OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Helluland

Helluland és el nom donat a un dels tres territoris descoberts per Leif Eriksson a Amèrica del Nord cap a l'any 1000.
Helluland està caracteritzat en les sagues (Eiríks saga rauða i Grœnlendinga saga) com una terra de pedres planes o de roques planes. Per tant, Helluland significaria País pedregós o País rocós. Els historiadors generalment estan d'acord a considerar que l'Illa de Baffin de Nunavut, Canadà era el que es coneixia com a Helluland. També podria ser que Helluland fos la costa de Labrador, la distància entre l'Illa de Baffin i la costa de Labrador és de només 300 km.
Probablement els vikings van establir contacte amb la cultura Dorset nativa de la regió, les sagues anomenen aquests pobles skrælings (homes lletjos). Sembla que aquests contactes no van tenir conseqüències culturals per cap de les dues bandes.
Helluland va ser el primer dels tres territoris nord-americans visitats per Eriksson. Com que la zona té un clima àrtic la va trobar poc adequada per establir-s'hi i continuà cap al sud fins Markland (probablement el Labrador) i Vinland (Illa de Terranova o altres zones del sud).
El setembre de 2008 el periòdic local Nunatsiaq News informà d'un treball arqueològic fet a l'Illa de Baffin on van trobar diversos artefactes d'origen europeu d'abans de l'any 1000 i, per tant, d'abans de l'arribada dels vikings.

## Referències

* ↑ «Vikings: The North Atlantic Saga (National Museum of Natural History, Arctic Studies Center)». Arxivat de l'original el 2015-12-24. [Consulta: 8 març 2012].
* ↑ Markland and Helluland (The Viking Network)
* ↑ «"Is L'Anse aux Meadows Vinland?"». L'Anse aux Meadows National Historic Site of Canada. Parks Canada, 2003. Arxivat de l'original el 2007-05-22. [Consulta: 20 gener 2008].
* ↑ «Nunatsiaq News». Arxivat de l'original el 2009-08-19. [Consulta: 8 març 2012].

## Enllaços externs

* "Markland and Helluland Archaeology", Museu Nacional d'Història Natural, Smithsonian Institution
* "The Helluland Archaeology Project", The Canadian Museum of Civilization
# Hipopede de Booth

En geometria, una hipopede de Booth (del grec ἱπποπέδη grills pels peus dels caballs)és una corba plana determinada per una equació de la forma
    $(x^{2}+y^{2})^{2}=cx^{2}+dy^{2}$,
on se suposa que c >0 i c >d donat que els casos restants o bé es redueixen a un únic punt o bé es poden posar de la forma donada amb una rotació. Les hipopedes de Booth són corbes algebraiques racionals bicirculars de grau 4 i són simètriques respecte d'ambdós eixos x e y. Quan d>0 la corba té una forma ovalada i sovint es coneix com un oval de Booth, i quan d<0 que la corba s'assembla a un vuit girat, o a lemniscata, i es coneix sovint com una lemniscata de Booth, en honor de James Booth (1806-1878) qui les va estudiar. Les hipopedes també varen ser estudiades per Procle (pel que s'anomenen a vegades Hipoede de Proclus) i Èudox de Cnidos. Per d = −c, l'hipopede correspon a la Lemniscata de bernoulli.

## Definició com seccions d'un torus

Els hipopedes es poden definir com la corba formada per la intersecció d'un torus i un pla, on el pla és paral·lel a l'eix del torus i tangent a ell en el circumferència interior. Per tant, és una secció spirica de Perseu que és un tipus de secció tòrica.
Si una circumferència amb radi a es girat entorn d'un eix a distància b del seu centre, llavors l'equació de l'hippopede que en resulta en coordenades polars és
    $r^{2}=4b(a-b\sin ^{2}\theta )\,$
o en Coordenades cartesianes
    $(x^{2}+y^{2})^{2}+4b(b-a)(x^{2}+y^{2})=4b^{2}x^{2}\,$.
Fixeu-vos que quan a >b el torus es talla a si mateix, per tant no s'assembla a la imatge habitual d'un torus.

## Vegeu també

* Llista de corbes

## Referències

* Lawrence JD. (1972) Catalog of Special Plane Curves, Dover. Pp. 145–146.
* Booth J. A Treatise on Some New Geometrical Methods, Longmans, Green, Reader, and Dyer, London, Vol. I (1873) and Vol. II (1877).
* Weisstein, Eric W., «Hippopede» a MathWorld (en anglès).
* "Hippopede" a 2dcurves.com
* "Courbes de Booth" a Encyclopédie des Formes Mathématiques Remarquables

## Enllaços externs

* "The Hippopede of Proclus" a The National Curve Bank
# L (complexitat)

En teoria de la complexitat, la classe de complexitat L, també coneguda com a LSPACE o DLOGSPACE, és la classe dels problemes de decisió que es poden resoldre per una màquina de Turing determinista usant una quantitat logarítmica d'espai. Formalment, la màquina de Turing te dues cintes, una per codificar l'entrada i només es pot llegir i l'altra cinta té una mida logarítmica però es pot llegir i escriure.

## Relacions amb d'altres classes

L és una subclasse de NL, que és una classe de llenguatges decidibles en un espai logarítmic en una màquina de Turing no determinista. Un problema a NL es pot transformar en un problema d'accessibilitat en un graf dirigit representant estats i transicions de la màquina no determinista i el límit logarítmic a l'espai implica que aquest graf té un nombre polinòmic de vèrtexs i arestes, del que es dedueix que NL està contingut dins la classe de complexitat P. Per tant, es te que
   L ⊆ NL ⊆ P
i per tant, es te
   ${\displaystyle L\subseteq NL\subseteq P\subseteq NP\subseteq PSPACE}$
L també es relaciona amb la classe NC de la següent manera: NC¹ ⊆ L ⊆ NL ⊆ NC². En altres paraules, donat un computador paral·lel C amb un nombre de processadors polinòmic O(n$^k$) per una constant k, qualsevol problema que es pot solucionar a C amb un temps O(log n) és de la classe L i qualsevol problema de L es pot solucionar a C en temps O(log n).

## Referències

* ↑ Sanjeev., Arora,. Computational complexity : a modern approach. Cambridge: Cambridge University Press, 2009. ISBN 9780521424264.
* ↑ H., Papadimitriou, Christos. Computational complexity. Reading, Mass.: Addison-Wesley, 1994. ISBN 0201530821.
* ↑ Michael,, Sipser,. Introduction to the theory of computation. Boston: PWS Pub. Co, 1997. ISBN 053494728X.
# Llengües preromanes balears

Les llengües preromanes balears són les llengües parlades per la població de les Illes Balears en el període anterior a la conquesta i ocupació romana (abans de 123 aC).
Amb l'excepció del fenici, les llengües que es parlaren a les illes abans del llatí ens són desconegudes. Tot i això, és possible establir qualque anàlisi comparativa que ens pot fornir informació, que hauria de ser contrastada per l'arqueologia i l'etnohistòria. Per al seu estudi comptam amb elements toponímics actuals, fonts escrites de l'època clàssica i alguna font epigràfica. Sense cap dubte la principal aportació a aquest àmbit el constitueix l'obra de Joan Coromines.

## Consideracions històriques

Les illes de la Mediterrània Occidental en l'antiguitat varen estar interelacionades entre elles i amb els territoris continentals propers. Per tant, les afinitats lingüístiques balears en el període anterior als romans varen ser sobretot amb la costa de la península Ibèrica, litoral provençal i illes de Còrsega i Sardenya. L'estat actual de superficialitat en el coneixement dels mapes lingüístics preromans sols ens permet establir algunes conclusions: la presència evident del púnic a l'illa d'Eivissa, alguns elements de relació interinsular entre les Balears i les illes més orientals (Còrsega i Sardenya), o fins i tot amb l'extrem meridional de la península itàlica, i l'existència de formes de matriu indoeuropea o amb paral·lels iberoaquitans que parlen de la connexió amb el continent europeu.

## Vegeu també

* Ibèric
* Aquità, basc
* Càntabre

## Referències

* ↑ Joan Coromines i J. Mascaró Pasarius “Onomasticon Cataloniae” Curial Edicions Catalanes: Barcelona, 1989. Vol. I.
# Than Shwe

Than Shwe (Birmà: သန်းရွှေ) (Minzu, llogaret prop de Kyaukse, 2 de febrer de 1933) és un general i cap d'estat de Myanmar, comandant en cap del Tatmadaw (Forces Armades) i president del SPDC (State Peace and Development Council) abans del 23 d'abril de 1992 anomenat SLORC (State Law and Order Restoration Council).
Va ingressar a l'exèrcit i va participar en la campanya del govern contra la guerrilla karen. Després del cop d'estat de Ne Win del 1962 va començar a ascendir graus i el 1983 fou comandant del Comando regional del Sud-oest, i després segon cap d'estat major de l'exèrcit, brigadier general, i viceministre de Defensa el 1985; va ascendir a major general el 1986. També va obtenir un lloc al Comitè Central Executiu del Partit del Programa Socialista.
El cop d'estat de 1988 que va posar fi a la revolta democràtica d'aquell any el va portar al gabinet com un dels 21 membres presidits pel general Saw Maung. El 23 d'abril de 1992 Saw Maung va dimitir, oficialment per mala salut, i Than Shwe el va substituir com a President del Consell, Cap d'estat, Secretari de Defensa i Comandant en Cap de les Forces Armades.
Va liberalitzar lleugerament l'economia i va combatre la corrupció (destitucions de ministres i militars el 1997). Entre el 9 de gener de 1993 i el 3 de setembre de 2007 es va discutir sobre una nova constitució. El 2004 fou arrestat el primer ministre moderat Khin Nyunt i es suposa que fou obra de Than Shwe per incrementar el seu poder, on és considerat representant de la línia dura. Va fer construir una nova capital, Naypyidaw, que es va inaugurar el 2005. En les protestes dels monjos budistes del 2007 es va dir que l'esposa del general havia fugit a Laos. El 2 de maig de 2008 el cicló Nargis va assolar el país però Shwe va refusar l'ajut internacional.

## Referències

* ↑ «Than Shwe». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Màgia simpàtica

La màgia simpàtica és una teoria o hipòtesi de la significació de l'art parietal. És la creença en l'obtenció d'un resultat favorable mitjançant la pintura rupestre i alguna màgia o esperit.
Així, quan una persona pintava un animal ferit, la "màgia simpàtica" feria l'animal real i la caça es feia més fàcil. També es pintava les dones amb malucs amples i pits grans (símbol de maternitat) per la creença que aquestes es farien més fèrtils.

## La societat durant el Paleolític

Durant el paleolític la societat es componia de caçadors d'una economia de subsistència. Per tant, l'obtenció d'aliments era summament important.
Les pintures rupestres es troben en llocs de difícil accés i molt amagades. Es pot excloure la possibilitat que tales pintures hagin tingut una fi decorativa sinó que tenien una finalitat màgica atès que, sempre segons aquesta teoria, aquelles constitueixen d'escenes de caça. És a dir, en realitat l'animal sofria per efecte de la màgia simpàtica la mateixa ferida que l'animal pintat. Posseir l'animal pintat suposaria posseir l'animal real.
De la mateixa manera, la representació de la figura femenina expressa un desig de fertilitat i de protecció cap a la mare.

## Significació de l'art parietal

L'art parietal (manifestacions realitzades sobre parets, sostres i sòls cavernosos) tenia alguna relació amb l'espiritualitat i era realitzat en coves amb la fi de santuari. S'ha proposat, a més de la màgia simpàtica, que les representacions artístiques corresponen a creences totèmiques i ritus de fertilitat. Els animals van ser els més utilitzats però també apareixen signes i formes humanes. Probablement les representacions no signifiquin totes l'obtenció d'aliment, sinó altres necessitats. Els animals més representats són l'antecedent del cavall, seguit pel bisó, el uro, la cabra pirinenca i el ren. Entre els símbols utilitzats es troba la puntuació en sèrie, les línies curtes verticals, rectangles i vulves (ovals oberts amb una línia central) i es creu que els símbols utilitzats tenen una funció màgica. Les figures humanes es representen nues.
# Neofró

Neofró o Neofó (en llatí Neophron o Neophon, en grec antic Νεόφρων, Νεοφῶν fou un escriptor tràgic grec. Suides l'anomena de les dues maneres i Diògenes Laerci només com Neophron i diu que era nadiu de Sició, d'una època desconeguda, però que s'ha pogut fixar al segle V aC.
En uns escolis a la Medea d'Eurípides hi consten alguns fragments i també Estobeu en reprodueix unes quinze línies.
Suides diu que va escriure 120 tragèdies, que se li va atribuir la Medea d'Eurípides i que va ser el primer que va introduir a l'escenari el Παιδαγωγός (preceptor d'un nen) i els interrogatoris dels esclaus mitjançant la tortura. Tanmateix assegura que estava implicat amb la caiguda de Cal·lístenes d'Olint i fou executat per ordre d'Alexandre el Gran, però, per altres indicacions que dona, això seria cronològicament impossible, ja que el situa al temps d'Eurípides que havia viscut molt abans d'Alexandre, i probablement Suides el confon amb Nearc d'Elea, l'escriptor tràgic que fou amic de Cal·lístenes i va ser executat per Alexandre. Per tant, sembla que l'època d'Eurípides, segurament una mica abans, al segle V aC, és la datació correcta, i que Eurípides hauria pogut agafar alguns personatges de Neofró per les seves trames, però no el seu estil. També parla d'ell Diògenes Laerci.

## Referències

* ↑ Neophron a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1154
# Pedanies valencianes

La ciutat de València inclou dins el seu terme municipal una sèrie de pedanies o entitats locals menors que són considerades com a poblats agregats a la ciutat però sense estar dins el nucli urbà. Per tant, aquestes pedanies no disposen d'ajuntament ni d'alcalde propi, únicament una figura coneguda com a alcalde pedani fa les funcions de posar en contacte els veïns de la pedania amb l'ajuntament del nucli urbà del municipi, en aquest cas el de València.

## Pedanies Nord

Es corresponen amb els barris del districte Pobles o Poblats del Nord de la ciutat de València i estan situades dins la comarca de L'Horta Nord, per tant envoltades dels municipis d'aquesta comarca. Generalment es dediquen a l'agricultura llaurant els camps d'horta i en menor mesura també a la ramaderia. Trobem cultius d'agricultura ecològica i un paisatge tradicionalment rural. Les pedanies de Rafalell i Vistabella a banda de tindre horta té una part de marjal i una platja d'uns 800 metres vora el mar Mediterrani.
Les pedanies nord són:
* Poble Nou
* Borbotó
* Carpesa
* Benifaraig
* Massarrojos
* Les Cases de Bàrcena
* Mauella
* Tauladella
* Rafalell i Vistabella

## Pedanies Oest

Es corresponen amb els barris del districte Pobles o Poblats de l'Oest de la ciutat de València. Estan situats dins la comarca de L'Horta Oest, i envoltats pels termes municipals de les poblacions de Paterna i Burjassot. Han format un gran nucli de població al voltant del recinte firal de la Fira de València i del Palau de Congressos, motius pels quals ja no queden quasi vestigis del seu passat agrícola i rural.
Les pedanies oest són:
* Benimàmet
* Beniferri

## Pedanies Sud

Es corresponen amb els barris del districte Pobles o Poblats del Sud de la ciutat de València i estan situats dins la comarca de L'Horta Sud, per tant envoltats dels termes municipals dels pobles d'aquesta comarca i de les aigües i cultius del Parc Natural de l'Albufera. Tradicionalment han sigut poblats dedicats al cultiu sobretot de l'arròs, aliment bàsic a la gastronomia del País Valencià, i també a la pesca al llac de l'Albufera, per tant molts dels pobladors d'estes pedanies són pescadors o fills de pescadors. En l'actualitat moltes d'estes pedanies són destins turístics tant pel seu paisatge tradicional com per la seua gastronomia.
Les pedanies sud són:
* Faitanar
* La Torre
* El Forn d'Alcedo
* El Castellar-l'Oliveral
* Pinedo
* El Saler
* El Palmar
* El Perellonet

## Referències

* ↑ Pedanies al web de l'Ajuntament de València
* ↑ Pedanies de València al bloc Per l'Horta
* ↑ roigvalència, j b. «El único «barrio» de València deshabitado es Rafalell i Vistabella» (en castellà), 02-09-2018. [Consulta: 6 juny 2022].
* ↑ Racó de l'Enell i pedanies del Nord
* ↑ Les AAVV de les pedanies del Litoral sud reclamen un transport publique i de qualitat, 23 de desembre de 2014
# Xènocles d'Atenes

Xènocles (en grec antic: Ξενοκλῆς, Xenoklês) fou un poeta tràgic de l'antiga Grècia natural d'Atenes que va viure a final del segle v aC.
Era fill de Càrcinos el Vell i pare de Càrcinos el Jove. Sembla que la família va mantenir una certa celebritat als escenaris atenencs durant quatre generacions, atès que sembla que tenia un net, Xènocles d'Atenes el Jove, que també destacà en el camp de la tragèdia.
No es conserva cap fragment de la seva obra, llevat d'una paròdia en poques paraules d'una obra d'ell titulada Licimni. Probablement va ser coreg a les comèdies del seu pare, en les quals es donava un gran protagonisme a les parts musicals. Aristòfanes se'n burla en diverses ocasions: ridiculitza el seu ball, i també diu que ell era lleig i feia poesia lletja (ὢν κακὸς κακῶς ποιεῖ). L'any 415 aC va obtenir una victòria sobre Eurípides en un concurs, i Claudi Elià opina que o bé el jurat no entenia de teatre, o que va ser subornat. Sembla que l'anomenaven Datis per mor de certes faltes en el seu llenguatge: malgrat que existí un poeta, Datis, anomenat així, el sobrenom de Xènocles provindria d'un general persa, de nom Datis, que en una ocasió no se'n sortí quan va provar de parlar grec.
En el festival de l'any 415 aC en què derrotà Eurípides va presentar quatre obres: Èdip, Licàon, Les Bacants i el drama satíric Atamant. Sembla que encara era viu l'any 405 aC.

## Referències

* 1 2 3 1.2.Xenocles a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1289-1290
# Programari informàtic de càlcul i disseny d'estructures tesades

Per la realització de construccions tesades es poden utilitzar programes informàtics que faciliten el càlcul, el disseny i la realització d'aquest tipus d'estructures lleugeres.
Hi ha diferents tipus de programari segons la funció que realitzen. Una de les funcions és la recerca de la forma, és a dir amb unes determinades condicions de contorn imposades es realitza un càlcul per trobar la forma òptima (doble curvatura i tensions baixes/uniformes). Altres funcions que poden realitzar alguns codis informàtics són la de calcular esforços i deformacions de la membrana dissenyada, ja sigui per la tensió aplicada al tesar l'estructura o bé per altres tipus d'accions (vent, diferencials tèrmics, deformacions imposades, etc.). També resulta molt útil que disposin de la funció de patronatge: permet obtenir la geometria de cada segment de tela per l'elaboració del nostre disseny d'estructura tesada. Finalment, alguns programes incorporen la possibilitat d'obtenir els detalls de l'estructura tesada (vores de la membrana, punts d'unió entre tensors i tela, etc.). Com es pot observar a la taula següent, hi ha programes especialitzats a realitzar una única funció i d'altres que són més generals i disposen de diverses funcions. Per tant, el calculista o dissenyador té un ampli ventall d'opcions segons la tasca que vulgui realitzar.

## Referències

* Rotunda 1896 - World first steel tensile structure by V. Shukhov,,
* Tension Structures
* Tension Structure Terminology Terminologia per a estructures de fàbrica en tensió.
* China Membrane structure Arxivat 2009-04-18 a Wayback Machine.
* TensiNet La Xarxa de Comunicacions per a estructures tesades a Europa.
* Fabric Architecture Arxivat 2010-08-05 a Wayback Machine. Revista bimensual publicada per Industrial Fabrics Association International.
* Membranes24 Arxivat 2009-07-24 a Wayback Machine. Eina de disseny gratuita en línia per trobar la forma d'estructures de membrana.
* Formfinder Eina gratuita per dissenyar i trobar la forma d'estructures de membrana.
* ForTen 3000 Arxivat 2012-04-09 a Wayback Machine. Paquet de programari per trobar formes, realitzar anàlisis estructurals i fer patrons.
* RhinoMembrane Rhinoceros plugin per trobar la forma d'estructures tesades, estructures pneumàtiques.
* Arxivat 2008-09-15 a Wayback Machine. Rhinoceros: Programa CAD 3D.
* Gid: Pre/Post-processador de càlculs.
* Past and Future of Grid Shell Structures

## Enllaços externs

* Arxivat 2009-04-03 a Wayback Machine. Pàgina web de l'assignatura d'estructures lleugeres de l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura del Vallès (ETSAV) de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC)
* Informació i diversos recursos sobre el càlcul informàtic d'estructures tesades
# Robert Ambelain

Robert Ambelain (París, 2 de setembre de 1907 - 1997) fou un escriptor francès, autor esotèric, franc-maçó, fou Gran Mestre mundial de la Gran lògia de Memphis-Misraïm i fundador d'una associació d'ocultisme.
Home de lletres, història i membre societari dels "Gens de Lettres", de l'associació d'escriptors de la llengua francesa "mer outre-mer". és l'autor de 42 obres. Morí en el 1997 a l'edat de 90 anys.

## Obres

Les seves obres més importants són:
* Le dragon d'or.
* Le cristal magique.
* La magie sacrée.
* Jesús o el secret mortal dels Templers.
* L'Home que va crear a Jesucrist.

## Teories sobre el cristianisme

Dins la seva obra Jesús o el secret mortal dels Templers ens presenta unes quantes teories avantguardistes sobres els evangelis.
* Judes de Gamala va ser el pare natural de Jesús.
* Jesús va tenir set germans, els anomenats set trons.
* Jesús tenia un germà bessó secret, anomenat Tomàs.
* Judes Iscariot va ser assassinat per traïdor a la causa zelota.
* Jesucrist va utilitzar la màgia per fer miracles.
* Jesucrist va escriure el llibre de Revelació o Apocalipsi quan encara era viu.
* Els copistes cristians dels primers segles van manipular no solament els evangelis, sinó també, els textos històrics com per exemple; les obres de Flavi Josep.
* Pau de Tars va ser l'artífex del cristianisme (L'Home que va crear a Jesucrist).

## Judes de Gamala

Robert Ambelain defensa la teoria d'un pare natural de Jesús que seria segons les seves investigacions; Judes el Galileu anomenat també Judes de Gamala.
Primera prova:
* Judes de Gamala l'heroi del cens, segons Flavi Josep tenia dos fills anomenats Simó i Jaume.
* Segons els evangelis Simó i Jaume eren germans de Jesús (Mateu 13,55 i Marc 6,3).
* Per tant, Jesús era fill de Judes de Gamala.
Segona prova:
* Jesús s'anomena fill de l'home, cosa que no té cap sentit perquè tots som fills de l'home.
* Aquest sobrenom seria en realitat fill de l'heroi.
* Judes de Gamala era conegut entre els seus com l'heroi del cens.
* Per tan si Jesús era el fill de l'heroi el seu pare seria Judes de Gamala l'heroi del Cens

## Enllaços externs

* Ambelain a la Biblioteca Upasika
* Maçoneria i Llucifer (castellà)
* Enigmes Arxivat 2010-02-17 a Wayback Machine. (castellà)

## Bibliografia

* Robert Ambelain, "Jesús o el secreto mortal de los templarios".(castellà)
* Obres de l'autor Robert Ambelain
# Guenrouet

Guenrouet (en bretó Gwenred) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament ha format part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 2.780 habitants. Limita amb Plessé, Sévérac, Saint-Gildas-des-Bois, Sainte-Anne-sur-Brivet, Quilly, Bouvron, Blain i Le Gâvre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.122 | 2.368 | 2.156 | 2.270 | 2.383 | 2.408 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Pierre Moutel | |
| 2008- | Sylvain Robert | |
# Solitudo Lycaonis

Solitudo Lycaonis és una característica d'albedo a la superfície de Mercuri, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 0 ° latitud N i 107 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1976 i fa referència a una característica d'albedo del quadrangle Beethoven (H-7).

## Referències

* ↑ "Solitudo Lycaonis". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Mapa de Mercuri». Google Mercury.