OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# I'm Your Fan

I'm Your Fan és un disc d'homenatge a Leonard Cohen, realitzat el 1991, produït per la revista francesa de música Les Inrockuptibles.
L'àlbum es basa en versions de caràcter folk i música indie, però amb intèrprets que no són tan famosos com el disc d'homenatge posterior Tower of Song, que va comptar amb artistes de més primera línia. El nom del disc fa referència al disc d'estudi de Cohen I'm Your Man.

## Llista de temes i intèrprets

* Who by Fire – The House of Love
* Hey, That's No Way to Say Goodbye – Ian McCulloch
* I Can't Forget – Pixies
* Stories of the Street – That Petrol Emotion
* Bird on the Wire – The Lilac Time
* Suzanne – Geoffrey Oryema
* So Long, Marianne – James
* Avalanche IV – Jean-Louis Murat
* Don't Go Home With Your Hard-On – David McComb & Adam Peters
* First We Take Manhattan – R.E.M.
* Chelsea Hotel – Lloyd Cole
* Tower of Song – Robert Forster
* Take This Longing – Peter Astor
* True Love Leaves No Traces – Dead Famous People
* I'm Your Man – Bill Pritchard
* A Singer Must Die – Fatima Mansions
* Tower of Song – Nick Cave and the Bad Seeds
* Hallelujah – John Cale

## Referències

* ↑ Discogs - I'm Your Fan • The Songs Of Leonard Cohen By... Images, 1-CD 1991 - Atlantic 7 82349-2 US
* ↑ Discogs - I'm Your Fan • The Songs Of Leonard Cohen By... Images, 2-vinyl 1991-September-30th - EastWest WX444 Europe
* ↑ I'm Your Fan at The leonard Cohen Files
* ↑ Rock and Roll hall of Fame - Inductee - Leonard Cohen
# Draft de l'NBA del 1975

El Draft de l'NBA de 1975 va tenir jugadors destacats en primera ronda, com Darryl Dawkins, David Thompson, Alvan Adams o Joe Bryant, entrenador fins al 2007 de l'equip de la WNBA Los Angeles Sparks i pare de Kobe Bryant que naixeria tres anys després.

## Primera ronda

* = All-Star
* = Hall of Fame
| Posició | Jugador | Nacionalitat | Equip de l'NBA | Origen (universitat/club) |
| 1 | David Thompson (G-F) | Estats Units | Atlanta Hawks | NC State |
| 2 | David Meyers (F-C) | Estats Units | Los Angeles Lakers | UCLA |
| 3 | Marvin Webster (C) | Estats Units | Atlanta Hawks | Morgan State |
| 4 | Alvan Adams (C-F) | Estats Units | Phoenix Suns | Oklahoma |
| 5 | Darryl Dawkins (C) | Estats Units | Philadelphia 76ers | Maynard Evans HS, Orlando, FL |
| 6 | Lionel Hollins (G) | Estats Units | Portland Trail Blazers | Arizona State |
| 7 | Rich Kelley (C-F) | Estats Units | New Orleans Jazz | Stanford |
| 8 | Junior Bridgeman (F-G) | Estats Units | Los Angeles Lakers | Louisville |
| 9 | Eugene Short (F) | Estats Units | New York Knicks | Jackson State |
| 10 | Bill Robinzine (F) | Estats Units | Kansas City-Omaha Kings | DePaul |
| 11 | Joe Meriweather (C-F) | Estats Units | Houston Rockets | Southern Illinois |
| 12 | Frank Oleynick (G) | Estats Units | Seattle SuperSonics | Seattle |
| 13 | Bob Bigelow (F-G) | Estats Units | Kansas City-Omaha Kings | Penn |
| 14 | Joe Bryant (F-C) | Estats Units | Golden State Warriors | La Salle |
| 15 | John Lambert (C-F) | Estats Units | Cleveland Cavaliers | USC |
| 16 | Ricky Sobers (G) | Estats Units | Phoenix Suns | UNLV |
| 17 | Tom Boswell (F-C) | Estats Units | Boston Celtics | South Carolina |
| 18 | Kevin Grevey (G-F) | Estats Units | Washington Bullets | Kentucky |

## Jugadors destacats no escollits en 1a ronda

| Posició | Jugador | Nacionalitat | Equip de l'NBA | Origen (Universitat/club) |
| 20 | Gus Williams (PG) | Estats Units | Golden State Warriors | USC |
| 23 | World B. Free (C) | Estats Units | Philadelphia 76ers | Guilford College |
| 28 | Dan Roundfield (PF) | Estats Units | Cleveland Cavaliers | Central Michigan |
# Pedro José López Ronda

Pedro José López Ronda (València, 7 de desembre de 1973), Pedro López, és un ex-pilotari valencià en nòmina de l'empresa ValNet. En la modalitat de l'Escala i corda jugà com a dauer, però també destacà com a jugador de frontó gràcies a la seua condició d'esquerrà. Ha sigut membre de la Selecció Valenciana de Pilota.
Forma part dels jugadors formats a Pelayo. És conegut com a Pedro el Zurdo, per ser esquerrà i per diferenciar-se de Pedrito, també escalater format a Pelayo.

## Palmarés

* Escala i corda:
** Campió juvenil d'escala i corda: 1990 i 1991
** Campió de la Lliga Caixa Popular: 1998
** Campió del Trofeu Mancomunitat de la Ribera Alta: 2007
** Subcampió del Trofeu Mancomunitat de la Ribera Alta: 2008
** Campió del Trofeu Universitat de València: 2006 2007
** Subcampió del Circuit Bancaixa: 2010 2011
** Subcampió del Trofeu Hnos. Viel: 2010 2011
** Campio del Trofeu Ciutat de Llíria: 2010 2011
* Frontó:
* Campionats Internacionals de Pilota
** Campió del Mundial de Llargues 1998 a Maubeuge (França)
** Subcampió del Trofeu Internacional Alpi-Maritime, 1998

## Enllaços externs

* Pàgina personal Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine.
* Fitxa de Valnet Arxivat 2009-09-24 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ ««Valencia tiene 14 o 15 campos de fútbol y ni un trinquet municipal»». Las Provincias.
# Partit dels danesos

El Partit dels danesos (en danès Danskernes Parti) va ser un un partit polític danès fundat el 10 de juny de 2011 per Daniel Carlsen, abans membre destacat del partit neonazi Moviment Nacional Socialista de Dinamarca (DNSB). El partit es va descriure a si mateix com a nacionalista i etnopluralista.
El partit es va inspirar en el Partit dels suecs (Svenskernes Parti) i el Partit Nacional Demòcrata d'Alemanya, que són partits nacionalistes que es concentren a obtenir representació als ajuntaments i parlaments locals.
El 24 de juny de 2017, el partit va anunciar que Daniel Carlsen havia decidit retirar-se de la política per concentrar-se en la seva família i que, per tant, la resta de la direcció havia decidit tancar el partit.

## Eleccions

El partit es va presentar a les eleccions municipals l'any 2013, obtenint 6.782 vots (0,21%) però no va aconseguir representació. L'any 2015 va començar a recollir signatures per poder passar a les urnes de les properes eleccions nacionals, i l'abril de 2016 el partit va afirmar haver recollit la meitat de les signatures necessàries.

## Referències

* ↑ «Nazist kapitulerer efter ny formand» (en danès). Politiken, 03-04-2011 [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ «Demokratiske nazister» (en danès). Researchkollektivet Redox. Arxivat de l'original el 10 de juny de 2016. [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ «Nyt nazistparti vil kopiere svensk og tysk valgsucces». Modkraft. Arxivat de l'original el 28 de setembre de 2011. [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ «Danskernes Parti nedlægger sig selv: Partiformanden har trukket sig». Jyllands-Posten, 24-06-2017 [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ «Danskernes Parti nedlægger sig selv: Partiformanden har trukket sig». Jyllands-Posten. Arxivat de l'original el 26 de juny de 2017. [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ «Regionsrådsvalg den 19. november 2013». KMD. [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ Kristensen, Kim «Nationalister halvvejs på vejen mod stemmesedlen» (en danès). Information, 26-04-2016 [Consulta: 1r febrer 2023].
# Dilluns Sant

El Dilluns Sant és el dilluns de la Setmana Santa que segueix al Diumenge de Rams. Litúrgicament sol caracteritzar-se per celebracions austeres, ja que encara es troba inclòs en període quaresmal. Es remarquen els temes que condueixen a la Passió de Crist; principalment la traïció de Judes Iscariot. És el dia en què s'inicien els cicles de processons de Setmana Santa en moltes localitats.

## Referències

* ↑ «¿Qué representa el Lunes Santo en la Semana Santa?» (en castellà). COPE, 28-03-2021. [Consulta: 24 gener 2022].
* ↑ «¿Qué se celebra cada día de la Semana Santa?» (en castellà). El Español, 30-03-2021. [Consulta: 24 gener 2022].
# Coca de llardons

La coca de llardons és una coca dolça típica de gran part del Pirineu català. Es fa a base d'ous, sucre, farina, llardons i pinyons, que tradicionalment es menja a l'època de carnestoltes –a partir del Dijous Gras o Dijous Llarder– i que ajuda a encarar el període de dejuni de la quaresma.
Abans, de coques de llardons només se'n trobaven els dies previs a la Quaresma, sobretot a partir del Dijous Gras, dies de plats greixosos i d'excessos gastronòmics. Però avui se’n troben tot l'any i formen part de la gran varietat de dolços de les festivitats populars més viscudes, com ara Sant Joan o Sant Pere. Les coques de llardons solen anar acompanyades de vi dolç, moscatell, malvasia o cava.
Comparteix amb la coca de xulla l'ús de cansalada, però en aquest cas, la coca és petita, plana i tapada, i la cansalada va dins. És gairebé una empanada, però més plana i té una altra massa. Té una textura més aviat seca gràcies a la massa de pasta de full, i és molt calorífica, la qual cosa explica el seu origen pirinenc.

## Imatges

* Coques de llardons individuals
* Coques de llardons ovalades
* Llardons
* Cotnes d'aperitiu, cal no confondre-les amb els llardons

## Referències

* ↑ Eliana Thibaut i Comalada, Les Coques Catalanes, Proa, Barcelona 1995 ISBN 84-8256-131-6
* 1 2 3 «Coca de llardons». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).

## Enllaços externs

* "Coca de llardons" Arxivat 2010-10-06 a Wayback Machine. (en català), Monapart Barcelona, Barcelona, 26 de març de 2010.
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Part de {{Cultura de Catalunya}} :
Companatges i condiments :
# Caldera (estri de cuina)

La caldera és un estri de cuina fet de metall, generalment amb dues anses, que s'usa per coure carn i altres aliments, escalfar aigua, etc.
La caldera s'usa a moltes poblacions per celebrar àpats multitudinaris, cuinat a foc lent a l'aire lliure, preparant arrossades, escudellades, xatonades populars, pel costum que els antics senyors feudals tenien de preparar per als seus vilatans, un àpat gran just abans de la quaresma. També s'associa la cuina de diverses calderes com l'àpat guisat en el passat per socórrer els més necessitats el dia de la festa major del poble, convertides actualment en celebració gastronòmica i popular.

## Referències

* ↑ «DCVB/Caldera». Arxivat de l'original el 2004-08-26. [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ «Àpats comunitaris». Festes.org. [Consulta: novembre 2015].
* ↑ «Les Calderes d'Almassora, què bones!». Comunitatvalenciana.com, 19-05-2014. [Consulta: novembre 2015].
# Caramel de Dijous Gras

El caramel de Dijous Gras és una llaminadura vermella i allargada, típica del Carnaval i dels dies previs a la quaresma. El dolç només es pot comprar a les pastisseries i confiteries de Valls, capital de l'Alt Camp.
El Dijous Gras és el primer dia de Carnaval i aquest caramel vermell serveix per donar el tret d'inici a la festivitat. Aquest dijous, doncs, es considera el dia més fort de vendes -dia que els centres escolars proposen als infants que en portin-, tot i que ja se'n poden comprar entre dues o tres setmanes abans, i en continuen venent, també, durant unes setmanes després.

## Història

És una tradició que es manté any rere any, de la qual es desconeix l'origen. Roger Vallvè, propietari de la Pastisseria Valls, fundada l'any 1901, recorda que ell ja n'havia vist fer tota la vida, i que el seu rebesavi ja en produïa. Aquest caramel sempre ha acompanyat la coca de llardons i la botifarra d'ou els dies previs al Carnaval.
És un element que desperta força curiositat pel fet que, únicament, es pot degustar a Valls.
La Pastisseria Santacana i la Pastisseria Valls (Ca les Taronges) són les dues úniques pastisseries de la ciutat que fabriquen aquest dolç.

## Producció

Aquesta llaminadura vermella i allargada, de sis o set centímetres de llarg i d'un gruix entre un i dos centímetres, s'elabora a base d'aigua, sucre i colorant alimentari vermell, tot i que algunes pastisseries hi afegeixen una mica d'essència. Malgrat que la fórmula és ben senzilla, elaborar aquest dolç de forma cilíndrica suposa un lent procés artesanal. La mescla calenta s'estén sobre la taula, se'n fan tires llargues i es van tallant trossets, fins a un centenar per tirada.
Embolicat amb paper vegetal o cel·lofana, es ven a un preu que ronda l'euro.
Entre les dues pastisseries amb més història de la ciutat, n'elaboren, aproximadament, 10.000 unitats cada any. Però, enguany, a causa de la Covid-19 han reduït la seva producció en més d'un 50%.

## Referències

* ↑ «El caramel vermell de Dijous Gras, protagonista dels aparadors de les pastisseries de Valls», 31-01-2008. [Consulta: 14 febrer 2021].
* ↑ «El caramel vermell de Dijous Gras, únic a Valls», 11-02-2021. [Consulta: 14 febrer 2021].
* ↑ 324cat. «Torna el caramel de Dijous Gras, una dolça tradició típica del Carnaval que només es troba a Valls», 09-02-2021. [Consulta: 14 febrer 2021].
# Dolors Solà i Oms

Dolors Solà i Oms és una pedagoga de Perpinyà (Catalunya del Nord). Treballà com a professora d'ensenyament secundari a l'escola pública francesa, on desenvolupa una tasca intensa i eficaç en pro de l'escola catalana, que abraça des de la incentivació i promoció de classes de català fins a la formació de mestres i l'elaboració de materials didàctics. Fou una de les impulsores de la Universitat Catalana d'Estiu de Prada des del 1968 i és consellera pedagògica del Centre Departamental Documentació Pedagògica i del Casal Jaume I de Perpinyà.
És considerada l'ànima de la introducció del català al sistema educatiu francès i li han merescut de ser punt de referència i encarregada del català per part de la Inspecció Acadèmica del Departament dels Pirineus Orientals, per a qui elaborà el 1995 l'enquesta sobre l'ús i aprenentatge de la llengua a les escoles. El 2001 va rebre el Premi d'Actuació Cívica de la Fundació Lluís Carulla.

## Obres

* Ara i aquí. Curs de català àudio-visual amb Miquela Vaills i Joan Lluís Vaills, CREC, Terra Nostra, Prada.
* L'enquesta del 1995 sobre l'ensenyament bilingüe a les maternals
* Balanç: la situació de l'ensenyament bilingüe francès-català al Pirineu Oriental: maternal, primari i secundari, 1998-1999, ensenyament públic
# Casa dels Cardona

La Casa dels Cardona és una casa de la vila de Torà, a la comarca del Solsonès. És un monument protegit i inventariat dins el Patrimoni Arquitectònic Català

## Descripció

Aquest palauet havia estat l'antiga residència de la família dels Cardona, de la branca de Torà, però al dia d'avui l'únic testimoni que es conserva d'aquest període de resplendor és part de la façana. És un edifici en el qual trobem dues parts ben diferenciades, tot i que formen part de la mateixa unitat. L'aparell de la dreta està compost per filades de carreus regulars molt ben escairats, mentre que el de l'esquerre és irregular. Observem dues portes d'accés, una amb arc de mig punt dovellat i una porta de fusta antiga de doble batent i l'altra més senzilla amb llinda. Entre aquestes dues portades apareix una finestra rectangular amb reixa de forja. Damunt la portada dovellada s'obren dues finestres rectangulars i a l'altre extrem de la façana una porta balconera amb barana de forja. El cos esquerre de l'edifici presenta un altre pis en el qual apareix una finestra rectangular senzilla amb barana de forja, mentre que a l'altre cos de l'edifici una cornisa amb una sanefa de dents de serra corona l'edifici.

## Notícies històriques

Quan l'ordre dels hospitalers desaparegué de la vila la casa passà a ser residència dels administradors dels Cardona a Torà i més tard dels Preveres de la Vila. A causa de la Desamortització la casa fou confiscada i venuda.

## Referències

* 1 2 «Casa dels Cardona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2014].

## Bibliografia

* Coberó, Jaume; Garganté, Maria; Oliva, Jordi [et al.].. Inventari del Patrimoni Arqueològic, Arquitectònic i Artístic de la Segarra. Vol.II Torà. Hostafrancs: Fundació Jordi Cases i Llebot, Abril 2000, p. 128-129. ISBN 84-607-0408-4.
# Pete Hegseth

Pete Hegseth (Minneapolis, 6 de juny de 1980) és un presentador de televisió, escriptor i veterà de l'exèrcit nord-americà, Secretari de Defensa dels Estats Units des del 2025.
És conegut per les seves idees ultraconservadores i nacionalistes cristianes, oposant-se al feminisme, globalisme, ambientalisme i progressisme, i advocant per un nacionalisme americà radical.
El 2003 es va llicenciar en Política per Princeton i entre 2003 i 2021 va servir com a oficial d'infanteria a la Guàrdia Nacional de l'exèrcit, obtenint la medalla estrella de Bronze a l'Iraq, el 2005, i participant en missions a l'Afganistan.
Després del servei militar, va liderar grups conservadors com Vets for Freedom i Concerned Veterans for America i va ser comentarista de Fox News entre 2014 i 2024. Va donar suport a Donald Trump, actuant com a assessor ocasional i impulsant mesures polèmiques, com el perdò a soldats acusats de crims de guerra.
El seu nomenament com a Secretari de Defensa va generar controvèrsia per denúncies de mala conducta financera, assetjament sexual i alcoholisme, que va negar durant les audiències al Senat. Malgrat tot, va ser confirmat amb el vot de desempat del vicepresident J.D. Vance.
Ha escrit llibres com American Crusade (2020) i The War on Warriors (2024).

## Referències

* ↑ «El Senat confirma el candidat de Trump per al Pentàgon després del rebuig de dues senadores republicanes». VilaWeb, 25-01-2025. [Consulta: 25 gener 2025].
* ↑ Herman, Alice «Pete Hegseth, Trump's Pentagon pick, sparks alarm over far-right extremism». , 15-11-2024.
* ↑ Kilgore, Ed (December 6, 2024). «Pete Hegseth's Christian Nationalism Is Fair Game for Confirmation Hearings». New York Intelligencer. Arxivat de l'original el December 23, 2024.
* ↑ Wilson, Jason «Revealed: Trump Pentagon nominee endorsed extremist Christian doctrine on podcast» (en anglès). The Guardian, 24-01-2025.
* ↑ Scheck, Tom «Words and deeds out of alignment for potential Cabinet appointment and Fox News personality». , 27-03-2018.
* ↑ «El polèmic presentador Pete Hegseth, confirmat com a secretari de Defensa dels Estats Units». À Punt, 25-01-2025. [Consulta: 25 gener 2025].
* ↑ ; Paquette, Danielle «Police records reveal new details about sexual assault allegation against Pete Hegseth». , 21-11-2024.
* 1 2 «Police report gives details, timeline of the sexual assault claim against Pete Hegseth». NPR, 21-11-2024.
* ↑ Sherman, Gabriel (November 15, 2024). «Trump's Defense Secretary Pick Pete Hegseth Said to Face Previous Sexual Misconduct Allegation». Vanity Fair (en en-US). Arxivat de l'original el November 15, 2024.
# Guido Westerwelle

Guido Westerwelle (Bad Honnef, 27 de desembre de 1961 - 18 de març de 2016) fou un polític liberal alemany, ministre d'Afers Exteriors des del 2009 al 2013 segon govern d'Angela Merkel. Del 2009 al 2011 també en va ser vicecanceller
Del 2001 al 2011 va encapçalar el Partit Democràtic Lliure (FDP). Advocat de professió, fou diputat al Bundestag entre 1996 i 2013. El 2004 va mostrar-se per primer cop acompanyat de la seva parella, amb qui va formalitzar les relacions el 2010, i és la primera persona que ha sortit de l'armari ocupant càrrecs polítics importants a Alemanya.
El 28 d'octubre de 2009, després de les eleccions federals es constituí el nou govern de coalició entre la CDU, CSU i FDP encapçalat per Angela Merkel. Westerwelle fou ministre d'Afers Exteriors des del 2009 al 2013 segon govern d'Angela Merkel, i del 2009 al 2011 també en va ser vicecanceller.
En abril de 2011 va deixar la presidència del FDP després de diversos fracassos electorals, sent succeït per Philipp Rösler.

## Referències

* ↑ Westerwelle umwirbt Möllemann-Ehefrau. «Westerwelle umwirbt Möllemann-Ehefrau» (en alemany). Die Welt, 31-08-2001. [Consulta: 28 gener 2025].
* ↑ «La CDU de Merkel, la CSU y los liberales sellan en Alemania su acuerdo de coalición» (en castellà). 20 minutos, 24-10-2009. [Consulta: 5 gener 2025].
* ↑ «Westerwelle deja la presidencia del Partido Liberal tras los fracasos electorales» (en castellà). El Mundo, 03-04-2011. [Consulta: 5 gener 2025].
* ↑ «Meteoric ascent». DW, 13-05-2011. [Consulta: 5 gener 2025].
# Salve Maria

Salve Maria és una pel·lícula dramàtica espanyola del 2024 dirigida i coescrita per Mar Coll protagonitzada per Laura Weissmahr. Basada en la novel·la Les mares no de l'escriptora basca Katixa Agirre, segueix a Maria (Weissmahr), una jove escriptora prometedora i nova mare, que s'obsessiona pel cas d'una dona que va ofegar els seus bessons a la banyera. La pel·lícula va competir pel Lleopard d'Or a la competició principal del 77è Festival de Cinema de Locarno i es va estrenar el 8 d'agost de 2024. Està rodada majoritàriament en català.

## Producció

Salve Maria va marcar el retorn de Mar Coll al cinema. Produïda per Escándalo Films i Elastica Films amb el suport de l'ICEC i l'ICAA, i amb la participació de RTVE i Movistar Plus+, la pel·lícula es va distribuir a Espanya per Elastica Films.
Mar Coll va dir en declaracions a Variety sobre la protagonista: "La María és una mare penedida, una associació de paraules que genera malestar automàtic".
El rodatge va començar l'última setmana de gener de 2024 a Barcelona, la Vall de Boí i Tarragona.

## Estrena

Salve Maria es va estrenar el 8 d'agost de 2024, en el marc del 77è Festival de Cinema de Locarno, a Competició. També va entrar a la llista de selecció oficial de la 69a Setmana Internacional de Cinema de Valladolid.
La pel·lícula es va estrenar el 31 d'octubre de 2024 als cinemes per Elastica Films.

## Referències

* ↑ «'Salve Maria', la película basada en 'Amek ez dute' de Katixa Agirre, participará en el Festival de Locarno» (en castellà). EiTB, 11-07-2024. [Consulta: 1r agost 2024].
* ↑ Coll, Mar. «Salve Maria» (en anglès). Cineuropa, 10-07-2024. [Consulta: 26 juliol 2024].
* ↑ The Hollywood Reporter, 10-07-2024.
* ↑ «Salve Maria» (en anglès). Locarno Film Festival, 08-07-2024. [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ Holland, Jonathan. «‘Salve Maria’: Valladolid Review». ScreenDaily, 24-10-2024.
* ↑ Rivera, Alfonso. «Mar Coll returns to cinema with Salve Maria» (en anglès). Cineuropa, 25-01-2024. [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ Marta Balaga «Locarno Reveals Lineup, Names Mélanie Laurent and Guillaume Canet for Career Achievement Awards» (en anglès). Variety, 10-07-2024.
* ↑ «Comienza el rodaje de 'Las madres no', la nueva película de Mar Coll» (en castellà). The Seventh Art, 24-01-2024. [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ «EXCLUSIVE: First clip for Locarno entry Salve Maria» (en anglès). Cineuropa, 26-07-2024. [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ González, Carlos. «Mar Coll estrena en Locarno su visión de 'Las madres no'». Noticias de Álava, 09-08-2024.
* ↑ «Paz Vega, Carlos Marques-Marcet y Mar Coll entre los directores del extraordinario despliegue de títulos españoles para la 69 edición de Seminci». El Mundo, 26-08-2024.
* ↑ «SALVE MARIA, de Mar Coll, os presenta esta maravilla de póster. Y tiene nueva fecha de estreno en cines: 31 de octubre» (en castellà). Elastica Films. X, 19-09-2024. [Consulta: 7 octubre 2024].
# Arctognathus curvimola

Arctognathus curvimola és una espècie extinta de sinàpsids de la família dels gorgonòpids que visqué al sud d'Àfrica durant el Wuchiapingià (Permià superior), fa entre 254,1 i 259,9 milions d'anys. Es tracta de l'única espècie reconeguda del gènere Arctognathus. Se n'han trobat restes fòssils a la província sud-africana del Cap Oriental. Era un gorgonop de mida mitjana. Igual que la resta d'animals d'aquest grup, era carnívor. La majoria d'espècimens que se n'han descobert tenien un musell de 7-10 cm. Els que tenien el musell més curt s'han atribuït a animals joves.

## Referències

* 1 2 Entrada «Arctognathus curvimola» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Kammerer, 2015, p. 41.
* ↑ Kammerer, 2015, p. 43.
* ↑ Kammerer, 2015, p. 57.

## Bibliografia

* Kammerer, C. F. «Cranial osteology of Arctognathus curvimola, a short-snouted gorgonopsian from the Late Permian of South Africa» (en anglès). Papers in Palaeontology, 1, 1, 2015, pàg. 41-58. DOI: 10.1002/spp2.1002.