OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amedeo Natoli

Amedeo Natoli (Palerm, 23 de setembre de 1888 - París, 1 de juny de 1953) va ser un escriptor, empresari i comerciant banquer italo-francès. Va ser un dels fundadors del banc d'assegurances Alleanza Securitas Esperia; es considera el pare de la moderna indústria d'assegurances finances.
Els Natoli són una de les dinasties més poderoses de la història europea des de l'establiment del Regne de França, descendent del Lleó del rei Lluís VIII de França.

## Banca i publicacions financeres

* "Amedeo Natoli Seguros y reaseguros", Amedeo Natoli, Bestetti Edizioni, París, 1934 (Italià, alemany, anglès, castellà, francès).

## Premis

* Gran Oficial de l'Orde de la Corona d'Itàlia (Grande Ufficiale Ordine della Corona d'Italia), 1933 pel mèrit en el treball de les finances.

## Referències

* ↑ Amedeo Natoli (1934), "Amedeo Natoli, Insurance and Reinsurance", publicat per Edicions Bestetti
* ↑ International Register of Social History (IIHS), Amsterdam, Països Baixos
# Citrat sintasa

Citrat sintasa, en anglès: citrate synthase, (E.C. 2.3.3.1 [anteriorment 4.1.3.7]) és un enzim que existeix en pràcticament totes les cèl·lules vives i es comporta com un enzim pacificador en la primera etapa del cicle de Krebs (també dit cicle de l'àcid cítric). La citrat sintasa es localitza en els organismes eucariotes en la matriu dels mitocondris, però es codifica per ADN nuclear en lloc del mitocondrial. Es sintetitza usant ribosomes citoplasmàtics.
* acetyl-CoA
* àcid oxaloacètic
* Àcid cítric
acetyl-CoA + oxaloacetat + H₂O → citrat + CoA-SH

## Mecanisme

La citrat sintasa té tres aminoàcids clau en el seu lloc actiu els quals catalitzen la conversió d'acetyl-CoA (H₃CCO-SCoA) i oxaloacetat (COO-CH₂COCOO-) a citrat (COO-CH₂COHCOOCH₂COO-) i H-SCoA en una reacció de condensació aldol

## Inhibició

Aquest enzim és inhibit per altes relacions d'ATP:ADP, acetyl-CoA:CoA, i NADH:NAD.

## Referències

* 1 2 3 GRCh38: Ensembl release 89: ENSG00000062485 - Ensembl, May 2017
* 1 2 3 GRCm38: Ensembl release 89: ENSMUSG00000005683 – Ensembl, May 2017
* ↑ «Human PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ «Mouse PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ Weigand, Georg, and Steven J. Remington (1986). "Citrate Synthase: Structure, Control, and Mechanism." Ann. rev. Biophys. Biophys. Chem. Pg 98 «Enllaç».

## Enllaços externs

* «Citrat sintasa» (en anglès). Medical Subject Headings.
# Font Major (l'Espluga de Francolí)

La Font Major és una font de l'Espluga de Francolí inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Baixant per una escalinata es troba la Font Major i un safareig en un conjunt recentment restaurat. Probablement aquest recinte degué ser una de les múltiples coves que existien en el lloc i que donaren nom a la vila. Aquestes, juntament amb una altra situada justament al davant del portal de la Font Major i la Font de Baix, són l'origen del riu Francolí, conegut en temps dels romans com a Tullis. La Font fou restaurada el 1864 i té tres canelles. Un rètol constata que l'aigua de 1874 s'emportà part del conjunt causant víctimes. També hi ha un safareig amb una placa de principis del segle XX on es recorda la popularitat que tingué la mateixa. La cova de la Font Major sembla que fou un nucli important des de l'eneolític fins al temps de la cultura ibèrica, i en general, segons les troballes arqueològiques tota la zona degué estar molt poblada.

## Vegeu també

* Cova de la Font Major

## Referències

* ↑ «Font Major». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Font Major». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà.
# La llei de Segal

La llei de Segal parteix d'un adagi que diu:
| « | (anglès) A man with a watch knows what time it is. A man with two watches is never sure. | (català) Un home amb un rellotge sap quina hora és. Un home amb dos rellotges mai no n'està segur. | » |

## En realitat

En realitat un home amb un rellotge no té ni idea de si l'hora és correcta llevat que sigui capaç de comparar-lo amb un estàndard conegut, en aquest cas huria de tenir més d'un rellotge. Es pot pensar que si tenim dos rellotges i aquests marquen més o menys la mateixa hora tenim més probabilitats de saber l'hora exacta. La llei de Segal explica que la probabilitat és la mateixa que amb un rellotge. Si establim que hi ha dos estats: W (rellotge que funciona i que marca bé l'hora) i B (rellotge que no funciona bé i, per tant, no marca l'hora correctament). El conjunt dels estats possibles (S) dels dos rellotges són:
    $S=(WW,WB,BW,BB)$
Si la probabilitat que un rellotge estigui a l'estat W és p i que estigui en l'estat B és q i assumint que els dos rellotges tenen la mateixa probabilitat de funcionar, la probabilitat total de tots els estats és:
    $p^{2}+pq+qp+q^{2}=p^{2}+2pq+q^{2}=1$
El primer terme ($p^{2}$) representa els dos rellotges funcionant correctament, per tant mostraran sempre l'hora correcta. El segon terme i el tercer terme (pq i qp) representen un rellotge funcionant i un altre no, per tant mai es podrà saber l'hora correcta. L'últim terme ($q^{2}$) representa que cap rellotge està funcionant, per tant no es podrà saber l'hora correcta. L'única manera de saber l'hora amb total probabilitat és:
    $P=p^{2}+pq$
essent $q=1-p$
    $P=p^{2}+p(1-p)=p$
Com a resultat tenim la mateixa probabilitat que amb un sol rellotge. Per millorar la probabilitat d'obtenir l'hora correcta s'hauria d'afegir com a mínim un tercer rellotge (llavors l'hora més correcte serà la que marqui la mitjana de la dels dos rellotges que estiguin més a prop).
    $p^{3}+3p^{2}q+3pq^{2}+q^{3}=1$
El segon terme sempre donarà l'hora correcta per votació majoritària. El tercer terme representa dos rellotges espatllats. No es pot saber quin rellotge dona l'hora correctament. La millor solució és una suposició que només serà correcta un terç de les vegades. Així, la probabilitat total de tenir l'hora correcta és,
    ${\begin{aligned}P&=p^{3}+3p^{2}q+pq^{2}\\&=p+p^{2}(1-p)\end{aligned}}$
que clarament és més gran que p. La funció per n rellotges pot ser trobada amb l'expansió binomial de $(p+q)^{n}$.
Aquest raonament no és vàlid si hi ha errors experimentals en els rellotges.

## Referències

* ↑ «A Way with Words | Segal's Law». [Consulta: 14 desembre 2018].
* ↑ Alan J. Scott, Addicted to Placebos: Understanding Science and Society, pp. 41-44, Alan Scott, 2006 ISBN 14243113651424311365.
* ↑ Burren, David. «Segal's Law» (en anglès), 19-11-2018. [Consulta: 14 desembre 2018].
# Uranius Fossae

Uranius Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 28.6 ° de latitud N i 271.41 ° de longitud E. Fa 394.11 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Uranius Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# El Colacho

El Colacho és una festa que se celebra anualment en la localitat de Castrillo de Murcia (Burgos, Espanya). Porta celebrant-se ininterrompudament des de 1621.

## Història

Està declarada d'interès turístic de Castella i Lleó.
El 1980, Cristina García Rodero va fotografiar la festivitat. Les fotos es van integrar en la monografia España oculta, editada en 1989, que va merèixer els elogis de Julio Caro Baroja.

## Característiques

Consisteix en una jornada en la qual el Colacho, un diable grotesc abillat amb una botarga de colors groc i vermell i cobert per una màscara, anomenat esguerro, porta a les seves mans una castanyola de gran grandària, la "terrañuela", i es llança, en representació del diable, a fustigar amb una cua de cavall a les gents del poble, que l'increpen amb insults. Al llarg del recorregut, els vilatans aixequen altars de flors perquè, al seu pas, el Colacho es pari i se surt-ti per sobre dels nens que aquest any hagin nascut a Castrillo de Murcia.

### Diumenge

El dia més important de la festa, ja que se celebra la processó. En ella, els veïns del poble adornen les seves cases amb mantells i roses. Enfront d'aquests altars, al sòl, es col·loquen uns matalassos sobre els quals moments abans de l'arribada de la processó, es tomben als nens nascuts l'any. Després de finalitzar la processó, la gent va a les eres, on amenitza la festa un grup de ball castellà. Durant els balls, el tabaler pronuncia un discurs i finalment es beu vi i menja formatge (de Sasamón) i pa, que gratuïtament reparteix l'arxiconfraria de Minerva.

## Significat

La farsa o joc d'escarn representa el mal i l'heretgia, alguna cosa que aconsegueix vèncer la fe del poble cristià amb el sagrament de l'eucaristia.

## Referències

* ↑ «Mascaradas», 2012.
* ↑ https://coleccion.caixaforum.org/en/obra/-/obra/ACF0482-25/ElColachoCastrillodeMurcia
* ↑ «El Colacho», 2010.
* ↑ https://www.diariodeburgos.es/Noticia/ZD2226DD5-AD0F-35C1-09D525F2162A11CB/202206/El-salto-del-Colacho-regresa-con-ilusion-a-Castrillo-de-Murcia
# Observació

L'observació és una de les fases, juntament amb l'experimentació, del mètode científic o verificació empírica. Ambdues són complementàries, encara que hi ha ciències basades en una d'aquestes dues únicament. Així, l'astronomia és el paradigma de les ciències basades en l'observació, car l'objecte dels seus estudis no pot ser dut a un laboratori.
L'observació consisteix en la mesura i el registre dels fets observables, segons el mètode científic i, per tant, per mitjà d'instruments científics.

## Científic

El mètode científic inclou els següents passos:
* Observar el fenomen: observació científica.
* Elaborar una hipòtesi teòrica com una possible explicació a aquest fenomen.
* Predir una conseqüència lògica amb això.
* Experimentar amb la predicció.
* Revisar qualsevol error de mesura o experimental.
* Arribar a una conclusió.
L'observació té un paper en el primer i quart pas de la llista anterior. En aquest recurs s'utilitzen els cinc sentits físics, juntament amb les tècniques de mesurament, test estandarditzats i els instruments de mesura.

## Negocis

Procés mitjançant el qual es determinen els paràmetres essencials per poder dissenyar i executar una idea de negoci. Els factors estudiats més determinants per a l'elaboració d'un negoci són:
* Les persones (actors d'un lloc que compleixen rols definits)
* El lloc (mitjà en què s'estén el mercat i/o el lloc d'instal·lació)
* La història (antecedents que influeixen en la percepció del mercat per la proposta de valor del negoci pensat)

## Bibliografia

* GALINDO, Cáceres Jesús (coord). Técnicas de Investigación en Sociedad, Cultura y Comunicación. 1ª Edición. México. Addison Wesley Longman. 1998. 525p. ISBN 968-444-262-9
* SIERRA, Bravo. R. Técnicas de investigación Social. 9ª Edición. Madrid. Editorial Paraninfo S. A. 1994. 705p. ISBN 84-283-1548-5

## Referències

* ↑ «Principles of physical science | Definition, History, & Facts | Britannica» (en anglès). [Consulta: 19 gener 2025].
* ↑ «Observación científica - EcuRed» (en castellà). [Consulta: 25 gener 2022].
* ↑ «What does observation mean?». [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «The Scientific Method». [Consulta: 31 març 2022].

## Vegeu també

* Observador
* Observació participant
# Miquel Duran i Ordinyana

Miquel Duran i Ordinyana (Sencelles, Mallorca, 1930 - ) fou un oceanògraf mallorquí especialitzat en ictiologia. Era fill de Llorenç Maria Duran i Coli (1903-1986), psicòleg, mestre i escriptor; i net de Miquel Duran i Saurina (1866-1953), activista cultural, periodista, impressor i poeta
Duran es llicencià en Ciències Naturals per la Universitat de Barcelona (1952), fou col·laborador del CSIC, treballà als laboratoris de Blanes, Castelló i Vigo, i participà en viatges d’estudis de la fauna de les pesqueres del Sàhara Espanyol i de Mauritània. El 1959 fou president de la Societat d'Història Natural de les Balears i accedí a una plaça del Centre Oceanogràfic de les Balears (aleshores Laboratori de Palma de l'Institut Espanyol d'Oceanografia) del qual esdevingué director des del 1968 fins al 1987, quan passà a exercir càrrecs de responsabilitat a la Conselleria d’Agricultura i Pesca de les Balears i després a la d’Educació. Fou dirigent del Grup Autonomista i Socialista de les Illes (GASI), un partit polític nacionalista de les Illes Balears fundat per Climent Garau Arbona (1924-2015) el febrer de 1976 amb la finalitat de defensar l'autogovern balear.
Després de la seva jubilació ha publicat treballs sobre l’aclariment de la motivació de certs ictiònims (noms de peixos), el seu embolcall normatiu o l’adequació amb el nom científic, com Noms i descriptors del peixos de la mar catalana Vol. I (2007) i Vol. II (2010); és també meritòria la seva col·laboració en la revisió del lèxic ictionímic de la segona edició del diccionari de l'Institut d’Estudis Catalans. També ha il·lustrat llibres com el de Joan Veny Història lingüística dels nostres peixos. El 2011 fou guardonat amb el premi Josep Maria Llompart dels premis 31 de Desembre de l'Obra Cultural Balear (OCB).

## Referències

* ↑ Lladó i Rotger, Francesc «CARTES DE MIQUEL DURAN A MARIA ANTÒNIA SALVÀ (1910-1927)». Jornades d'Estudis Local d'Inca, 2009, pàg. 45.
* 1 2 3 «NOMS I DESCRIP. DELS PEIXOS DE LA MAR CATALANA TOM I». [Consulta: 10 desembre 2024].
* ↑ «Societat d'Història Natural de les Balears | SHNB». [Consulta: 11 desembre 2024].
* ↑ «Grup Autonomista i Socialista de les Illes -GASI-». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 6. Palma: Promomallorca, p. 337. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ LLEONART, Jordi. Noms de peixos [en línia]. 2a ed. Barcelona: TERMCAT, Centre de Terminologia, cop. 2016. (Diccionaris en Línia)<https://www.termcat.cat/ca/diccionaris-en-linia/173/>
* ↑ «OCB - Llengua, cultura i país». [Consulta: 10 desembre 2024].
# Sultan Mahmud

Sultan Mahmud (+ 1402) fou Khan del Kanat de Txagatai (1388–1402). Era fill de Soyurgatmix.
A la mort del seu pare el 1388, Sultan Mahmud fou establert al seu lloc com a kan per Tamerlà. Igual que el seu antecessor, Sultan Mahmud no tenia cap poder polític i només era una figura cerimonial. Monedes amb el seu nom foren encunyades per Tamerlà durant la seva vida. Sultan Mahmud va morir el 1402 i llavors es va posar fi a la línia de kans de Txagatai de Transoxiana (els dos darrers de la branca ogodeïda). Més tard el net de Tamerlà, Ulugh Beg, va seguir nomenant khans però ja no foren rellevants en cap aspecte (excepte Satuk Khan, conegut per haver intentat esdevenir kan de Mogolistan).
Sultan Mahmud Khan dirigia un tuman propi i va participar en la guerra del Mogolistan (1389-1390) i a la primera gran expedició contra Toktamix (1391); el 1398 en la campaña de l'Índia va dirigir l'ala esquerra de l'exèrcit, que tornava a dirigir en la campanya de Síria a la conquesta d'Alep (1401); aquell mateix va participar en incursions per tot l'Iraq Arabí, i va estar en la devastació d'Hilla i de Wasit, passant també per Nayaf que va respectar com a ciutat santa. En la guerra contra els otomans va participar en tots els esdeveniments i al final de la batalla d'Ankara (1402) fou enviat a perseguir a Baiazet I amb les seves tropes fresques i el va localitzar prop de Saraijik; el cavall de Baiazet I va caure i el sultà fou capturat pel Khan. Poc després es va posar seriosament malalt a Ketxik Burlugh i va morir; aquesta mort va causar gran consternació a Tamerlà que va plorar amargament (cosa que no havia fet per fills i nets).

## Referències

* Manz, Beatrice Forbes, The Rise and Rule of Tamerlane. Cambridge University Press, 1989, ISBN 0-521-34595-2.
* Yazdi Sharaf al-Din Ali, Zafarnama, Trad. al francès de Petis de la Croix sota el títol “Histoire de Timur Bec”
# Temporada 1904-1905 del RCD Espanyol

Aquestes són les dades de la Temporada 1904-1905 del RCD Espanyol.

## Fets destacats

* 31 de desembre de 2004: L'Espanyol disputa el seu primer partit contra un club de fora de l'estat espanyol amb el resultat Espanyol 7 - Stade Olympien des Étudants de Toulouse 2.

## Resultats i classificacions
### Campionat de Catalunya

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | Classificació |
| 1 | FC Barcelona (C) | 8 | 5 | 2 | 1 | 20 | 11 | +9 | 12 | Campió |
| 2 | Club Espanyol | 8 | 5 | 1 | 2 | 16 | 8 | +8 | 11 | |
| 3 | FC Internacional | 8 | 5 | 1 | 2 | 12 | 6 | +6 | 11 | |

## Plantilla

Nota: No es coneixen els jugadors de tots els partits, així com molts golejadors, perquè sovint no eren comentats a la premsa de l'època.
| P | Jugador | C. de Catalunya | C. de Catalunya |
| P | Jugador | PJ | G |
| POR | Bartolomé Fuster | 3 | -1 |
| POR | Martí | 2 | -5 |
| POR | G. Martínez | 1 | -1 |
| POR | Romà Solà | 1 | -1 |
| POR | Francisco Vives | - | - |
| POR | Blanco | - | - |
| DEF | Joaquim Carril | 5 | - |
| DEF | George Meyer | 4 | - |
| DEF | Juan de Olóriz | 2 | - |
| DEF | A. Beovide | 1 | - |
| DEF | Lluís Garriga | - | - |
| MIG | Guillem Galiardo | 5 | - |
| MIG | Wenceslao Goizueta | 5 | - |
| MIG | Antoni Solé | 4 | - |
| MIG | Mas | 2 | - |
| MIG | Àngel Rodríguez Ruiz | 1 | - |
| MIG | Josep Maria Soler | - | - |
| MIG | Miquel Bernat | - | - |
| MIG | B. García | - | - |
| MIG | Laureà Miró | - | - |
| MIG | Joaquim Darné | - | - |
| DAV | Emili Sampere | 5 | - |
| DAV | Àngel Ponz | 5 | 1 |
| DAV | Victorià de la Riva | 5 | - |
| DAV | Julià Mora | 5 | - |
| DAV | Gustavo Green | 3 | 1 |
| DAV | Santiago Méndez Mauri | 3 | - |
| DAV | García Llofriu | 2 | - |
| DAV | Gaspar Moner | 1 | - |
| DAV | Aldaz | - | - |

## Notes

* ↑ Podria ser que el jugador que jugà els partits de campionat fos Josep Maria Soler.
* ↑ Era jugador del FC Català.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 «Español». Los Deportes, 03-12-1904. [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ «Temporada 1904-1905 Plantilla». periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Temporada 1904-1905». periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Efemérides del RCD Español (pàgina 1)». La Vanguardia, 12-10-1975. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ Bdfutbol Campionat de Catalunya 1904-05
* ↑ RSSSF Catalonia Championship 1903-1940 - All Results
* ↑ «Fitxa del jugador». periquito.cat. [Consulta: 17 gener 2024].
* ↑ «Foot-ball, pàg 218». Los Deportes : Any 09, no. 346, 08-04-1905. [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ «Notas de sport». La Vanguardia, 14-03-1905. [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ «Fitxa del jugador». periquito.cat. [Consulta: 17 gener 2024].
* 1 2 «Foot-balln Pàg. 828». Los Deportes : Any 08, no. 332, 31-12-1904. [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ «Fitxa del jugador». periquito.cat. [Consulta: 17 desembre 2023].
* ↑ «Fitxa del jugador». periquito.cat. [Consulta: 17 gener 2024].
# Atina

Atina és un comune (municipi) d'Itàlia, a la província de Frosinone, a la regió del Laci.
A 1 de gener de 2019 tenia 4.247 habitants.

## Història

Antigament va ser una ciutat dels volscs, situada dalt d'un turó prop del naixement del riu Melpis, a unes 12 milles romanes al sud-est de Sora. Virgili diu que era una ciutat molt poderosa, abans de la fundació de Roma.
Al segle iv aC va passar als samnites i el 313 aC la va conquerir el cònsol romà Gai Juni Bubulc Brut. L'any 293 aC va tornar a mans dels samnites i els romans van assolar el seu territori però no van atacar la ciutat. No és conegut quan la van ocupar definitivament però la van tractar durament i es va constituir en prefectura, rang que va mantenir fins i tot després que els ciutadans fossin admesos a la ciutadania romana sense sufragi. Segons Ciceró al seu temps era una ciutat rica i amb molta població i tenia un tracte gairebé similar que el que els romans li donaven a Túsculum. Va ser el lloc de naixença de Gneu Planci, amic i client de Ciceró. Més tard va ser finalment considerada municipi al començament de l'Imperi. Neró hi va establir una colònia militar però mai va tenir el rang de colònia.
Sili Itàlic parla de la ciutat i diu que era frígida a l'hivern, per estar situada a una certa altura i rodejada de muntanyes. Les seves antigues muralles, construïdes amb blocs poligonals, però ben tallades i ben encaixades, comprenien tot el cim del turó. La seva extensió i magnitud confirmen la seva importància en temps molt primerencs. De l'època romana hi ha restes d'un aqüeducte, els basaments d'un temple i fragments d'altres edificis, a més de nombrosos monuments i inscripcions sepulcrals.

## Referències

* ↑ http://dati.istat.it/Index.aspx?QueryId=18544 Istat - Resident population on 1st January
* ↑ Smith, William (ed.). «Atina». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 13 maig 2023].
# Faust Corneli Sul·la (cònsol)

Faust Corneli Sul·la (en llatí Faustus Cornelius Sulla) va ser un magistrat romà que va viure al segle i. Era net d'Antònia Major, filla de Marc Antoni i la seva mare era Domícia Lèpida. El seu pare era Faust Corneli Sul·la, cònsol l'any 31 i descendent del dictador Sul·la.
Va ser elegit cònsol sota Claudi (any 52) amb Luci Salvi Otó Titià. Era el gendre de Claudi, ja que es va casar amb la filla de l'emperador, Antònia. Al començament del regnat de Neró, Cesenni Pet va acusar Pal·les i Sext Afrani Burre de conspirar per posar a Faust al tron, i encara que l'acusació va ser declarada falsa, Neró ja el va mirar sempre amb desconfiança i va fer inventar un complot a un dels seus lliberts, en el qual Sul·la va ser acusat i condemnat al desterrament a Massília l'any 59. Però com que Neró tenia por de la proximitat de Sul·la a les legions de Germània a les quals podria revoltar, el va fer matar l'any 63.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 944.
# Florenci (prefecte del pretori)

Florenci (en llatí Florentius) va ser prefecte del pretori de les Gàl·lies durant el regnat de Constanci II. La falta d'escrúpols de la seva administració financera va indignar a Julià que quan va ser nomenat cèsar no va ratificar les seves ordenances.
Quan es va ordenar l'expedició a l'est, Florenci va romandre a Viena del Delfinat al·legant estar molt ocupat i quan va rebre notícies del motí de les tropes i de què Julià havia estat proclamat august es va presentar a la cort de Constanci II per tal de mostrar la seva fidelitat i al mateix temps acusar Julià.
En recompensa va ser nomenat cònsol romà l'any 361 i prefecte pretorià d'Il·líria (Illyricum) al lloc d'Anatol, que havia mort feia poc. A la mort de Constanci va deixar el càrrec i va fugir de la ira del nou emperador junt amb el seu col·lega Taure. Es va amagar durant tot el regnat de Julià, però va ser jutjat i condemnat en absència. Julià va refusar generosament ser informat del lloc on s'amagava.

## Referències

* ↑ Ammianus Marcellinus, Res Gestae, 22.7.5.
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/186?rgn=full+text;view=image;q1=FlorentiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 176. ]

## Fonts

* Ammià Marcel·lí, Res Gestae
* Lucien Jerphagnon, Julien dit l'Apostat, Tallandier, Paris, 2008
# Teognet

Teognet (Theognetus) fou un poeta còmic atenenc de la nova comèdia que va florir al segle III aC.
L'enciclopèdia Suides, donant com a font Ateneu, menciona algunes de les seves obres:
* Φάσμα ἢ Φιλάργυρος (Phasma e Philargyros "El fantasma o l'avar")
* Φιλοδέσποτος (Philodespotos "El que estima el seu amo")
* Κένταυρος (Kentauros "El centaure")
Ateneu de Naucratis no menciona El centaure però ha conservat fragments de les altres dues. La Mostellaria de Plaute probablement estava inspirada en l'obra El fantasma.

## Referències

* ↑ 2.Theognetus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1075