OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Font Gran (Monistrol de Montserrat)

La Font Gran és una font de Monistrol de Montserrat (Bages) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La Font Gran es troba en una plaça de grans dimensions, dita de la Font Gran, a un nivell una mica inferior del terra de la plaça, i s'hi accedeix a través d'unes escales. Està constituïda per un alt mur rematat en un frontó semicircular; una cornisa en ressegueix la part superior, a la clau de la qual hi ha la data de 1927, i els extrems estan rematats per una bola de pedra. A l'interior del frontó hi ha l'escut de la vila. A la part baixa del mur hi ha la pila i els brocs per on raja l'aigua.

## Història

La Font Gran rep el nom de la deu que subministra d'aigua tot el poble. Fins al segle xvi era denominada Font de la Resclosella, però també se la coneix com la Font Major o la Canaleta.
L'any 1923, l'arquitecte barceloní Joan Bruguera i Roget va fer un projecte molt ambiciós per reformar la plaça però finalment no es dugué a terme. L'any 1926 es va començar la intervenció per a la conducció de les aigües de la font i el soterrament del tram de torrent corresponent a la plaça de la Font Gran; l'objectiu de l'obra era la captació i conducció de l'aigua per a la seva posterior distribució a tot el poble de Monistrol. Va ser durant aquestes obres que es va remodelar la cisterna de la font, igual que la part superior de la façana per tal de fer-la més digna. El dia 25 de març de 1928 es va fer l'acte d'inauguració del subministrament d'aigua al poble.
Els anys 1972-1974 es va remodelar i urbanitzar la plaça, que va agafar la fisonomia que té actualment. Aquestes obres comportaren la total cobertura del torrent de les Guilleumes i es reorganitzà la plaça.

## Referències

* 1 2 3 4 «La Font Gran». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
# La bola de cristall (Waterhouse)

La bola de cristall és una pintura a l'oli sobre tela de l'artista prerafaelita John William Waterhouse realitzada el 1902. Juntament amb El Missal està exposada a la Royal Academy of Arts des de 1902.
La pintura mostra una influència del renaixement italià amb línies verticals i horitzontals, juntament amb cercles, "sense cap referència als arcs apuntats del gòtic". Representa una noia jove amb un vestit vermell mirant fixament una bola de cristall, com si estigués teixint un encanteri amb l'ajuda d'un llibre i d'un crani.

## Història

Després d'haver participat en una exposició a la Royal Academy of Arts el 1902, va passar a formar part de la col·lecció Pyman i finalment va estar penjat al menjador del castell de Glenborrodale, Highland.
Quan el castell va ser venut el 1952-53, incorporava el quadre de Waterhouse. El nou propietari va fer tapar el crani fent un repintat que imitava les cortines del fons. Posteriorment, el quadre va ser subhastat en Christie's, l'any 1994. En l'examen previ de l'obra, Martin Beisly, cap del departament d'imatge victoriana de la institució, van detectar la desaparició del crani analitzant unes fotografies de l'original en la revista The Art Journal de 1909. Després de realitzar una radiografia i una anàlisi de pigments de la imatge varen demostrar el crani havia estat repintat sobre una capa protectora de vernís, la qual cosa va permetre recuperar el seu aspecte original.
Actualment forma part d'una col·lecció privada.

## Referències

* 1 2 3 "The Crystal Ball"
* ↑ Hobson, Anthony. 1989. J. W. Waterhouse. Oxford: Phaidon Christie's. page 81. ISBN 0-7148-8066-3
* ↑ Noakes, Aubrey. 2004. Waterhouse: John William Waterhouse. London: Chaucer Press. page 76. ISBN 1-904449-39-5
# Le Cellier

Le Cellier (en gal·ló L'Çelier) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament va formar part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 3.558 habitants. Limita amb Mauves-sur-Loire, Saint-Mars-du-Désert, Ligné, Couffé i Oudon a Loira Atlàntic, La Varenne a Maine i Loira.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.836 | 1.844 | 2.035 | 2.681 | 3.139 | 3.448 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977-2008 | Philippe des Jamonières | |
| 2008-2014 | Gilles Bourdu | Divers gauche |
| 2014- | Philippe Morel | |

## Personatges cèlebres

* Louis de Funès actor còmic

## Galeria d'imatges

* La capella Saint-Méen
* Castell de Clermont
* Castell de Clermont
* Tomba de Louis de Funès
# Le Fresne-sur-Loire

Le Fresne-sur-Loire (en gal·ló Le Fresnn) és un antic municipi francès, situat al departament de Loira Atlàntic a la regió de País del Loira. L'any 2006 tenia 727 habitants.
A partir de l'1 de gener de 2016, Le Fresne-sur-Loire es fusiona amb Ingrandes i conformen el "municipi nou" Ingrandes-Le Fresne-sur-Loire, situat al departament de Maine i Loira.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 632 | 785 | 804 | 794 | 734 | 700 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | Gerard de Belenet | |
| 2001-2015 | Michel Vallée | |

## Galeria d'imatges

* Carrer
* Carrer de la Pierre de Bretagne
* L'alcaldia
* L'església
* Casa natal de Rodolphe Bresdin
* Porxo de la « Maison de l'armateur »
* Cala de Port Matthieu
# Le Landreau

Le Landreau (en bretó Lannerell) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament ha format part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 2.701 habitants. Limita amb els municipis de Le Loroux-Bottereau, La Remaudière, Vallet, La Chapelle-Heulin i Haute-Goulaine.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.340 | 1.354 | 1.386 | 1.851 | 2.026 | 2.140 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Joseph Audouin | |
# Le Loroux-Bottereau

Le Loroux-Bottereau (en bretó Lavreer-an-Botorel, en gal·ló La Bouézyere) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament ha format part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 6.023 habitants. Limita amb els municipis de La Remaudière, Le Landreau, Haute-Goulaine, Saint-Julien-de-Concelles, La Chapelle-Basse-Mer i Barbechat a Loira Atlàntic, i Landemont a Maine i Loire.

## Demografia

Evolució de la població Ehess i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 7 200 | 2 996 | 4 971 | 4 991 | 4 991 | - | 5 012 | 5 681 | 5 932 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 6 058 | 6 163 | 4 195 | 4 067 | 4 105 | 4 007 | 4 029 | 3 809 | 3 666 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 3 572 | 3 573 | 3 476 | 3 110 | 3 135 | 3 052 | 3 069 | 2 986 | 3 024 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 3 067 | 3 204 | 3 488 | 4 033 | 4 353 | 4 959 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Paul Corbet | Divers gauche |
# Leopoldo Matos y Massieu

Leopoldo Matos y Massieu (Las Palmas de Gran Canaria, 6 d'agost de 1878 - † Hondarribia, 4 de setembre de 1936). Advocat i polític espanyol, va ser ministre de Treball durant el regnat d'Alfons XIII i ministre de Foment i de Governació al Govern de Dámaso Berenguer.

## Biografia

Estudià dret a la Universitat de Madrid. Un cop llicenciat treballà un temps com a passant d'Ángel Ossorio y Gallardo i després com a fiscal a l'Audiència de Madrid. Es casà amb María de Aguiar, filla del comte d'Aguiar.
Membre del Partit Conservador va ser diputat en el Congrés per la circumscripció de les Las Palmas a les eleccions generals espanyoles de 1910, 1914, 1916, 1918, 1919, 1920 i 1923.
Va ser ministre de Treball entre el 14 d'agost de 1921 i el 8 de març de 1922 en un gabinet que va presidir Antonio Maura. Després de la Dictadura de Primo de Rivera, ocuparia la cartera de Foment entre el 30 de gener i el 25 de novembre de 1930, i la cartera de Governació entre el 25 de novembre de 1930 i el 19 de febrer de 1931 al mateix govern que va presidir Dámaso Berenguer. Durant el darrer mandat va aprovar el Reial Decret que disposava la creació de l'aeroport de Gando.
Va ser també governador Civil de Barcelona durant dos curts períodes (1915 i 1917) i advocat de la Casa Reial.
Va morir assassinat per milicians republicans el 4 de setembre de 1936 al fort Guadalupe (Hondarribia, Guipúscoa), junt al dramaturg i fill d'Antonio Maura, Honorio Maura Gamazo i el polític tradicionalista Joaquín Beunza Redín. Ramon Brunet fou testimoni dels fets.

## Referències

* 1 2 «Canarios ilustres : Don Leopoldo Matos y Massieu». Arxivat de l'original el 2015-02-13. [Consulta: 5 gener 2015].
* ↑ Fitxa del Congrés
* ↑ Leopoldo Matos a xtec.es
* ↑ Ojos de Garza recuerda al político Leopoldo Matos a teldeactualidad, 13/6/2014

## Enllaços externs

* Leopoldo Matos als arxius del Ministeri de Cultura.
# Leslie Cunningham

Leslie Cunningham (Edimburg, 1895 - Stanmore, 31 d'agost de 1946) va ser un matemàtic militar escocès.

## Vida i Obra

Cunnigham va començar els estudis universitaris a la universitat d'Edimburg el 1913, però els va interrompre immediatament per l'esclat de la Primera Guerra Mundial durant la qual va servir als cossos d'infanteria i d'enginyers de l'exèrcit britànic, arribant a ser tinent. El 1920 va reprendre els estudis i es va graduar en matemàtiques el 1923. El 1924 va obtenir el doctorat amb una tesi sobre el moviment de les bombes aèries a l'atmosfera.
El 1924 va ser contractat com oficial docent per la Força Aèria Britànica, cos en el que va treballar fins a la seva mort el 1946. Des dels seus llocs de treball a l'exèrcit, va desenvolupar una autèntica teoria matemàtica del combat que va influir en teòrics posteriores com Warren Weaver. La seva teoria combinava expressions que descrivien les especificacions de les armes i les seves configuracions alternatives, la tàctica dels atacants i defensors i la vulnerabilitat dels objectius, i les feia servir per obtenir valors estimats estadísticament de la victòria.
Donada la natura secreta de les seves recerques militars, Cunningham no va publicar gairebé res de elles. Només un article de 1946, escrit conjuntament amb WRB Hynd, dona una idea del tipus de recerques que duia a terme. A ell se li deu el punt de mira giroscòpic, que permet que una arma apunti constantment un objecte volador en moviment.

## Referències

* ↑ Cornford, 1946, p. 408.
* ↑ Cornford, 1946, p. 409.
* ↑ Thomas, 2013, p. 71-73.
* ↑ Cunningham i Hynd, 1946, p. 62-97.
* ↑ Blackburn, 2016, p. 752.

## Bibliografia

* Blackburn, Andy. «Gyro Gunsight». A: Spencer C. Tucker (ed.). World War II: The Definitive Encyclopedia and Document Collection (en anglès). ABC-CLIO, 2016, p. 752. ISBN 978-1-4408-4594-9.
* Cornford, E.C. «Dr. L. B. C. Cunningham» (en anglés). Nature, Vol. 158, Num. 4012, 1946, pàg. 408-409. ISSN: 0028-0836.
* Cunningham, L.B.C.; Hynd, W.R.B. «Random Processes in Problems of Air Warfare» (en anglés). Supplement to the Journal of the Royal Statistical Society, Vol. 8, Num. 1, 1946, pàg. 62-97. DOI: 10.2307/2983613. ISSN: 1466-6162.
* Thomas, William. «The mathematical management of uncertainty in Britain and America in the Second World War and after». A: Antonin Durand, Laurent Mazliak et Rossana Tazzioli (eds.). Des Mathèmaticiens et des Guerres (en anglès). CNRS, 2013, p. 71-79. ISBN 9782271076687.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Leslie Cunningham» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Ligné (Loira Atlàntic)

Ligné (en bretó Legneg) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament va formar part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 3.778 habitants. Limita amb Les Touches, Mouzeil, Couffé, Le Cellier, Saint-Mars-du-Désert (Mayenne) i Petit-Mars.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2005 |
| 1.554 | 1.664 | 1.662 | 2.211 | 2.730 | 2.948 | 3.682 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Maurice Perrion | MoDem |
# Llacs Mavora

Els Llacs Mavora estan localitzats a l'Illa del Sud de Nova Zelanda. Són dos llacs anomenats Mavora Nord i Mavora Sud. L'àrea té un càmping rudimentari i és mantinguda pel Departament de Conservació de Nova Zelanda. Allà es van rodar algunes escenes de la pel·lícula El senyor dels anells: Les dues torres, del director neozelandès Peter Jackson, concretament aquelles que corresponien amb els límits del bosc de Fangorn, on els rohirrim ataquen un grup d'orcs que porten presoners als hobbits Merry i Pippin.

## Referències

* ↑ (21 de novembre de 2003) «Nova Zelanda com a Terra Mitjana - El bosc de Fangorn» a El Senyor dels Anells: Les Dues Torres els apèndixs, disc 3: El viatge contínua... (DVD, versió ampliada). New Line Cinema.
# José Boix Nicolau

José Boix Nicolau (València ?; València, 24 Setembre de 1712.) fou un cantant i compositor valencià.
En 1699 se li va concedir una gratificació per suplir al subdiaca, i el 22 de maig de 1700 va ser nomenat subdiaca de la catedral de València. Se li va encarregar-se dels "infantillos", 1 setembre de 1707, com a successor de Pedro Oyanarte, així com de la vacant de mestre per mort d'Antonio Teodoro Ortells.
L'existència d'un altre José Boix Cavaller, nomenat tenor en 1698, suplent de subdiaca en 1699 i encarregat dels en 1725, pot causar confusió en les obres assenyalades com de Boix, ja que, a excepció feta d'una Missa que expressament diu ser de "Boix i Nicolau", en les altres només s'indica "Boix".
Les seves composicions principals són lletanies, salms i seqüències.

## Referències

* ↑ Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana (en castellà). Madrid: Fundación Autor - Sociedad General de Autores y Editores, 2002. ISBN 978-84-8048-303-2.
# Concavocephalus

Concavocephalus és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamilia Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per Kiril Ieskov l'any 1989.
Es pot trobar a Rússia.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Concavocephalus eskovi Marusik & Tanasevitch, 2003
* Concavocephalus rubens Eskov, 1989 (Espècie tipus)

## Referències

* ↑ Eskov, K. Y. «New monotypic genera of the spider family Linyphiidae (Aranei) from Siberia: Communication 1.». Zoologicheskiĭ Zhurnal, vol. 68, 9, 1989, pàg. 68–78.
* ↑ «Gen. Concavocephalus Eskov, 1989». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Llista de missions diplomàtiques de São Tomé i Príncipe

Aquesta és la llista de missions diplomàtiques de São Tomé i Príncipe, un estat insular del golf de Guinea, en el golf de Guinea, d'Àfrica central i és un de vuit països del món que és parlant de portuguès. A sota es troben les ambaixades i consolats de São Tomé i Príncipe:

## Àfrica

* Angola
** Luanda (Ambaixada)
* Gabon
** Libreville (Ambaixada)

## Àsia

* Taiwan
** Taipei (Ambaixada)

## Europa

* Bèlgica
** Brussel·les (Ambaixada)
* Portugal
** Lisboa (Ambaixada)

## Organitzacions Multilaterals

* Brussel·les (Missió Permanent de São Tomé i Principe davant la Unió Europea)
* Lisboa (Missió davant la Comunitat de Països de Llengua Portuguesa)
* Nova York (Missió Permanent de São Tomé i Príncipe davant les Nacions Unides)

## Enllaços externs

* Consolat honorari de São Tomé a Marsella Arxivat 2009-07-13 a Wayback Machine.
* Consolat de São Tomé a Atlanta, USA Arxivat 2000-10-02 at Archive.is
# Càrcinos (desambiguació)

Càrcinos (en grec antic: Καρκίνος, Karkinos) és un nom grec que significa 'cranc'. Com a nom propi, pot fer referència a:
* Càrcinos (en llatí: Cancer), criatura mitològica de la forma d'un cranc gegant, que dona nom a la constel·lació del Cranc
* Càrcinos de Naupacte, poeta èpic del segle vi aC
* Càrcinos el Vell, poeta tràgic del segle v aC
* Càrcinos el Jove, poeta tràgic del segle iv aC
* Càrcinos, pare d'Agàtocles de Siracusa
* Càrcinos, ciutat del Brútium, i també el riu que passava per la ciutat

## Vegeu també

* Carcí
# Llotja de Mar (Castelló d'Empúries)

Llotja de Mar és un edifici del municipi de Castelló d'Empúries (Alt Empordà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat dins l'antic nucli emmurallat de la població, a l'antic barri del Mercadal, al bell mig de la Plaça dels Homes, autèntic nucli de la població.
Edifici format per tres crugies, amb el carener paral·lel a la façana principal. Consta de planta baixa i un pis principal. A la planta baixa hi ha el vestíbul d'accés, que manté encara elements de l'estructura gòtica original. És una gran sala coberta amb volta de creueria que té un escut de la vila a la clau. La volta es sustenta damunt lleugers pilars adossats a les cantonades. Aquests arcs estan bastits amb dovelles de pedra fins a mitjana alçada. Des d'aquest punt, i fins a arribar a la clau de volta, estan bastits amb maons disposats a sardinell. Al mur de llevant hi ha les restes d'una galeria gòtica, amb obertures ogivals sustentades per lleugers pilars circulars amb capitells amb decoració vegetal. La façana principal, de carreus ben tallats, té un gran portal d'arc apuntat fet amb grans dovelles, i a cada costat una finestra de la mateixa tipologia. Al pis hi ha dues finestres rectangulars emmarcades en pedra i un escut central a la part superior, emmarcat per una motllura i amb decoració gòtico-renaixentista. La resta de la façana es troba arrebossada i pintada. L'edifici conserva també alguns elements del període final del romànic (arcs adovellats de mig punt situats al soterrani).

## Història

Durant l'època medieval aquest edifici fou seu de la Llotja de Mar (pel privilegi del Consolat de Mar atorgat a la vila per Pere III el 5 de maig del 1386 i que perdurà fins als decrets de Nova Planta, a principis del segle xviii). El 28 de setembre de 1393 es van signar els capítols per a la construcció de la façana de migdia. Se sap que les obres duraren un any i mig i que hi van treballar manobres jueus. Anteriorment, l'edifici havia estat "Casa del Consell"; probablement a aquella època corresponen els elements trobats en el soterrani, datables vers el segle xiii.
Fins a l'any 1987 el casal hostatjava l'ajuntament, que posteriorment va passar al palau dels Comtes. En l'actualitat, la casa, convenientment restaurada, és dedicada a altres serveis públics (Correus i Telègrafs, Ràdio Castelló, Policia Local, ...).
Les dues finestres de la façana, situades a la primera planta, tenen inscripció a la llinda. A la de la dreta es llegeix la data del 23 de novembre de 1723.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Llotja de Mar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Loctudy

Loctudy (en bretó Loktudi) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2007 tenia 4.101 habitants. Limita amb els municipis de Pont-l'Abbé (Pont-'n-Abad) i Plobannalec-Lesconil (Pornaleg Leskon).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 3.238 | 3.410 | 3.544 | 3.560 | 3.622 | 3.659 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1935-1950 | Charles Jehan de Penfentenyo | Divers droite |
| 1950-1983 | Sébastien Guiziou | Divers droite |
| 1983-1995 | Joël Andro | Divers droite |
| 1995-2001 | Gustave Jourdren | Divers droite |
| 2001- | Joël Piété | Divers droite |

## Agermanaments

* Ribadeo (Galícia)
# Los Sarrasins

Los Sarrasins (en francès Castelsarrasin) és un municipi francès, situat al departament de Tarn i Garona i la regió Occitània.

## Demografia

Evolució de la població Cassini i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 6 500 | 6 104 | 6 487 | 6 946 | 7 092 | 7 408 | 7 008 | 7 250 | 7 208 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 6 894 | 6 838 | 6 835 | 6 514 | 6 906 | 7 245 | 7 590 | 7 772 | 7 871 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 7 858 | 7 496 | 6 996 | 6 707 | 7 546 | 8 040 | 7 768 | 8 360 | 10 098 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 10 388 | 11 318 | 10 752 | 10 924 | 11 317 | 11 352 | 12 740 | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1914-1920 | Henri Pottevin | Radical |
| 1920-1944 | Joseph Flamens | Radical |
| 1944-1977 | Adrien Alary | Radical, des de 1947 SFIO |
| 1977-1983 | Pierre Boé | Radical |
| 1983-1985 | Pierre Montet | PS |
| 1985-1989 | Antoine Molina | PS |
| 1989- | Bernard Dagen | UDF, després MoDem |

## Agermanaments

* Fiume Veneto

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Luis Feliu Ortega

Luis Feliu Ortega (Saragossa, 31 de desembre de 1939) és un militar espanyol que fou General Cap de la Força de Maniobra de l'Exèrcit de Terra, càrrec que ocupa el buit deixat pel Capità general de València.
Membre del Cos d'Enginyers, ha estat destinat a l'Escola Militar de Muntanya a Jaca, a l'Escola d'Estat Major; al Regiment de Transmissions Tàctiques, i a la Divisió d'Intel·ligència de l'Estat Major. Assolí el grau de general de brigada en 1993 i fou destinat a Bòsnia i Hercegovina, on el juny del mateix any va substituir Delmiro Prado com a segon cap militar de la UNPROFOR fins final d'any. En 1994 fou nomenat Cap de la Divisió de Comunicacions i Sistema d'Informació de l'Estat Major Internacional de l'OTAN.
En novembre de 1998 fou ascendit a tinent general i nomenat General Cap de la Força de Maniobra de l'Exèrcit de Terra. En juny de 2000 deixà el càrrec i fou nomenat Representant d'Espanya davant el Comitè Militar de l'OTAN i de la Unió Europea. En juny de 2003 fou nomenat encarregat de defensa i seguretat a l'Oficina de Reconstrucció i Ajuda Humanitària a l'Iraq, càrrec que va deixar el desembre de 2003.

## Referències

* ↑ La ONU encarga nuevas misiones en Bosnia a dos españoles
* ↑ REAL DECRETO 2496/1998, de 20 de noviembre, por el que se nombra General Jefe de la Fuerza de Maniobra del Ejército de Tierra al Teniente General del Cuerpo General de las Armas del Ejército de Tierra don Luis Feliú Ortega.
* ↑ Luis Feliu, Diario de Córdoba, 12 de maig de 2003
* ↑ Un general representará a España ante la Autoridad Interina de EE UU en Bagdad, El País, 8 d'abril de 2003
* ↑ España se queda sin cargos de relieve en la Administración de Irak, El País, 8 de desembre de 2003

## Enllaços externs

* Notícies sobre Luis Feliu Ortega a El País
# Luna (mitologia)

Luna és la deessa romana de la Lluna. Aviat va ser una versió llatina de la Selene grega. Tenia un temple a Roma, a l'Aventí, tot i que sembla que sempre havia estat una divinitat secundària. El seu temple, que es va cremar amb l'incendi de Roma en temps de Neró, era a tocar del de Diana, i gran part dels atributs de Luna van ser absorbits per aquesta deessa. El seu nom, allà on apareix en la literatura, sembla voler ser només una traducció de Selene. El seu germà Sol era el déu de l'astre homònim.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 335. ISBN 9788496061972.