# Eduardo Camavinga

Eduardo Celmi Camavinga (Miconge, Cabinda, 10 de novembre de 2002) és un futbolista francès d'origen angolès, que juga com a migcampista al Reial Madrid Club de Futbol de la Primera Divisió d'Espanya. És internacional absolut amb la selecció francesa des del 2020. També te les nacionalitats angolesa —per naixement— i congolesa —per ascendència.
Considerat com un dels futbolistes amb més projecció de l'actualitat, al desembre de 2020 va acabar com a cinquè classificat del Golden Boy, premi al millor futbolista del futbol europeu menor de 21 anys, i considerat com la Pilota d'Or als jugadors joves del panorama internacional.

## Trajectòria
### Biografia

Nascut a Miconge, Cabinda (Angola), situat entre la República Democràtica del Congo, la República del Congo i l'oceà Atlàntic, posseeix les nacionalitats d'angolesa i congolesa. Els seus pares, Celestino i Sofia, van sortir del Congo abans del seu naixement per recalar en un camp de refugiats de Miconje.
La família (amb Eduardo i els seus cinc germans i germanes) va partir d'Angola cap a França el 2003. Primer es van establir a Lilla abans de recalar a Fougères, al nord-est de Bretanya, on Eduardo va passar tota la seva infància. El 4 de novembre de 2019, pocs dies abans de complir 17 anys, ell i la seva família obtenen la nacionalitat francesa, mentre que el 7 de juliol de 2020, obté el batxillerat en ciències econòmiques i socials a l'Acadèmia de Rennes.

### Revelació a França

S'inicia en el judo, esport que el seu germà va practicar durant alguns anys, però també juga al futbol, a casa i al pati de l'escola. Seguint el consell dels seus supervisors, la seva mare el va inscriure en un club el 2009 —a l'edat de set anys—, el Drapeau-Fougères, on el seu pare va jugar en l'equip sènior. Ràpidament destacat, va sobresortir com a defensa i com a davanter centre.
Després de cinc anys allà, es va incorporar a la disciplina del Stade Rennais, amb el qual va començar jugant en el segon equip. Finalment va fer el seu debut amb el primer equip el 6 d'abril de 2019 en la Ligue 1 contra l'Angers Sporting Club Ouest, substituint M'Baye Niang en el minut 89, en un partit que va finalitzar amb un resultat d'empat a tres. Va ser el primer dels set partits que va disputar, i que va completar amb tretze en el filial, en els quals va marcar quatre gols. A més, amb la seva presència es va convertir en el jugador més jove a debutar amb el club en partit oficial, amb setze anys, quatre mesos i vint-i-set dies, i el més jove a disputar el campionat francès superant l'anterior marca de Kylian Mbappé amb l'Association Sportive de Monaco Football Club. Titular al partit següent, va ser assenyalat llavors com una de les noves promeses del futbol.
Tot i que no va aconseguir el seu primer títol en perdre la Supercopa 2019-20, setmanes després va ser nomenat com a millor jugador del mes del campionat —el més jove a aconseguir-ho—, i va debutar en competició continental en la primera jornada de la fase de grups de la Lliga Europa enfront del Celtic Football Club que va finalitzar amb empat a un gol. Ja amb la nacionalitat francesa, marca el seu primer gol com a professional el 15 de desembre contra l'Olympique de Lió que va significar a més la victòria a un minut del final per 0-1, i de nou va ser el més precoç a fer-ho en la història del club.
Per al nou curs, i malgrat la seva primerenca edat, va ser un dels jugadors revelació del campionat, va ser cinquè classificat del Golden Boy en 2020, i assenyalat com un dels majors potencials del futbol internacional. Com a titular de l'equip completa la temporada amb trenta-nou partits en els quals marca un gol. L'equip finalitza sisè i es classifica per a la nova competició de la Lliga Europa Conferencia.

### Traspàs al Reial Madrid

L'últim dia del mercat d'estiu de 2021 va ser fitxat pel Reial Madrid Club de Futbol després d'arribar a un acord amb el club francès, per a les properes sis temporades. Al principi va ser inscrit com a jugador de l'equip filial —per si es donava la circumstància d'un possible últim fitxatge al mercat de traspassos, i alliberar així una fitxa federativa per a la inscripció—, cosa que finalment no va caldre, per la qual cosa pertany al primer equip.

## Internacional

Després de nacionalitzar-se francès el 31 d'octubre de 2019, l'11 de novembre va ser convocat per primera vegada per representar a la selecció sub-21 de França per als partits contra Geòrgia i Suïssa.
El 27 d'agost de 2020 va ser convocat per primera vegada per a la selecció absoluta. Finalment, el 8 de setembre de 2020 va debutar amb l'absoluta en el partit de la Lliga de les Nacions de la UEFA 2020-21 contra Croàcia, convertint-se en el jugador més jove, amb 17 anys, 9 mesos i 29 dies, a jugar amb la selecció francesa des de 1945.

## Palmarès
### Stade Rennais FC

* 1 Copa de França: 2018-19

### Reial Madrid CF

* 1 Copa Intercontinental de la FIFA: 2024
* 1 Campionat del món de clubs de la FIFA: 2022
* 2 Lligues de Campions: 2021-22, 2023-24
* 2 Supercopes d'Europa: 2022, 2024
* 2 Lligues espanyoles: 2021-22, 2023-24
* 1 Copa del Rei: 2022-23
* 2 Supercopes d'Espanya: 2021-22, 2024

### Selecció francesa

* 1 Lliga de les Nacions de la UEFA: 2020-21

## Referències

* ↑ «Eduardo Camavinga». SportJudges.com. Arxivat de l'original el 23 d'agost 2021. [Consulta: 22 agost 2021].
* ↑ «VIDÉO. Football : Eduardo Camavinga, la pépite de Fougères qui vient de signer pro au Stade Rennais».
* 1 2 «Camavinga, del Castilla a ser inscrito como primera plantilla». Diario As. [Consulta: 1r setembre 2021].
* 1 2 «Rennes : Camavinga éligible avec deux sélections africaines» (en francès). Portal digital Afrik-Foot. [Consulta: 8 agost 2019].
* ↑ «Las 50 promesas a seguir en 2020». Página oficial de la UEFA. [Consulta: 17 març 2021].
* ↑ «Camavinga, un centrocampista para el futuro». Diario Sport. [Consulta: 17 març 2021].
* 1 2 «Haaland, Golden Boy para los periodistas y Ansu, Web Boy». Diario El Mundo Deportivo. [Consulta: 9 març 2021].
* ↑ «Golden Boy o cuando ganar el Balón de Oro de los jóvenes es un trampolín hacia el éxito». Diario El Confidencial. [Consulta: 15 octubre 2020].
* ↑ «Premio 'Golden Boy' 2020 al mejor jugador joven: Nominados, favoritos y palmarés». Portal digital Goal. [Consulta: 15 octubre 2020].
* ↑ «Eduardo Camavinga, le nouveau phénomène de la Ligue 1» (en francès). Portal digital RFI. [Consulta: 8 agost 2019].
* ↑ «Camavinga, déjà un temps d'avance» (en francès). Página oficial de la FIFA. [Consulta: 8 agost 2019].
* ↑ «Equipe de France : les premières fois de Camavinga» (en francès). Portal digital Sud Ouest. [Consulta: 8 agost 2019].
* ↑ «Stade Rennais : son enfance, sa formation, son club… Eduardo Camavinga se confie». Diario Ouest-France. [Consulta: 8 agost 2019].
* ↑ «Football : Eduardo Camavinga, l'Angola en Bretagne» (en francès). InfoMigrants. [Consulta: 8 agost 2019].
* ↑ «Camavinga, le nouveau phénomène du foot français» (en francès). Le Point. [Consulta: 8 agost 2019].
* 1 2 «Stade Rennais. Eduardo Camavinga (enfin) naturalisé français». Portal digital Ouest-France. [Consulta: 4 novembre 2019].
* ↑ «Rennes : Eduardo Camavinga nouveau bachelier» (en francès). FranceTVSport. [Consulta: 8 agost 2019].
* ↑ «Equipe de France: « Je ne voulais pas faire de foot, mais du judo », indique Camavinga» (en francès). RMC SPORT. [Consulta: 8 agost 2019].
* ↑ Convertit el 2011 en l'AGL-Drapeau, després d'una fusió.
* ↑ «Eduardo Camavinga : Fougères se rappelle un gamin lumineux» (en francès). Diario Ouest-France. [Consulta: 8 agost 2019].
* ↑ «Eduardo Camavinga, la precocidad hecha fútbol». MEDIOGOL, 04-05-2020. Arxivat de l'original el 2020-05-06. [Consulta: 9 maig 2020].
* ↑ «Angers 3-3 Rennes». Footballdatabase, 06-04-2019. [Consulta: 19 agost 2019].
* ↑ «Rennes: cinq choses à savoir sur Eduardo Camavinga, lancé plus jeune en L1 que Mbappé» (en francès). RMC Sport. [Consulta: 5 maig 2019].
* ↑ «Eduardo Camavinga, la nouvelle sensation du Stade Rennais» (en francès). Portal digital Foot Mercato. [Consulta: 5 maig 2019].
* ↑ «Ligue 1 : Eduardo Camavinga élu joueur du mois d'août» (en francès). Diario L'Équipe. [Consulta: 16 setembre 2019].
* ↑ «Ligue 1 : Eduardo Camavinga (Rennes), bourreau de Lyon» (en francès). Diario L'Équipe. [Consulta: 15 desembre 2019].
* ↑ «Camavinga, meilleur symbole de la Ligue des talents» (en francès). Eurosport. [Consulta: 15 desembre 2019].
* ↑ «Bundesliga quartet includes Sancho and Haaland - The most valuable sub-20 XI in the world» (en anglès). Portal digital Transfermarkt. [Consulta: 15 agost 2021].
* ↑ «Oficial: Camavinga, nuevo jugador del Real Madrid». Diario Marca. [Consulta: 31 agost 2021].
* ↑ «Eduardo Camavinga (Rennes) officiellement convoqué en équipe de France Espoirs» (en francès). L'Équipe, 11-11-2019. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «Steven Nzonzi et Eduardo Camavinga convoqués en Équipe de France» (en francès). stadeerennais.com, 27-08-2020. [Consulta: 19 juny 2021].
* ↑ «Eduardo Camavinga plus jeune international français depuis 1945» (en francès). L'Équipe, 08-09-2020. [Consulta: 8 setembre 2020].
* ↑ Bruña, Manuel. «No hubo sorpresa y el Real Madrid gana la Intercontinental» (en castellà). Mundo Deportivo, 18-12-2024. [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ Bardají, Clara. «El Madrid guanya la 15a Champions». RAC1, 01-06-2024. [Consulta: 3 juny 2024].
* ↑ «El Madrid s'emporta la Supercopa d'Europa (2-0)». CCMA, 14-08-2024. [Consulta: 15 agost 2014].
* ↑ Novo Madrid, Carlos. «El Madrid guanya la Lliga sobrat i espera el Bayern». La Vanguardia, 05-05-2024. [Consulta: 3 juny 2024].
* ↑ «El Reial Madrid es proclama campió de la Copa del Rei en superar l'Osasuna en una disputada final (2-1)». elnacional.cat, 07-05-2023. [Consulta: 6 juny 2023].
* ↑ Noguer, Ignasi. «El Reial Madrid destrossa un Barça molt fràgil i s'emporta la Supercopa d'Espanya (4-1)». El Nacional, 14-01-2024. [Consulta: 3 juny 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a footballdatabase
* Fitxa del jugador a soccerway
Eduardo Camavinga amb la selecció francesa - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de França – Copa del Món de Futbol 2022
1 Lloris  •
2 Pavard •
3 Disasi •
4 Varane •
5 Koundé •
6 Guendouzi •
7 Griezmann •
8 Tchouaméni •
9 Giroud •
10 Mbappé •
11 Dembélé •
12 Kolo Muani •
13 Fofana •
14 Rabiot •
15 Veretout •
16 Mandanda •
17 Saliba •
18 Upamecano •
19 Benzema •
20 Coman •
21 L. Hernandez •
22 T. Hernandez •
23 Areola •
24 Konaté •
25 Camavinga •
26 Thuram •
Entrenador: Deschamps
Selecció de futbol de França – Eurocopa 2024
1 Samba •
2 Pavard •
3 Mendy •
4 Upamecano •
5 Koundé •
6 Camavinga •
7 Griezmann •
8 Tchouaméni •
9 Giroud •
10 Mbappé  •
11 Dembélé •
12 Kolo Muani •
13 Kanté •
14 Rabiot •
15 Thuram •
16 Maignan •
17 Saliba •
18 Zaïre-Emery •
19 Fofana •
20 Coman •
21 Clauss •
22 Hernandez •
23 Aréola •
24 Konaté •
25 Barcola •
Entrenador: Deschamps :