OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Framsókn

Framsókn (Progrés) és un partit polític feroès que es defineix com a liberal, independentista i reformista. Va ser fundat el 9 de març de 2011 per Poul Michelsen i Hanna Hensen, quan es van separar del Partit del Poble. La reunió de fundació del partit va aplegar a 12 persones, un nombre major que el que ofereixen les assemblees nacionals dels partits majoritaris feroesos. El 6 d'abril es van lliurar 2.300 signatures al primer ministre i el 13 d'abril el nou partit va obtenir el dret de presentar-se a les següents eleccions parlamentarias. A les eleccions de 2011 el partit va obtenir 6,3% dels vots i dos escons al Løgting.
A les darreres eleccions generals feroeses celebrades el 2015 Framsókn va treure el 7% dels vots i va aconseguir conservar els 2 escons que tenia. Va fer coalició amb els socialdemòcrates i el Partit Republicà, amb qui governa.
L'organització juvenil del partit, Framsøkin Ungdómur (Joventut Progressista), es va fundar el 12 d'agost de 2011.

## Resultats electorals
### Løgting

| Any | Vots | % | Escons | +/– | Pos. | Govern |
| 2011 | 1,933 | 6.3 | 2 / 33 | Nou | 5è | Oposició |
| 2015 | 2,241 | 7.0 | 2 / 33 | = | = 5è | Coalició |
| 2019 | 1,559 | 4.6 | 2 / 33 | = | 6è | Oposició |
| 2022 | 2,571 | 7.5 | 3 / 33 | 1 | 5è | Coalició |

## Referències

* ↑ Lansford, Tom. Political Handbook of the World 2015 (en anglès). Nova York: CQ Press, 2015. ISBN 9781483371559.
* ↑ «Indberetning nr. 2 / 2011» (en danès). Folketinget (Parlament danès). [Consulta: 16 gener 2019]. «Vegeu tercer punt: "Poul Michelsen, der meldte sig ud af Folkeflokken i oktober 2010 og blev løsgænger, stif-ter nyt parti med navnet ”Framsókn”. Han indsamler nu de nødvendige underskrifter"»
* 1 2 «Government & Politics» (en anglès). faroeislands.fo. Arxivat de l'original el 2016-05-07. [Consulta: 16 gener 2019].
* ↑ «Historisk sejr til lagmanden på Færøerne (Victòria històrica dels laics a les Illes Fèroe)» (en danès). Information, 30-10-2011. [Consulta: 16 gener 2019].
# Binificat

Binificat és una possessió del terme municipal de Llucmajor, Mallorca, situada al nord, a la zona muntanyosa.

## La finca

El topònim és àrab, i era l'alqueria Benihicar, que en el segle xv fou propietat de la família Desmàs fins que en segle xvi passà a mans dels Sanglada-Sureda. El 1553 era de Perot Sanglada que també era propietari de Merola. El 1818 la finca tenia una superfície de 310 quarterades i era propietat del comte d'Aiamans que posseïa dues possessions més en el terme: Merola i Son Julià. El 1863 la finca dedicava 3 quarterades a oliverar, mitja a arbres fruiters i 127 a diferents cultius de secà. L'any 1880 el conreu de fruiters havia augmentat considerablement fins a arribar a les 10 quarterades. També disposava d'una important cabanya ramadera. Entre 1913-14 la possessió es fragmentà en més de quaranta establits.

## Les cases

El conjunt que formen les cases és de planta quadrada amb un majestuós portal d'arc de mig punt amb una caravel·la per a una inscripció heràldica a la seva cimera, mostra una rara execució en el seu dovellat de 24 peces i, per tant, es prescindeix de la clau de l'arc. Traspassat el portal forà s'entra en un porxo que desemboca en una petita clastra amb un jardinet. A mà esquerra de la clastra hi ha un esplèndid portal d'arc de mig punt que dona accés a l'interior de la capella. Damunt d'aquest portal hi ha un gran permòdol de finalitat desconeguda, però que sembla tenir caràcter defensiu i estar relacionat amb una finestra cegada d'arc de mig punt situada al mateix nivell, en la paret del porxo d'entrada. Aquest conjunt de permòdol i finestra podia estar íntimament lligat a la torre de defensa que hi havia. En la part posterior de la clastra flanquejada per un conjunt d'arcs, hi ha d'altres dependències, una de les quals té dues columnes de secció octogonal. Té un rellotge de sol amb data de 1771.

## Referències

* 1 2 Calviño, C; Clar, J.; Grimalt, M. Llucmajor. Palma: Hora Nova, 2000 (Guia dels pobles de Mallorca).
# Italo Santelli

Italo Santelli (Carrodano, La Spezia, 15 d'agost de 1866 – Liorna, 8 de febrer de 1945) va ser un tirador d'esgrima italià que és considerat el "pare de l'esgrima modern en sabre".

## Biografia

Nascut a Carrodano, La Spezia, el 1866 estudià, entre d'altres, a la Scuola Magistrale Militare di Roma, on es graduà el 1889. El 1896 Santelli era considerat un mestre en esgrima i es traslladà a Budapest amb el seu germà Otello, també tirador, i la seva dona. Allà va néixer el seu fill Giorgio el 1897.
Fou a Hongria on Italo Santelli començà a crear un nou estil en l'ús del sabre. L'estil implicava una defensa molt més ràpida que la formació clàssica, i passà a ser conegut com a "estil modern" de Santelli.
Santelli emprà aquest estil modern als Jocs Olímpics de París, el 1900. En la prova de floret acabà en setena posició, però guanyà la medalla de plata en la prova de sabre professional

## Referències

* ↑ Italo Santelli
* 1 2 «Italo Santelli Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 d'octubre 2012. [Consulta: 13 setembre 2015].
* ↑ Gaugler, William M. The History of Fencing: Foundations of Modern European Swordplay. Laureate Press, 1998, p. 217.
* 1 2 «Great Fencing Champions». acfencers.com. Arxivat de l'original el 15 de maig 2008. [Consulta: 10 octubre 2012].
# Montes Spitzbergen

Els Montes Spitzbergen són una cadena muntanyenca de la Lluna que emergeix de l'est de la Mare Imbrium. El nom va ser posat per l'astrònoma britànica Mary Adela Blagg (1858-1944), en referència a la Illa de Spitsbergen (Noruega) i a causa de la semblança física amb la serralada.
La cadena muntanyenca està situada al nord del cràter Arquimedes, amb una orientació de nord a sud. Té una longitud de 60 km i una amplària de 15 km, albergant quatre importants pics, amb una altura que oscil·la entre 1100 i 1300 m.
Els Montes Spitzbergen, juntament amb els Montes Recti, els Montes Teneriffe i el Mons Pico que es troben al nord-oest, constitueixen alguns dels fragments supervivents de l'anell interior d'un conjunt original de tres formats per l'impacte que va causar la formació de la conca de la Mare Imbrium fa uns 3850 milions d'anys.

## Cràters satèl·lit

Els cràters satèl·lit són petits cràters situats prop de l'accident geogràfic principal. Reben el mateix nom que aquest accident, acompanyat d'una lletra majúscula complementària (fins i tot si la formació d'aquests cràters és independent de la formació de l'accident principal).
| Spitzbergen | Coordenades | Diàmetre |
| A | 32° 43′ N, 7° 06′ O﻿ / ﻿32.71°N,7.1°O﻿ / 32.71; -7.1 | 6,13 km |
| C | 32° 53′ N, 8° 49′ O﻿ / ﻿32.88°N,8.81°O﻿ / 32.88; -8.81 | 6,27 km |
| D | 33° 18′ N, 8° 46′ O﻿ / ﻿33.3°N,8.76°O﻿ / 33.3; -8.76 | 3,18 km |

## Vegeu també

* Geologia de la Lluna
* Selenografia

## Referències

* ↑ NASA. «Mapa LAC 25» (pdf). [Consulta: 1r juliol 2018].
* ↑ Lacroux Jean, Legrand Christian. Larousse. Descubrir la Luna, 2004, p. 73. ISBN 84-8332-548-9.
* ↑ LPOD. «Straight Range» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-05-30. [Consulta: 1r juliol 2018].
* ↑ North, Gerald. Omega. Guía para observar la Luna (en castellà), 2008, p. 258. ISBN 978-84-282-1484-1.

## Enllaços externs

* "Montes Spitzbergen". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 1r juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 1r juliol 2018].
# Nicolai Hartmann

Nicolai Hartmann (Riga, 20 de febrer de 1882 - Göttingen, 9 d'octubre de 1950) va ser un filòsof alemany bàltic. Va desenvolupar tota la seva obra i va treballar com a professor a Alemanya, especialment a la Universitat de Marburg. Es considera el principal promotor de l'existència de propietats emergents i un dels autors més rellevants del en ontologia. Juntament amb setanta intel·lectuals, el 19 d'agost del 1934 va signar un manifest al diari Völkischer Beobachter en favor de laconcentració de tots els poders de la nació en la sola persona d'Adolf Hitler a l'ocasió del referèndum sobre el cap d'estat del Reich.
Considerava que la realitat es divideix en quatre nivells: l'inorgànic, l'orgànic, l'emocional i l'intel·lectual, basant-se en Aristòtil. Entre aquests nivells hi ha una sèrie de lleis. La primera, anomenada de recurrència, indica que les categories inferiors es donen a les superiors però no a la inversa, és a dir, existeix una jerarquia entre els nivells unidireccional. La segona llei, la de modificació, explica que les categories conceptuals dels nivells inferiors són modificades i enteses segons els nivells superiors. La tercera llei afirma que en el nivell superior existeix un element nou que no pot existir a l'inferior. Les fronteres entre els nivells, segons la quarta llei, són nítides i es produeix un canvi abrupte entre ells.
En reformular les tesis de Kant, va diferenciar les categories objectives, pertanyents als diferents nivells de la realitat, i les subjectives, les usades per entendre-les, separant l'epistemologia de l'ontologia (i donant primacia a la segona). Considerava que la llibertat humana era una categoria objectiva, com demostra l'existència de conceptes com la responsabilitat o el remordiment. Pel que fa als valors, pensava que la seva acceptació era la clau de la seva força i, per tant, aquells valors més comuns i compartits són els que més força i cohesió donen a una comunitat
Entre els seus alumnes destaquen Borís Leonídovitx Pasternak i Hans-Georg Gadamer.

## Referències

* 1 2 «Nicolai Hartmann». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Danzer, Gerhard. Wer sind wir? Auf der Suche nach der Formel des Menschen: Anthropologie für das 21. Jahrhundert - Mediziner, Philosophen und ihre Theorien, Ideen und Konzepte (en alemany). Springer-Verlag, 2011, p. 46. ISBN 9783642169939.
# Molí d'Hostalric

El Molí d'Hostalric és un antic molí fariner del municipi d'Hostalric (Selva). És un edifici utilitzat actualment com a habitatge, situat als afores del nucli urbà, on s'hi arriba des d'un camí que surt de la Plaça dels Bous. És una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici, de planta rectangular, té soterrani, planta baixa i pis; i està cobert per una teulada a doble vessant amb els desaigües a la façana principal i posterior. A la façana principal, una portal en arc de llinda amb una porta de fusta a dues batents, dona accés a l'habitatge. Al costat dret del portal d'entrada, una finestra en arc de llinda. Just al costat esquerre de l'entrada, i annex a la façana principal coincidint en altura amb la planta baixa, un petit cos amb la teulada a una vessant, utilitzat com a cuina, a la que s'hi accedeix des de l'exterior mercès a una porta en arc de llinda oberta al lateral dret, o des de l'interior. En aquest cos annex també hi ha una finestra rectangular. Al pis hi ha quatre finestres en arc de llinda.
La façana principal, arrebossada, presenta restes de pintura que deixen veure que la façana havia estat pintada d'un color rosat, amb línies decoratives de color verd emmarcant les obertures i tota la façana principal. A la façana lateral dreta, s'hi troba annex un cobert amb el teulat a una vessant, ara utilitzat com a garatge. A la façana lateral esquerra, destaquen dos contraforts que la reforcen. Aquí podem apreciar clarament l'estructura de l'antic molí, compost de soterrani, planta baixa i pis, donat que el nivell de terra és més baix, i un portal en arc rebaixat, format per maons en sardinell, permet l'accés directe al soterrani. Al costat dret del portal hi ha dues petites obertures, a manera de respiralls.
A la planta baixa hi ha dues finestres de diferents dimensions en arc de llinda, i dues més al pis, també de diferents mides i en arc de llinda. A la part posterior de l'edifici, obertures en arc de llinda i un petit cos amb el teulat a una vessant, adossat a la façana a l'altura de la planta baixa. També hi trobem un jardí i el que havien estat la bassa gran i la bassa petita que donaven força al molí. La bassa petita és la que es troba adossada al molí i ara és un jardí que queda separat de l'altre jardí pel mur de la mateixa bassa. A l'interior de l'edifici, entre el soterrani, part de la planta baixa i part del primer pis, trobem en un excel·lent estat de conservació la maquinària del molí utilitzada en l'elaboració de farina.

## Història

El molí està documentat des d'època medieval i era conegut com el Molí del Senyor o dels Vescomtes. La construcció actual data del segle xviii. L'any 1895 el propietari, Narcís Vilaseca i Remilans, va convertir el molí fariner en una central elèctrica que donà servei al poble fins al 1929. Als anys quaranta, es va habilitar una fàbrica de canonades a la zona del pati.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 «Molí d'Hostalric». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 novembre 2014].
# Lliga catalana de bàsquet masculina 1987-1988

Fou la 8a edició de la Lliga catalana de bàsquet. Com a novetat, es redueix el nombre de partits en la fase de grups i es jugà a partit únic en una sola seu.

## Fase de grups

Tots els partits jugats al Palau d'Esports de Barcelona.

### Grup A

| Pos | Equip | J | G | P | P.F. | P.C. | +/- | Classificació |
| 1 | Barcelona | 2 | 2 | 0 | 193 | 150 | +43 | Classificat per la final |
| 2 | Granollers | 2 | 1 | 1 | 157 | 155 | +2 |
| 3 | Sant Josep Girona | 2 | 0 | 2 | 144 | 189 | -45 |
| | GRA | SJG |
| FC Barcelona | 82-78 | 111-71 |
| CB Granollers | | 78-73 |
| CB Sant Josep Girona | | |

### Grup B

| Pos | Equip | J | G | P | P.F. | P.C. | +/- | Classificació |
| 1 | Joventut | 2 | 2 | 0 | 224 | 182 | +42 | Classificat per la final |
| 2 | Manresa | 2 | 1 | 1 | 206 | 189 | +17 |
| 3 | Español | 2 | 0 | 2 | 152 | 211 | -59 |
| | MAN | ESP |
| Club Joventut de Badalona | 114-105 | 110-77 |
| Manresa EB | | 101-75 |
| RCD Español | | |

## Final

| 11 setembre 1987 21:15 | Club Joventut de Badalona | '90'–82 | FC Barcelona | Palau d'Esports, Barcelona Assistència: 8.000 espectadors Àrbitres: Sanchis, Catalán |
| Palau d'Esports, Barcelona Assistència: 8.000 espectadors Àrbitres: Sanchis, Catalán |||
| 11 setembre 1987 21:15 | Pts: Johnson 34 Rebs: Meriweather 7 Assist: Margall 2 Rec: Johnson 3 | | Pts: Jiménez 20 Rebs: Trumbo 8 Assist: San Epifanio 2 Rec: Solozábal 4 | Palau d'Esports, Barcelona Assistència: 8.000 espectadors Àrbitres: Sanchis, Catalán |
| Joventut | Barcelona |
| Cinc inicial: | Cinc inicial: | Cinc inicial: | P | R | A |
| B | 5 | Rafael Jofresa | 11 | 2 | 1 |
| A | 8 | Jordi Villacampa | 15 | 1 | 0 |
| A | 7 | Josep Maria Margall | 16 | 4 | 2 |
| AP | 9 | Reginald Johnson | 34 | 2 | 0 |
| P | 11 | Joe Meriweather | 14 | 7 | 0 |
| Suplents: | Suplents: | Suplents: | P | R | A |
| P | 4 | Carlos Ruf | 0 | 0 | 0 |
| A | 6 | Xavier Crespo | 0 | 1 | 0 |
| B | 13 | David Solé | NVP | NVP | NVP |
| AP | 14 | Juan Rosa | NVP | NVP | NVP |
| E | 15 | Jordi Pardo | NVP | NVP | NVP |
| Entrenador: ||||||
| Alfred Julbe ||||||
* Campió de la Lliga Catalana 1987
* Club Joventut de Badalona Segon títol
| Cinc inicial: | Cinc inicial: | Cinc inicial: | P | R | A |
| B | 5 | Joaquim Costa | 0 | 2 | 0 |
| A | 15 | Epi | 14 | 3 | 2 |
| A | 4 | Andrés Jiménez | 20 | 5 | 0 |
| P | 9 | Eugene McDowell | 16 | 3 | 0 |
| P | 14 | Audie Norris | 9 | 2 | 0 |
| Suplents: | Suplents: | Suplents: | P | R | A |
| A | 6 | Cándido Sibilio | 4 | 1 | 0 |
| B | 7 | Ignacio Solozábal | 9 | 0 | 1 |
| P | 8 | Steve Trumbo | 10 | 8 | 0 |
| AP | 10 | Joan Alsina | NVP | NVP | NVP |
| A | 11 | Josep Palacios | 0 | 0 | 0 |
| B | 12 | Jordi Soler | NVP | NVP | NVP |
| Entrenador: ||||||
| Aíto García Reneses ||||||
# Gustaf Söderström

Gustaf Fredrik Söderström (Estocolm, 25 de novembre de 1865 – Lidingö, 12 de novembre de 1958) va ser un atleta i tirador de corda suec que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. Era germà del també medallista suec Bruno Söderström.
El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París en tres proves. Dues d'atletisme, el llançament de disc i el llançament de pes, en què quedà en sisena posició d'ambdues proves, i en la competició del joc d'estirar la corda, en què guanyà la medalla d'or formant part de l'equip mixt, sueco-danès.
Guanyà dos campionats nacionals en disc i dos més en pes i durant un temps tingué el rècord del món no oficial de llançament de disc amb 38,70 cm.

## Referències

* 1 2 «Gustaf Söderström Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de febrer 2013. [Consulta: 14 setembre 2015].
# Montoir-de-Bretagne

Montoir-de-Bretagne (en bretó Mouster-al-Loc'h) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament ha format part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 6.310 habitants. Limita amb els municipis de Saint Nazaire, Saint-Malo-de-Guersac i Donges.

## Demografia

Evolució de la població Ehess i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 3 119 | 3 149 | 3 577 | 3 871 | 3 985 | - | 4 500 | 4 572 | 5 023 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 5 269 | 5 388 | 4 527 | 4 859 | 4 603 | 5 412 | 7 225 | 6 942 | 8 277 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 10 272 | 9 756 | 10 739 | 6 285 | 3 860 | 3 698 | 3 592 | 3 681 | 4 695 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 4 658 | 5 171 | 5 352 | 5 772 | 6 585 | 6 204 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-1995 | Hubert Bouyer | |
| 1995- | Michèle Lemaître | Divers gauche |
# Motor OHV

Un motor OHV (de l'anglès Overhead valve, "vàlvules al cap" o "vàlvules a la culata"), anomenat també motor de varetes o de vàlvules aèries, és un sistema d'accionament de la distribució, per a motors de 4 temps (4T) tant Otto com Diesel en què les vàlvules estan a la culata però l'arbre de lleves en el bloc.

## Prestacions

* Sistema de fabricació molt senzill i, per tant, econòmic
* Va suposar un gran avenç al seu dia respecte als sistemes de vàlvules laterals SV, ja que va permetre reduir el volum de la cambra de combustió, elevant la compressió i, per tant, el rendiment termodinàmic
* Gran nombre de peces en moviment, amb les seves inèrcies, la qual cosa impedeix arribar a règims elevats.
* La forma de la cambra "en falca" obliga a situar la bugia en un lateral, afavorint l'aparició de la detonació.
* Es pot fabricar amb cambra hemisfèrica, però complica l'accionament de les varetes i els balancins.
* Sistema obligat per als dièsel 4T pel volum de cambra màxim. Posteriorment aquests han estat gairebé tots SOHC o fins i tot DOHC

## Història

Es va començar a fer servir des dels anys 10, en els motors d'alta gamma, i des dels anys 50 de manera massiva. Actualment no se'n dissenya cap, substituïts pels SOHC i els DOHC. Els que encara estan en producció, amb sistemes de gestió moderns, daten dels anys 70.
Exemples de motors OHV:
* Motor del Fiat - SEAT 600 - 850 - 127 - 124
* Opel Corsa "A" OHV 1.0 i 1.2 i Opel Kadett A, B, C
* Ford Fiesta "València" 950, 1100 (1a generació)
* Renault tipus "C": Renault 8 -4-5-6-12, Renault Twingo), de 950, 1120, 1400 cc.

## Bibliografia

* Manual de la técnica del automóvil (BOSCH) (en castellà) ISBN 3-934584-82-9
# Les filles del califat

Les filles del califat (títol original, Rabia) és una pel·lícula de suspens de 2024 de producció francesa, belga i alemanya. És dirigida per Mareike Engelhardt. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Megan Northam: Rabia
* Lubna Azabal: Madame
* Natacha Krief: Laïla
* Lena Lauzemis: Oum Maryam
* Klara Wöedermann: Oum Mikaïl
* Maria Wöedermann: Oum Mansour
* Andranic Manet: el combatent
* Christine Gautier

## Referències

* ↑ «Rabia de Mareike Engelhardt». Institut du monde arabe, 05-11-2024. [Consulta: 18 novembre 2024]..
* ↑ «Rabia : bande-annonce du film choc sur la veuve du djihad». Première, 14-10-2024 [Consulta: 18 novembre 2024].
* ↑ Les filles del califat a la Base de dades de cinema en català
# Can Cerdó

Can Cerdó és una possessió de Santa Maria del Camí (Mallorca), situada al costat de la carretera d'Inca, entre Son Llaüt i Son Penjoi. La seva producció principal és el vinyet i l'ametlerar.
El seu origen és un establiment, el 1626, de la Cavalleria de Santa Maria (l'antiga alqueria de Maüia). Aquest establiment fou de 30 quarterades que limitaven amb els camins d'Inca i de Muro. El primer propietari fou Andreu Canyelles i els terrenys es conegueren com a Son Andreu.

## Referències

* ↑ «Cerdó, Can». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 3. Palma: Promomallorca, p. 270. ISBN 84-8661702-2.
# Michel Théato

Michel Johann Théato (Luxemburg, 22 de març de 1878 - París, 1923) fou un maratonià luxemburguès que va córrer per França al tombant del segle xx.
Poc se sap sobre la vida de Théato, però segur que no va treballar com a forner a París, com a vegades s'ha dit, ja que era ebenista i membre del St-Mandé Atletic Club. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, en què guanyà la medalla d'or en la Marató. Amb un temps de 2h 59' 45" superà en més de quatre minuts al també francès Émile Champion. Aquesta victòria fou discutida per diversos corredors, eque asseguraren que Théato havia agafat diversos dreceres durant el recorregut.
Durant molt de temps es va creure que Théato era francès, però a finals del segle XX es va descobrir que era nascut a Luxemburg. Amb tot, el Comitè Olímpic Internacional manté la medalla per França, perquè va competir per ells.

## Referències

* 1 2 3 «Michel Théato Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 4 de març 2009. [Consulta: 7 setembre 2015].
# Mouzeil

Mouzeil (en bretó Mouzel) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament va formar part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 1.520 habitants. Limita amb Ligné al sud-oest, Couffé, Mésanger, Teillé, Trans-sur-Erdre i Les Touches.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1801 | 1866 | 1901 | 1921 | 1936 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 729 | 1629 | 1363 | 1064 | 903 | 744 | 790 | 720 | 872 | 1190 | 1213 | 1520 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Hervé Bréhier | UDF, després MoDem |