OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tomba d'Amarna 14

La tomba de l'antic Egipte del noble May, coneguda com la Tomba d'Amarna 14, es troba en el grup de tombes conegudes col·lectivament com les Tombes Sud, prop de la ciutat d'Amarna, a Egipte.
May va ser «Portador del Ventall a la dreta del Rei», «Escriba reial», «Escriba dels reclutes», «Administrador de la Casa de Sehetep-Aton», «Administrador de la Casa de Waen-Ra en Heliòpolis», «Supervisor dels ramats de l'Estat de Ra en Heliòpolis», «Supervisor dels treballs del Rei» i «General del Senyor de les Dues Terres».
May va ser un alt oficial a principis del regnat d'Akhenaton, però va caure en desgràcia abans de la mort del Rei i es va esborrar curosament el seu nom en la majoria de llocs. May va tenir oficines en els temples del Sol a Heliòpolis, prop del Caire.

## Façana

Als brancals hi ha inscrites oracions funeràries i la llinda mostra a la Família Reial adorant a Aton, però està gairebé destruïda.

## Entrada a la sala

En el costat esquerre hi ha un panell que representa a la Família Reial adorant a Aton, on apareixen el rei, la reina, tres princeses (Meritaton i Meketaton i Ankhesenpaaton) i la germana de Nefertiti, Mutnedjmet, amb els seus dos nans. A sota hi ha un panell de disset columnes de jeroglífics que contenen una oració a Aton i la figura esborrada de May. A la part dreta, hi ha cinc columnes de jeroglífics contenien una breu descripció de la carrera de May, donant importància de la seva promoció des del seu origen humil, on hi ha també una figura esborrada de May.

## Sala

No està acabada, però estava prevista la construcció de dotze columnes amb forma d'un feix de vuit tiges de papir i d'estàtues a banda i banda de la sala, però només hi ha una estàtua de May en peu que tot just es començava a esculpir. A la part posterior està marcada la ubicació de la porta destinada a una sala interior. Una escala de dinou esglaons condueix a una cambra funerària sense acabar.
L'única decoració de la sala és un esborrany que pertany a una escena de recompensa des de la Finestra d'Aparicions. Abaix hi ha una escena que es pot veure un sender que porta fins a la riba del riu on hi ha vaixells amarrats. Els dos vaixells principals pertanyien al rei i a la reina. A la vora de l'escena hi ha un munt de rems, cordes, pals i un home fent una xarxa.

## Referències

* ↑ Davies.
* 1 2 3 4 Amarna Project. The South Tombs (p. 9) (anglès)
* ↑ Finestra d'aparicions: De tant en tant els reis havien de mostrar-se als seus súbdits per dur a terme les cerimònies públiques, però generalment preferien mantenir la seva distància. Una solució va ser l'ús de la finestra d'aparició que es troba a la façana del palau.

## Bibliografia

* Davies, N. de G.. The rock tombs of El-Amarna, Parts V and VI (en anglès). The Egypt Exploration Society, 1905 (red. 2004). ISBN 0-85698-161-3.
* Dieter, Arnold. The Encyclopaedia of Ancient Egyptian Architecture (en anglès). I.B.Tauris, 2003. ISBN 1-86064-465-1.
* Rice, Michael. Who's Who in Ancient Egypt (en anglès). Routledge, 2001. ISBN 0-415-15448-0.
# Tomba d'Amarna 23

La tomba de l'antic Egipte del noble Any, coneguda com la Tomba d'Amarna 23, es troba en el grup de tombes conegudes col·lectivament com les Tombes Sud, prop de la ciutat d'Amarna, a Egipte.
Any va ser «Escriba de la Taula d'ofrenes del Senyor de les Dues Terres» i «majordom de palau d'Aakheprure» (Amenhotep II).
El seu disseny senzill s'assembla al de les tombes 3 i 5 del grup nord, però tenia la intenció de posseir una característica inusual: un porxe a cada costat de la porta.
La tomba no està acabada i tenia l'objectiu d'ajudar a protegir una sèrie de nínxols que contenen les parets laterals dedicats a Any i als seus familiars. El seu interior està sense decorar, però té un aspecte agradable i acabat.

## Façana

En els dos costats de la porta hi ha tres columnes de jeroglífics que contenen els cartutxos d'Aton, del Rei i de la Reina, amb Any oferint una breu oració. La llinda, molt resistent al desgast, està representada la família reial adorant a Aton.

## Entrada a la sala

La decoració està feta només en pintura vermella sobre fons groc. Grans figures d'Any estan en cada costat oferint oracions. En el costat dret, un treballador va dibuixar una imatge d'Any sobre la superfície estucada.

## Sala

Les superfícies de les parets estan preparades per a ser pintades però no tenen decoració, a excepció d'una cornisa que es va començar a decorar amb pintura brillant, al llarg de la part superior. L'eix de terra porta a una cambra funerària que està sota de la capella.

## Santuari

A la part posterior es troba una estàtua d'Any excavada a la roca, a la part superior d'un petit tram d'escales. A banda i banda de la capella està decorat només amb pintura. A l'esquerra, Any està al davant d'una taula d'ofrenes, acompanyat d'un servent anomenat Meryra; a la dreta hi ha una escena similar on està junt amb la seva dona, que no es conserva el seu nom.

## Referències

* ↑ N. de G. Davies, The rock tombs of El-Amarna, Parts V i VI, 1905 (Reprinted 2004), The Egypt Exploration Society, ISBN 0-85698-161-3
* 1 2 3 4 5 Amarna Project. The South Tombs (p. 10) (anglès)

## Bibliografia

* Arnold, Dieter. The Encyclopaedia of Ancient Egyptian Architecture (en anglès). I.B.Tauris, 2003. ISBN 1-86064-465-1.
* Rice, Michael. Who's Who in Ancient Egypt (en anglès). Routledge, 2001. ISBN 0-415-15448-0.
# Hilario Nava y Caveda

Hilario Nava y Caveda (Gijón, 14 de gener de 1827 - Madrid, 28 de desembre de 1889) fou un enginyer militar i polític asturià, diputat a Corts espanyoles durant la restauració borbònica i acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Biografia

Estudià a l'Escola d'Enginyers Militars Inspector General del Cos d'Enginyers de l'Armada i Director de l'Escola Especial d'aquest Cos a Ferrol. Fou president de la Junta Especial de Construccions Navals i vocal de la Junta Superior Consultiva de Marina, i com a enginyer en 1863 fou l'autor dels plànols de la fragata blindada Numancia, la primera en fer la volta al món.
Fou elegit diputat del Partit Conservador a les eleccions generals espanyoles de 1879, 1881 i 1884. Durant el seu mandat participà en la redacció del Codi de Comerç. També fou secretari general del Ministeri de Marina d'Espanya i ministre militar del Consell Suprem de l'Armada. També fou vicepresident de la Societat Geogràfica de Madrid. En 1874 fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, però va morir abans de prendre possessió de la plaça. Entre altres condecoracions, va rebre l'encomana de nombre de l'Orde de Carles III, la gran creu de l'Orde d'Isabel la Catòlica la Gran Creu del Mèrit Naval amb distintiu blanc i la placa i Gran Creu de l'Orde de Sant Hermenegild.

## Referències

* ↑ José Varela Ortega. El poder de la influencia: geografía del caciquismo en España (1875-1923), p.69.
* ↑ Hilario Nava y Caveda, a geneall.net
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Centenario del Código de Comercio, Volum 1, p. 394
* ↑ Biografia Arxivat 2016-08-05 a Wayback Machine. al web de la RAC
# Malam Cavus

Layl Cavus és una formació geològica de tipus cavus a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -10.9 ° latitud N i 262.1 ° longitud E, que fa 48 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI el sis de novembre de 2017 i fa referència al terme «nit» en indonesi.

## Referències

* ↑ "Malam Cavus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Davidsen. Katherine. Tuttle Publishing. Tuttle Pocket Indonesian Dictionary: Indonesian-English, English-Indonesian, 2013.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Tensor tensió

En mecànica dels medis continus, el tensor tensió o tensor de tensions és el tensor que dona compte de la distribució de tensions i esforços interns al medi continu.

## Tipus de tensor tensió
### Tensor tensió de Cauchy

El teorema de Cauchy sobre les tensions d'un cos, estableix que donada una distribució de tensions internes sobre la geometria d'un medi continu deformat, que satisfaci les condicions del principi de Cauchy hi ha un camp tensorial T simètric definit sobre la geometria deformada amb les següents propietats:
* . $t(\mathbf {x} ,n)=[T_{C}(\mathbf {x} )](n),$
* . $\nabla \cdot T_{C}(\mathbf {x} )+f(\mathbf {x} )=0,$
* . $T_{C}(\mathbf {x} )=T_{C}^{T}(\mathbf {x} )$
La tercera propietat significa que aquest tensor vindrà donat sobre les coordenades especificades per una matriu simètrica. Cal assenyalar que en un problema mecànic a priori és difícil conèixer el tensor tensió de Cauchy, ja que aquest està definit sobre la geometria del cos una vegada deformat, i aquesta no és coneguda per endavant. Per tant, prèviament cal trobar la forma deformada per conèixer exactament el tensor de Cauchy. No obstant això, quan les deformacions són petites, en enginyeria i aplicacions pràctiques es fa servir aquest tensor encara definit sobre les coordenades del cos sense deformar (la qual cosa no condueix a errors de càlcul excessiu si totes les deformacions màximes són inferiors a 0,01).
Fixat un sistema de referència ortogonal, el tensor tensió de Cauchy ve donat per una matriu simètrica, les components són:
    $[T_{C}]_{xyz}={\begin{bmatrix}\sigma _{11}&\sigma _{12}&\sigma _{13}\\\sigma _{21}&\sigma _{22}&\sigma _{23}\\\sigma _{31}&\sigma _{32}&\sigma _{33}\end{bmatrix}}={\begin{bmatrix}\sigma _{xx}&\sigma _{xy}&\sigma _{xz}\\\sigma _{yx}&\sigma _{yy}&\sigma _{yz}\\\sigma _{zx}&\sigma _{zy}&\sigma _{zz}\end{bmatrix}}={\begin{bmatrix}\sigma _{x}&\tau _{xy}&\tau _{xz}\\\tau _{yx}&\sigma _{y}&\tau _{yz}\\\tau _{zx}&\tau _{zy}&\sigma _{z}\end{bmatrix}}$
La segona forma és la forma comú de trucar a les components del tensor tensió en enginyeria.

### Primer tensor tensió de Piola-Kirchhoff

Els tensors de Piola-Kirchhoff T $_R$ s'introdueixen per evitar la dificultat d'haver de treballar amb un tensor definit sobre la geometria ja deformada (que normalment no és coneguda per endavant). La relació entre els dos tensors ve donada per:
   $T_{R}(\mathbf {x} )=det(\nabla F)T_{C}(\mathbf {x} )(\nabla F)^{-T}$
On F és el tensor gradient de deformació. Aquest tensor però, té el problema que no és simètric (vegeu segon tensor tensió de Piola-Kirchhoff).

### Segon tensor tensió de Piola-Kirchhoff

Aquest tensor s'introdueix per aconseguir un tensor definit sobre la geometria prèvia a la deformació i que a més sigui simètric, a diferència del primer tensor de Piola-Kirchhoff que no té per què ser simètric. El segon tensor tensió de Piola-Kirchhoff ve donat per:
   $\Sigma _{R}(\mathbf {x} )=det(\nabla F)((\nabla F)^{-1})T_{C}(\mathbf {x} )(\nabla F)^{-T},$

## Vegeu també

* Mecànica dels medis continus
* Elasticitat
* Teorema de Rivlin-Ericksen
* Tensor deformació
# Saltabardisses de solell

La saltabardisses de solell (Pyronia cecilia) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Morfologia

De grandària relativament petita, té l'anvers de l'ala taronja amb amplis marges marrons on destaquen els ocels i revers críptic (les androcònies dels mascles són fàcilment visibles gràcies a una taca marró a l'anvers de les ales anteriors). Els imagos poden confondre's amb altres espècies ibèriques com la saltabardisses europea (Pyronia tithonus) o la saltabardisses cintada (Pyronia bathseba).
* Saltabardisses de solell ♂
* Saltabardisses de solell ♂ △
* Saltabardisses de solell ♀
* Saltabardisses de solell ♀ △

## Ecologia

Es distribueix pel Marroc, Algèria, Tunísia, Líbia, Espanya, Portugal, sud de França, Itàlia, sud-oest dels Balcans, oest de Grècia i nord-oest de Turquia. Vola en una generació entre juny i agost. Habita en zones seques i càlides. L'eruga s'alimenta de diverses gramínies com Brachypodium, Aira, Poa, Deschampsia i Festuca.

## Referències

* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 24 gener 2014].
* 1 2 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.

## Enllaços externs

* Aturnatura (castellà)
* Biodiversidad Virtual (castellà)
* Waste Magazine (castellà)
* Papallones del Berguedà (català)
# Sinopsi

Una sinopsi (del grec sýnopsis ‘vista del conjunt’) és una narració breu o més comunament el resum d'un llibre o pel·lícula.
És una recopilació de dades dels punts principals d'una obra, per tal de veure'n els aspectes més rellevants. A la sinopsi sigui de llibre o de pel·lícula no s'han de donar detalls del desenllaç, ja que ha de captar l'interès del lector per l'obra que s'hi explica.
Un cop s'ha pensat en la història en la qual es basarà el guió, s'ha de detallar les diferents accions, personatges i localitzacions que apareixeran. L'extensió del document dependrà del nivell de detall que vulgui donar el guionista a la història. Per contar l'argument s'ha d'utilitzar un llenguatge clar perquè després caldrà transformar-ho en imatges (storyboard).
En la sinopsi cal destacar els personatges, temps i localitzacions. Els personatges són els que carreguen el pes de l'acció, fan avançar la història amb la seva pròpia evolució i perquè aquesta funcioni cal que aquests es moguin, canviïn, creixin o caiguin. A l'hora de crear un personatge cal tenir en compte quin tipus de personatge és, ja que en una mateixa història podem trobar personatges principals, que són més complexos i tenen més matisos, i personatges secundaris que són més plans i no es descriuen amb tant de detall. A l'hora de desenvolupar el personatge protagonista, es recomana que el guionista es faci una biografia d'aquest, per tal que sàpiga quins són els seus orígens, gustos, hobbies i, sobretot, el seu somni, desig i necessitat. Altres autors afegirien el disseny del personatge basat en la caracterització física i psíquica. Aquesta ha de fer que l'espectador simpatitzi amb el personatge generant-li així una esperança (quan està a punt d'aconseguir un objectiu) i un temor (quan s'enfronta a un obstacle). Cal definir i acotar on es desenvolupa l'acció i el temps en el qual es produeix (marc temporal de la història).

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.242. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 8 desembre 2014].
* 1 2 McKee, Robert. El guión. Story: Sustancia, estructura, estilo y principios de la escritura de guiones (en castellà). Alba Editorial, 2009. ISBN 9788484284468.
# Unió Esportiva Altea

La Unión Deportiva Altea és un equip de futbol amb seu a Altea, al País Valencià. Va ser fundat l'any 1962, i juga a Primera Regional. Celebra els partits a casa a l'estadi de Garganes, que té una capacitat de 2.000 seients.

## Temporada a temporada

| Temporada | Nivell | Divisió | Posició |
| 1962–00 | 5 | Regional | — |
| 2000/01 | 6 | 1a Reg. | 1r |
| 2001/02 | 5 | Reg. Pref. | 4t |
| 2002/03 | 5 | Reg. Pref. | 5è |
| 2003/04 | 5 | Reg. Pref. | 4t |
| 2004/05 | 5 | Reg. Pref. | 6è |
| 2005/06 | 5 | Reg. Pref. | 9è |
| 2006/07 | 5 | Reg. Pref. | 6è |
| 2007/08 | 5 | Reg. Pref. | 5è |
| 2008/09 | 5 | Reg. Pref. | 3r |
| 2009/10 | 5 | Reg. Pref. | 7è |
| 2010/11 | 5 | Reg. Pref. | 1r |
| 2011/12 | 4 | 3a | 22nd |
| 2012/13 | 5 | Reg. Pref. | 16è |
| 2013/14 | 6 | 1a Reg. | 5è |
| 2014/15 | 6 | 1a Reg. | 11è |
| 2015/16 | 6 | 1a Reg. | 1r |
| 2016/17 | 5 | Reg. Pref. | 16è |
| 2017/18 | 6 | 1a Reg. | 4t |
* 1 temporada a Tercera Divisió
* 49 temporades a Categories Regionals

## Enllaços externs

* Perfil ffcv.es (en castellà)
* Perfil a Futbolme.com (en castellà)
# Mar Menor

El Mar Menor és una albufera al costat del mar Mediterrani situada a la Regió de Múrcia.
Les seves característiques ecològiques i naturals tan especials fan del Mar Menor un indret natural únic i el llac d'aigua salada més gran d'Europa. De forma semi-circular, està separat del Mediterrani per un cordó de sorra de 24 km de longitud i entre 100 i 1.200 m d'ample, anomenat La Manga del Mar Menor. L'albufera ha estat designada per les Nacions Unides com a Zona Especialment Protegida per al Mediterrani.
En el perímetre litoral compta amb 73 km de costa en què es van succeint platges d'aigües transparents i poc fondes (la profunditat màxima no és superior als 7 metres), i amb 170 quilòmetres quadrats de superfície. A la banda nord hi ha el Parc regional de Las Salinas y Arenales de San Pedro del Pinatar. Al sud d'aquest petit mar s'aixequen els illots d'illa Perdiguera, Mayor, Redonda, Ciervo i Sujeto, que porten reminiscències del seu origen volcànic. El territori del Mar Menor pertany als municipis de San Javier, San Pedro del Pinatar, Los Alcázares i Cartagena, i conforma una subcomarca del Camp de Cartagena.
Actualment el mar menor està greument amenaçat per episodis d'eutrofització, derivats principalment de l'arribada de grans quantitats de nitrats procedents d'explotacions agràries i agropecuàries dels voltants (Camp de Cartagena).

## Referències

* ↑ «Mar Menor». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Informe de síntesis sobre el estado actual del mar menor y sus causas en relación a los contenidos de nutrientes». Instituto Nacional de Oceanografía, 2020.(castellà)
# Llista de topònims de Masllorenç

Llista de topònims (noms propis de lloc) del municipi de Masllorenç, al Baix Penedès
Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!

## entitat singular de població

| Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades |
| Masarbonès | Masllorenç | entitat singular de població | 29 hab | 41° 15′ 37″ N, 1° 26′ 19″ E﻿ / ﻿41.2602°N,1.4387°E﻿ / 41.2602; 1.4387 ca:Masarbonès 286 msnm |
| Masllorenç | Masllorenç | entitat singular de població capital municipal | 446 hab | 41° 16′ 09″ N, 1° 24′ 53″ E﻿ / ﻿41.26911915°N,1.41472876°E﻿ / 41.26911915; 1.41472876 370 msnm |
| la Font d'en Talló | Masllorenç | entitat singular de població | 101 hab | 41° 15′ 59″ N, 1° 26′ 20″ E﻿ / ﻿41.2664729098569°N,1.43881457316338°E﻿ / 41.2664729098569; 1.43881457316338 347 msnm |

## església

| imatge | Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Protecció | Commons (més fotos) | Dades a WD |
| | Sant Bartomeu de Masarbonès | Masllorenç | església | Estil: arquitectura popular | 41° 15′ 39″ N, 1° 26′ 17″ E﻿ / ﻿41.26082°N,1.43801°E﻿ / 41.26082; 1.43801 | bé cultural d'interès local | | |
| | Sant Ramon de Masllorenç | Masllorenç | església | Estil: arquitectura barroca 18th century | 41° 16′ 09″ N, 1° 24′ 53″ E﻿ / ﻿41.26913°N,1.41463°E﻿ / 41.26913; 1.41463 ca:Pl. Major - c. de l'Església 307 msnm | bé cultural d'interès local | Sant Ramon de Masllorenç | |

## masia

| imatge | Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Protecció | Commons (més fotos) | Dades a WD |
| | Cal Vives | Masllorenç | masia | | 41° 16′ 27″ N, 1° 24′ 39″ E﻿ / ﻿41.274064563566°N,1.4109106807303°E﻿ / 41.274064563566; 1.4109106807303 | | | |
| | Mas Xamberg | Masllorenç | masia | | 41° 15′ 29″ N, 1° 26′ 30″ E﻿ / ﻿41.258145°N,1.441805°E﻿ / 41.258145; 1.441805 287 msnm | | | |

## muntanya

| imatge | Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Protecció | Commons (més fotos) | Dades a WD |
| | Turó del Masnou | Masllorenç | muntanya | | 41° 16′ 16″ N, 1° 25′ 34″ E﻿ / ﻿41.27115°N,1.42601944°E﻿ / 41.27115; 1.42601944 361.2 msnm | | | |
| | la Pedrera | Masllorenç | muntanya | | 41° 15′ 50″ N, 1° 25′ 03″ E﻿ / ﻿41.26398333°N,1.41738833°E﻿ / 41.26398333; 1.41738833 362.1 msnm | | | |

## Misc

| Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Protecció | Commons (més fotos) |
| Sindicat Agrícola | Masllorenç | edifici | Estil: noucentisme 1931 | 41° 16′ 12″ N, 1° 25′ 00″ E﻿ / ﻿41.27013°N,1.4166°E﻿ / 41.27013; 1.4166 ca:C. Major, 42-44 309 msnm | bé integrant del patrimoni cultural català | Sindicat Agrícola (Masllorenç) |
| casa consistorial de Masllorenç | Masllorenç | casa consistorial | | 41° 16′ 08″ N, 1° 24′ 47″ E﻿ / ﻿41.2688074°N,1.4130611°E﻿ / 41.2688074; 1.4130611 | | |
| la Coma dels Xampinyons | Masllorenç | granja | | 41° 15′ 55″ N, 1° 25′ 27″ E﻿ / ﻿41.265240764447°N,1.4242561056429°E﻿ / 41.265240764447; 1.4242561056429 | | |
| serra de les Vinyes | Masllorenç Montferri | serra | | 41° 15′ 30″ N, 1° 25′ 44″ E﻿ / ﻿41.25843056°N,1.42895556°E﻿ / 41.25843056; 1.42895556 302.8 msnm | | |
# Aliança General de l'Ancianitat

Aliança General de l'Ancianitat (neerlandès Algemeen Ouderen Verbond, AOV) fou un partit polític neerlandès fundat l'u de desembre de 1993 a causa dels retalls a les pensions anunciats pel govern de la CDA a les eleccions de 1994, durant la campanya va organitzar manifestacions de protesta i va obtenir 6 escons.
La tardor de 1994 esclatà un conflicte intern entre els dos fundadors, Nijpels i Batenburg que acabà en escissió interna. El 1995 va obtenir dos escons a l'Eerste kamer, un dels quals es proclamà independent i l'altra es va unir finalment al CDA. A les eleccions de 1998 es presentà plegats amb Unió 55+ (Ouderenunie), però no van assolir representació i es va dissoldre.
# Demokratischer Aufbruch

Despertar democràtic (alemany: Demokratischer Aufbruch) va ser un moviment i partit polític que va estar actiu durant la caiguda del comunisme i en el període previ a la reunificació alemanya. Va ser un partit menor, però va prendre part en el primer govern elegit democràticament a la República Democràtica Alemanya el 1990 i és especialment conegut perquè la futura cancellera d'Alemanya, Angela Merkel, va començar la seva carrera política dins del partit.
# Creu de terme de la Floresta

La Creu de terme de la Floresta és una creu de terme situada a la plaça de la Mancomunitat de la Floresta (Garrigues). Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

Aquesta creu s'erigeix el 1947, en substitució d'una anterior caiguda per acció d'una tempesta ja abans de la Guerra Civil (1936-39). La part més artística anà a càrrec de Josep Puertas, un picapedrer valencià establert al poble, mentre que picapedrers locals (Ramon Verdés, Jaume Pané i Anton Miró) obraren les parts més rústegues.

## Descripció

És una creu neogòtica treballada en pedra de la pedrera del Ferro (Arbeca). Està col·locada sobre d'una sòlida base de tres graons, tot seguit hi ha una peana octogonal motllurada, segueix el fust, llis i monolític, també de vuit cares. Com a remat del fust encara trobem el nus que fa de base de la creu; és idèntic a la peana però de menors dimensions. El fust mesura 5,2 metres d'alçada mentre que el capitell i la creu amiden 1,5 metres; hauria d'haver estat un metre més elevada però a darrera hora s'optà per modificar el projecte. Per al dia de la inauguració s'escriví una poesia en homenatge.
Els tres braços superiors de la creu acaben en expansions que formen tres puntes. Els quatre angles que forma la creu estan ornamentades amb motius avolutats. Al centre de l'anvers hi ha la imatge del crucificat feta de bronze i al revés, un medalló amb el rostre de la 'Dolorosa', també de bronze.

## Referències

* 1 2 3 «Creu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 setembre 2016].
* ↑ «la Floresta». Gran Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Bruno Mingeon

Bruno Mingeon (Bourg Saint Maurice, 7 de setembre de 1967) és un pilot de bob francès, ja retirat, que va competir entre el 1988 i el 2006.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en cinc edicions dels Jocs Olímpics d'Hivern: el 1992, 1994, 1998, 2002 i 2006. Destaca, per damunt de tot, la medalla de bronze que guanyà en la prova de bobs a 4 als Jocs de Nagano de 1998. Formà equip amb Emmanuel Hostache, Eric Le Chanony i Max Robert. El 2002 fou cinquè en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat del món de bob de 1999, d'or en el bobs a quatre i de bronze en el bobs a dos. Al Campionat d'Europa de bob guanyà dues medalles, una d'or i una de plata. Guanyà 13 campionats francesos, set en el quatre (1997, 2000-01, 2003-06) i sis en el dos (2000, 2002-06).

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Bruno Mingeon». [Consulta: 11 gener 2023].