OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# John Lax

John Lax (Massachusetts, 23 de juliol de 1911 - Cambridge, 14 de juliol de 2001) va ser un jugador d'hoquei sobre gel estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'hoquei sobre gel.

## Referències

* ↑ «Johnny Lax Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 7 d’agost 2017. [Consulta: 17 abril 2019].
# Orquestra Àrab de Barcelona

L'Orquestra Àrab de Barcelona és un grup musical format el 2004 i establert a Barcelona, liderat i dirigit per Mohamed Soulimane. Han col·laborat amb artistes tan diferents com Omar Faruk, Lucrecia, Paco Ibáñez i Omar Sosa, i han sigut l'orquestra resident a l'Auditori de Barcelona. Han enregistrat tres discos investigant, des de l'arrel àrab, nous ritmes i arranjaments mediterranis, cantant versos de Jacint Verdaguer, amb lletres en àrab, català, castellà i anglès.

## Discografia

* Báraka (2006)
* Maktub (2008)
* Libertad (2011)

## Membres

* Mohamed Soulimane, violí i direcció musical
* Mohammed Bout, veu
* Aziz Khodari, veu, percussió
* Achraf zerouali, teclats oriental
* Jordi Gaig, teclats
* Joan Rectoret, baix, contrabaix
* Sergio Ramos, bateria

## Referències

* ↑ «Orquestra Àrab de Barcelona». Catalan Sounds. (Institut Ramon Llull). Arxivat de l'original el 2015-11-25. [Consulta: 21 novembre 2015].
* ↑ «L'Orquestra Àrab de Barcelona presenta el 3r disc». Nació Digital, 04-11-2011 [Consulta: 24 novembre 2015].
* ↑ «Orquestra àrab de Barcelona». web. L'Auditori. [Consulta: 24 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Orquestra Àrab de Barcelona - Lloc web oficial
* actuació a TV3
# Illa de Lobos (Uruguai)

La Isla de Lobos és una illa de l'Uruguai situada a dotze quilòmetres al sud-est de Punta del Este, al departament de Maldonado. Rep aquest nom en referència als 200.000 elefants marins que habiten a l'illa. És una de les reserves d'aquests animals marins més grans i importants d'Amèrica del Sud. És, també, el punt més austral de l'Uruguai.

## Història

L'illa va ser descoberta el 1516 pel navegant espanyol Juan Díaz de Solís, qui li va donar el nom de San Sebastián de Cádiz. Més endavant, el 1527, va ser visitada pel venecià Sebastià Cabot durant la seva expedició per l'estuari del Riu de la Plata i el Paranà. El 1528, Diego García de Moguer va batejar l'illa amb el nom d'Isla de los Pargos.
El 1906 el govern uruguaià va erigir un far a l'illa per guiar la navegació dels vaixells i embarcacions que entren i surten del Riu de la Plata. Amb els seus 59 msnm, és el tercer far més alt del món i el més alt d'Amèrica. Emet un centelleig cada 5 segons que es veu a una distància de 40 km. Des del seu balcó exterior, al qual s'accedeix prèvia autorització a través de 240 graons, s'observa una vista panoràmica de l'illa i de la costa de Punta del Este.
El juliol de 2001 va esdevenir el primer far automatitzat de l'Uruguai, comptant amb energia solar i alta tecnologia. Té una sirena que funciona amb aire comprimit com a alternativa per als dies de boira tancada.

## Fauna

L'Isla de Lobos és una reserva natural pel fet que s'hi troba la major colònia d'elefants marins de l'hemisferi occidental. Conviuen a l'illa dues espècies: el llop fi o de dos pèls (Arctocephalus australis) i el lleó marí, llop d'un pèl o llop de perruca (Otaria flavescens). El 2005 es van comptabilitzar 1.500 lleons i 250.000 llops marins.

## Referències

* 1 2 Far Isla de Lobos (R.O.U.) (castellà)
* ↑ Russ Rowlett. «Lighthouses of Uruguay» (en anglès). Universitat de Carolina del Nord. Arxivat de l'original el 2018-03-15. [Consulta: 26 desembre 2011].
* ↑ Páez, Enrique; A. de Bonis «Impacto en cachorros de lobo fino sudamericano durante el derrame de petróleo en Isla de Lobos» (en castellà). Jornades de Zoologia de l'Uruguai [Uruguai] [Consulta: 26 desembre 2011].
* ↑ «Mortandad de lobos marinos sería habitual» (en castellà). El País, 12-08-2010. [Consulta: 26 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Isla de Lobos (castellà)
* Illes d'elefants marins de l'Uruguai Arxivat 2016-10-12 a Wayback Machine. (castellà)
# Sant Jaume

«Sant Jaume» té aquests significats:
* Hagiografies:
** Sant Jaume el Major, un dels apòstols, fill de Zebedeu i patró de Galícia
** Sant Jaume el Menor, germà del també apòstol Judes Tadeu
** Sant Jaume el Just, germà de Jesús de Natzaret
** Sant Jaume de la Marca (Monteprandone, 1391 – Nàpols, 1476), predicador, escriptor i frare, membre dels franciscans observants
** Sant Jaume Hilari Barbal, germà marista català, màrtir en 1937
* Toponímia:
** Camí de Sant Jaume, ruta de pelegrinatge que des de diverses parts d'Europa arriba fins a Santiago de Compostel·la
** Jaciment arqueològic de Sant Jaume
** Entitats de població:
*** Sant Jaume (Perpinyà), barri de Perpinyà
*** Sant Jaume (Alsamora), partida del terme de Sant Esteve de la Sarga (Pallars Jussà)
*** Sant Jaume de Compostel·la o Sant Jaume de Galícia, nom català de Santiago de Compostela, a Galícia
*** Sant Jaume dels Domenys, municipi del Baix Penedès
*** Sant Jaume d'Enveja, municipi del Montsià
*** Sant Jaume de Frontanyà, municipi del Berguedà
*** Sant Jaume de Llierca, municipi de la Garrotxa
*** Sant Jaume de Viladrover, nucli de població del municipi del Brull, a Osona
** Edificis:
*** Sant Jaume de Vallparadís, castell cartoixa de Terrassa, al Vallès Occidental
*** Col·legi Públic Sant Jaume, escola pública d'Almoines (la Safor, País Valencià)
*** Hospital Asil de Sant Jaume, hospital de Blanes (la Selva)
*** Mas de Sant Jaume, masia al municipi d'Olesa de Montserrat (Baix Llobregat)
*** Pont de Sant Jaume, pont de la ciutat de Tremp que enllaçava la ciutat amb el monestir de Sant Jaume
*** Torre de Sant Jaume, torre de guaita de Pineda de Mar adossada al Mas Castellar
*** Esglésies: Església de Sant Jaume, diversos indrets
** Orografia:
*** Sant Jaume (Arsèguel), serra entre els municipis d'Arsèguel i del Pont de Bar (Alt Urgell)
*** Puig de Sant Jaume, muntanya de Molló (Ripollès)
*** Muntanya de Sant Jaume, serra entre els municipis de Pacs del Penedès i de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès)
*** Riera de Sant Jaume, curs fluvial entre els municipis de Viladecavalls (Vallès Occidental) i Olesa de Montserrat (Baix Llobregat)
* Miscel·lània:
** Creu de Sant Jaume, emblema de l'Orde de Sant Jaume
** Epístola de Sant Jaume, llibre bíblic atribuït a Sant Jaume el Just
** Monges Comanadores de Sant Jaume, orde monàstic femení dedicat a la vida contemplativa
** Orde de Sant Jaume de l'Espasa o Orde de Santiago, orde militar i religiós
** Orde de Sant Jaume d'Altopascio o Hospitalers de Sant Jaume, orde militar hospitaler italià
** Plaça de Sant Jaume, nucli administratiu de Barcelona, on hi ha l'Ajuntament de la ciutat i el Palau de la Generalitat
** Pau de Sant Jaume, acord entre el príncep-bisbe de Lieja i els estats del principat de Lieja del 1487
** Gegants de Sant Jaume, gegants de la ciutat de Barcelona, relacionats amb la Parròquia de Sant Jaume Apòstol
# Axel Kühn

Axel Kühn (Erfurt, 22 de juny de 1967) és un pilot de bob alemany, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern d'Albertville, on guanyà la medalla de plata en la prova de bobs a quatre del programa de bob. Formà equip amb Wolfgang Hoppe, Bogdan Musiol i Rene Hannemann.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or al Campionat del món de bob.

## Referències

* ↑ «Axel Kühn Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 16 febrer 2020].
* ↑ «Bobsleigh four-man world championship medalists since 1930 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-12-11. [Consulta: 16 febrer 2020].
# Maria Selin

Maria Selin (Hèlsinki, 8 de setembre de 1977), coneguda també amb el nom de casada Maria Saarni és una jugadora d'hoquei sobre gel finlandesa, ja retirada, que va competir entre el 1994 i el 2001. Després d'uns anys retirada tornà a competir entre el 2009 i el 2011 i el 2016. Jugava de davantera.
El 1998 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Nagano, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'hoquei sobre gel.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de bronze al Campionat del món i una de bronze al Campionat d'Europa. Amb la selecció finlandesa jugà un total de 82 partits. A nivell de clubs va jugar al Karhu-Kissoja, Kiekko-Espoota, Espoo Bluesia i JYP Jyväskylä. Va guanyar les lligues finlandeses de 1999 i 2000.

## Referències

* ↑ «Maria Saarni». eliteprospects.com. [Consulta: 31 març 2020].
* ↑ «Maria Selin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-17. [Consulta: 31 març 2020].
* ↑ Siukonen, Markku. Urheilukunniamme puolustajat – Suomen olympiaedustajat 1906–2000 (en finès). Graface Jyväskylä, 2001, p. 303. ISBN 951-98673-1-7.
* ↑ Torvinen, Jukka. Jääkiekkokirja 2007–2008 (en finès). Egmont Kustannus Oy Ab, 2007, p. 204–205, 213, 234. ISBN 952-469-617-7.
# Gurguèn II de Lorí

Gurguèn II o Kivrikê II (en armeni respectivament Գուրգեն Բ o Կյուրիկե Բ ; mort l'any 1089) fou un membre de la família armènia dels Bagràtides, rei o curopalata de Lorri de 1048 a 1089.

## Biografia

Gurguèn era el fill de David I de Lorí (David Anholin), rei de Lorí, i de la reina Zorakerstel de Kakhètia.
Va succeir el seu pare l'any 1048, i va viure sota la pressió permanent dels turcs seljúcides. Durant el seu regnat va fer encunyar monedes amb la seva efigie, però que no mencionen més que el títol de curopalata al lloc del de rei. El 1064, després de la presa d'Aní per Alp Arslan, sultà seljúcida, es va haver de sotmetre's al conquistador i li va donar en matrimoni a la seva filla. El 1069, poc abans la seva mort, va rebre amb gran fast la cort de Malik Shah, el nou sultà, però els turcs controlaven llavors la major part de Lorí.
Va tenir dos fills, David II i Abas I. Aquests últims no van poder impedir als turcs de saquejar Lorí i els monestirs de Monestir de Hakhpat i Sanahín el 1105, i van abandonar els seus dominis cap a 1113 refugiant-se en les fortaleses de Matznaberd i Tavuix, en les muntanyes del nord. Segons una inscripció a Monestir de Hakhpat, els seus últims descendents desapareixen el 1249.

## Notes i referències

* ↑ Toumanoff, Cyrille. Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au XIX$^e$ siècle: Tables généalogiques et chronologiques, 1990, p. 125.
* 1 2 3 4 Dédéyan, Gérard. Éd. Privat. Histoire du peuple arménien, 2007, p. 991. ISBN 978-2-7089-6874-5.
* ↑ Grousset, René. Payot. Histoire de l'Arménie des origines à 1071 (en français), 1947, p. 644.

## Enllaços externs

* ((anglès)) Foundation for Medieval Genealogy. «Armenia — E. Kings of Lorhi and Aghbania». [Consulta: 24 agost 2008].
# Blake Fielder-Civil

Blake Fielder-Civil (Northamptonshire, Anglaterra, 16 d'abril de 1982) és conegut per ser l'ex d'Amy Winehouse; la seva mare és l'actriu Georgette Civil.
Va aparèixer, junt a la seva mare, al programa de televisió The Jeremy Kyle Show.
Va ser marit de la cantant Amy Winehouse (del 18 de maig de 2007 al 28 d'agost de 2009, data del seu divorci).
Blake Fielder-Civil i Amy Jade Winehouse es van conèixer en un bar al barri de Londres de Camden l'any 2005. Molt aviat Winehouse es va tatuar el nom de “Blake” al seu coll. Es van casar a Miami l'any 2007.
Es considera que Fielder-Civil va ser el responsable d'introduir Winehouse en les drogues dures (segons el Daily Mail). Ell mateix ho va confirmar a News of the World el 2008 dient que se sentia "més que culpable".
Moltes de les millors cançons de Winehouse del seu àlbum de 2006 Back To Black eren sobre les seves tumultuoses relacions mútues, incloent “You Know I’m No Good” i “Back To Black.”
Aquesta parella es divorcià l'any 2009 després d'haver estat pressionats pels pares de tots dos per trencar la relació. Breument van tornar a estar junts després que Fielder-Civil entrés en rehabilitació, però no va durar.

## Referències

* ↑ imdb.com
* ↑ «thefrisky.com». Arxivat de l'original el 2015-07-22. [Consulta: 19 juliol 2015].
# Bernhard Germeshausen

Bernhard Germeshausen (Heilbad Heiligenstadt, 21 d'agost de 1951 - 15 d'abril de 2022) fou un atleta i corredor de bobsleigh alemany, ja retirat, que destacà entre la dècada del 1970 i 1980. Inicià la seva carrera esportiva com a decatleta, aconseguint la victòria en el Campionat Nacional l'any 1974. Competint en dos Jocs Olímpics d'hivern, va guanyar quatre medalles amb tres d'or (Dos: 1976, Quatre: 1976, 1980) i una de plata (Dos: 1980).
El 1976 participà en els Jocs Olímpics d'hivern disputats a Innsbruck (Àustria), on aconseguí dues medalles d'or en les proves de Bobs a 2 i Bobs a 4. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1980 realitzats a Lake Placid (Estats Units) tornà a participar en les dues proves, aconseguint novament la victòria en la prova de Bobs a 4 i la medalla de plata en la prova de Bobs a 2.
Al llarg de la seva carrera aconseguí cinc medalles en el Campionat del Món de Bobsleigh, destacant les victòries l'any 1977 en la prova de Bobs a 4 i les de 1981 en Bobs a 2 i Bobs a 4.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Bernhard Germeshausen».
* 1 2 «Bernhard Germeshausen». Arxivat de l'original el 17 abril 2020. [Consulta: 16 novembre 2018].
* ↑ «Bobsleigh». sports123.com (anglès).

## Enllaços externs

* (anglès) Mundial de Bobs a 2 Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* (anglès) Mundial de Bobs a 4 Arxivat 2007-12-11 a Wayback Machine.
# Martin Schröttle

Martin Schröttle (Múnic, 1 de setembre de 1901 - Múnic, 17 de febrer de 1972) va ser un jugador d'hoquei sobre gel alemany que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sankt Moritz, on fou eliminat en sèries en la competició d'hoquei sobre gel. Quatre anys més tard, als Jocs de Lake Placid, guanyà la medalla de bronze en la competició d'hoquei sobre gel.
En el seu palmarès també destaquen una medalla de plata al Campionat del Món d'hoquei gel de 1930, competició que alhora servia per determinar el Campió d'Europa, que guanyà, i una medalla de bronze al Campionat d'Europa de 1927. Amb el club SC Riessersee guanyà les lligues alemanyes de 1927, 1935 i 1938.

## Referències

* 1 2 3 «Martin Schröttle Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 30 gener 2019].
# European Open Science Cloud

L'European Open Science Cloud (EOSC) és un projecte de la Comissió Europea que proporciona un dipòsit de dades públic que s'adapti als valors de la ciència oberta.
El projecte es va iniciar el 2015 amb la previsió que els seus organitzadors l'acabessin el 2020. Un comitè de recerca de la Unió Europea va donar suport a un pla per al desenvolupament del núvol el maig de 2018.
Les reunions públiques sobre el projecte han posat èmfasi en les motivacions ideològiques per promoure la ciència oberta.

## Referències

* ↑ «The European Open Science Cloud – the future of Open Access research». White Rose Brussels Office, 29-03-2018. Arxivat de l'original el 30 d’octubre 2018. [Consulta: 29 octubre 2018].
* ↑ Popescu, Iulia. «What is the European Open Science Cloud?» (en anglès). European Grid Infrastructure. [Consulta: 29 octubre 2018].
* ↑ «EU ministers endorse Commission's plans for research cloud» (en anglès). Comissió European, 29-05-2018. [Consulta: 29 octubre 2018].
* ↑ Casey, Kevin. «Nine things we now know about the European open science cloud» (en anglès). Horizon: the EU Research & Innovation magazine, 30-11-2017. Arxivat de l'original el 27 de juny 2018. [Consulta: 29 octubre 2018].
* ↑ Pilorget, Benoît; Fangohr, Hans; Thiéry, Nicolas. «State of the European Open Science Cloud and strategy of OpenDreamKit» (en anglès). OpenDreamKit, 06-12-2017. [Consulta: 29 octubre 2018].

## Bibliografia

* Ekin, Annette. «Digital 'coffeehouse' to spark new scientific ideas now ready for use» (en anglès). Horizon: the EU Research & Innovation magazine, 26-11-2018.
* Candela, Leonardo; Castelli, Donatella; Zoppi, Franco (2019). Final EOSC Service Architecture (Technical report). EOSC-pilot.
* Jones, Sarah; Abramatic, Jean-François, eds. (2019). European Open Science Cloud (EOSC) Strategic Implementation Plan (Technical report). European Commission.

## Enllaços externs

* European Open Science Cloud (EOSC)
# Medicament de venda lliure

Els medicaments de venda lliure (MVL) són medicaments que es venen directament al consumidor sense una prescripció feta per un professional de la salut, en comparació amb els medicaments receptats, els quals poden ser venuts únicament als consumidors que posseeixen una recepta vàlida. En molts països, els medicaments de venda lliure són seleccionats per una agència reguladora per assegurar que els medicaments són segurs i efectius quan es fan servir sense la cura d'un metge. Els medicaments de venda lliure solen ser regulats per ingredients farmacèutics actius, no pels productes finals. Mitjançant la regulació d'aquests principis actius en lloc de regular les formulacions específiques de fàrmacs, els governs donen als fabricants la llibertat per formular aquests principis, o les seves combinacions.
En molts països, aquests medicaments sovint es troben als prestatges de les botigues com qualsevol altre producte envasat. Alguns medicaments de venda lliure poden ser legalment classificats com a MVL (és a dir, no calen recepta mèdica), però només poden ser dispensats per un farmacèutic després d'una avaluació de les necessitats del pacient o d'haver informat al pacient. En molts països, una sèrie de MVL estan disponibles en establiments que no són farmàcies, com ara magatzems generals, supermercats i estacions de servei. Les legislacions que detallen els establiments on els fàrmacs poden ser venuts o qui està autoritzat a lliurar-los varien considerablement d'un país a un altre.

## Referències

* ↑ Over-the-Counter Medicines: What's Right for You?. Fda.gov (2009-04-30). Retrieved on 2012-07-04.
# Charles Bouvier

Charles Bouvier (Suïssa, 28 d'agost de 1898 - Suïssa i Ginebra, 1964) fou un futbolista i pilot de bobsleigh suís que va competir durant les dècades de 1920 1930.
Començà la seva carrera esportiva jugant com a defensa de futbol. El 1924 fou seleccionat per disputar la competició de futbol dels Jocs Olímpics de París, on l'equip guanyà la medalla de plata, però ell no disputà cap partit. Pel que fa a clubs, defensà els colors del Servette FC entre 1920 i 1931. Amb la selecció nacional jugà 5 partits entre 1922 i 1924.
Posteriorment, el 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen, on guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a 4, fent equip amb Pierre Musy, Arnold Gartmann i Joseph Beerli. En la prova de bobs a 2, fent parella amb Reto Capadrutt, fou setè.

## Referències

* 1 2 «Charles Bouvier Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 10 octubre 2018].
* ↑ C. BOUVIER a olympic.org
* ↑ Charles Bouvier - national-football-teams.com (anglès)
# Philip LaBatte

Philip LaBatte (Saint Paul, 5 de juliol de 1911 - Alexandria, 6 de setembre de 2002) va ser un jugador d'hoquei sobre gel estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
De jove destacà en beisbol, futbol i hoquei sobre gel, i va ser en aquest darrer esport on aconseguí els seus principals èxits esportius. El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'hoquei sobre gel.

## Referències

* ↑ «Phil LaBatte Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 7 d’agost 2017. [Consulta: 17 abril 2019].
# Eva Lesmes

Eva Lesmes (Gijón, Astúries, 3 d'agost de 1961) és una directora de cinema, realitzadora de televisió i guionista de cinema i televisió espanyola.
Es va graduar en Direcció de cinema i televisió a l'American Film Institute de Los Angeles. Va formar-se en Interpretació i Direcció d'actors amb John Strasberg, Dominique de Faccio, William Layton i Jose Carlos Plaza, a Madrid i a la Lee Strasberg Theatre Institute de Los Angeles. Va fer diversos cursos de guió a UCLA, Los Angeles, i el seminari de Robert Mackee. Es va graduar com a directora de cinema a l'escola TAI de Madrid

## Filmografia
### Directora

* Delirios de amor (Sèrie TV)
* Pon un hombre en tu vida (1996)
* La casa de los líos (Sèrie TV)
* A las once en casa (Sèrie TV)
* El palo (2001)
* Ana y los siete (Sèrie TV)
* La noche del escorpión (2002) (Telefilm)
* Código fuego (2003) (Sèrie TV)
* Ellas y el sexo débil (Sèrie TV)
* El comisario (Sèrie TV)
* Estados Alterados Maitena (Sèrie TV)
* Maldito lunes (2012) (curtmetratge)

## Referències

* ↑ Fitxa d'Eva Lesmes a IMDB
* ↑ «Eva Lesmes - PLAY Personajes» (en castellà). Diario ABC, 01-03-2017. Arxivat de l'original el 2017-11-12. [Consulta: 17 juny 2021].
* IX Muestra Recent Spanish Cinema: El Mundo
* Eva Lesmes quiere rodar ´Chicas de ayer´ en Oviedo: La Voz de Asturias
# Delegació Nacional d'Excaptius

La Delegació Nacional de Excautivos (DNE) va ser un organisme espanyol, dependent orgànicament de Falange Española Tradicionalista y de las JONS, que va existir durant la Dictadura franquista i va estar encarregat de l'administració d'aquells que havien estat presos en la zona republicana durant la Guerra civil espanyola.

## Història

L'organisme va començar a funcionar el gener de 1941, si bé dos anys abans en els estatuts de FET i de las JONS ja s'esmentava el seu establiment. Amb anterioritat ja havia existit una «Obra Nacional de Excautivos». En el seu si van quedar integrades totes aquelles persones del Bàndol revoltat que durant la contesa haguessin romàs a presons de la zona republicana, fins i tot els que no eren presos «polítics», fet que causaria no poques protestes. La DNE va desaparèixer com a tal en 1957, en integrar-se els seus serveis juntament amb els de la Delegación Nacional de Excombatientes dins de la Delegació Nacional d'Associacions.
Va arribar a disposar d'un òrgan d'expressió, la revista Comunicación.

## Referències

* 1 2 3 Chueca, 1983, p. 254.
* ↑ Rodríguez Jiménez, 1994, p. 101-102.
* 1 2 Rodríguez Jiménez, 1994, p. 102.
* ↑ Alcalá, 2007, p. 251.

## Bibliografia

* Alcalá, César. Las checas del terror. Madrid: LibrosLibres, 2007. ISBN 978-84-96088-59-7.
* Chueca, Ricardo. El fascismo en los comienzos del régimen de Franco: Un estudio sobre FET-JONS. Madrid: CIS, 1983.
* Rodríguez Jiménez, José Luis. Reaccionarios y golpistas: la extrema derecha en España: del tardofranquismo a la consolidación de la democracia, 1967-1982. Madrid: CSIC, 1994. ISBN 84-00-07442-4.
# Charles Butler

Charles Butler (Saranac Lake, 11 de juny de 1932 - Florida, 21 de novembre de 2019) és un pilot de bob estatunidenc, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Cortina d'Ampezzo, on guanyà la medalla de bronze en la prova del bobs a quatre del programa de bob. Formà equip amb William Dodge, Arthur Tyler i James Lamy. En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or, una de plata i dues de bronze al Campionat del món de bob.

## Referències

* ↑ «Tom Butler Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2 d'octubre 2019. [Consulta: 4 gener 2020].
* ↑ «Bobsleigh two-man world championship medalists since 1931 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 4 gener 2020].
* ↑ «Bobsleigh four-man world championship medalists since 1930 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-12-11. [Consulta: 4 gener 2020].
# Església de la Santíssima Trinitat (Riga)

L'Església de la Santíssima Trinitat (en letó: Svētās Trīsvienības evaņģēliski luteriskā baznīca) és una església luterana a la ciutat de Riga, capital de Letònia, està situada al carrer Sarkandaugavas, 10. És una església parroquial de l'Església Evangèlica Luterana de Letònia.

## Referències

* ↑ Banga, Vita; Levina, Marina. Rīgas dievnami: Arhitektūra un māksla. Riga's Churches: Architecture and Art (en letó). Riga: Zinātne, Apgads Mantojums, 2007. ISBN 978-9984-823-00-3.