OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Consell Reial de Navarra

El Consell Reial de Navarra va ser creat per la reina Joana II al segle xiv inclòs en un "amejoramiento" de furs realitzat per la monarca.
Les Corts de 1481 i 1484 el configuren amb caràcter tècnic jurídic, en detriment de la noblesa, per evitar el control de la institució per alguna de les banderies, Beaumontesa o Agramontesa, enredades en conflictes i guerres.
Quan es produeix la conquesta castellana, es reestructura en les Corts de 1525, passant a estar constituïda per un regent i sis consellers, reservant-se el rei el nomenament del regent i dos consellers estrangers, castellans, càrrecs que es coneixien amb el nom de "castellanías". Van ser constants les protestes de les Corts per aconseguir que la totalitat dels seus membres fossin naturals del regne.
L'estructura del Consell Reial de 1525 va romandre fins a la desaparició de la institució, al costat del Regne de Navarra, el 1841. Sempre va tenir la seva seu i reunions a Pamplona i no en el lloc on estigués a cada moment la seu de la cort, el va convertir en l'únic consell de la monarquia que va mantenir aquesta característica excepcional.
La funció principal era de suprem òrgan judicial de Navarra, realitzant també labors administratives de govern i certa activitat legislativa. Les sentències del Consell Reial no tenien apel·lació superior, ja que era el tribunal suprem de justícia, la qual cosa va provocar frecs amb la justícia castellana.
Les corts de Sangüesa de 1561 van establir el Dret de Sobrecarta pel qual el Consell Reial revisava que totes les reials ordres que provenien del rei o la seva cort per informar que eren conformes a les lleis constitucionals del regne, en cas contrari s'obeïen però no es complien. Per tant, exercia funcions de tribunal constitucional.
La institució va desaparèixer amb la Llei de Modificació de Furs de 1841 en establir-se la "unitat constitucional" integrant a Navarra en el sistema processal espanyol, es crea l'Audiència Provincial de Navarra.

## Bibliografia

* Miguel Artola Gallego Diccionario Temático en Enciclopedia de Historia de España Alianza Editorial, pg. 325-326
# Corba transcendent

A matemàtica, una corba transcendental és aquella corba que no és algebraica. Definim aquí com corba C al conjunt de punts (normalment sobre el pla) característics de C , no una parametrització donada. Per exemple, el cercle unitari és una corba algebraica (sent exactes, els punts reals de tal corba), la parametrització habitual mitjançant funcions trigonomètriques pot implicar aquestes funcions transcendentals, però certament el cercle unitari es defineix mitjançant una equació polinòmica. S'aplica el mateix a les corbes i funcions el·líptiques, i de fet a les corbes de gènere > 1 i als automorfismes.
Les propietats de les corbes algebraiques, com ara el teorema de Bézout, donen peu a criteris per mostrar corbes que són realment transcendentals. Per exemple, una corba algebraica C , bé es troba amb una línia donada L en un nombre finit de punts, o possiblement conté L completament. Per tant, una corba que intersecta una línia en un nombre infinit de punts, però que no la conté, ha de ser transcendental. Això s'aplica no només a les corbes sinusoidals, per tant, sinó a grans classes de corbes que mostren oscil·lació.
Altres exemples de corbes transcendentals són les gràfiques de les cicloide i les funcions exponencials i logarítmiques.
L'origen del terme se li atribueix a Leibniz.
# Difracció de Fresnel

La difracció de Fresnel o també difracció del camp proper és un patró de difracció d'una ona electromagnètica obtinguda molt prop de l'objecte causant de la difracció (sovint una font o obertura). Més precisament, es pot definir com el fenomen de difracció causat quan el nombre de Fresnel és gran i, per tant, no pot ser usada l'aproximació Fraunhofer (difracció de raigs paral·lels).

## Història

El físic francès Augustin Jean Fresnel (1788 – 1827) investiga els fenòmens de la llum en el camp de l'òptica, i deriva aquest principi de difracció en l'any 1816.

## La integral de Difracció de Fresnel

El patró de difracció del camp elèctric en el punt (x, y, z) està donat per:
    $E(x,y,z)=-{i \over \lambda }\iint {E(x',y',0){\frac {e^{ikr}}{r}}\cos \theta }dx'dy'$
on
    $r={\sqrt {(x-x')^{2}+(y-y')^{2}+z^{2}}}$
    $i\,$ és la unitat imaginària,
i
    $\cos \theta ={\frac {z}{r}}$ és el cosinus de l'angle entre z i r.
La solució analítica d'aquesta integral és impossible per a tot excepte per a les geometries de difracció més simples. Per tant, aquesta integral pot calcular-se numèricament.

### La Difracció de Fresnel

La condició de validesa és una mica feble i permet que els paràmetres de dimensió de l'obstacle tinguin valors comparables: l'obertura és petita comparada amb el camí òptic. D'aquesta forma és interessant investigar en el comportament del camp elèctric només en una petita porció d'àrea propera a l'origen de la font lluminosa, és a dir per a valors de x i y molt més petits que z, en aquest cas es pot assumir que $\theta \approx 0$, això ve a significar que: $\cos \theta \approx 1$.
D'aquesta forma, igual que la difracció de Fraunhofer, la difacción de Fresnel ocorre a causa de la curvatura del front d'ona. Per a la difracció Fresnel el camp elèctric en un punt situat en (x, y, z) està donat per:
    $E(x,y,z)=-{i \over \lambda }{e^{ikz} \over z}\iint E(x',y',0)e^{{ik \over 2z}[(x-x')^{2}+(y-y')^{2}]}dx'dy'$
Aquesta és la integral de difracció de Fresnel; i ve a significar que si l'aproximació de Fresnel és vàlida, el camp propagat és una ona esfèrica, originada en l'obertura i movent-se al llarg de l'eix Z. La integral modula l'amplitud i la fase d'una ona esfèrica. La solució analítica d'aquesta expressió és només possible en casos molt rars. Per a casos molt simples, en els quals hi ha distàncies molts més grans ha de veure's la difracció de Fraunhofer.

## Vegeu també

* Difracció de Fraunhofer
* Integral de Fresnel
* Zona de Fresnel
* Nombre de Fresnel
* Augustin-Jean Fresnel
* Nombre de Froude
* Integral de Böhmer

## Bibliografia

* Goodman, Joseph W.. Introduction to Fourier optics. Nova York: McGraw-Hill, 1996. ISBN 0-07-024254-2.
# Duel de Déu

El duel de Déu, també conegut com a judici de Déu, duel judicial o combat judicial, cas particular d'Ordalia, era una forma de duel generalitzada durant l'edat mitjana d'Europa, en particular, entre els pobles alemanys. Era una forma de prova, propi de la institució del dret germànic, en el qual es resolia una disputa a través d'un duel judicial entre els dos contendents o del seu representant: Es creia que el resultat del duel, dut a terme segons un ritual precís, no depenia tant del valor dels combatents, com del judici de Déu, que només podia recompensar la persona que tenia raó. Per tant, difereix del duel, ja que aquest no era més que una forma de regulació dels conflictes privats entre dues persones o dos grups, sense conseqüències ni d'ordre sobrenatural ni validesa legal.
L'afirmació progressiva del poder estatal i la creixent oposició de l'Església va portar a la declinació del duel de Déu, que finalment va desaparèixer entre el segle xii i el segle XIII.

## Referències

* ↑ Cavina, Marco. Il sangue dell'onore : storia del duello (en italià). Laterza, 2005. ISBN 88-420-7515-9. OCLC 799304995.
* ↑ Cavina, p. 11.

## Fonts primàries

* Fredegar chronicarum , Bruno Krusch. Alemanya-Monumenta Historica, 1888, p. 1-193.
* leges Langobardorum , Friedrich Bluhme. Alemanya-Monumenta Historica, 1868, p. Leges (en foli), IV . . Trad és: Claudio Azzara, Stefano Gasparri. Les lleis dels llombards. La història, la memòria i el dret d'un poble germànic. Roma: Vielha, 2005. ISBN 88-8334-099-X.

## Bibliografia

* Claudio Azzara, Stefano Gasparri. Les lleis dels llombards. La història, la memòria i el dret d'un poble germànic. Roma: Vielha, 2005. 2. ISBN 88-8334-099-X.
* Sang d'honor. Història del duel. Roma-Bari: Laterza, 2005. ISBN 88-420-7515-9.
# Durness

Durness (Diuranais en gaèlic escocès) és una parròquia remota al nord-oest de les Terres Altes d'Escòcia, que queda en el Kyle de Durness. Les fonts principals d'ocupació en la localitat són el minifundi i el turisme. És la població més gran en l'escaira nord-oest d'Escòcia, té una població al voltant de 400 persones, i està en la carretera principal A836-A838 entre les ciutats de Thurso (116 km a l'est) i Ullapool (109 km al sud). Aquesta regió és notable per ser la regió més escassament poblada d'Europa Occidental.
Encara que anteriorment era la seu del Clan Mackay, hi ha un ampli contingent del Clan Morrison a la zona, la qual cosa fa que es qüestioni actualment la consideració de la regió com el País Mackay.
El paisatge de l'àrea de Durness és un contrast absolut a les àrees circumdants a causa d'un tascó aïllat de carbonats Cambro-ordovicienses coneguts com el Grup Durness, erròniament conegut com ‘la Pedra calcària de Durness'. Aquests carbonats es troben a Assynt i s'estenen fins al sud arribant a Skye encara que la seqüència completa només pugui veure's a l'àrea de Durness, d'aquí el nom de la unitat. Aquesta seqüència gruixuda (h. 800 m) de dolomies amb el subordinat calcàri i sílex és més suau que els pujols circumdants que estan formades pel més resistent gneis de Lewis o pedres arenisques de Torridonian, de vegades coronades per quarsita cambria. Per tant, l'àrea local és generalment més plana, baixa i fèrtil que altres àrees de les Terres altes del Nord-oest a causa del jaç de roca ric en la calç i els sòls resultants.
El poble es sol usar com a base per aconseguir el cap Wrath, el punt més al nord-oest de l'illa de Gran Bretanya.

## Enllaços externs

* Durness community website
* Escòcia inèdita - Durness
* John Lennon Northern Lights Festival - North Highlands Scotland Arxivat 2009-01-17 a Wayback Machine.
# El Puig (Balenyà)

El Puig és una masoveria de Balenyà (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de dimensions mitjanes, de gran amplada, coberta amb teulada a dues vessants de poc desnivell. A la façana principal hi ha una portalada rectangular de pedra treballada amb un escudet a la llinda datat el 1601.
La planta baixa, per a quadres, forma una volta de canó feta amb totxana. També hi ha una finestra de pedra esculturada amb 4 rosetons

## Història

La primera cita que es troba de la casa (masoveria de la Tria) és datada de l'any 1626, en fer-se el Cens General. Per tant, és una casa de principis del segle xvii que, degut a la seva condició de masoveria, no prosperà en els segles posteriors. La seva toponímia pot respondre a la situació geogràfica dalt d'un puig.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «El Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# El Simó Gros

El Simó Gros és una masia de l'Esquirol (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular irregular (13 x 10 m), coberta a dues vessants i amb el carener paral·lel a la façana situada a migdia. Consta de planta baixa i pis. La façana principal presenta un cos de corts adossat deixant un petit espai al sector Oest pel portal, el qual té emmarcament de gres i llinda de roure (presenta també una rajola indicant "Cuartel Ote."). Al primer pis presenta dues petites finestres emmarcades amb gres picat. El cos de corts (8 x 5 m), cobert a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana situada a migdia, presenta un portal gran amb llinda de roure i una petita finestra. La façana Oest presenta un portal rectangular amb emmarcaments de gres i llinda de roure i dues finestres a la planta baixa. En el cos adossat al sector Nord presenta un portal rectangular i una finestra a la planta baixa i dues al primer pis. Al sector Nord, i de biaix, presenta un cos de corts de totxo (7 x 3), cobert a una sola vessant, amb un portal central i dues finestres de Portland laterals. La façana Nord és cega i la Est present un cos adossat de planta baixa i un pis amb forma d'escaire i dues finestres al primer pis.

## Història

Masia modesta documentada al segle xii que conté al seu interior un arc i una finestra, visible des de l'exterior, de l'ermita romànica de Sant Hilari, del 1124. Hi ha documents que citen aquesta masia (Simon Gros) com a Masia de Sant Ylari. Per tant, el Simon actual està bastit sobre les ruïnes d'aquesta antiga masia.
Apareix en el "Nomenclator de la Provincia de Barcelona. Partido Judicial de Vich. 1860" com a casa de pagès.

## Referències

* 1 2 3 «El Simó Gros». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Elchonon Wasserman

El rabí Elchonon Bunim Wasserman (Birzh, Lituània 1875- Kaunas, Lituània, 1941) (en hebreu: אלחנן בונים וסרמן) va ser un destacat rabí i un roix iexivà a l'Europa anterior a la Segona Guerra Mundial, va ser un dels estudiants més a propers del Chofetz Chaim i fou un destacat Talmid Jajam. En el període d'entreguerres, Wasserman va servir com a cap de la Iexivà Ohel Torah-Baranovitx, ubicada a la ciutat de Barànavitxi, a Belarús. El Rabí Wasserman va ser assassinat durant l'Holocaust. El Rabí Elchonon Wasserman (1875-1941) va ser un rabí prominent i un gran roix iexivà, era un dels deixebles més propers al Jofetz Jaim, era un estudiós i erudit de la santa Torà, era ben conegut per ser un rabí antisionista i per oposar-se totalment al sionisme i al imperialisme.

## Assassinat durant l'Holocaust

El rabí Wasserman va ser capturat i assassinat pels batallons lituans el 12 del mes hebreu de Tammuz de l'any 1941, en el setè fort de la Fortalesa de Kaunas, juntament amb dotze rabins, quan Wasserman fou detingut va fer aquesta declaració:
| « | "Al cel sembla que ens tenen per justos, perquè els nostres cossos han estat escollits per expiar al poble jueu. Per tant, hem de penedir-nos ara mateix, immediatament, no hi ha gaire temps. Hem de tenir en compte que serem millors ofrenes si ens penedim, d'aquesta manera salvarem les vides dels nostres germans a l'estranger. No hem de deixar pas que cap pensament abominable entri a les nostres ments, Déu no ho vulgui, i faci aquesta ofrena inacceptable, ara estem complint amb una gran mitsvà. Amb el foc Jerusalem va ser destruïda i amb el foc serà reconstruïda. El mateix foc que consumeix els nostres cossos reconstruirà un dia al poble jueu. Estem sent oferts com a sacrificis davant del Creador, acceptem amb amor el seu decret per així salvar les vides dels nostres germans a Amèrica, i que no arribin les urpes dels nazis fins a ells." | » |
El Rabí Elchonon va fer grans i importants anàlisis talmúdics, els quals segueixen estudiant-se actualment, i són les bases d'estudi de les ieixivot (plural de ieixivà) al voltant de món. Algunes d'aquestes obres són les següents: Kovetz Heoros, Kovetz Shiurim i Kovetz Maamarim.

## Referències

* ↑ «Rabbi Elchonon Wasserman (Birz 1875- 1941 Kovno)». [Consulta: 27 febrer 2022].
* 1 2 Scarr, Cindy. «The Eternal Flame: The Life, Travels, and Martyrdom of Rav Elchonon Wasserman» (en anglès americà), 15-06-2021. [Consulta: 27 febrer 2022].
# Xuân Phượng

Xuân Phượng (Huế, 1929) és una directora de televisió vietnamita. Va fabricar explosius per al Vietcong i va entrar a Saigon amb els vencedors mentre la resta de la seva família va marxar amb els estatunidencs derrotats. Va ser metgessa, corresponsal de guerra, escriptora i va fundar una galeria d'art.
Va ser nomenada una de les 100 dones de la BBC el 2024.

## Biografia

Xuân Phượng va néixer a Huế l'any 1929 en una família privilegiada. Va créixer a Đà Lạt a les terres altes centrals de Vietnam, on el seu pare era inspector d'educació. La seva mare no feia servir vestits europeus, però molts dels amics del seu pare eren francesos i la família experimentava la cultura i la música francesa. Els seus pares conduïen un cotxe Citroën francès i ella, com els seus germans, tenia la seva pròpia mainadera.
Quan tenia setze anys, es va unir a un grup de resistència per lluitar contra el domini colonial francès de Vietnam. Va fabricar explosius i va passar a ser metgessa i corresponsal de guerra.
Va estar present com a membre del Vietcong a la caiguda de Saigon l'any 1975, i quan la ciutat va passar sota el control dels nord-vietnamites, la seva família va marxar cap als Estats Units d'Amèrica en una de les últimes escapades de la ciutat. No els tornaria a veure fins a vint-i-cinc anys més tard. Més tard els va visitar a Califòrnia i va ser testimoni de la nova vida que havien trobat.
Quan tenia 62 anys, va fundar la primera galeria d'art privada a Ciutat Ho Chi Minh. La galeria Lotus es va especialitzar en l'obra d'artistes vietnamites. El seu marit no va donar molt suport a la seva galeria, però va venir després que ella descobrís obres de Trương Đình Hào que van transformar la vida de l'artista, ja que es van vendre per desenes de milers de dòlars cadascuna.
Xuân Phượng va publicar el seu escrit, Ao Dai: My War, My Country, My Vietnam (Ao Dai: La meva guerra, el meu país, el meu Vietnam).
El 2024, tenia els noranta anys quan va ser nomenada una de les 100 dones influents de la BBC.

## Referències

* ↑ «95 tuổi đạo diễn Xuân Phượng vẫn làm việc hăng say (Als seus 95 anys, la directora Xuan Phuong encara treballa amb entusiasme)» (en vietnamita). Tuổi Trẻ, 13-07-2024.
* 1 2 Jennings, Eric T. Imperial Heights: Dalat and the Making and Undoing of French Indochina (en anglès). University of California Press, 2011, p. 167-180. ISBN 978-0-520-94844-0.
* 1 2 «95-year-old Xuan Phuong among BBC's Top 100 Women making a difference» (en anglès). VietNamNet News, 04-12-2024.
* ↑ «95-year-old Vietnamese director named to BBC's "100 most inspiring women of 2024"» (en anglès). The Voice of Vietnam, 06-12-2024.
* 1 2 «BBC 100 Women 2024: Who is on the list this year?» (en anglès). BBC News.
* 1 2 3 Phuong, Xuan; Mazingarbe, Danièle. Ao Dai: My War, My Country, My Vietnam (en anglès). EMQUAD International, Ltd., 2004. ISBN 978-0-9718406-2-1.
* ↑ Thảo, Phương. «Xuân Phượng: A Century of Choosing and Embracing Love» (en anglèsn). Vietcetera, 15-08-2024.
# Wayback Machine

Wayback Machine és una base de dades que conté rèpliques de més de 286.000 milions de pàgines d'Internet, creada l'any 2001 per l'Internet Archive. L'arxiu digital creat per Brewster Kahle permet consultar llocs webs no disponibles momentàniament, tancats o eliminats, així com consultar una pàgina web al llarg del temps.

## Característiques

Wayback Machine funciona d'una manera simple: n'hi ha prou teclejar l'adreça (URL) d'una pàgina web per veure quina és l'última còpia que hi ha guardada al Wayback Machine. Si volem veure com era fa un temps una pàgina en qüestió, llavors Wayback machine ens demanarà en quina data i en any volem visitar la pàgina. Ara hi ha una nova barra a la part superior de la pantalla, que permet veure gràficament aquests moments al llarg del temps. La longitud de les barres del gràfic indica en quins mesos es van fer més còpies.
El que fa aquest lloc per emmagatzemar tot el contingut de la pàgina web, és molt simple però enginyós: emmagatzema tot el contingut html del codi font i guarda així no les imatges sinó només els codis, per això, quan un servidor d'imatges elimina alguna imatge del lloc web que visitem, aquesta no és reproduïda, sinó que es marca com un error 404.
El 2006 contenia fins a 2 petabytes d'informació i creixia al voltant de 20 terabytes per mes.

## Referències

* ↑ Schofield, Jack «The Time Machine» (en anglès). The Guardian, 17-11-2007 [Consulta: 12 gener 2016].
* ↑ Ted Claypoole; Theresa Payton & Chris Esq Swecker. Protecting Your Internet Identity: Are You Naked Online?. Rowman & Littlefield, 16 abril 2012, p. 9–. ISBN 978-1-4422-1220-6 [Consulta: 8 desembre 2012].
* ↑ Ibáñez, Álvaro «Wayback Machine: la màquina del temps de les pàgines web que es renova». rtve, 2011. Arxivat de l'original el 12 gener 2016 [Consulta: 12 gener 2016]. Còpia de fitxer a la Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Wayback Machine - Lloc web oficial
# Hepadnaviridae

Hepadnaviridae és una família de virus d'ADN bicatenari. Causen infeccions al fetge en humans i altres animals (hepatitis B). El nom d'aquest grup ve de la capacitat d'infectar el fetge i de tenir ADN (hepa + dna). Els hepadnavirus són els virus més petits que es coneixen i són només parcialment de doble cadena, perquè una de les dues cadenes d'ADN és incompleta.
El genoma dels hepadnavirus és extremadament petit, de 3 a 3,3 kilobases i els virions són esfèrics, amb un diàmetre d'un 42 nanòmetres, i formats per una còpia del genoma unida de manera covalent a la transcriptasa inversa vírica, que proporciona l'activitat de la DNA polimerasa. Una característica exclusiva d'aquest grup és que el seu genoma es replica mitjançant un intermediari d'ARN.
Es pensava que els hepadnavirus només infectaven els mamífers i els ocells, però el 2015 se'n va descobrir una espècie que infecta Catostomus commersonii, un peix teleosti endèmic dels rius de la regió dels Grans Llacs de Nord-amèrica. Ara es coneixen hepadnavirus que tenen com a hostes els cinc principals grups de vertebrats: mamífers, ocells, rèptils, amfibis i peixos.

## Gèneres

* Gènere Orthohepadnavirus; espècie tipus: Hepatitis B virus
* Gènere Avihepadnavirus; espècie tipus: Duck hepatitis B virus

## Vegeu també

* Virus de l'hepatitis B

## Referències

* 1 2 Madigan, M.T.; Martinko, J.M.; Dunlap, P.V.; Clark, D.P.. Brock. Biología de los microorganismos (en castellà). 12a ed. Madrid: Pearson, p. 1296. ISBN 978-84-7829-097-0 [Consulta: 12 abril 2020].
* 1 2 Dill, Jennifer A.; Camus, Alvin C.; Leary, John H.; Di Giallonardo, Francesca; Holmes, Edward C. «Distinct Viral Lineages from Fish and Amphibians Reveal the Complex Evolutionary History of Hepadnaviruses» (en anglès). Journal of Virology, 90, 17, 12-08-2016, pàg. 7920–7933. DOI: 10.1128/JVI.00832-16. ISSN: 0022-538X. PMC: 4988138. PMID: 27334580.
* ↑ Hahn, Cassidy M.; Iwanowicz, Luke R.; Cornman, Robert S.; Conway, Carla M.; Winton, James R. «Characterization of a Novel Hepadnavirus in the White Sucker (Catostomus commersonii) from the Great Lakes Region of the United States» (en anglès). Journal of Virology, 89, 23, 16-09-2015, pàg. 11801–11811. DOI: 10.1128/JVI.01278-15. ISSN: 0022-538X. PMC: 4645335. PMID: 26378165.

## Enllaços externs

* Viralzone: Hepadnaviridae