OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Perxitaa

Jaume Cremades Gradolí, més conegut com a Perxitaa, (Catarroja, 9 de juliol de 1991) és un youtuber i gamer valencià. Està present a les plataformes Youtube i Twitch.
Estudiant d'arquitectura, Perxitaa va començar a fer retransmissions de Minecraft com a hobby, destacant pel seu ús de l'humor. L'any 2015 tenia 400.000 subscriptors, el 2019, 1.700.000, i el 2022, 2.580.000.
És conegut pels seus trollejos i és l'autor de dos llibres.
President del equip de la King's League, Troncos, del qual va vendre el 15% el equip per 600.000 € en l'any 2024.

## Referències

* 1 2 «El ‘youtuber’ valencià Perxitaa visita À Punt directe». À Punt Mèdia, 19-06-2019. [Consulta: 21 juny 2019].
* ↑ Fuset, Joan. «Entrevistem a Perxitaa, el youtuber valencià amb 1,7 M de subscriptors». TresDeu. [Consulta: 27 novembre 2020].
* 1 2 «Perxitaa, 'youtuber': "Cuando subo un vídeo lo paso mal por el agobio de no saber las visitas que tendrá"». La Vanguardia, 04-07-2015. [Consulta: 21 juny 2019].
* ↑ «El mundo de Violeta, la nueva novela de Perxitaa, ya a la venta». Momoko. [Consulta: 21 juny 2019].
# Eka Febri Yogi Setiawan

Eka Febri Yogi Setiawan, es un futbolista del PSIS (club de futbol de la lliga d’Imdonesia).
El seu preu en el mercat el 2021 100.000 €.

## Referències

* ↑ «Eka Febri Setiawan - Player profile 21/22» (en anglès). [Consulta: 10 novembre 2021].

## Enllaços externs

* https://www.transfermarkt.com/eka-febri-setiawan/profil/spieler/665352#subnavi
# Portada/efemèride novembre 14

Seu de Ràdio Barcelona.
« 13 de novembre · 14 de novembre · 15 de novembre »
# Club Bàsquet CIBES

El Club Bàsquet CIBES (CB CIBES) va ser un club de basquetbol femení de Barcelona, fundat l'any 1972. Format per jugadores dels equips escolars de Casp, Immaculada, Betània-Patmos i Esclaves. L'equip júnior va ser subcampió d'Espanya. L'equip sènior va jugar a segona divisió estatal durant la dècada dels setanta i va aconseguir l'ascens a primera divisió l'any 1981, i jugant també la final de la Lliga Catalana. A meitat de temporada van aconseguir el patrocini de l'empresa filatèlica NIFSA, i l'equip finalitzà en quarta posició la temporada 1981-82. En finalitzar la temporada, el club va perdre el seu patrocini i la seva plaça va ser substituïda pel Club Bàsquet Betània-Patmos.

## Referències

* ↑ «Club Bàsquet CIBES». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Montgat: final de la Lliga». El Mundo Deportivo, 14-10-1981 [Consulta: 19 gener 2025].
* ↑ J.A.G. «Respiro económico para el CIBES». El Mundo Deportivo, 22-12-1981 [Consulta: 22 gener 2025].
# Munroe Bourne

Munroe Bourne (Victoria, 26 de maig de 1910 - Rothesay, 11 de juliol de 1992) va ser un nedador canadenc que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va disputar els primers dels seus tres Jocs Olímpics. A Amsterdam disputà tres proves del programa de natació. Va guanyar la medalla de bronze en els 4x200 metres lliures, formant equip amb Garnet Ault, Walter Spence i James Thompson, mentre en les altres dues curses quedà eliminat en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de Los Angeles, disputà tres proves del programa de natació, en què destaca la quarta posició en els 4x200 metres lliures. La tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1936 a Berlín. Tornà a disputar tres proves del programa de natació, sent la setena posició en els 4x200 metres lliures el resultat més destacat.
El 1927 va ingressar a la Universitat McGill de Mont-real. Es va graduar el 1931 en filologia anglesa i ciències polítiques. El 1932 va guanyar la Beca Rhodes per estudiar a la Universitat d'Oxford. Va tornar a la McGill el 1935 per estudiar medicina, títol que va aconseguir el 1937. Durant la Segona Guerra Mundial va servir a l'exèrcit canadenc. Després va treballar com a metge i el 1996 va ser incorporat al McGill Athletics Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 3 «Munroe Bourne Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 26 novembre 2018].
# Kandisha

Kandisha és una pel·lícula fantàstica de coproducció franco-belga-marroquina de Jérôme Cohen-Olivar rodada en 35mm, estrenada a França a finals de 2010 als cinemes.

## Argument

Trencada per la pèrdua del seu fill, Nyla Jayde, una brillant advocada defensora, treballa en un cas sobre una llegenda marroquina del segle XIV, un esperit venjador anomenat "Kandisha".
Ambientada al Marroc, la pel·lícula explica la història de Nyla Jayde (Amira Casar), una advocada, i el seu marit Mehdi, que han perdut l'harmonia que regnava dins la seva parella des de la mort brutal de la seva nena. Nyla defensa la Mona Bendrisi, acusada de matar el seu marit. Ella proclama que va ser Kandisha qui el va matar. Aquest cas portarà la jove advocat a seguir els passos de la llegendària Aixa Kandisha.

## Repartiment

* Amira Casar : Nyla Jayde
* Hiam Abbass : Mona Bendrissi
* David Carradine: The American
* Michaël Cohen : Mehdi Jayde
* Saïd Taghmaoui : Dakir Nesri
* Assaad Bouab : The Cabalist
* Amal Ayouch : Dr Maliki
* Mourad Zaoui : Jamil

## Producció

El rodatge es va fer a les ciutats marroquines de Casablanca, Marràqueix i Rabat. Fou projectada per primer cop al Festival Internacional de Cinema de Marràqueix.

## Referències

* ↑ "5 awesome Arab horror movies for Halloween". Step Feed, October 31st, 2015. Kinda Hanna
* ↑ "Marrakech: Moroccan Cinema at a Crossroads". Variety, December 4, 2015. Martin Dal

## Enllaços externs

* Primera part de la pel·lícula a YouTube
* Segona part de la pel·lícula a YouTube
# Psittaculirostris

Psittaculirostris és un gènere d'ocells de la família dels psitàcids que es distribueixen per Àsia meridional i Oceania.

## Llista d'espècies

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) i l'ITIS aquest gènere està format per les 3 primeres espècies:
* lloret de Desmarest (Psittaculirostris desmarestii).
* lloret d'Edwards (Psittaculirostris edwardsii).
* lloret de Salvadori (Psittaculirostris salvadorii).
ja que consideren P. desmarestii coespecífic de P. cervicalis i P. godmani (P. d. cervicalis i P. d. godmani respectivament).
Tanmateix, la Classificació del HBW Alive 2024, Birdlife International i l'IUCN consideren que aquest gènere està format per dues espècies més ja que fan seves les consideracions d'Illustrated Checklists que fins ara eren tractats com a coespecífics amb P. desmarestii i P. cervicalis, però difereixen del darrer en els caràcters descrits sota aquesta espècie i del primer per la manca de taca turquesa sota l'ull; banda de mantell groc ampla; cara groga versus verda i una cinta de pit turquesa més ampla sense cap granat a sota:
* lloret de clatell blau (Psittaculirostris cervicalis).
* lloret de clatell groc (Psittaculirostris goldmani).
Per altra banda, eBird/Clements mou P. desmarestii, P. edwardsii i P. salvadorii al gènere Cyclopsitta (C. desmarestii, C. edwardsii i C. salvadorii) deixant sense espècies Psittaculirostris.

## Referènces

* ↑ «Psittaculirostris». The IUCN Red List of Threatened Species. Version 2024-2. [Consulta: 22 gener 2025].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Parrots, cockatoos – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 22 gener 2025].
* ↑ «ITIS - Report: Psittaculirostris». [Consulta: 22 gener 2025].
* ↑ «Handbook of the Birds of the World and BirdLife International v8.1» (en anglès). HBW and BirdLife International, 2024. [Consulta: 21 gener 2025].
* ↑ «Psittaculirostris». BirdLife International. [Consulta: 22 gener 2025].
* ↑ «Psittaculirostris». The IUCN Red List of Threatened Species. Version 2024-2. [Consulta: 21 gener 2025].
* ↑ Arlott, Norman. Birds of North America and Greenland. Princeton, N.J: Princeton University Press, 2011. ISBN 978-0-691-15140-3.
* ↑ «2024 Citation & Downloadable Checklists». Clements Checklist. [Consulta: 22 gener 2025].
# Antenore Reali

Antenore Reali (Verona (Vèneto), 17 de juny, 1897 – Milà (Llombardia), 23 de gener, 1960), va ser un baríton italià.

## Biografia

Dotat d'una veu extremadament ampla, d'un color especialment fosc i molt estès, va trobar el seu terreny ideal en el repertori dramàtic, des de Verdi fins a tot el verisme. Entre els papers més freqüentats hi ha Scarpia, Alfio, Tonio, Rigoletto, Amonasro, Gerard, així com el Figaro de Rossini.
La seva activitat artística, que va començar l'any 1921 a la seva ciutat natal amb Rigoletto, es va desenvolupar principalment a Itàlia (entre d'altres La Scala, el "Teatro dell'Opera" de Roma, el "Teatro Regio" de Parma, el "Teatro Donizetti" de Bèrgam, La Fenice de Venècia, etc.). el San Carlo de Nàpols, el "Teatro Comunale" de Bolonya a l'estranger va actuar a Bèlgica i als Països Baixos (Amsterdam, Rotterdam).
Va participar en diverses estrenes mundials, entre elles Maria d'Alessandria de Giorgio Federico Ghedini el 1937 a Bèrgam.
Per motius de salut es va retirar dels escenaris l'any 1952.

## Discografia

* Giacomo Puccini - IL CABARRO - Michele (papel complet) - dir. Giuseppe Baroni - Orquestra RAI de Torí
* Arrigo Boito - GIOCONDA - O monument
* Giacomo Puccini - LA NOIA DE L'OEST - Minnie, he marxat de casa meva
* Ruggiero Leoncavallo - ZAZA' - Zazà petit gitano
* Giuseppe Verdi - ERNANI - Oh dels meus anys verds
* Francesco Cilea - L'ARLESIANA - Com dues marques
* Umberto Giordano - ANDREA CHENIER - Enemic de la Pàtria
* Ruggiero Leoncavallo -Pallassos -És possible?

## Bibliografia

* Kutsch e Riemens, Lèxic dels grans cantants

## Referències

* ↑ AmadeusOnline.net - Almanacco, su amadeusonline.net. URL consultato il 18 giugno 2012 (archiviato dall'url originale il 14 marzo 2016).
* ↑ Reali Antenore
# Unió de Liberals i Esquerrans

Unió de Liberals i Esquerrans (islandès Samtök frjálslyndra og vinstri manna, SFV) va ser un partit polític socioliberal islandès fundat el 1969 per Hannibal Valdimarsson format per militants de diferent origen contraris a la permanència d'Islàndia a l'OTAN i a la presència militar nord-americana a l'illa.
Va participar en el govern d'Ólafur Jóhannesson (1971-1974) amb dos ministres. Han estat membres del partit el president d'Islàndia Ólafur Ragnar Grímsson i el ministre d'afers exteriors Jón Baldvin Hannibalsson.

## Resultats electorals

| Any | Vots | % | Escons | +/– |
| 1971 | 9 395 | 8,9 | 5 / 60 | Nou |
| 1974 | 5 245 | 4,6 | 2 / 60 | 3 |
| 1978 | 4,073 | 3.33 | 0 / 60 | 2 |
# Lliga Democràtica per la Llibertat de Pensament

Lliga Democràtica per la Llibertat de Pensament (neerlandès Vrijzinning Democratische Bond, VDB) fou un partit polític neerlandès format el 1901 per la unió de dos grups: la Lliga Radical, fundat el 1892 a Amsterdam com a escissió de la Unió Liberal, i el Club Polític de Pensament Lliure (VD Kamerclub), partidaris d'estendre el sufragi universal.
A les eleccions legislatives neerlandeses de 1901 va obtenir 9 escons, augmentats a 11 el 1905. Va donar suport al govern d'Unió Libeal amb suport dels socialdemòcrates, però va perdre escons a les eleccions de 1909 i 1913, i formà part del gabinet extraparlamentari de Pieter Cort van der Linden. D'una escissió seva es va formar la Lliga Econòmica.
Després de les eleccions de 1918 l'aliança liberal va perdre gairebé la meitat dels escons, i el VDB va anar a l'oposició. El seu cap, Henri Marchand, es posicionà a favor del sufragi femení. El 1925 fou fonamental en la caiguda del govern d'Hendrikus Colijn arran l'afer de la representació neerlandesa a la Santa Seu. A les eleccions de 1929 i 1933 es va mantenir estable, i aleshores no li quedà més remei que formar part del govern confessional-liberal; Marchand fou ministre d'educació i Pieter Oud alcalde de Rotterdam.
Quan els nazis ocuparen el país fou prohibit i va jugar un rol menor en el govern a l'exili de Londres. En acabar la guerra es va unir al SDAP, amb el que havia estretat lligams, per a formar el Partit del Treball, però quan aquest es relacionà amb grups socialistes, d'altres marxaren al Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia.

## Resultats electorals

| Any | Líder | Vots | Escons | Govern |
| Any | No. | % | No. | ± |
| 1901 | | 23,398 | 6.09 | 9 / 100 | = | Oposició |
| 1905 | | 51,595 | 8.84 | 11 / 100 | 2 | Coalició |
| 1909 | | 54,007 | 9.06 | 9 / 100 | 2 | Oposició |
| 1913 | | 64,165 | 8.35 | 7 / 100 | 2 | Coalició (1913–14) |
| 1913 | | 64,165 | 8.35 | 7 / 100 | 2 | Suport extern (1914–17) |
| 1917 | | | | 8 / 100 | 1 | Suport extern |
| 1918 | Henri Marchant | 70,674 | 5.27 | 5 / 100 | 3 | Oposició |
| 1922 | Henri Marchant | 134,595 | 4.59 | 5 / 100 | = | Oposició |
| 1925 | Henri Marchant | 187,183 | 6.07 | 7 / 100 | 2 | Oposició |
| 1929 | Henri Marchant | 208,979 | 6.18 | 7 / 100 | = | Oposició |
| 1933 | Dolf Joekes | 188,950 | 5.08 | 6 / 100 | 1 | Coalició |
| 1937 | Pieter Oud | 239,502 | 5.90 | 6 / 100 | = | Oposició (1939) |
| 1937 | Pieter Oud | 239,502 | 5.90 | 6 / 100 | = | Coalició (1939–46) |
# Luis Ernesto Pérez

Luis Ernesto Pérez (12 de gener de 1981) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 2006.

## Referències

* ↑ Luis Ernesto Pérez a National-Football-Teams.com (anglès)
# Mario Pérez Zúñiga

Mario Pérez és un futbolista mexicà nascut en Districte Federal, el 17 de juny de 1982. Juga de defensa i el seu primer equip va ser el Club Necaxa de la Lliga mexicana de futbol. Poc temps després va passar al Club América, amb el que va guanyar el torneo clausura de 2005, però va retornar al Necaxa en el 2005 i posteriorment va ser cedit al San Luis Fútbol Club. Tornant novament al seu equip debut en el 2008 i en el 2009 és transferit a l'equip Atles de Guadalajara després que el Necaxa descendís. Va ser internacional sub 17 en 4 ocasions i Selecció major en 12 ocasions, participant en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 a Atenes.

## Referències

* ↑ Riveros, José. «Mario Pérez jugará con el cuadro de Xocopa» (en castellà). El Sol de Tucilango. [Consulta: 21 gener 2024].
* ↑ «Mario Pérez Zúñiga se adapta a su nueva vida en Chicago» (en castellà). Yo Deportes, 11-11-2016. [Consulta: 21 gener 2024].
# Guillermo Ochoa

Francisco Guillermo Ochoa Magaña (Guadalajara, Jalisco, Mèxic, 13 de juliol de 1985) és un futbolista xinès que ocupa la posició de porter, actualment a l'U. S. Salernitana i a la selecció de futbol de Mèxic.

## Referències

* ↑ Fox Sports. «Jugador de la setmana» (en castellà). msn Latino. [Consulta: juliol 2001].
Guillermo Ochoa amb la selecció mexicana - plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Mèxic – Copa del Món de futbol 2006
1 Sánchez •
2 Suárez •
3 Salcido •
4 Márquez •
5 Osorio •
6 Torrado •
7 Sinha •
8 Pardo •
9 Borgetti •
10 Franco •
11 Morales •
12 Corona •
13 Ochoa •
14 Pineda •
15 Castro •
16 Méndez •
17 Fonseca •
18 Guardado •
19 Bravo •
20 García •
21 Arellano •
22 Rodríguez •
23 Pérez •
Seleccionador: La Volpe
Selecció de futbol de Mèxic – Copa del Món de Futbol 2010
1 Pérez •
2 Rodríguez •
3 Salcido •
4 Márquez •
5 Osorio •
6 Torrado •
7 Barrera •
8 Castro •
9 Franco •
10 Blanco •
11 Vela •
12 Aguilar •
13 Ochoa •
14 Hernández •
15 Moreno •
16 Juárez •
17 dos Santos •
18 Guardado •
19 Magallón •
20 Torres •
21 Bautista •
22 Medina •
23 Michel •
Entrenador: Aguirre
Selecció de futbol de Mèxic – Copa d'Or de la CONCACAF de 2011
1 Ochoa •
2 Rodríguez •
3 Salcido •
4 Márquez •
5 Osorio •
6 Torrado •
7 Barrera •
8 Castro •
9 de Nigris •
10 Giovani •
11 Reyna •
12 Talavera •
13 Zavala •
14 J. Hernández •
15 Moreno •
16 Juárez •
17 Sinha •
18 Guardado •
19 Dueñas •
20 Torres Nilo •
21 Bermúdez •
22 E. Hernández •
23 Orozco •
Seleccionar: de la Torre
Selecció de futbol de Mèxic – Copa del Món de futbol 2014
1 Corona •
2 Rodríguez •
3 Salcido •
4 Márquez •
5 Reyes •
6 H. Herrera •
7 Layún •
8 Fabián •
9 Jiménez •
10 dos Santos •
11 Pulido •
12 Talavera •
13 Ochoa •
14 Hernández •
15 Moreno •
16 Ponce •
17 Brizuela •
18 Guardado •
19 Peralta •
20 Aquino •
21 Peña •
22 Aguilar •
23 Vázquez •
Seleccionador: M. Herrera
Selecció de futbol de Mèxic – Copa del Món de futbol 2018
1 Corona •
2 Ayala •
3 Salcedo •
4 Márquez •
5 Gutiérrez •
6 J. dos Santos •
7 Layún •
8 Fabián •
9 Jiménez •
10 G. dos Santos •
11 Vela •
12 Talavera •
13 Ochoa •
14 Hernández •
15 Moreno •
16 Herrera •
17 Je. Corona •
18 Guardado  •
19 Peralta •
20 Aquino •
21 Álvarez •
22 Lozano •
23 Gallardo •
Seleccionador: Osorio
Selecció de futbol de Mèxic – Copa del Món de futbol 2022
1 Talavera •
2 Araujo •
3 Montes •
4 E. Álvarez •
5 Vásquez •
6 Arteaga •
7 Romo •
8 Rodríguez •
9 Jiménez •
10 Vega •
11 Funes Mori •
12 Cota •
13 Ochoa •
14 Gutiérrez •
15 Moreno •
16 Herrera •
17 Pineda •
18 Guardado (c) •
19 Sánchez •
20 Martín •
21 Antuna •
22 Lozano •
23 Gallardo •
24 Chávez •
25 Alvarado •
26 K. Álvarez •
Seleccionador: Martino :
# Alejandra Orozco

Alejandra Orozco Pisa nascuda a Zapopan, Jalisco el 19 d'abril de 1997 és una saltadora mexicana.

## Trajectòria
### Jocs Olímpics

En la seva primera participació en Jocs Olímpics, Alejandra va guanyar al costat de Paola Espinosa la medalla de plata en Londres 2012 en la modalitat de plataforma 10 metres sincronitzat femení.
Així mateix, el 2014 va competir en els Jocs Olímpics de la Joventut de Nanquín 2014, obtenint la medalla de bronze.

### Sèrie Mundial de Salts Edimburg Escòcia 2013

El 21 d'abril de 2013, la saltadora de Jalisco suma 367.45 punts en la plataforma de 10 metres i es queda en el tercer lloc amb la medalla de bronze.

## Referències

* ↑ fina.org. «Athletes Biographies - Alejandra Orozco» (en anglès). Arxivat de l'original el 2011-12-05. [Consulta: 1r agost 2012].
* ↑ london2012.com. «Alejandra Orozco Pisa - Diving - Olympic Athlete | London 2012» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-04-11. [Consulta: 1r agost 2012].
* ↑ london2012. «Women's Synchronised 10m Platform - Olympic Diving | London 2012» (en anglès). Arxivat de l'original el 2012-12-10. [Consulta: 1r agost 2012].

## Enllaços externs

* dive meets
# Gordònia (organització)

Gordònia (en hebreu: גורדוניה) va ser un moviment juvenil sionista. Les doctrines del moviment estaven basades en les creences del jueu Aaron David Gordon, és a dir, la salvació de la Terra d'Israel i del poble jueu a través del treball manual i la recuperació de l'idioma hebreu. A Gordonia, els nous membres van aprendre hebreu, i els membres més veterans es van organitzar en grups d'entrenament pendents d'emigrar a Terra Santa.

## Història

El moviment va ser fundat en 1923 a Polònia, l'organització va promoure l'emigració als kibutzim que estaven situats en el Mandat Britànic de Palestina durant el període d'entreguerres. Aquestes iniciatives pioneres van ser crucials en el desenvolupament del moviment del quibuts a Palestina i a l'estat d'Israel.
Establerta després de molts dels altres moviments sionistes socialistes, Gordònia, en els seus primers anys, lluitava existencialment. Emergint d'una crisi ideològica, Gordonia va ser vista com una reacció contra els errors fatals dels altres moviments juvenils sionistes, com Hashomer Hatzair, al que consideraven que havia adoptat ideals estrangers (per exemple, el marxisme), que amenaçaven amb desviar l'atenció de la important tasca històrica duta a terme pel pioners.
Gordònia considerava com el moviment juvenil pioner de les masses jueves, rebutjant els ideals teòrics del socialisme i el romanticisme, en favor dels valors pioners pràctics, encarnats en el mateix Gordon. La distinció principal entre Gordònia i els altres moviments juvenils sionistes, va anar la seva decisió de no participar en les activitats polítiques (d'acord amb la filosofia del seu precursor, el jueu Aaron David Gordon).
La filial de Gordònia als Estats Units era petita, i el moviment als EUA estava basat principalment a les ciutats de Washington DC, Baltimore i Dallas, amb solament un campament d'estiu anomenat: "campament Moshava", situat prop d'Annapolis. El grup es va fusionar amb el moviment juvenil sionista laborista Habonim Dror en abril de 1938.

## Referències

* ↑ Gordonia a Jewish Virtual Library
* ↑ Gordonia a The Yivo Encyclopedia of Jews in Eastern Europe

## Enllaços externs

* Campament Moshava (anglès)
# Quatre nobles veritats

Les quatre nobles veritats o quatre veritats nobles són les normes fonamentals del budisme que va deixar Siddharta Gautama. Després de la seva il·luminació, el Buda històric va anar al nord de l'Índia, a trobar els seus antics mestres, els cinc ascetes, que ara serien els seus primers deixebles. El primer ensenyament que els va dispensar després d'abandonar el samsara van ser les quatre nobles veritats.
Es poden resumir de la manera següent:
* dukkha o tota l'existència és patiment
* samudaya: la causa del patiment és el desig
* nirodha: es pot posar fi al patiment eliminant el desig
* marga o la il·luminació per fer-ho cal seguir el noble camí dels vuit passos.
Els vuit passos són els següents:
* Coneixement recte de les quatre nobles veritats.
* Actitud recta: allunyar-se d'odis, enveges.
* Paraula recta: no mentir ni parlar inútilment. No replicar les coses.
* Acció recta: bona conducta moral.
* Ocupació recta: guanyar-se la vida sense mal.
* Esforç recte: fomentar tendències bones.
* Pensament recte: no cedir als desigs. És a dir tenir voluntat pròpia.
* Concentració recta: meditació

## Referències

* 1 2 «quatre nobles veritats». Diccionari de religions. TERMCAT. [Consulta: 3 setembre 2023].
* ↑ «Four Noble Truths | Definition & Facts | Britannica» (en anglès), 06-12-2024. [Consulta: 17 gener 2025].
* ↑ «Les quatre veritats nobles». Barcelona Yun Hwa Dharma Sah, 21 Gener 2010.. [Consulta: 3 setembre 2023].
* ↑ Janyang Khyentse, Dzongsar. Com és que no et fas budista?. Valls: Pàgès, 2008, p. 16. ISBN 978-84-9779-597-5.

## Vegeu també

* Noble Camí Òctuple
* Tripiṭaka

## Enllaços externs

* Prats d'Alós-Moner, Ramon N. «Introducció al budisme. La doctrina de Buddha i els altres Budismes» (pdf). Àlex Agustí. [Consulta: 3 setembre 2023].
# Mulay Abd al-Malik

Abu Marwan Mulay Abd al- Malik ibn Ismail (àrab: عبد الملك بن إسماعيل, Meknès 1696-1728), fou sultà del Marroc, de la dinastia alauita, fill del sultà Mulay Ismail.
El 1701 fou nomenat khalifa del seu pare a Dar'a i més tard al Sus (1717 a 1718). Quan la guàrdia negra va deposar al seu germà Ahmad al-Dhahabi el 13 de març de 1728, va pujar al tron. El seu germà va iniciar la resistència el 3 d'abril i el 18 de juliol de 1728 Abd al-Malik va haver de fugir de Meknès, passant a Fes on finalment fou arrestat el 23 de desembre de 1728. Fou condemnat a mort i executat a Meknès el 2 de març de 1729.

## Referències

* Genealogia
* Caps d'estat
# Vilaniu (novel·la)

Vilaniu és una novel·la realista de Narcís Oller publicada el 1885, en plena consolidació del novel·lista. Vilaniu és l'elaboració literària que Narcís Oller fa de Valls, la ciutat on va néixer. Allí hi transcorren, del tot o en part, tres de les seves novel·les més conegudes: Vilaniu, La bogeria i La febre d'or. L'autor evoca, seguint els cànons romàntics, els personatges, els llocs i els costums de la vila, però alhora fa un retrat força crític del seu ambient tancat, ensopit i estret de mires.

## Bibliografia

* Aritzeta i Abad, M. (2000), p. 281-285
* Bertran, J. (1999), p. 173-196
* Beser, S. (1967)
* Cabré i Monné, R. (2004), p. 9-95
* Nunes, M. (1985)
* Palacín Artiga, A. (1999), p. 287-296
* Sunyer i Molné, M. (1999), p. 131-147
* Vidal Tibbits, M. (1983), p. 217-226
* Yates, A. (1998), p. 179-219.

## Referències

* ↑ «Vilaniu | enciclopèdia.cat». [Consulta: 16 abril 2020].
* ↑ Catalunya, Universitat Oberta de «Narcís Oller - Autors a lletrA - La literatura catalana a internet». https://lletra.uoc.edu/.
# Jaroslav Drobný

«Jaroslav Drobný» té aquests significats:
* Jaroslav Drobný (futbolista) (1979), futbolista txec.
* Jaroslav Drobný (tennista) (1921–2001), tennista i jugador d'hoquei sobre gel txecoslovac, egipci i britànic.