OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nilus Dorsa

Nilus Dorsa és una formació geològica de tipus dorsum a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 22.99 ° latitud N i 281.46 ° longitud E, que fa 292.9 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1985 i fa referència a una característica d'albedo localitzada a 20 ° latitud N i 65 ° de longitud O.

## Referències

* ↑ "Nilus Dorsa". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Colt Cobra

El revòlver Colt Cobra és una versió alleugerida del Colt Detective Special. Construït amb una armadura d'aliatge, va ser produït des de 1951 fins al 1986. És emprat per la Prefectura de Policia de París i va ser l'arma utilitzada per Jack Ruby per assassinar Lee Harvey Oswald. És l'arma favorita dels herois de Auguste Le Breton.

## Funcionament

Aquest popular revòlver és de doble acció. Té una armadura del mateix tipus d'aliatge d'alumini utilitzat per la indústria aeronàutica. El seu canó és de tipus lleuger i després va ser canviat per un pesat, mesurava 51 mm (de vegades 76 mm). El seu tambor s'obre cap a l'esquerra i té una capacitat de 6 cartutxos 38 Special. La vareta de l'ejector no estava protegida en els revòlvers produïts abans de 1977, sent després protegida per una coberta. El punt de mira és petit i té forma de casa amb sostre a dues aigües irregular.

## Vegeu també

* Colt 1851 Navy
* Colt Python
* Colt Anaconda

## Enllaços externs

* Gun collector's club Arxivat 2011-11-26 a Wayback Machine.(anglès)
# Tyrrhena Dorsa

Tyrrhena Dorsa és una formació geològica de tipus dorsum a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -19.4 ° latitud N i 120.13 ° longitud E, que fa 779.4 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1991 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Tyrrhena Dorsa". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Salvador Laverni

Salvador Laverni (Mataró, 1675 - 1758). Fou mestre de capella de la parròquia de Mataró.

## Biografia

Fou fill d'Esteve Laverni que es casà amb una víuda mataronina i, per tant, va ser apadrinat pels seus germans Josep i Caterina. La seva vocació musical possiblement li venia influenciada per l'ambient artístic existent dins la branca familiar de la seva mare, la qual cosa va ocasionar que no seguís l'ofici del pare. Hem de suposar que l'ensenyament musical li prové de les ensenyances rebudes pel seu oncle, el baixonista Josep Marquès, i el mestre de capella Llop Simó, car no s'ah trobat cap document que faci referència a la seva formació. De l'educació intel·lectual, se’n cuidà possiblement el seu oncle, el mestre Joan Marquès.
El primer que es coneix de la seva vida és quan va rebre una tonsura el 25 de gener de 1699. El 8 de juliol del mateix any es produí, amb l'aprovació del rector Pere Pau Llorens, el seu nomenament com a mestre de capella de la parroquial església de Santa Maria, càrrec que regí fins a la seva jubilació el 1741.
Els seus últims anys de vida van continuar lligats a l'església. Com a clergue resident admès, assistia als oficis i ajudava en tot el que fos necessari. Fins al dia anterior a la seva mort, va complir amb les seves obligacions assistint aquell mateix dia a l'ofici de la Mare de Déu del Roser, tal com es fa palès en el Llibre de funeràries 1754-1763.
Va morir el 26 de febrer del 1758. La major part de la seva obra es conserva al fons musical de l'església parroquial de Canet de Mar.

## Obres

Música litúrgica
* Ave Regina Celorum
* Completes
* Salve Regina
* Missa
* Motets
Música religiosa
* Tonos:
** En golfos de luz María
** Moradores del Orbe
** Nembrot altivo suspende
** Moradores del Orbe
** A una Aguila bella
** Allá en el desierto
** Atencion Silencio
* Villancets

## Referències

* ↑ Ximenes, Maria Teresa «SALVADOR LAVERNI (1675-1758), Notícia biogràfica». 2011.
* ↑ Gregori i Cifré, Cabot i Sagrera, Josep Maria, Neus «Fons del Museu-Arxiu de Santa Maria de Mataró». Barcelona : Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació ; 2010, pàg. 43.
* ↑ «IFMuC - Inventari dels fons musicals de Catalunya».
# 478

El 478 (DCLXXVIII) fou un any comú començat en diumenge del calendari julià.

## Esdeveniments

* Primer document en xinès sobre el rei del Japó.
* Els ostrogots Teodoric Estrabó i Teodoric el Gran s'afronten als afores de Constantinoble
* Fi de la Dinastia Liu Song a la Xina.

## Naixements

* Narsès, general i home d'estat de l'Imperi Romà d'Orient

## Referències

* ↑ Sansom, George. A History of Japan To 1334 (PDF) (en anglès). North Clarendon (Vermont): Charles Tuttle Cy [Consulta: 5 gener 2025].
* ↑ Wolfram, Herwig. History of the Goths (en anglès). Berkeley: University of California Press, 1990, p. 32, 270-276. ISBN 978-0-520-06983-1.
* ↑ Eccles, Lance «The Seizure of the Mandate: Establishment of the Legitimacy of the Liang Dynasty (502-557)». Journal of Asian History, 23, 2, 1989, pàg. 169–180.
* ↑ Plate, Wilhelm Heinrich Franz. «Narses (Ναρσῆς)». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Uranius Dorsum

Uranius Dorsum és una formació geològica de tipus dorsum a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 27.89 ° latitud N i 286.91 ° longitud E, que fa 542.08 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1985 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Uranius Dorsum". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Boscos tropicals i subtropicals de coníferes

Boscos tropicals i subtropicals de coníferes és un bioma terrestre. Es troba en regions de clima subhumit a les latituds tropicals i subtropicals. La majoria de les ecoregions de boscos de coníferes tropicls i subtropicals es troben a l'ecozones Neàrtica i Neotropicals, des de Mèxic a Nicaragua i a les Grans Antilles, Bahames, i Bermuda. Altres ecoregions de boscos tropicals i subtropicals de coníferes es troben a Àsia.

## Ecoregions de boscos tropicals i subtropicals de coníferes

* Indomalaia
* Neotropical
* Neàrtica
* Austropacífica

## Enllaços externs

* Tropical and subtropical coniferous forests
# Lodevès

El Lodevès (en occità Lodevés) és un Parçan o comarca d'Occitània situada al Llenguadoc. La seva vila principal és Lodeva.
Segons la proposta del diari Jornalet de divisió administrativa d'Occitània, basada en l'obra de Frederic Zégierman Le Guide des pays de France, el Lodevès estaria ubicat a la regió del Llenguadoc, subregió del Baix Llenguadoc.
Oficialment, les comunes del Lodevès estan situades al nord-oest del departament francès de l'Erau.

## Referències

* ↑ «Las encontradas d’Occitània» (en occità). Jornalet, 12-06-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «Lo trabalh de recuperacion de las encontradas d’Occitània contunha» (en occità). Jornalet, 30-10-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
# Bashkaus Valles

Bashkaus Valles és una formació geològica de tipus vallis a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -23.51 ° latitud N i 358.17 ° longitud E, que fa 246.93 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI el 25 de juny de 2013 i fa referència a una característica d'albedo i que pren el nom del riu Bashkaus.

## Referències

* ↑ "Bashkaus Valles". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ The Times Atlas of the World, Comprehensive Edition: The Times of London en col·laboració amb John Bartholomew i Son Ltd., 1971 (i altres edicions).

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Llorenç Capellà Garí «Batle»

Llorenç Capellà i Garí «Batle» (Llucmajor, 21 de desembre de 1882 - Algaida, 20 de novembre de 1950) va ser un glosador mallorquí, pare de l'escriptor Pere Capellà Roca.
Nasqué a Llucmajor, però el seu pare era un carrabiner algaidí i visqué la major part de la seva vida a Algaida. El 1907 es va casar amb Margalida Roca Vaquer i van tenir quatre fills Pere, Marià, Llorenç i Francesca.
La seva professió era la de sabater, però va ser conegut com un dels glosadors més importants del seu temps. Participà en combats de picat a diversos pobles de l'illa, amb glosadors com es Cabo Loco o en Toni de sa Font. Les seves composicions solen girar entorn de la vida quotidiana dels primers anys del segle xx. Especialment contra el caciquisme, la corrupció, el clericalisme o l'emigració; sempre des d'una perspectiva irònica i satírica.

## Referències

* Janer Manila, G. (1990). "Pere Capellà, reivindicació". es Saig, 110, Algaida, 15.
* Miralles Monserrat, J. (1995). Un poble, un temps. Miquel Font Editor, Palma, 307.
# Sant Pere de Gavà

Sant Pere de Gavà és una església del municipi de Gavà (Baix Llobregat) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una església de grans proposicions d'una nau única amb transsepte i cúpula al creuer coronada per un llanternó hexagonal. Façana plana i accés per galeria porticada amb arcs de mig punt. Campanar, de secció quadrada, és vuitavat i, per tant, amb coberta de vuit vessants. A les façanes laterals hi ha contraforts i una sagristia. L'edifici és d'obra vista.

## Història

L'església parroquial va construir-se en el lloc de l'antiga, iniciada en esclatar la Guerra Civil. El temple de Sant Pere va començar a construir-se l'any 1945. El bisbe de Barcelona, Gregorio Modrego posà la primera pedra el gener de 1941. La manca de mitjans econòmics va aturar la construcció l'any 1948, que recomençà el 1952; set anys més tard era acabada.

## Referències

* 1 2 «Sant Pere de Gavà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Ebenàcies

Ebenàcia (Ebenaceae) és una família de plantes amb flors, que inclou el banús i el caqui. La família té unes 500 espècies d'arbres i arbusts en dos gèneres, Diospyros i Euclea. Majoritàriament, són de fulles persistents i tropicals i subtropicals amb poques espècies caducifòlies en zones temperades. Diospyros conté 450-500 espècies de distribució pantropical amb la major diversitat a Indomalaia. Euclea conté 20 espècies, natives d'Africa, les Illes Comoro, i Aràbia. Un calze persistent en els fruits és característic de la família.
# Ortoestil

Un ortoestil en gnomònica és la part de l'estil perpendicular a la superfície del rellotge de sol. Es tracta d'una de les més antigues elements emprats en la construcció de rellotges de sol, per exemple en els solàriums que indicaven les hores temporàries horitzontals empleats pels romans, tal com el que es descriu per Plini el Vell al Camp de Mart de Roma, el ortoestilo és un obelisc pel seu caràcter perpendicular a la superfície horitzontal de la plaça.

## Variants

A l'ombra del ortoestil, els autors del Renaixement, la dividien en:
* Umbra recta si l'ombra del ortoestil es llança sobre un sòl horitzontal
* Umbra versa si l'ombra del ortoestil es llança sobre una paret vertical
Avui dia la majoria dels rellotges de sol (estil-axials) empren el ortoestil com un element d'elevació de l'gnòmon i la seva ombra no té valor gnomònic.

## Referències

* ↑ «Ortoestil». Optimot. [Consulta: 22 febrer 2013].
* ↑ (italià) Philippe de La Cotardière, (1987), Dizionario di astronomia , Greseme Editorial, Roma, pàg. 148
* ↑ «TERMCAT. – Consulteca» (en anglès). [Consulta: 28 juliol 2018].
* ↑ Philippe de la Cotardière, (1987), Dizionario di astronomia , Greseme Editorial, Roma, pàg. 148
# Ascraeus Chasmata

Ascraeus Chasmata és una estructura geològica del tipus chasma a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 9.58 ° de latitud N i 255.26 ° de longitud E. Fa 105.2 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1991 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Ascraeus Chasmata". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Carme Font Jaume

Carme Font Jaume (nascuda a Palma) és una funcionària al servei a la família reial espanyola —actualment jubilada— que va rebre el Premi Ramon Llull de les Illes Balears l'any 2004.
Carme Font es va incorporar el mes de març de 1984 al palau de Marivent per exercir-hi el càrrec de coordinadora. El mes d'octubre del mateix any, passà al palau de la Zarzuela. Des de la seva funció professional ha procurat facilitar i fer l'estada de la família reial a Mallorca el més agradable possible sempre procurant imprimir a l'entorn un caràcter mallorquí, tant en la decoració del palau com en l'ornamentació del jardí. La seva darrera contribució va ser el condicionament de les cases de Son Vent. Aquesta dedicació feta des de la discreció i l'anonimat i incorporant els signes d'identitat balears varen ser decisius en la concessió per part del govern balear, l'any 2004, del Premi Ramon Llull de la Comunitat de les Illes Balears.
Destaquen entre els seus mèrits la cura amb els convidats de la família reial per tal que es duguessin el millor record de l'illa. Entre tots aquests destaquen l'expresident dels Estats Units, Bill Clinton; els emperadors del Japó; l'expresident de l'antiga Unió Soviètica Mikhaïl Gorbatxov; el rei del Marroc; els reis de Grècia; els reis de Bèlgica; el Grans Ducs de Luxemburg; Noor de Jordània i els prínceps de Gal·les, Carles i Diana.

## Guardons

* 1986. Llaç de Dama del Mèrit Civil
* 1988. Llaç de Dama d'Isabel la Catòlica
* 1994. Creu Oficial d'Isabel la Catòlica
* 2000. Comanda del Mèrit Civil
* 2000. Creu del Mèrit Militar / Distintiu blanc
* 2002. Comanda de l'Orde d'Isabel la Catòlica
* 2004 Premi Ramon Llull

## Enllaços externs

* Biografia als nomenaments del Premi Ramon Llull 2004
* Nomenament al Butlletí Oficial de les Illes Balears. 26-02-2004.
# Real Club Náutico de Tenerife (bàsquet)

El Real Club Náutico de Tenerife de bàsquet és la secció de basquetbol del club Real Club Náutico de Tenerife de la ciutat de Santa Cruz de Tenerife (Illes Canàries).
El club havia nascut a començament del segle xx, però la secció de basquetbol no fou creada fins a l'any 1952. Fou el primer club canari de bàsquet en jugar a la primera divisió espanyola. Ascendí per primer cop l'any 1966. Descendí a segona l'any 1974 i tornà a pujar a primera el 1975. La seva darrera temporada a la màxima categoria del bàsquet espanyol fou el 1982.
Amb la professionalització del basquetbol el club es mantingué en les categories amateurs del basquetbol.

## Referències

* ↑ «Perfil». MueveteBasket. [Consulta: 28 octubre 2022].
* ↑ «El RC Náutico TF hace oficial su renuncia a la EBA». MARCHADEPORTIVO, 06-07-2012. Arxivat de l'original el 2012-12-18. [Consulta: 28 octubre 2022].
* ↑ «Liga EBA: Meridiano Santa Cruz, Náutico, Aridane y Santa Cruz de La Palma, ¡a jugar!». Basketmanía, 14-09-2011. [Consulta: 28 octubre 2022].
# Tigranes III d'Armènia

Tigranes III va ser rei d'Armènia de l'any 20 aC fins al 8 aC. Era fill d'Artavasdes III i germà d'Artaxes II al que va succeir.
L'any 34 aC Marc Antoni va fer arrestar a la seva família i a ell mateix (només es va lliurar Artàxies) i van ser enviats a Alexandria, a Egipte on el seu pare Artasvasdes III va ser decapitat l'any 30 aC per ordre de Cleòpatra. August, indignat per aquest tractament, va fer portar a la família a Roma. Després de la derrota de Marc Antoni a Actium l'any 31 aC el tron d'Armènia va passar a Artàxies II, el germà gran de Tigranes III amb l'ajut dels seus aliats parts, cosa que va molestar a August, ja que el nou rei era manifestament hostil a Roma, i per això va mantenir a la família reial armènia com a ostatge a Roma. Tàcit diu que l'any 20 aC els armenis van enviar un missatge a l'emperador August demanant que el rei Artaxes II fos deposat i substituït pel seu germà Tigranes III. August va encarregar a Tiberi de deposar Artàxies II i posar Tigranes III al tron. Quan Tiberi marxava amb un petit exèrcit contra Artàxies aquest va ser assassinat pel partit pro-romà de la seva cort i Tigranes III va rebre llavors la diadema reial de mans de Tiberi, que no va obrir cap investigació. Després de coronar a Tigranes, Tiberi es va retirar d'Armènia.
Tigranes II va ser fidel als romans però va morir jove entre el 12 aC i el 6 aC i en els darrers anys va anar girant la seva política acostant-se als parts; el va succeir el seu fill Tigranes IV, que donava suport al gir polític del seu pare i, per tant, va tenir el suport dels parts. Una lluita de successió es va iniciar aleshores entre Tigranes IV i la seva germana Erato, i Artavasdes IV, probablement un altre germà de Tigranes III.

## Referències

* ↑ Bunson, Matthew. Encyclopedia of the Roman empire. Nova York: Facts on File, 2002, p. 47-48, 200. ISBN 9780816045624.
* ↑ Tàcit. Annals, II, 3
* ↑ Daryaee, Touraj (ed.). Oxford handbook of Iranian history. Nova York: Oxford University Press, 2012, p. 173. ISBN 9780199390427.

## Bibliografia

* René Grousset, Histoire de l'Arménie des origines à 1071, Paris, Payot, 1947
# Paimbœuf

Paimbœuf (en bretó Pembo, en gal·ló Pemboe) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament va formar part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 3.054 habitants. Limita amb Corsept, Saint-Père-en-Retz i Saint-Viaud.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1801 | 1866 | 1921 | 1936 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 4120 | 3194 | 2454 | 2340 | 3580 | 3802 | 3565 | 3321 | 2842 | 2758 | 3093 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1931 - 1935 | Pierre Le Meur | |
| 1935 - 1959 | Charles Gautier | |
| 1959 - 1971 | Albert Chasagne | |
| 1971 - 1977 | Férréol Prézelin | |
| 1977 - 1995 | Jean Louison | |
| 1995 - 2001 | Philippe Caillaud | |
| 2001 - | Michel Bahurel | PS |
# Rima Archytas

Rima Archytas és una estructura geològica del tipus rima a la superfície de la Lluna, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 54.54 ° de latitud N i 4.42 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 90.18 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 1964 i fa referència al proper cràter Archytas.

## Referències

* ↑ "Rima Archytas". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Arthur, D. W. G. i altres. Communications of the Lunar and Planetary Laboratory. The System of Lunar Craters, Quadrants I, II, III, IV. vol. 2, no. 30, 1963: vol. 3, no. 40, 1964: vol. 3, no. 50, 1965: vol. 5, no. 70, 1966..
# Philipp Jakob Cretzschmar

Philipp Jakob Cretzschmar (11 de juny de 1786 - 4 de maig de 1845) va ser un metge i científic alemany.
Cretzschmar va néixer a Sulzbach i va estudiar medicina a la Universitat de Würzburg. Va ensenyar anatomia i zoologia a l'Institut Mèdic Senckenberg de Frankfurt.
Cretzschmar va ser el fundador i segon director de la Societat d'Història Natural de Senckenberg el 1817. Un dels membres fundadors de la societat va ser Eduard Rüppell i els dos homes van col·laborar en la publicació dels resultats de les exploracions de Rüppell a Àfrica. L'Atles zu der Reise im nördlichen Afrika ("Atles dels viatges de Rüppell al nord d'Àfrica"; 1826–28) incloïa una secció ornitològica de Cretzschmar que descrivia una trentena d'espècies noves, com ara el lloro de Meyer, el pioc de Núbia, l'agró goliat, la prínia del desert i l'hortolà cendrós. En el camp de la mastologia, és l'autor binomial de l'òrix blanc i de la gasela de Soemmerring.
El "Cretzschmar-Medaille" és un premi que ofereix la fundació Senckenberg pel treball destacat en ciències naturals.

## Referències

* 1 2 3 «Cretzschmar, Philipp Jakob - Deutsche Biographie» (en alemany). [Consulta: 15 desembre 2022].
* ↑ «Atlas zu der reise im nördlichen Afrika | WorldCat.org» (en anglès). [Consulta: 15 desembre 2022].
* ↑ «Avibase - Espècies descrites per Cretzschmar» (en anglès). [Consulta: 15 desembre 2022].
* ↑ «Scotocerca inquieta (prínia del desert) - Avibase» (en anglès). [Consulta: 15 desembre 2022].
* ↑ Senckenberg Gesselschaft fur Naturforschung Cretzschmar-Medaille
# Becfilós roig

El becfilós roig (Dasyornis broadbenti) és un ocell de la família dels dasiornítids (Dasyornithidae).

## Hàbitat i distribució

Habita l'espesa vegetació baixa costanera del sud-oest d'Austràlia Occidental, sud-est d'Austràlia Meridional, cap a l'oest fins a la desembocadura del Riu Murray sud d'Adelaide i l'extrem sud-oest de Victòria.

## Referències

* ↑ «Becfilós roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Rima Cleomedes

Rima Cleomedes és una estructura geològica del tipus rima a la superfície de la Lluna, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 28.3 ° de latitud N i 57.18 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 45.54 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1964 i fa referència al cràter Cleòmedes, on s'hi troba.

## Referències

* ↑ "Rima Cleomedes". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Arthur, D. W. G. i altres. Communications of the Lunar and Planetary Laboratory. The System of Lunar Craters, Quadrants I, II, III, IV. vol. 2, no. 30, 1963: vol. 3, no. 40, 1964: vol. 3, no. 50, 1965: vol. 5, no. 70, 1966..
# Hyla zhaopingensis

Hyla zhaopingensis és una espècie de granota de la família dels hílids. És endèmica de la Xina. Els seus hàbitats naturals inclouen boscos tropicals o subtropicals secs i a baixa altitud, pantans, aiguamolls d'aigua dolça, corrents intermitents d'aigua, terra llaurable, plantacions, jardins rurals, zones prèviament boscoses ara molt degradades, estanys i terres d'irrigació. Està amenaçada d'extinció per la destrucció del seu hàbitat natural.
# Palau dels Conservadors

El palau dels Conservadors (en italià Palazzo dei Conservatori) està situat a la plaça del Capitoli de Roma, davant del palau Nou, amb el qual constitueix la seu expositiva dels Museus Capitolins; deu el nom al fet que era, a l'alta edat mitjana, la seu de la magistratura electiva de la ciutat, els Conservatori dell'Urbe, que juntament amb el Senat administraven la ciutat.
Miquel Àngel, a qui es va encarregar la tasca de reordenació de la plaça, hi va dissenyar una nova façana, que no va arribar a veure acabada, ja que va morir durant els treballs de remodelació. El seu projecte de redissenyar la façana medieval del palau va consistir a substituir el pòrtic per altes pilastres col·locades sobre grans pedestals i les petites finestres per una sèrie de finestres més grans, totes de les mateixes dimensions.
Les obres van continuar amb Guido Guidetti i les va acabar el 1568 Giacomo della Porta, que va seguir gairebé fidelment el disseny de Miquel Àngel, canviant-lo només per construir una sala més àmplia al primer pis i, consegüentment, també una finestra més gran, respecte a la resta de les presents a la façana del palau.
# Rima Oppolzer

Rima Oppolzer és una estructura geològica del tipus rima a la superfície de la Lluna, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 17.85 ° de latitud N i -47.78 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 283.54 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1964 i fa referència al proper cràter Oppolzer.

## Referències

* ↑ "Rima Oppolzer". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Arthur, D. W. G. i altres. Communications of the Lunar and Planetary Laboratory. The System of Lunar Craters, Quadrants I, II, III, IV. vol. 2, no. 30, 1963: vol. 3, no. 40, 1964: vol. 3, no. 50, 1965: vol. 5, no. 70, 1966..