OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Thorild Wulff

Thorild Wulff (Göteborg, 1 d'abril de 1877 - agost 1917) fou un botànic i explorador polar suec.
Nascut a Göteborg el 1877, es va doctorar per la Universitat de Lund el 1902 en un estudi basat en l'observació de la forma de la Terra fet durant una expedició russo-sueca a Svalbard.
Fou professor associat d'horticultura ("Centralanstalten för försöksväsendet på jordbruksområdet") entre 1905 i 1909, i de botànica a la Universitat d'Estocolm entre 1909 i 1913. El 1911 va viatjar a Islàndia amb el seu amic Albert Engström. Aquest viatge fou narrat al llibre Åt Häcklefjäll (1913).
Va participar en la Segona Expedició Thule dirigida per Knud Rasmussen, des de Thule fins al cap Bridgman a l'extrem nord-est de la Terra de Peary, Groenlàndia. Durant el viatge de tornada l'expedició es va veure afectada pel mal temps i la manca de subministraments. Wulff va resultar ferit i va morir de cansament prop del cap Agassiz, al costat de la glacera de Humboldt.

## Honors

L'espècie de plantes Braya thorild-wulffii (Brassicaceae) va rebre el nom en honor seu el 1923. La Terra de Wulff, una península del nord de Groenlàndia també ve rebre el nom en record seu.

## Referències

* ↑ Den digitale Slæderejse Arxivat 2011-07-19 a Wayback Machine.
* ↑ Wulff, T. Botanische Beobachtungen aus Spitzbergen (en alemany). Malmström, 1902. Contains four parts: I. Über die Transpiration der arktischen Gewächse; II. Über das Auftreten von Antocyan bei den arktischen Gewächsen; III. Der Polygonboden (Kjellman's "Rutmark"); IV. Floristische Notizen
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Luci Canini Gal (tribú)

Luci Canini Gal (en llatí Lucius Caninius Gallus) va ser un magistrat romà. Ciceró l'anomena només Canini Gal, però Dió Cassi expressament diu el seu agnomen, Luci Canini Gal. El cognomen Canidius que se li ha assignat alguna vegada, és incorrecte.

## Biografia

L'any 59 aC, juntament amb Quint Fabi Màxim va acusar Gai Antoni Hibrida de repetundae, i Ciceró va defensar l'acusat. Més tard, això no obstant, Gal es va casar amb una filla de Gai Antoni.
L'any 56 aC va ser tribú de la plebs i va servir els interessos de Pompeu. Amb l'objectiu d'impedir a Publi Lèntul Espinter, procònsol de Cilícia, de restaurar al tron egipci a Ptolemeu XII Auletes, va fer aprovar una rogatio per la qual Pompeu seria enviat a Alexandria amb dos lictors per intentar una reconciliació entre el rei i el poble, rogatio que no va ser aprovada.
L'any següent (55 aC) va ser acusat d'un delicte que no consta als llibres d'història, segurament per Marc Coloni, i va ser defensat per Ciceró, a petició de Pompeu. El 51 aC era a Grècia probablement com a pretor d'Acaia. A la guerra civil va romandre neutral. Va morir el 44 aC.
Canini Gal va tenir un fill del mateix nom, Luci Canini Gal, que va ser cònsol l'any 37 aC amb Marc Vipsani Agripa i un nét del mateix nom va ser cònsol suffectus el 2 aC juntament amb Marc Plauci Silvà.

## Referències

* ↑ Cassi Dió Història de Roma III
* ↑ Valeri Màxim De Factis Dietisque Memorabilibus 4, 2, 6.
* ↑ Helmut Halfmann, Marcus Antonius, ed. Wissenschaftliche Buchgesellschaft, Darmstadt, 2011, ISBN 978-3-534-21727-4, p. 26
* ↑ Ciceró, Epistulae ad familiares 1, 12, 3; 1, 13, 2
* ↑ Plutarc Vides paral·leles:Pompeu XLIX,10
* ↑ Ciceró, Epistulae ad familiares 7, 1, 4
* ↑ Ciceró, Epistulae ad familiares 2, 8, 3
* ↑ Ciceró, Epistulae ad Atticum 16, 14, 4
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 226.
# Luci Comini

Luci Comini o Gai Comini (en llatí Lucius o Gaius Cominius) va ser un cavaller romà que junt amb el seu germà Publi Comini, va acusar Estiè (74 aC) i a Gai Corneli (66 aC), el darrer, tribú de la plebs l'any 67 aC, de delicte de traïció (majestas).
El dia del judici els dos germans van ser expulsats de la ciutat. L'any 65 aC van renovar les acusacions i Corneli va ser defensat per Ciceró (llavors pretor) i l'acusat va ser absolt.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 856.
# Olin R. Moyle

Olin Moyle R. va ser un advocat de la Watch Tower del 1935 al 1939, formava part del personal de la seu central dels Testimonis de Jehovà a Brooklyn, Nova York, també conegut com la casa Bethel. Va representar els Testimonis de Jehovà en diversos plets davant del Cort Suprema dels Estats Units, que van establir precedents jurídics. Una controvèrsia posterior amb el President de la Watch Tower, Joseph Rutherford va portar-lo a demandar la Societat Watch Tower per difamació, degut a un article del 15 d'octubre de 1939 sobre una qüestió de la revista La Talaia.
Moyle també va acusar Rutherford de "tracte poc amable amb el personal de la societat, d'ira, de discriminació, de llenguatge vulgar". i per la seva "glorificació de l'alcohol". L'any 1924, en plena llei seca, el president Joseph Rutherford inicià una campanya en contra de la llei que prohibia la venda de begudes alcohòliques. Publicat a la revista La Talaia 1 de novembre de 1924:

## Referències

* ↑ «Schneider c. Nova Jersey». Arxivat de l'original el 2009-01-25. [Consulta: 31 juliol 2009].
* ↑ Pentón, MJ, Apocalipsi endarrerit, Universitat of Toronto Press, 2a edició, 1997, pàgina 81
* ↑ Joseph Rutherford
# Balena de Groenlàndia

La balena de Groenlàndia o balena franca àrtica (Balaena mysticetus) és un cetaci misticet de la família dels balènids. Es tracta d'una balena robusta de color fosc, que manca d'aleta dorsal i que pot assolir els 20 metres de llarg. El pes màxim estimat d'aquesta espècie de cos gruixut és de 136 tones, superat només pel del rorqual blau, tot i que la balena de Groenlàndia es troba per darrere d'altres balenes en llargària màxima. La balena de Groenlàndia passa tota la vida en fèrtils aigües àrtiques, a diferència d'altres balenes, que migren per alimentar-se o reproduir-se.

## Referències

* 1 2 Traducció i nom alternatiu segons el TERMCAT.

## Enllaços externs

* MarineBio.org (anglès)
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Nuh I ibn Nasr

Nuh I ibn Nasr ibn Àhmad, pòstumament anomenat al-Amir aix-Xahid (‘l'emir digne d'elogi’), fou emir samànida de Transoxiana i Khurasan (943-954).
Nuh va avortar el 943 una conspiració contra el seu pare Nasr II ibn Àhmad; aquest havia donat suport a uns missioners ismaïlites provocant l'hostilitat d'alguns militars que van planejar assassinar-lo en un banquet, però allí foren fets presoners per Nuh, que s'havia assabentat dels seus plans i que va fer matar el cap dels conspiradors; no obstant va prometre que aturaria l'activitat missionera dels ismaïlites per aturar el descontentament. El seu pare va abdicar en favor de Nuh i va morir poc després.
Els inicis del seu regnat van estar marcats per l'activitat del seu visir, el fakih sunnita Abu l-Fadl Muhammad Sulami. Aviat es va revoltar el principat tributari de Coràsmia (la revolta fou sufocada) i també el governador del Khurasan Abu Ali Čaghani (des de 939), i príncep local del Caghaniyan; aquest fou deposat (945) i substituït pel cap turc Ibrahim ibn Simdjur. El 947 Abu Ali Čaghani aliat a Ibrahim ibn Àhmad, oncle de Nuh, va ocupar Bukharà i va proclamar Ibrahim com a emir, mentre Nuh fugia a Samarcanda. Però Ibrahim fou molt impopular i Nuh va contraatacar i va capturar l'usurpador al que va cegar. Abu Ali va fugir al Caghaniyan i Mansur ibn Karategin va rebre el govern de Khurasan.
El 952 va morir Mansur ibn Karategin, i Nuh va nomenar Abu Ali Čaghani, al que no va trigar a deposar per segona vegada després de rebre la protesta de Wushmgir, emir ziyàrida del Tabaristan, antic aliat de Nuh, mercès a l'ajut del qual s'havia apoderat de Gurgan i Tabaristan el 947, però que portava anys lluitant contra els buwàyhides, amb els quals Abu Ali va signar la pau; Wumshgir va acusar Abu Ali de conspirar amb els buwàyhides i Nuh el va deposar; el governador va fugir a Rayy i mercès al suport buwàyhida va aconseguir del califa la investidura del Khurasan. La guerra contra els buwàyhides al nord de Pèrsia va causar una greu crisi financera.
Nuh va morir poc després (agost del 954). El va succeir el seu fill Abd-al-Màlik I ibn Nuh.

## Bibliografia

* Barthold, Turkestan down to the mongol invasion
* Frye, Cambridge History of Iran (volum IV)
# Opiànic

Opiànic és el nom dels següents personatges:
Oppiànic (Oppianicus) era el nom de tres persones mencionades per Ciceró en relació als seus judicis: (Ciceró. Pro Cluentio)
* Estaci Albi Oppiànic, acusat pel seu fillastre Aule Cluenci d'haver intentat enverinar-lo (74 aC), i va ser condemnat.
* Oppiànic, fill de l'anterior, que va acusar Cluenci el 66 aC de tres intents d'enverinament.
* Gai Oppiànic, germà d'Estaci Albi Oppiànic, que hauria estat enverinat per aquest darrer.
# Papa Símmac

Símmac (Sardenya ? - Roma 514) fou escollit papa el 22 de novembre de 498. El seu papat va estar marcat per un cisma.
Va néixer a Sardenya, fill de Fortunat. Va ser el papa d'origen més humil de l'època. Fou batejat a Roma, on es va convertir en arxidiaca durant el pontificat d'Anastasi II. Després de la seva elecció com a Papa, l'arxipreste de Sant Pràxedes, Llorenç va ser designat antipapa per la facció procliu a Constantinoble, donant lloc a l'anomenat Cisma Laurentià, però Teodoric el Gran, rei ostrogot va afermar la seva posició.
El 501 el senador Festus va acusar Símmac de diversos crims, però es va negar a comparèixer davant el rei per a contestar als càrrecs al·legant que el poder secular no tenia jurisdicció sobre ell. Un sínode reunit per Teodoric va exculpar Símmac, però el rei va instal·lar a Llorenç com a Papa. El cisma va durar quatre anys fins que el rei va retirar la confiança a Llorenç. Un sínode a Roma l'1 de març de 499 va declarar que tot clergue que intrigués durant el pontificat d'un Papa per a inclinar el futur vot del successor devia ser expulsat. Això no va satisfer el partit romà d'Orient i van realitzar noves acusacions contra el Papa, que va seguir rebutjant-les fins que Teodoric va expulsar de Roma tots els partidaris dels romans d'Orient.
Símmac va intentar protegir els bisbes de l'Àfrica que en aquests moments suportaven persecució per part dels vàndals. Va rescatar tots els esclaus donant-los la llibertat. Se li atribueix la primera construcció del Palau Vaticà, i va morir a Roma el 19 de juliol de 514.

## Referències

* ↑ Kirsch, 1913.
* ↑ «SIMMACO, santo in "Enciclopedia dei Papi"» (en italià). [Consulta: 5 juny 2021].
* ↑ Richards, 1979, p. 243: Of the 17 Popes between 483 and 604, seven were certainly or likely members of Roman aristocratic families, and three more had provincial aristocratic origins
* ↑ Richards. The Popes and the Papacy in the Early Middle Ages (en anglès). London: Routledge and Kegan Paul, 1979, p. 76. ISBN 978-0710000989.
* ↑ Davis, 2000, p. 46.

## Bibliografia

* Kirsch, Johann Peter (1913). "Pope St. Symmachus" . In Herbermann, Charles (ed.). Catholic Encyclopedia. New York: Robert Appleton Company.
* Richards, Jeffrey. The Popes and the Papacy in the Early Middle Ages, 476–752. Londres: Routledge & Kegan Paul, 1979. ISBN 978-0-7100-0098-9.
* Davis, Raymond. The Book of Pontiffs (Liber Pontificalis): The Ancient Biographies of the First Ninety Roman Bishops to AD 715. Liverpool University Press, 2000. ISBN 978-0-85323-545-3.
# Portada/article agost 19
## Beluga

La beluga (Delphinapterus leucas) és una espècie de cetaci odontocet que habita a la regió àrtica i subàrtica. Se la sol anomenar equivocadament "balena blanca" (el terme "balena" en el seu sentit més estricte no és aplicable als cetacis dentats i es reserva per als integrants del subordre dels misticets). És l'única espècie del gènere Delphinapterus i conforma la família dels monodòntids, juntament amb el narval.
# Calàbria petita

La calàbria petita, agullat petit o cabussó petit (Gavia stellata) és un ocell del gènere Galavia que es distingeix pel seu bec no del tot recte.

## Morfologia

* És més petita que les altres calàbries.
* No té la taca blanca que presenta la calàbria agulla (Gavia arctica).
* A l'estiu canvia el plomatge i, aleshores, en destaca la taca vermella del coll.

## Hàbitat

Prefereix el litoral protegit que tingui sòl fangós o sorrenc.

## Distribució

Euràsia septentrional i l'Àrtida canadenca.

## Observacions

Aquesta calàbria té el costum de fer anar el cap cap a un costat i cap a l'altre, la qual cosa ajuda a identificar-la, ja que les altres calàbries només fan això esporàdicament.

## Enllaços externs

* La calàbria petita al Principat de Catalunya. (català)
* Àmplia informació sobre aquest ocell. (anglès)
* Descripció i localització de la calàbria petita a Nord-amèrica. (anglès)
* Informació sobre el hàbitat d'aquesta au. (anglès)
* Descripció i fotografies de la calàbria petita. Arxivat 2007-07-14 a Wayback Machine. (anglès)
# Tit Juni

Tit Juni (en llatí Titus Junius L. F.) va ser un magistrat romà contemporani de Sul·la.
Posseïa una certa habilitat oratòria, però no va poder tenir cap altra magistratura més enllà de tribú de la plebs, ja que quasi sempre estava malalt. Va acusar Publi Sexti, pretor designat l'any 100 aC, per haver comès suborn per guanyar les eleccions, i en va obtenir la condemna.

## Referències

* ↑ Ciceró. Brutus 48
# Kotelni

Kotelni (en rus oстров Котельный, óstrov Kotelni) és l'illa principal de les Anjou (o Anjú), un subgrup de l'arxipèlag rus de Nova Sibèria, a l'Àrtida situat entre el mar de Làptev i el mar de la Sibèria Oriental a Rússia.
Kotelni forma un continu territorial amb l'illa Faddèievski (oстров Фаддеевский, óstrov Faddèievski) a través de l'anomenada Terra de Bunge (земля́ Бу́нге, zemlià Bunge). Amb una superfície total de 23.165 km², el continu geogràfic és una de les 50 illes més grans del món.
Aquest territori té un clima àrtic extremadament fred. El mar que envolta el conjunt està glaçat gairebé deu mesos l'any i les illes queden cobertes de neu la major part de l'any. Àdhuc a l'estiu la fredor del mar no deixa pujar gaire la temperatura. Tot i això, amb el canvia climàtic, l'estiu el mar es descongela i els russos estudian reobrir obrir-hi un port i un aerodrom militar, per servir aquesta ruta comercial que podria ser una alternativa més curta que el canal de Suez.
L'illa de Kotelni té 11.665 km² de superfície i és rocosa i aturonada. Assoleix la màxima altitud al Malakatin-Tas (374 m), la muntanya més alta de l'arxipèlag de Nova Sibèria, és regat pel Txukótxia, el riu més gran del conjunt. El cap Anisi n'és l'extrem més septentrional i constitueix un punt de referència geogràfic important, car marca l'extrem nord-oriental del mar de Làptev. Kotelni té més varietat i abundància de vegetació que la resta del conjunt.
El 1993 Rússia va abandonar la base militar però el 2013 hi va tornar militarment i va enviar-hi vaixells militar per a consolidar els interessos militars i econòmics, com que es suposa que hi ha jaciments interessants de primeres matèries, en el marc d'un program neoimperial. S'hi va construir una nova base militar «Trèvol del Nord».

## Administració

És una zona pràcticament deshabitada que només rep visites ocasionals. Fou descoberta per l'industrial rus Ivan Liàkhov el 1773, que hi cercava ivori de mamuts i que pretenia que l'illa era feta d'ivori.
Administrativament el conjunt format per Kotelni, la Terra de Bunge i Faddèievski s'inclou dins la república de Sakhà (l'ex-Iakútia) de la Federació Russa.

## Referències

* ↑ Hund, Andrew J. Antarctica and the Arctic Circle: A Geographic Encyclopedia of the Earth's Polar Regions (en anglès). Londres: Bloomsbury Publishing, 2014-10-14. ISBN 979-8-216-04832-9.
* ↑ «Russlands Militär kehrt in die Arktis zurück». Ria Novosti, 16-09-2013. Arxivat de l'original el 18 de setembre 2013 [Consulta: 9 març 2024].
* ↑ Taus, Wolfgang «Neoimperial Tendenzen in Putins Russland». Österreichische Militarische Zeitschrift, 2, 2014, pàg. 176.
* ↑ «Publican las primeras imágenes de una nueva base militar rusa en el corazón del Ártico» (en castellà). Sputnik Mundo, 05-04-2019. [Consulta: 9 març 2024].
* ↑ Whitley, D. Gath. The Ivory Islands in the Arctic Ocean (en anglès). Privately Printed, 1909.
# Cape Horn

Cape Horn és una àrea no incorporada al Comtat de Placer (Califòrnia). Per Cape Horn discorre el traçat de la Southern Pacific, a 2.5 milles (4.0 km) al nord-est de Colfax. Es troba a una alçària de 2,654 peus (809 m).

## Notes

* 1 2 1655868 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Cape Horn (en anglès)
* ↑ Durham, David L. California's Geographic Names: A Gazetteer of Historic and Modern Names of the State. Clovis, Calif.: Word Dancer Press, 1998, p. 499. ISBN 1-884995-14-4.
# Francisco Santa Cruz Pacheco

Francisco Santa Cruz Pacheco (Oriola, 11 de maig de 1797 - Madrid, 31 d'agost de 1883) fou un polític valencià, diputat a Corts i ministre durant el regnat d'Isabel II d'Espanya.

## Biografia

Ideològicament liberal, el 1820 va formar part de la Milícia Nacional i participà activament durant el Trienni Liberal, raó per la qual després de l'arribada dels Cent Mil Fills de Sant Lluís es va amagar a Griegos (província de Terol).
Després de les revoltes liberals del 1840 fou cap polític de la Junta de Govern de Terol fins al 1843. En 1851 i 1853 fou elegit diputat pel districte d'Albarrasí dins les files del Partit Progressista. Durant el tercer govern de Baldomero Espartero fou Ministre de la Governació (1854-1855) i d'Hisenda (1856). Durant el seu mandat va salvar el greu crebant de la Hisenda pública gràcies a una operació de crèdit que li va permetre amortitzar bona part del Deute públic, sostenir els valors públics i baixar la taxa de descompte en un 2 per cent. La crisi política d'estiu de 1856 va provocar la caiguda del govern i la seva dimissió.
En 1858 fou novament diputat per Albarrasí, escó al que va renunciar quan fou nomenat el mateix any senador vitalici, i va donar suport al nou govern de Leopoldo O'Donnell, raó per l qual fou nomenat president del Tribunal de Comptes i en 1863 governador del Banc d'Espanya, càrrec que va mantenir fins a 1866.
Va donar suport a la revolució de 1868 i fou elegit diputat per Terol a les eleccions generals espanyoles de 1869 i 1871, i senador i president del Senat en 1871 i 1872. En el Congrés va donar suport la unitat religiosa i va jurar lleialtat al nou rei Amadeu I d'Espanya.
Quan es va produir la restauració borbònica va donar suport al nou rei i va dirigir al sector centralista del nou Partit Liberal. A les eleccions generals espanyoles de 1876 fou escollit novament diputat per Terol, però deixà l'escó quan fou nomenat novament senador vitalici.

## Referències

* ↑ «Ministros y miembros de organismos de gobierno. Regencias, Juntas de Gobierno, etc (1808-2000)». Centro de Ciencias Humanas y Sociales (CCHS) del CSIC. Arxivat de l'original el 2018-10-05. [Consulta: 17 gener 2016].
* 1 2 3 Fitxa del Congrés de Diputats indica aquesta data de naixement
* ↑ «Francisco Santa Cruz Pacheco». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Fitxa del Senat
# Bart Brentjens

Bart Brentjens (Haelen, Leudal, Limburg, 10 d'octubre de 1968) va ser un ciclista neerlandès, que va competir en ciclisme de muntanya. Els seus millors resultats els va obtenir en el camp a través, guanyant dues medalles olímpiques als Jocs d'Atlanta de 1996 i als d'Atenes de 2004

## Palmarès en ciclisme de muntanya

* 1994
** 1r a la Copa del món en Camp a través
* 1995
** Campió del món en Camp a través
** Campió dels Països Baixos en Camp a través
* 1996
** Medalla d'or als Jocs Olímpics d'Atlanta en Camp a través
** Campió dels Països Baixos en Camp a través
* 2000
** Campió dels Països Baixos en Camp a través
* 2001
** Campió d'Europa en Camp a través
** Campió dels Països Baixos en Camp a través
* 2002
** Campió dels Països Baixos en Camp a través
* 2003
** Campió dels Països Baixos en Camp a través
* 2004
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics d'Atenes en Camp a través
** Campió dels Països Baixos en Camp a través
* 2005
** Campió dels Països Baixos en Camp a través
* 2006
** Campió dels Països Baixos en Camp a través
* 2007
** Campió dels Països Baixos en Camp a través

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Bisbat de Las Vegas

El bisbat de Las Vegas (anglès: Diocese of Las Vegas, llatí: Dioecesis Campensis) és una seu de l'Església Catòlica als Estats Units, sufragània de l'arxidiòcesi de San Francisco, que pertant a la regió eclesiàstica XI (CA, HI, NV). Al 2013 tenia 732.000 batejats sobre una població de 1.984.000 habitants. Actualment està regida pel bisbe Joseph Anthony Pepe.

## Territori

La diòcesi comprèn la part meridional de l'estat de Nevada, i comprèn els comtats de Clark, Esmeralda, Lincoln, Nye, White Pine.
La seu episcopal és la ciutat de Las Vegas, on es troba la catedral de l'Àngel custodi.
El territori s'estén sobre 103.189 km², i està dividit en 29 parròquies.

## Història

La diòcesi va ser erigida el 21 de març de 1995 mitjançant la butlla Cum ob amplum del Papa Joan Pau II, després de la divisió de la diòcesi de Reno-Las Vegas, que donà origen a la diòcesi de Reno.

## Cronologia episcopal

* Daniel Francis Walsh (21 de març de 1995 - 11 d'abril de 2000 nomenat bisbe de Santa Rosa in California)
* Joseph Anthony Pepe, des del 6 d'abril de 2001

## Estadístiques

A finals del 2013, la diòcesi tenia 732.000 batejats sobre una població de 1.984.000 persones, equivalent al 36,9% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1999 | 390.000 | 1.300.000 | 30,0 | 49 | 32 | 17 | 7.959 | 7 | 5 | 42 | 24 |
| 2000 | 405.000 | 1.350.000 | 30,0 | 77 | 57 | 20 | 5.259 | 10 | 24 | 28 | 24 |
| 2001 | 448.000 | 1.400.000 | 32,0 | 73 | 58 | 15 | 6.136 | 8 | 18 | 25 | 23 |
| 2002 | 464.164 | 1.478.230 | 31,4 | 84 | 60 | 24 | 5.525 | 8 | 28 | 25 | 23 |
| 2003 | 494.353 | 1.594.690 | 31,0 | 81 | 58 | 23 | 6.103 | 6 | 27 | 22 | 24 |
| 2004 | 544.519 | 1.650.059 | 33,0 | 84 | 64 | 20 | 6.482 | 8 | 24 | 25 | 25 |
| 2013 | 732.000 | 1.984.000 | 36,9 | 76 | 58 | 18 | 9.631 | 33 | 21 | 16 | 29 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2013 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Las Vegas (anglès)
* Pàgina oficial de la diòcesi (anglès)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Butlla Cum ob amplum (llatí)