp número 49543), hi va viure més de dos anys. Va ser copista i director de banda de l'orquestra masculina del camp. L'octubre de 1944 va ser transportat al camp de Dachau, on va ser alliberat per l'exèrcit nord-americà. Va tornar a París el maig de 1945. Va descriure les seves experiències al camp, especialment el seu treball a l'orquestra del camp, al llibre Musiques d'un autre monde (París 1947), i després a Gry oświęcimskie (Londres 1979, Museu Estatal d'Auschwitz-Birkenau). 1998). A la postguerra va continuar la seva tasca musical. A la dècada de 1970 es va dedicar a escriure i traduir. Els seus llibres, plens de polèmiques, anàlisis i comentaris intel·lectualment vius, Epizody, epigramy, epistoły (1976), Polonics, polemics, politics (1977), Words and anti-words (1978), Oświęcim games (1979), Szargam holiness (1980), Dziennik escrit a plena llum del dia (1981), Costos aranzels reduïts més (1982), La meva guerra per la pau (1983) i Cultura amb i sense cometes (1984) van ser publicats per l'"Oficyna Poetów & Malarzy" de Londres.

## Música de cinema

* Sabra (1933)
* El despertar (1934)

## Referències

* ↑ Bolesław Klimaszewski, Ewa R. Nowakowska, Wojciech Wyskiel: Mały słownik pisarzy polskich na obczyźnie, 1939–1980. Wyd. Interpress, 1992, s. 192. ISBN 978-83-223-2418-9. OCLC 27205431.
* ↑ André Laks "O moim ojcu Szymonie Laksie
# Superfruit

Superfruit és un terme comercial que a partir de l'any 2005 s'utilitza en la indústria de l'alimentació i es refereix als fruits o fruites que combinen una riquesa excepcional de nutrients i qualitats antioxidants amb un gust atractiu que pot estimular i fidelitzar els clients.
El concepte de superfruit no està definit segons criteris científics sinó de mercat. Aquesta categoria de superfruits es preveu que tingui una importància econòmica avaluada en 10 bilions de dòlars a tot el món l'any 2011. El concepte de superfruit deriva del de superaliment.

## Superfruits freqüentment mencionats

* Açaí (Euterpe oleracea), Brasil, Veneçuela.
* Nabiu (Cyanococcus) (Vaccinium myrtillus, Vaccinium angustifolium,Vaccinium corymbosum), Europa del Nord, Rússia, Canadà, Estats Units (Maine, Nova Jersey, Michigan), Xile.
* Nabiu de grua (Vaccinium macrocarpon) i gerdera silvestre (Vaccinium vitis-idaea), Europa, Rússia, Estats Units (Wisconsin, Massachusetts, Oregon, estat de Washington, Nova Jersey), Canadà (Quebec, Colúmbia Britànica), Xile.
* Goji (Lycium barbarum), Xina.
* Raïm (Vitis vinifera), parts de l'Àsia central, Europa (nativa), Estats Units (Califòrnia).
* mango (Mangifera indica), Índia, sud-est asiàtic, Oceania.
* Magrana (Punica granatum), Conca del Mediterrani, Estats Units (Califòrnia).
* Arç groc (Hippophae rhamnoides), Àsia, Europa.
Les pomes (Malus domestica), taronges (Citrus sinensis), tomàquets (Solanum lycopersicum) i fruits petits, com maduixes (Fragaria vesca), gerds (Rubus idaeus) i móres (Rubus ursinus) molt usats en gran nombre de productes, tenen molts dels criteris per a ser considerats superfruits, però a efectes comercials no són pas novetats que es vulgui promocionar i, per tant, no es consideren superfruits.

## Referències

* ↑ Crawford, Karl; Julian Mellentin. Successful Superfruit Strategy: How To Build a Superfruit Business. Cambridge, England: Woodhead Publishing, 2008. ISBN 978-1-84569-540-8.
* ↑ Starling, Shane «Superfruit success not grown on trees, say authors». Decision News Media, 14-05-2008 [Consulta: 22 juny 2009]. Arxivat 7 April 2013$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ McNally, Alex «Superfoods market set to double by 2011». Decision News Media, 10-08-2007 [Consulta: 22 juny 2009].Plantilla:Verify credibility
* ↑ Pratt, Steven G.; Kathy Matthews and Michel Stroot. Superfoods Rx. Nova York: Harper & Row, 2004. ISBN 978-0-06-053567-4.

## Bibliografia

* Crawford, Karl; Julian Mellentin. Successful Superfruit Strategy. Cambridge: Woodhead Publishing, 2008. ISBN 978-1-84569-540-8. OCLC 243740446.

## Enllaços externs

* Sohn, Emily «Superfruits, super powers?». Los Angeles Times, 10-03-2008 [Consulta: 23 juny 2009].
# Séversk

Séversk (en rus Се́верск) és una ciutat tancada de l'óblast de Tomsk, a l'àrea siberiana de Rússia. L'any 2021 tenia 106.648 habitants.
Va ser fundada l'any 1949 amb el nom de Piati Potxtovi (Пя́тый Почто́вый), fins que el 1954 fou rebatejada com a Tomsk-7 (Томск-7). El 1992 va adquirir el nom actual.
És la seu del Grup Siberià d'Empreses Químiques, fundat el 1954, i comprèn alguns reactors nuclears i plantes químiques per a l'enriquiment i separació de l'urani i el plutoni. Segons l'acord amb els Estats Units, dos dels tres reactors de plutoni ja han estat desmantellats.
A les instal·lacions de la ciutat es produeixen i s'emmagatzemen armes nuclears. Un dels més seriosos accidents nuclears va passar el 6 d'abril de 1993 quan explotà un contenidor que contenia una solució altament radioactiva.

## Ciutat secreta

Séversk va ser una ciutat secreta fins que el president Borís Ieltsin decretà, el 1992, que les ciutats secretes podien usar el seu nom històric. La ciutat no apareixia als mapes oficials fins aleshores.
Durant molts anys els residents tenien restriccions per entrar a la ciutat i sortir-ne. Malgrat no tenir l'estatus de ciutat secreta, encara és tancada als no residents.

## Referències

* ↑ «Tomsk Oblast (Russia): Cities and Settlements in Population». citypopulation.de. [Consulta: 12 gener 2025].
* ↑ Kalita, Marcin «An Oasis in the Siberian Desert» (en english). New Eastern Europe, 02 (07), 2013, pàg. 125–130. ISSN: 2083-7372.
* ↑ Rowland, Richard H. «Secret cities of Russia and Kazakhstan in 1998». Post-Soviet Geography and Economics, 01-09-1996, pàg. 281-304. DOI: 10.1080/10889388.1996.10641026. ISSN: 1088-9388.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Sèversk Arxivat 2008-02-05 a Wayback Machine. (rus) (anglès)
* Àlbum fotogràfic de Sèversk Arxivat 2008-02-05 a Wayback Machine. (rus) (anglès)
* Pàgina oficial del Grup Siberià d'Empreses Químiques Arxivat 2008-12-18 a Wayback Machine. (rus)
* Tomsk-7 dins globalsecurity.org (anglès)
* Informe de BISNIS sobre el Grup Siberià d'Empreses Químiques Arxivat 2006-05-12 a Wayback Machine. (anglès)
# Hyperboreae Undae

Hyperboreae Undae és una formació geològica de tipus unda a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 82.8 ° latitud N i 316.02 ° longitud E, que fa 463.65 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1988 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Hyperboreae Undae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Marí Sanuto el Vell

Marí Sanuto, dit el Vell o Torcello (1260 - 1338) va ser un viatger i geògraf venecià recordat pels seus viatges a Palestina i per l'obra que va escriure sobre ells, Secreta fidelium Crucis.

## Biografia

Nascut en una família noble, Marí Sanuto el Vell va fer cinc viatges a Palestina i va tractar de reviure l'esperit de les croades. A aquest efecte, va escriure la seva obra més famosa que porta per títol Secreta fidelium Crucis, que tracta sobre la història, les rutes comercials, el comerç i la política de Terra Santa.
Iniciada l'obra en 1306, la presenta al papa Clement V en 1307 com el veritable manual del croat per anar a la conquesta de Terra Santa. A partir de llavors, retorna al treball i escriu dos llibres més, el 1312 i el 1321, i els presenta a Joan XXII en 1321 amb mapes del món, de Palestina, del Mediterrani, del mar Negre i de les costes europees, així com mapes de les ciutats de Jerusalem, Antioquia i Sant Joan d'Acre. També va manar una còpia al rei de França, al que Sanuto desitjava posar al capdavant d'una nova croada.
El Secreta fidelium Crucis va ser publicat per Jacques Bongars en Gesta Dei per Francs (Hannover, 1611), i en De Marini i scriptis Sanuti vita Postansque (1855).

## Vegeu també

* Jordanus Catalani
* Petrus Vesconte

## Referències

* ↑ También escribe los títulos Liber Secretorum Fidelium Crucis, Historia Hierosolymitana, Liber de expeditione Terrae Sanctae, o Opus Terrae Sanctae.
# Ràtio preu-benefici

La ràtio preu-benefici o ràtio preu / guany (anglès Price to Earnings Ratio, acrònim PER) és una ràtio financera que es fa servir en l'anàlisi fonamental de les empreses, principalment d'aquelles que cotitzen a la borsa, i que mesura la relació entre el preu d'una acció i el benefici per acció. El seu valor indica el nombre de vegades que el benefici net d'una empresa es troba inclòs en el preu d'una acció d'aquesta. Un PER més alt implica que els inversors estan pagant més per cada unitat de benefici.

## Fórmula

${\mbox{PER}}={\mbox{P/E ratio}}={\frac {\mbox{Preu una acció}}{\frac {\mbox{Benefici net}}{\mbox{Nº Accions}}}}={\frac {\mbox{Preu per acció}}{\mbox{Benefici per acció}}}$
El valor del PER es troba dividint el preu que té una acció d'una empresa determinada al mercat borsari entre el valor del benefici net (després d'impostos) de l'empresa corresponent dividit entre el nombre d'accions que ha emès.

## Exemple i interpretació

L'empresa X cotitza a 13,00 €/acció, l'any anterior va tenir un benefici net de 650.000 €, i té 500.000 accions en circulació. Per tant:
${\mbox{PER}}={\mbox{P/E ratio}}={\frac {\mbox{13}}{\frac {\mbox{650.000}}{\mbox{500.000}}}}={\frac {\mbox{13}}{\mbox{1,3}}}={10}$
La lectura del PER de l'empresa X és que en el preu -actual- de les seves accions hi ha inclòs 10 cops el benefici -passat- de l'empresa. Una empresa amb un PER alt pot significar que les expectatives del valor són molt favorables i es basen en beneficis futurs (es preveu un creixement d'aquests) o bé que l'acció està sobrevalorada -sense fonament- i, per tant, és probable que la seva cotització baixi fins a ajustar-se als seus fonamentals. Una empresa amb un PER baix pot significar que l'acció està infravalorada i pot entrar en un recorregut alcista.
| N/A | Si l'empresa té pèrdues, el seu PER serà indeterminat. Tot i que es pot calcular matemàticament un PER negatiu, per convenció s'assigna un PER indefinit a aquestes empreses. |
| 0-10 | O bé l'acció es troba infravalorada o els inversors creuen que els beneficis de l'empresa entraran en declivi. |
| 10-17 | Per la gran majoria d'empreses, aquest valor del PER és l'adequat. |
| 17-25 | O bé l'acció es troba sobrevalorada o els beneficis de l'empresa han crescut des que es van publicar els beneficis immediatament anteriors. També pot indicar que els inversors creuen que en un futur pròxim els beneficis creixeran substancialment. |
| 25+ | Un PER tan elevat es pot deure al fet que hi ha grans expectatives de creixement dels beneficis futurs, o bé que la companyia es troba en situació de bombolla financera especulativa. |
A l'hora d'interpretar el PER és important comparar-lo amb el de les altres empreses del corresponent sector o mercat del valor i les expectatives de desenvolupament i beneficis.

## Referències

* ↑ «Ràtio preu-benefici». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 3 abril 2013].
* ↑ Caixabank, S.A.. «Diccionari econòmic financer». Arxivat de l'original el 30 de juny 2013. [Consulta: 3 abril 2013].
# Émile Idée

Émile Idée (Nouvion-le-Comte, 19 de juliol de 1920 - Marolles-en-Brie, 30 de desembre de 2024) fou un ciclista francès que fou professional entre 1941 i 1952. Era anomenat Le Roi de Chevreuse. Durant la Segona Guerra Mundial va obtenir nombroses victòries, cosa que el va situar entre els millors ciclistes francesos. De les moltes victòries que aconseguí destaquen dos campionats de França en ruta, el 1942 i 1947, una etapa al Tour de França de 1949 i cinc edicions del Critèrium Nacional.
Bon escalador en ascensions curtes, el periodista Pierre Chany el va comparar amb Octave Lapize i Henri Pélissier. La seva corpulència li va impedir brillar a les grans muntanyes. Marcat per la mort del seu cunyat, Camille Danguillaume, arran d'una caiguda durant una cursa, va retirar-se del ciclisme dos anys més tard, el 1952.
En el moment de la seva mort, el 30 de desembre de 2024, era el campió de França i guanyador d'etapa del Tour de més edat.

## Palmarès

* 1940
** 1r del Critèrium Nacional
** 1r de l'Omnium dels Routiers al Parc dels Prínceps
* 1941
** 1r d'una cursa americana a París
* 1942
** Campió de França en ruta
** 12 victòries al Velòdrom d'Hivern
** 1r del Critèrium Nacional
** 1r de la París-Reims
** 1r del Gran Premi de Provença
** 1r al Gran Premi de les Nacions (zona ocupada)
* 1943
** 1r del Critèrium Nacional (zona ocupada)
** 1r del Gran Premi de Provença
* 1944
** 1r del Circuit de París
** 1r del Gran Premi Sena i Marne
* 1947
** Campió de França en ruta
** 1r del Critèrium Nacional
** 1r de la Ronda de Carnaval a Aix
** 1r del Critèrium d'Oostende
* 1948
** 1r del Trofeu del Journal d'Alger
* 1949
** 1r del Critèrium Nacional
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1951
** Vencedor d'una etapa al Circuit dels Vosges
** Vencedor d'una etapa al Circuit dels Vins de la Gironda
** Vencedor d'una etapa a la París-Niça

### Resultats al Tour de França

* 1947. Abandona (15a etapa)
* 1948. Abandona (7a etapa)
* 1949. Abandona (16a etapa). Vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1948. Abandona

## Referències

* 1 2 published, Alasdair Fotheringham. «Emile Idée, oldest surviving Tour de France stage winner, dies at 104» (en anglès), 02-01-2025. [Consulta: 2 gener 2025].
* ↑ «IDÉE Émile». [Consulta: 19 novembre 2024].
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Emile IDEE» (en italià). [Consulta: 19 novembre 2024].
* 1 2 «Émile Idée, l'amplitude d'un crack Equipes françaises de cyclisme professionnel et coureurs français professionnels dans le monde - UCI LNC la ligue». [Consulta: 19 novembre 2024].
* ↑ «Palmarès d'Emile Idée (Fra)». [Consulta: 19 novembre 2024].
* ↑ Le Dictionnaire des coureurs, La Maison du sport, 1988, p. 957
* ↑ François Terbeen, Dans la roue des champions, 1978, p. 13
* ↑ Bécart, Loïc. «L’Axonais Émile Idée, doyen des vainqueurs d’étape du Tour de France, fête ses 103 ans ce mercredi» (en francès), 19-07-2023. [Consulta: 19 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès d'Émile Idée (francès)
# Aram Dorsum

Aram Dorsum és una formació geològica de tipus dorsum a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 8.3 ° latitud N i 349.24 ° longitud E, que fa 83.31 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI el 29 d'abril de 2014 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Aram Dorsum". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Amerist

Amerist（en grec antic: Ἀμέριστος) fou un matemàtic de l'antiga Grècia que es va destacar en el camp de la geometria. Era germà del poeta Estesícor, i va viure a mitjan segle vi aC.
Apareix a la llista de matemàtics de Procle, i també era citat per Hípies d'Elis, segons els quals era un geòmetra d'anomenada. No es coneix res més de la seva vida ni de la seva obra.

## Notes

* ↑ Els manuscrits ofereixen lectures diverses del seu nom. Mentre que els manuscrits més antics diuen Amerist i Ameri (Ἀμέριος), la Suda l'anomena Mamertí, i Friedlein, en la seva edició de Procle, diu Mamerc (aquests dos, noms romans).

## Bibliografia

* «Ameristos». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* Ameristos a Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Cleia Dorsum

Cleia Dorsum és una formació geològica de tipus dorsum a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -53.9 ° latitud N i 314.46 ° longitud E, que fa 131.69 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1991 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Cleia Dorsum". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Hamlyn Publishing Group Ltd. Larousse Encyclopedia of Mythology, traduït per Aldington, R. i Ames, D., 1976.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Macropanesthia rhinoceros

La panerola rinoceront (Macropanesthia rhinoceros) és una espècie de blatodeu de la família Blaberidae. Són insectes propis d'Austràlia.
Es troben principalment en les zones tropicals de Queensland. A algunes persones els agrada usar-les com mascotes, ja que són fàcils de cuidar, malgrat que són difícils d'aconseguir fora d'Austràlia. Són l'espècie de panerola més pesada del món, però no major longitud (que és Blaberus giganteus), amb un pes de fins a 35 g i una longitud de fins a 80 mm. Poden viure fins a 10 anys. A diferència d'altres paneroles, no tenen ales i no són considerades una plaga. Té un paper vital en l'ecosistema mastegant fulles mortes i reciclant altres materials. Poden cavar en la terra fins a una profunditat d'1 m, on creen una llar permanent. L'espècie és ovovivípara.

## Referències

* ↑ «The rhinoceros cockroach... as a pet??(anglès)». Arxivat de l'original el 1999-02-21. [Consulta: 4 gener 2009].
* ↑ Pet facts: giant burrowing cockroaches(anglès)
# Neuf-Berquin

Neuf-Berquin (en neerlandès Nieuw-Berkijn o Zuid-Berkijn) és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord, que forma part de la Westhoek. L'any 2006 tenia 1.246 habitants. El 1918 durant la Primera Guerra Mundial va ser arrasat completament per l'exèrcit alemany.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 802 | 840 | 765 | 892 | 1.085 | 1.156 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Referències

* ↑ Suchier, Hermann. «Die französiche und provenzalische Sprache und ihre Mundarten - Die Sprachgrenze». A: Gustav Gröber. Geschichte und Aufgabe der romanischen Philologie, Quellen der romanischen Philologie und deren Behandlung, romanische Sprachwissenschaft, Register (en alemany). Walter de Gruyter, 2019-07-08, p. 715. ISBN 9783111577678.
# Hyblaeus Dorsa

Hyblaeus Dorsa és una formació geològica de tipus dorsum a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 20.2 ° latitud N i 134.6 ° longitud E, que fa 887.53 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 2003 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Hyblaeus Dorsa". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Teodebert de Madrie

Teodebert fou un comte carolingi, esmentat a la primera part del segle IX com a comte de Madrie, una regió de Normàndia aleshores al regne de Neustria. Pertanyia a la família dels nibelúngides i estava casat suposadament amb una germana de Guillem I de Tolosa (de la família dels Guillèmides). Fou el pare de Ringarda o Ingeltrude, esposa de Pipí I d'Aquitània (casats el 822). Hauria estat missus dominicus el 802 enviat per Carlemany per arranjar el conflicte entre el bisbe Teodulf de Tours i els seus opositors. El nom de la seva esposa no és conegut i, per tant, no es pot determinar quina de les germanes de Guillem era; Alba o Albana i Berta van ingressar al monestir de Gel·lona el 804, i només consta eu una d'elles tenia un fill de nom Bertran; una tercera germana de nom desconegut es va cassar amb un missus dominicus de nom Frèdol. A més de Ringarda, Teodebert seria el pare de Robert, comte palatí casat amb Aga la fill del comte Wicfred de Bourges.

## Bibliografia

* Léon Levillain, Les Nibelungen historiques et leur alliances de famille, a Annales du Midi, vol. 50, 1938
* Christian Settipani, La Préhistoire des Capétiens (Nouvelle histoire généalogique de l'auguste maison de France, vol. 1), ed. Patrick van Kerrebrouck, 1993 (ISBN 2-9501509-3-4)
# Portada/efemèride gener 21

Terry Jones
« 20 de gener · 21 de gener · 22 de gener »