OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ball grid array

Les connexions Ball Grid Array són soldadures destinades a unir un component a la placa mare d'un equip informàtic per mitjà d'una sèrie de boletes d'estany. Són usades comunament en la producció i fixació de plaques base per a ordinadors i la fixació de microprocessador, ja que aquests solen tenir una quantitat molt gran de terminals dels quals són soldats a consciència a la placa base per a evitar la pèrdua de conductivitat tèrmica, augmentant-la d'entrada. Normalment es fan servir per al procés boletes fetes d'estany o aliatges predeterminats. Per a implementar la soldadura s'utilitza un patró o una plantilla on s'ubiquen les soldadures en posició i un forn per a prefixar-les primer al component i després a la placa base. Les soldadures tipus BGA són emprades en components electrònics diversos com els telèfons mòbils i els ordinadors portàtils. Darrerament s'han començat a implementar a altres indústries com l'enginyeria elèctrica i la fabricació de mòduls de fricció a la calor. Darrerament amb la implementació de soldadures lliures de plom els mètodes de treball sobre aquest tipus de soldadures han hagut de ser redissenyats, ja que aquest tipus d'aliatges requereixen un punt de fusió més elevat que la tradicional estany-plom.
Les boletes poden canviar de calibre, ja que per unitats sempre s'utilitzen referències mil·limètriques, és a dir: tenen calibres que van des de 0,3 fins a 1,5 mm de diàmetre per la qual cosa calen diversos tipus de plantilles per a aconseguir una distribució parella de la soldadura al moment de fixar-la a la placa base. Hi ha diversos mètodes per a aplicar aquest tipus de soldadures, ja que els avenços tecnològics han implementat noves idees com l'ús d'injectors en què la funció és ubicar les boletes d'estany en el circuit integrat en ordre predeterminat a través d'una matriu computada o fer un escombratge simple evitant pujar la temperatura de la placa base mantenint la calor a l'estany.

## Referències

* Assembly Magazine.
# Steve Patrickson

Steve Patrickson (Bradford, 8 d'agost de 1966) és un expilot de motociclisme anglès que va competir en el Campionat del Món de Motociclisme entre 1986 i 1997.

## Biografia

Patrickson es va iniciar en el món del motociclisme el 1981, aconseguint la victòria en el Campionat Júnior de Gran Bretanya de 50 cc. El 1982, amb quinze anys, es convertí en el pilot més jove a aconseguir el títol britànic de velocitat en la categoria de 50 cc. Tornà a repetir el títol nacional amb un doblet en les cilindrades de 250 i 350 cc i el repetí el 1988 (250 cc) i el 1989 (125 i 250 cc). En aquella època, Patrickson intentava participar, mitjançant una "wild car", en el Gran Premi de Gran Bretanya, tot i que no aconseguí classificar-se des de 1986 fins a 1988.
No fou fins a 1990 que va disputar la totalitat de la temporada. Al Gran Premi d'Espanya es va convertir en l'últim britànic (fins a l'arribada de Bradley Smith) a sortir des de la primera línia de la graella de sortida. Finalment va acabar cinquè en aquesta carrera. Un altre dels seus bons resultats aquell any va ser acabar setè al Gran Premi de Gran Bretanya. Finalment acabà la general en la posició dissetena.
En les dues següents temporades també va disputar la temporada completa, però els seus resultats van ser més discrets. El 1991 va aconseguir puntuar en tan sols dues curses i l'any següent ni tan sols va poder acabar cap carrera en zona de punts. El 1994 aconseguí el seu setè títol britànic en la categoria de 125 cc. Els següents anys participà puntualment en les carreres del Gran Premi de Gran Bretanya abans de retirar-se definitivament el 1997.
Ja retirat, va seguir vinculat al món del motociclisme en fer-se càrrec de l'equip sp125racing de motociclisme de promoció de joves promeses britàniques.

## Referències

* ↑ «Steve Patrickson Career Profile» (en anglès). sp125racing.com.
* ↑ «Aspar ya vuelve a las “poles”». Mundo Deportivo, 06-05-1990. [Consulta: 13 febrer 2021].
# Quatretondeta

Quatretondeta és un municipi del País Valencià a la comarca del Comtat. Antigament denominada Quatredondeta de la Serrella, té 137 habitants (INE 2008)

## Geografia

Quatretondeta, situada a la vall de Seta, disposa d'una orografia molt abrupta, amb nombrosos barrancs i alts cims, les cotes topogràfiques van des dels 700 m. fins als 1400.
Al seu terme de 16,7 km² es troben els cims de Penya l'Hedra (1.384 m) i Serrella (1.358 m).

## Història

Població que, l'any 1602, estava integrada per 40 famílies de moriscos. Regentaren el senyoriu la família dels Cardona, marquesos de Guadalest, i els Palafox, marquesos d'Ariza. També pertanyé a l'almirall Roger de Llúria. La seua església, annexa a la de Balones, assolí la seua independència el 1786. A principis de segle XX el nombre d'habitants (quatretondans) era de 440, xifra que romangué estacionària fins al 1950. Durant la dècada dels 60-70 arribà a perdre un 30 per cent d'habitants; pèrdua motivada per la mancança de recursos econòmics, la qual cosa va produir l'emigració de la població. El 2002 tenia 169 habitants.

## Alcaldia

Des de 2019 l'alcalde de Quatretondeta és José Reig Cardós de Compromís per Quatretondeta (Compromís).
Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Alcalde o alcaldessa | Partit polític | Data de possessió | Observacions |
| 1979–1983 | Francisco Picazo Pérez | UCD | 19/04/1979 | -- |
| 1983–1987 | José Enrique Gil Chiquillo | PSPV-PSOE | 28/05/1983 | -- |
| 1987–1991 | Guillermo Pérez Gil | PSPV-PSOE | 30/06/1987 | -- |
| 1991–1995 | Juan Soler Bardisa | PSPV-PSOE | 15/06/1991 | -- |
| 1995–1999 | Vicente García Pérez | PP | 17/06/1995 | -- |
| 1999–2003 | Francisco Picazo Pérez | PSPV-PSOE | 03/07/1999 | -- |
| 2003–2007 | Maria Magdalena Chiquillo Pérez | PSPV-PSOE | 14/06/2003 | -- |
| 2007–2011 | Maria Magdalena Chiquillo Pérez | PSPV-PSOE | 16/06/2007 | -- |
| 2011–2015 | Jorge García Domènech | PSPV-PSOE | 11/06/2011 | -- |
| 2015–2019 | Silvia Soler Candela | PP | 13/06/2015 | -- |
| 2019-2023 | José Reig Cardós | Compromís | 15/06/2019 | -- |
| Des de 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 | -- |
| Fonts: Generalitat Valenciana |||||

## Llocs d'interès

* Església de Santa Anna

## Personatges il·lustres

* Matilde Pérez Mollá: primera dona de l'Estat espanyol que ostentà una alcaldia, càrrec al qual accedí el 27 d'octubre de 1924.
* Rafael Pérez i Pérez: prolífic novel·liste oriünd de Quatretondeta, autor d'obres de gènere rosa.

## Referències

* 1 2 Direcció d'Anàlisi i Polítiques Públiques de la Presidència. Generalitat Valenciana. «Banc de Dades Municipal. Quatretondeta. Històric de Govern Local». Portal d'informació ARGOS. [Consulta: 6 desembre 2020].

## Enllaços externs

* País Valencià, poble a poble, comarca a comarca, de Paco González Ramírez, d'on se n'ha tret informació amb el seu consentiment.
* Institut Valencià d'Estadística Arxivat 2010-06-18 a Wayback Machine..
* Portal de la Direcció General d'Administració Local de la Generalitat Arxivat 2008-05-26 a Wayback Machine..
# Drets ARCO

Els drets ARCO són els drets que segons la llei orgànica 15/1999 de 13 de desembre de protecció de dades de caràcter personal que han agafat aquest sobrenom en la formulació de la paraula mitjançant la inicial de cada un dels drets que estableix la llei

## Drets ARCO

* Dret d'Accés: El dret d'Accés reconeix als ciutadans la potestat de defensar la seva privacitat controlant per si mateixos l'ús que es fa de les seves dades personals. Aquest dret és regulat en el títol III de la LOPD (article 15) i el títol III del Reial Decret 1720/2007 (articles 23 a 26 i articles 27 a 30).
* Drets de Rectificació i Cancel·lació: Els drets de rectificació i cancel·lació són regulats en l'article 16 de la Llei Orgànica de protecció de dades de caràcter personal i en els articles 31 a 33 del Reial Decret 1720/2007. Quan les dades personals d'un ciutadà resultaren ser incompletes, inexactes, excessives o inadequades aquest pot requerir al responsable del fitxer la seva rectificació o cancel·lació.
* Dret d'Oposició: El dret d'oposició és regulat en els articles 35 a 36 de la Llei Orgànica de protecció de dades de caràcter personal i Reial Decret 1720/2007. Bàsicament consisteix en el dret dels titulars de les dades per dirigir-se al responsable del fitxer perquè deixi de tractar les seves dades sense el seu consentiment per a fins de publicitat o prospecció comercial.

## Referències

* 1 2 3 4 Ley Orgánica 15/1999, de 13 de diciembre, de Protección de Datos de Carácter Personal
* ↑ «Que són los derechos ARCO?». Arxivat de l'original el 2010-05-02. [Consulta: 25 abril 2010].
# Palau Soranzo Piovene

El palau Soranzo Piovene és un edifici històric italià, situat en el sestiere de Cannaregio a Venècia, enfront del Gran Canal entre el palau Emo de la Maddalena i el palau Erizzo. Actualment part de l'edifici està ocupat per la Guàrdia di Finança.

## Història

L'edifici es remunta a la primera dècada del segle xvi. Va ser adquirit per la família Soranzo i després va passar a ser propietat dels Piovene, a partir del matrimoni contret entre Cecilia Soranzo i Girolamo Piovene en 1760.En 2023, part de l'edifici està ocupat pel Comando Interregional de la zona Nord-oriental de la Guàrdia di Finança, que ocupa la planta noble i l'entresòl. La part restant de l'edifici, composta per la segona planta noble i les estades entorn del pati central i a la façana posterior són d'ús particular.

## Descripció

El projecte de l'edifici s'atribueix a l'arquitecte venecià Sante Lombardo. La façana principal es caracteritza en les dues plantes principals per la presència de dues trífores situades en el centre, a la dreta d'una monòfora, amb altres dues a cada extrem. Aquesta composició crida l'atenció per no respondre al model habitual de la major part dels edificis venecians de l'època, que respecten la divisió simètrica en tres elements, ja sigui en vertical o horitzontalment.També destaquen en la façana com a elements decoratius unes pastilles o plaques i uns cèrcols emmarcats. A l'interior són destacables el vestíbul i l'escala. Entre les façanes del palau s'obre un pati amb pou i jardí.

## Referències

* 1 2 3 I palazzi di Venezia. Roma: Newton & Compton, 2007, p. 340. ISBN 978-88-541-0820-2.
* 1 2 3 «Soranzo Piovene» (en italià). [Consulta: 29 juliol 2023].
# Robert Benson

Robert John "Bobby" Benson (Davidson, Saskatchewan, 18 de maig de 1894 - Winnipeg, Manitoba, 7 de setembre de 1965) va ser un jugador d'hoquei sobre gel canadenc que va competir a començaments del segle xx.
El 1920, un cop superada la Primera Guerra Mundial, va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre gel.
A nivell de clubs jugà en nombrosos equips entre 1912 i 1931. Destaquen el Winnipeg Falcons, el Calgary Tigers, el Boston Bruins o l'Edmonton Eskimos.

## Referències

* 1 2 «Bobby Benson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 de novembre 2009. [Consulta: 18 setembre 2017].
* ↑ Bobby Benson a hockeydb.com
# Luci Cassi Longí (tribú 44 aC)

Luci Cassi Longí (en llatí Lucius Cassius Longinus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Càssia i era de la família dels Cassi Longí, que tenien origen plebeu. Era germà de Gai Cassi Longí, assassí de Juli Cèsar.
El 54 aC apareix donant suport a l'acusació de Marc Laterense contra Gneu Planci, que va ser defensat per Ciceró. L'any 52 aC va acusar Marc Saufeu, també defensat per Ciceró. L'any 49 aC va donar suport a Juli Cèsar i va ser llegat del dictador a Grècia (48 aC) on va operar a Tessàlia i, poc abans de Farsàlia, enviat al Peloponès junt amb Fufi Calè.
L'any 44 aC va ser elegit tribú de la plebs. Al mes de juliol va estar present als Ludi Apollinares organitzats per Brut. Després va abraçar la causa d'Octavi contra la de Marc Antoni i va donar suport a la decisió del senat de declarar a Antoni enemic públic el 28 de novembre del 44 aC.
El març del 43 aC Luci Cassi i la seva mare, i Servília la sogra del seu germà Gai, van intentar evitar que aquest darrer obtingués l'encàrrec de fer la guerra a Dolabel·la, guerra que reclamaven fer els cònsols Pansa i Hirti, però la mort d'aquestos va frustrar l'intent. Octavi i Antoni es van reconciliar a l'estiu i l'octubre es va formar el triumvirat i Luci, que temia a Antoni, va fugir a Àsia.
Va col·laborar amb el seu germà fins a la batalla de Filipos. L'any 41 aC va ser perdonat formalment per Antoni a Efes.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 802.

## Enllaços externs

* Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Szerk.: William Smith (1870) Arxivat 2008-04-14 a Wayback Machine. (anglès)
# Nahal Oz

Nahal Oz (en hebreu: נחל עוז) és un quibuts situat en el Districte Meridional d'Israel, a la part nord-oest del Desert del Nègueb, prop de la frontera amb la Franja de Gaza, i prop de les ciutats de Sederot i Netivot. El quibuts està sota jurisdicció del Consell Regional Shaar HaNéguev. El 2018, tenia una població de 404 habitants.

## Història

El 1951 es va fundar el quibuts com un assentament de la Brigada Nahal. El 1953 el quibuts es va convertir en una comunitat civil i el 1997 va començar la seva privatització.
L'agricultura del quibuts es basa en cultius, en una granja lletera i en una granja de pollastres. També té una fàbrica per a produir rosques i caragols, així com una empresa d'alta tecnologia.
El 22 d'agost de 2014, durant l'Operació Marge Protector, Daniel Treguerman -un nen de quatre anys habitant del quibuts- va ser assassinat per l'explosió d'un projectil de morter disparat des de la Franja de Gaza per la milícia de Hamàs.

### Atac de la milícia de Hamàs

Durant l'atac de faccions armades properes a Hamàs del 7 d'octubre de 2023 s'estima que centenars de militants armats van entrar al qibuts, irrompre a les cases i disparar als residents. La localitat va ser ocupada per la guerrilla islamista durant 12 hores, fins que les Forces de Defensa d'Israel (FDI) van neutralitzar als militants i van recuperar el control del quibuts. Durant l'atac es va segrestar una família amb tres fills i se la van enportar a Gaza. El segrest va ser transmès en viu utilitzant el telèfon mòbil de la mare.

## Referències

* 1 2 Tzuri, Matan. «Israelis seek response from Messi: 'You were Daniel's Hero'» (en inglés). Ynetnews, 23-08-2014. [Consulta: 17 abril 2019].
* ↑ «Stav have been terrified to see his family being kidnapped to Gaza: "The terrorists took all of them - my sister is only 8"». Walla!, 08-10-2023. [Consulta: 11 octubre 2023].
* ↑ «Five members of Nitzan family have been kidnapped to Gaza: "Do everything to find a life signal"». Israel Hayom, 08-10-2023. [Consulta: 11 octubre 2023].
* ↑ «Surprise attack on Israel: 250 murdered, dozens of hostages taken». Globes, 07-10-2023.
* ↑ «Hamas Leaves Trail of Terror in Israel» (en anglès). The New York Times, 10-10-2023.
* ↑ Zuri, Matan «The fierce battle of Kfar Aza continues: " The biggest nightmare of the gaza envelope residents came true"» (en hebreu). Ynet, 08-10-2023.
* ↑ «Seven communities under Hamas control: report». The Guardian, 07-10-2023.
# Mehdi Hmili

Mehdi Hmili (en àrab مهدي هميلي) és un cineasta de Tunísia. És més conegut com a director de curtmetratges i llargmetratges aclamats per la crítica Thala My Love, The Night of Badr i Li-La.

## Vida personal

Va néixer i es va criar a Tunis, Tunísia. Després de llicenciar-se en direcció i guió a la Universitat Manouba de Tunis, es va traslladar a França per continuar estudis.

## Carrera

Durant la seva vida a França, es va graduar a l'Escola de Cinema de París. Després de graduar-se, va dirigir el seu curtmetratge de soltera X-Moment el 2009 i després Li-La el 2011. Aquest drama en blanc i negre gira al voltant de la dificultat d'estimar. Després de l'èxit de crítica, va dirigir el seu segon curt The Night Of Badr, un altre drama en blanc i negre sobre un vell poeta homosexual. La pel·lícula es va projectar el març de 2012.
El 2014, va treballar com a director de fotografia del curt documental Offside. Després, el 2016, va fer el seu primer llargmetratge Thala Mon Amour. La pel·lícula es va centrar al poble de Thala durant la revolució tunisiana. La pel·lícula es va estrenar més tard a finals de 2014 a França i Tunísia. A part de fer cinema, també és un poeta popular a Tunísia on va fer poemes contra el règim de Ben Ali. També va fer dues pel·lícules de 16 mm, Instant Guilty i The Graduate .

## Filmografia

| Any | Pel·lícula | Paper | Gènere |
| 2009 | X-Moment | Director, escriptor, actor | Curtmetratge |
| 2010 | Li-La | Director, escriptor, actor | Curtmetratge |
| 2012 | The Night of Badr | Director, escriptor | Curtmetratge |
| 2014 | Fora de joc | Director de fotografia | Curt documental |
| 2016 | Thala My Love | Director, escriptor | Pel·lícula |
| 2017 | Aya | Productor | Curtmetratge |

## Referències

* 1 2 3 «Mehdi Hmili: Tunisia Film Director». Torino Film Lab. [Consulta: 13 novembre 2020].
* ↑ «Mehdi Hmili: Foreign Producer, Producer». unifrance. [Consulta: 13 novembre 2020].
* 1 2 3 4 «Mehdi Hmili: career». MAD SOLUTIONS. [Consulta: 13 novembre 2020].
* 1 2 «Mehdi Hmili: Tunisia». Africultures. [Consulta: 13 novembre 2020].
# Robert Breiter

Robert Breiter (Lausana, 28 de març de 1909 - Lausana, 19 de novembre de 1985) va ser un jugador d'hoquei sobre gel suís que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'hoquei sobre gel.
Amb l'EHC St. Moritz, amb qui jugà entre 1926 i 1933, guanyà la lliga suïssa de 1928.

## Referències

* 1 2 «Bobby Breiter Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 9 febrer 2017].
# La substància (pel·lícula de 1985)

La substància (títol original: The Stuff) és una pel·lícula de terror americà dirigida per Larry Cohen i estrenada l'any 1985. Ha estat doblada al català

## Argument

Un home descobreix una substància cremosa de gust suculent que sembla rajar del terra i que desencadena una addicció en els que la consumeixen. Aviat el producte batejat « The Stuff » és comercialitzat per tot el país, desencadenant un frenesí tal que alguns acaben per alimentar-se només de l'estranya substància. Diversos ciutadans, pressentint el perill per la població, intenten erradicar el producte. Entre ells, David Rutherford, un espia industrial ben pagat per la competència per descobrir el secret de la recepta de « The Stuff », així com Jason, un jove noi que refusa provar-la des que ha vist la substància moure's tota sola en la seva nevera.

## Repartiment

* Michael Moriarty: David 'Mo' Rutherford, espia industrial
* Andrea Marcovicci: Nicole
* Garrett Morris: Charlie W. Hobbs, anomenada « Chocolate Chip »
* Paul Sorvino: el coronel Malcolm Grommett Spears
* Scott Bloom: Jason
* Danny Aiello: Vickers
* Patrick O'Neal: Fletcher
* Alexander Scourby: Evans
* Russell Nype: Richards
així com
* Brian Bloom: el germà de Jason
* David Snell: el metge
* Brooke Adams: una estrella de la publicitat de « The Stuff »
* Tammy Grimes: una estrella de la publicitat de « The Stuff »
* Abe Vigoda: una estrella de la publicitat de « The Stuff »
i no surten als crèdits:
* Eric Bogosian: un caixer del supermercat
* Patrick Dempsey: el comprador clandestí de « The Stuff »
* Mira Sorvino: una empleada de la fàbrica

## Referències

* ↑ «THE STUFF (15)». British Board of Film Classification, 22-11-1985. [Consulta: 25 novembre 2014].
* ↑ esadir.cat. La substància. esadir.cat.
* ↑ The New York Times. The Stuff (en anglès). The New York Times.
# A Head Full of Dreams Tour

A Head Full of Dreams Tour és la setena gira de concerts de la banda de rock britànica Coldplay. Es mostra el material del seu recent setè àlbum d'estudi, A Head Full of Dreams (2015). Aquesta producció va començar a Amèrica del Sud el 31 de març de 2016, a la ciutat de la Plata, Argentina.

## Antecedents

El novembre de 2015, Coldplay va anunciar les dates per Amèrica del Sud i Europa de la A Head Full of Dreams Tour a través de la seva pàgina web oficial, amb 105 espectacles confirmats a diversos països d'Amèrica Llatina i Europa l'any 2016.

## Teloners

* Lianne La Havas (Amèrica Llatina, tot el trajecte) (Europa, tot el trajecte; excepte Zúrich (1a data) i Estocolm)
* HANA (La Plata—Argentina)
* María Colores (Santiago—Xile)
* Gala Briê (Llima—Perú)
* Tiê (Sao Paulo - Rio de Janeiro—Brasil)
* Elsa i Elmar (Bogotà—Colòmbia)
* Ximena Sariñana (Mèxic D. F.—Mèxic, les tres dates)
* Alessia Cara (Europa, Tot el Trajecte; excepte Zúrich (1a data) i Londres (2a i 3a Data))
* Foxes (Zúrich—Suïssa, 1a Data)
* Birdy (Estocolm—Suècia)
* Reef (Londres—Anglaterra, 2a i 3a Data)

## Referències

* ↑ «Tour». coldplay.com. [Consulta: 4 desembre 2015].
* ↑ «First legs of 2016 tour announced – extra dates added!». Coldplay.com, 27-11-2015. [Consulta: 28 novembre 2015].
* 1 2 3 4 5 6 «Latin America support acts announced» (en anglès), 23-03-2016. [Consulta: 27 març].
* 1 2 3 4 «European support acts announced» (en anglès), 06-04-2016. [Consulta: 7 abril].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# NGC 404

NGC 404 és una galàxia lenticular situada a la constel·lació d'Andròmeda, a una distància de poc més de 3 megaparsecs de la nostra galàxia.
Aquesta galàxia és coneguda com El fantasma de Mirach, per estar molt prop d'aquest estel —la qual la fa difícil d'observar telescòpicament—, i es caracteritza d'una banda per ser un exemple de "galàxia lenticular nana", una galàxia lenticular de baixa lluminositat i grandària —en aquest cas, comparable a la del Petit Núvol de Magalhães—, i per un altre per existir una elevada quantitat (per a una galàxia de la seva grandària i tipus) d'hidrogen neutre —concentrat en dos grans anells que envolten a la galàxia— i hidrogen molecular, potser capturats per ella d'una galàxia irregular amb la qual es va unir, i finalment —a diferència de nombroses galàxies lenticulars— per posseir certa quantitat d'estels joves; una imatge recentment presa en l'ultraviolada mostra un anell d'estels nounats envoltant el seu nucli, on existeix un cúmul d'estels amb 11 milions de vegades la massa del nostre Sol, així com tal vegada un forat negre central amb una massa de menys de 100 000 i 400 000 masses solars; altres estudis més recents mostren també formació estel·lar, encara que a una escala molt més modesta a les regions exteriors de la galàxia.
NGC 404 s'hi troba aïllada a l'espai, sense cap altra galàxia a menys de 1,1 megaparsecs d'ella, i s'ha afirmat que les seves propietats són el resultat de la fusió entre les galàxies que prèviament havien format un grup de galàxies. De fet, estudis de les poblacions estel·lars d'aquesta galàxia suggereixen que fa mil milions d'anys, NGC 404 va ser una galàxia espiral que es va convertir en lenticular en fusionar-se amb altres galàxies, i els anells de gas esmentats anteriorment són les restes d'aquesta fusió.
La imatge mostrada ha estat presa pel telescopi espacial Hubble, i s'hi poden apreciar alguns núvols de pols propers al centre galàctic així com resolts nombrosos estels gegants vermelles, els quals han permès calcular la distància a la qual s'hi troba. Mesuraments de com varia la lluentor superficial de la galàxia donen també una distància molt similar.

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* ↑ Afirmat a: Comparison LEDA/SIMBAD octobre 2002. Catalogue to be published in 2003. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 3 «A catalogue of quasars and active nuclei: 13th edition» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 7-2010, pàg. 10–10. DOI: 10.1051/0004-6361/201014188.
* ↑ NGC 404 en la base de dades SIMBAD

## Enllaços externs

* Notes per NGC 404 en la base de dades NED
* A Catalog of Neighboring Galaxies
* Measuring Distances and Probing the Unresolved Stellar Populations of Galaxies Using Infrared Surface Brightness Fluctuations