OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nabiu uliginós

El nabiu uliginós (Vaccinium uliginosum) és una planta del gènere Vaccinium, molt semblant al nabiu. També rep el nom de nabiu negre i nabinera alpina.

## Descripció

Petit arbust caducifoli, de 20 a 60 cm d'alt de color verd glauc. Tija de secció circular de color marró. Les fulles són obovades, enteres i de color verd blavís, d'1 a 2 cm, trets que el diferencien del nabiu comú, també són caduques.
Floreix entre els mesos de maig i juliol. Les Flors són urceolades (en forma d'olla), blanques o rosades, agrupades en raïms.
El fruit madur és una baia de color blau fosc, de 6 a 8 mm, gairebé negre no tan arrodonit com el nabiu comú, que es pot recollir pel mes d'agost. El fruit és comestible, si bé en certa quantitat pot ser tòxic.

## Distribució i hàbitat

Es troba pràcticament a tot l'hemisferi nord, des d'Amèrica del Nord fins a Mongòlia, la Xina i Japó, passant pel Caucas i l'Europa septentrional. A l'Àrtida viu pràcticament a nivell del mar, però a mesura que apareix en latituds més baixes va pujant per les muntanyes: a la serralada dels Pirineus sol viure per sobre els 2.000 m.
A Catalunya viu exclusivament als Pirineus, normalment en matollars de l'estatge alpí, més amunt que el nabiu comú i no és, ni de bon tros, tan comú. S'ha trobat també en boscos de pi negre esclarissats, compartint l'espai, de vegades, amb el nabiu comú. En general prefereix ambients ben innivats, amb una certa humitat.

## Referències

* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbustos dels Països Catalans. Barcelona: Pòrtic, 1990, p. 180-181. ISBN 84-7306-407-0.
* ↑ «FloraCatalana.net». Arxivat de l'original el 2016-08-02. [Consulta: 5 gener 2016].
* ↑ «Banc de dades de biodiversitat de Catalunya». [Consulta: 5 gener 2016].

## Vegeu també

* Nabiu
* Vaccinium vitis-idaea
# Interferometria a doble polarització

La interferometria a doble polarització (DPI, dual polarization interferometry) és una tècnica analítica que pot sondejar els estrats a escala molecular adsorbits en la superfície d'una guia d'ona usant l'ona evanescent d'un feix de làser confinat en la guia d'ona. Generalment es fa servir per mesurar el canvi en la conformació dels pèptids i les proteïnes o per conèixer el funcionament d'altres biomolècules referit com relació de l'activitat conformacional (en anglès:conformation activity relationship).
La DPI focalitza la llum làser en dues guies d'ona: una dita detectora (sensing) i una altra per crear un feix de referència. Es forma una interferència física combinant la llum que passa per les dues guies d'ona. La tècnica de la DPI fa rotar la polarització electromagnètica del làser per excitar les dues modalitats de polarització de les guies d'ona. Les mesures de l'interferograma per les dues polaritzacions permet calcular l'índex de refracció i l'espessor de l'estrat absorbit. La DPI generalment s'usa per caracteritzar les interaccions bioquímiques quantificant al mateix temps cada canvi conformacional, com la mesura de les taxes de reaccions, l'afinitat i la termodinàmica.
La tècnica és quantitativa i el temps real (10Hz) amb una resolució dimensional de 0,01 nm.

## Notes

* ↑ [G.H. Cross A. Reeves, S. Brand, J.F. Popplewell, L.L. Peel, M.J. Swann, N.J. Freeman 2003. A New Quantitative Optical Biosensor for Protein Characterisation. Biosensors and Bioelectronics. Volum 19.número 4. pàgines 383-390. A New Optical Biosensor
* ↑ Marcus J. Swann, R.S. Marks, C.R. Lowe, D.C. Cullen, H.H. Weetall, I. Karube.Neville J. Freeman; Graham H. Cross. 2007. Dual Polarization Interferometry: A Real-Time Optical Technique for Measuring (Bio)Molecular Orientation, Structure and Function at the Solid/Liquid Interface. Handbook of Biosensors and Biochips. ISBN 978-0-470-01905-4.

## Bibliografia

* (anglès) Young's fringes from vertically integrated slab waveguides: Applications to humidity sensing
* (anglès) A new quantitative optical biosensor for protein characterisation
* (anglès) Neville J. Feeman et al. Real time, high resolution studies of protein adsorption and structure at the solid–liquid interface using dual polarisation interferometry. Journal of physics - Condensed Matter, 16, S2493–S2496 (2004) «Enllaç».
* (anglès) Tabrisur Rhaman Khan et al. Lipid redistribution in phosphatidylserine-containing vesicles adsorbing on titania. Biointerfaces 3(2), FA90 - FA95 (2008)

## Enllaços externs

* Farfield Group home page Arxivat 2011-12-29 a Wayback Machine.
* Tecnologia - Dual polarization interferometry Arxivat 2012-02-27 a Wayback Machine.
# Mosquito (pel·lícula)

Mosquito és una pel·lícula dramàtica luso-brasilera-francesa dirigida per João Nuno Pinto que es va estrenar a Portugal el 5 de març de 2020. Va ser la pel·lícula escollida per obrir el Festival Internacional de Cinema de Rotterdam. L'argument es basa en la història de l'avi del director.

## Sinopsi

La pel·lícula retrata les peripècies de Zacarias, un soldat portuguès ansiós d'aventures que es va allistar per lluitar contra els alemanys durant la Primera Guerra Mundial, però és destinat a les colònies africanes. Un dia es perd del seu escamot al bosc de Moçambic, on agafa la malaria i contacta amb els indígenes makua.

## Repartiment

* João Nunes Monteiro - Zacarias
* Filipe Duarte (†) - tinent Coelho
* Miguel Borges - Sabino
* João Lagarto – sergent Justino
* João Vicente - Cardoso
* Alfredo Brito
* Cláudio da Silva - Raimundo
* António Nipita - Duarte
* Mário Mabjaia
* Cesário Monteiro
* Miguel Moreira - pare Mendes
* Gezebel - Mutholo
* Ana Magaia - Namuku
* Camané

## Crítiques

| « | "Una pel·lícula bastant polida a nivell tècnic, però poc sorprenent (...) Alguns dels seus aspectes es poden apreciar objectivament, però emocionalment, no té l'impacte que hauria". | » |
| — Marta Bałaga: Cineuropa |||

## Premis

Va rebre els premis a la millor fotografia i a la millor banda sonora a la XXXV edició de la Mostra de València

## Referències

* ↑ Filme português 'Mosquito' abre em janeiro festival de cinema de Roterdão Noticias ao Minuto,18 de desembre de 2019
* ↑ ‘MOSQUITO’: odisea entre las tinieblas de la guerra en África, coolturize.com
* ↑ "Trabajar a nivel internacional me creará más oportunidades para entrar en buenos proyectos", cineuropa.org
* ↑ Crítica :Mosquito
* ↑ La película italiana 'Favolacce' gana la Palmera d'Or de la 35 Mostra de València, 20 Minutos, 30 d'octubre de 2020

## Enllaços externs

* Tràiler oficial a YouTube
# Desafío extremo

Desafio extremo és una sèrie documental emesa per la cadena de televisió espanyola Cuatro.
En la tercera temporada sis aventurers novells, van acompanyar a Jesús en una de les seves aventures.

## Temporades
### Primera Temporada

| # | Expedició | Altitud o Activitat | Regió | País | Continent |
| 01 | Kilimanjaro | 5.895 m | Parc Nacional del Kilimanjaro | Tanzània | Àfrica |
| 02 | Everest | 8.848 m | Himalaya | Nepal; Tibet-Xina | Àsia |
| 03 | Elbrus | 5.642 m | Caucas | Rússia | Europa |
| 04 | Lhotse | 8.516 m | Himalaya | Nepal; Tibet-Xina | Àsia |
| 05 | Mont McKinley | 6.236 m | Parc Nacional Denali - Alaska, EUA | Amèrica del Nord |
| 06 | Faraons, l'inici (1/2) Faraons, el Rally (2/2) | Motocross | El Caire | Egipte | Àfrica |
| 07 | Zanskar, el riu gelat (1/2) Zanskar, la vall aïllada (2/2) | Travessa | Ladakh | Jammu i Caixmir-Índia | Àsia |
| 08 | Massís Vinson Puncak Jaya Aconcagua | 4.892 m 4.884 m 6.962 m | Antártica (comuna) Papúa Parc Provincial Aconcagua | Antàrtida Occidental Indonèsia Argentina | Antàrtida Oceania Amèrica del Sud |

### Segona Temporada

| # | Expedició | Altitud o Activitat | Regió | País | Continent |
| 09 | Pol Nord, viatge a la deriva (1/2) Pol Nord, al final del món (2/2) | Travessa | Pol Nord | Cercle polar àrtic | Àrtida |
| 10 | Tauró blanc | Submarinisme | Cap Occidental | Sud-àfrica | Àfrica |
| 11 | Volcà Sangay | 5.230 m | Amazònia equatoriana | Equador | Amèrica del Sud |
| 12 | Aconcagua | 6.962 m | Parc Provincial Aconcagua | Argentina | Amèrica del Sud |
| 13 | Spitzkoppe | 1.784 m | Regió de Kunene Erongo | Namíbia | Àfrica |
| 14 | Torre Santa | 2.596 m | Pics d'Europa, Lleó, Castella i Lleó | Espanya | Europa |
| 15 | Makalu | 8.463 m | Himalaya | Nepal Tibet-Xina | Àsia |
| 16 | Darwin, Mont Caledònia (1/2) Darwin, inexplorat (2/2) | Travessa | Terra del Foc Canal de Beagle | Argentina Xile | Amèrica del Sud |

### Tercera Temporada

| # | Expedició | Altitud o Activitat | Regió | País | Continent |
| 17 | Antàrtida: el terrible mar de Drake (1/2) Antàrtida: La tempesta perfecta (2/2) | Navegació en veler | Mar de Drake | Antàrtida Occidental | Antàrtida |
* Expedicions planificades per la Tercera Temporada:
** Travessa en trineu de gossos per Groenlàndia
** Travessa de costa a costa per l'Àfrica.
** Submarinisme extrem a l'Àrtida.
** Expedició al Mont Blanc.
** Travessa inèdita a l'Himalaya.
** Expedició al Volcà Vanuatu.

### Programes especials

| # | Expedició | Altitud o Activitat | Regió | País | Continent |
| 00 | Zapatero-Calleja, aventura a la muntanya | Travessa | Pics d'Europa, Lleó, Castella i Lleó | Espanya | Europa |
| 00 | El casament d'en Suresh | Casament | Katmandú | Nepal | Asia |

## Referències

* ↑ http://blog.cuatro.com/desafioextremo/2009/05/vive-una-aventura-extrema-con-jes%C3%BAs-calleja.html (castellà)

## Enllaços externs

* Web oficial del programa (castellà)
* http://www.jesuscalleja.es/cronicas.php Arxivat 2009-03-02 a Wayback Machine.
# Instal·lació sonora

Instal·lació sonora (relacionat amb art sonor i escultura sonora) és una forma d'art intermèdia i d'art temporal. És una forma expandida de la instal·lació artística, en el sentit que inclou l'element del so i, per tant, l'element del temps. La diferència principal amb una escultura sonora és que una instal·lació sonora té un espai de tres dimensions i els eixos amb què s'organitzen els diferents objectes sonors no són exclusivament interns a l'obra, sinó també externs.

## Vegeu també

* Instal·lació artística
* Art interactiu
* Art natura

## Galeria

* Harry Bertoia, Textured Pantalla, 1954
* Panopticon: El Cantant Ringing Arbre
* El Blackpool Òrgan de Pleamar
# Biblia Kennicott

La Bíblia de Kennicott, de vegades denominada primera Bíblia de Kennicott, és una còpia manuscrita de la Bíblia hebrea escrita a la ciutat de La Corunya el 1476, sent un dels manuscrits il·luminats més exquisits que es coneixen en llengua hebrea; és considerat com una de les obres cimera de la il·lustració medieval, i fins i tot el manuscrit sefardita més luxosament il·lustrat del segle XV. El manuscrit va ser redactat a la ciutat de La Corunya pel cal·lígraf Moisés Ibn Zabarah i il·luminat per Joseph Ibn Hayyim i va ser descobert al segle xviii. És considerat per alguns, com l'historiador Carlos Barros, el manuscrit més important de l'Edat Mitjana gallega, només comparable amb la Hagadà Daurada, produïda a la Barcelona medieval propietat de la British Library de Londres.
El manuscrit rep el seu nom de Benjamin Kennicott, un canonge de la catedral de l'Església de Crist d'Oxford (Anglaterra), que va comprar el manuscrit a la Biblioteca Radcliffe, d'on va ser transferit a la Biblioteca Bodleian el 1872.
Un dels aspectes més destacats de l'exemplar és l'estreta col·laboració que mostra entre l'autor del text i l'il·luminador, poques vegades aconseguit en aquest tipus de treball, segons l'historiador de la cultura jueva Cecil Roth.

## Referències

* ↑ Michael Gerli. Medieval Iberia. An Encyclopedia (en anglès). Londres: Routledge, 2003, p. 115. ISBN 0-415-93918-6.
* ↑ «La Biblia de Kennicott y la importancia de la tradición hebrea en España». [Consulta: 4 enero 2018].
* ↑ «O facsímile da Biblia de Kennicott na BUSC» (en gallego). Blog da Biblioteca Universitaria da Santiago de Compostela. [Consulta: 20 enero 2017].
* ↑ Kogman-Appel, 2004, p. 212.
* 1 2 Antonio Rubio, 2006, p. 219-20.
* ↑ Barros, Carlos. «A BIBLIA KENNICOTT. Unha biblia xudía na Galicia do século XV». AGAI. [Consulta: 2 juny 2017].
* ↑ BL, 2014.
* ↑ «La Biblia de Kennicott y la importancia de la tradición hebrea en España» (en castellà). biblias.com. [Consulta: 20 enero 2017].
* ↑ González López, 1967, p. 201.
# Birger Holmqvist

Birger Holmqvist (Estocolm, 28 de desembre de 1900 - Estocolm, 9 d'abril de 1989) va ser un jugador d'hoquei sobre gel i bandy suec, que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de Chamonix, on fou quart en la competició d'hoquei sobre gel. Quatre anys més tard, als Jocs de Sankt Moritz, guanyà la medalla de plata en la competició d'hoquei sobre gel. També guanyà el Campionat d'Europa de 1923 i fou segon el 1924.
A nivell de clubs jugà al Kronobergs IK (1920 i 1921) i l'IK Göta (1921 a 1928), amb qui va guanyar la lliga sueca de 1922, 1924, 1927 i 1928. El 1925 i 1927 també guanyà la lliga de bandy. Entre 1921 i 1926 també va jugar al Berliner SC i va guanyar la Copa Spengler de 1924 i els títols alemanys de 1921 i de 1923 a 1926.

## Referències

* 1 2 3 «Birger Holmqvist Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 24 febrer 2018].
* ↑ Birger Holmqvist Arxivat 2017-11-13 a Wayback Machine.. Commitè Olímpic Suec
# Laura Aikin

Laura Aikin (Buffalo, 1964) és una soprano nord-americana.
La generosa gamma vocal de tres octaves li permet a Aikin cantar un ampli ventall de repertori i es troba còmode en òperes que van des del Barroc fins a les contemporànies. Inicià la seva carrera com a membre de la companyia estable de la Deutsche Staatsoper de Berlín de 1992 a 1998, on interpretà, entre d'altres, els rols de reina de la nit (La flauta màgica), Zerbinetta (Ariadne auf Naxos), Amenaide (Tancredi), Sophie (El cavaller de la rosa), Adele (El ratpenat) i els papers principals de Lulu i Zaide. També ha interpretat Aminta (Die schweigsame Frau), Marzelline (Fidelio), Sophie i Soeur Constance (Dialogues des Carmélites), Lucia (Lucia di Lammermoor), Aspasia (Mitridate), Angel (Saint François d'Assise), com també Alcina, El rapte en el serrall, Arabella i Das Paradies und die Peri. Ha actuat a escenaris com la Staatsoper de Viena i Múnic, La Scala de Milà, Maggio Musicale Fiorentino, òperes de Zúric i Frankfurt, La Bastille de París, festivals de Salzburg i Glyndebourne, òperes de Chicago, San Francisco i Santa Fe i Metropolitan de Nova York. El 2007 debuta al Gran Teatre del Liceu de Barcelona amb Boulevard Solitude de Hans Werner Henze. El 2009 torna al Liceu amb L'arbore di Diana de Vicent Martín i Soler

## Referències

* ↑ Kutsch/Riemens: Großes Sängerlexikon, 4. Auflage, Bd. 1, p 30
* ↑ Cummings, David M. International who's who in music and musicians' directory (en anglès). Routledge, 2000, p.5-6. ISBN 0948875534.

## Enllaços externs

* Laura Aikin - Lloc web oficial
# Carlos Corcuera Orbegozo

Carlos Corcuera Orbegozo (Sant Sebastià, 7 de març de 1936) és un industrial i polític socialista basc, diputat i senador a les Corts Espanyoles.

## Biografia

Fill de Celestino Corcuera Pinto, treballà com a pintor a la construcció i com a agent comercial. Des de 1964 milità clandestinament al PSE-PSOE i el 1965 fou nomenat membre de la comissió executiva i tresorer interior de la Federació Nacional de Joventuts Socialistes d'Espanya. En 1967 fou nomenat delegat sindical de la UGT de Guipúscoa i en 1968 secretari d'organització del comitè guipuscoà del PSOE. En 1974 fou delegat de la Federació Guipuscoana al Congrés de Suresnes.
Un cop mort Franco i legalitzat el seu partit fou membre del comitè local del PSOE de Sant Sebastià, secretari d'organització del PSOE a Guipúscoa i membre del comitè guipuscoà de la UGT. A les eleccions generals espanyoles de 1977 fou elegit diputat del PSOE per Guipúscoa. En 1980 va substituir en el seu escó José Antonio Maturana Plaza, elegit diputat a les eleccions generals espanyoles de 1979, i fou vocal de la Comissió d'Educació i Ciència del Congrés dels Diputats. Posteriorment fou escollit senador per Guipúscoa a les eleccions generals espanyoles de 1982. De 1982 a 1986 fou suplent de la Diputació Permanent i secretari primer de la Comissió de Treball del Senat d'Espanya.
No es va presentar a la reelecció i a les eleccions a les Juntes Generals del País Basc de 1987 fou elegit membre de les Juntes Generals de Guipúscoa. En 1987 protagonitzà una anècdota quan fou processat pel Jutjat n. 1 de Sant Sebastià per haver votat per error dos cops en el referèndum sobre la permanència d'Espanya a l'OTAN. Fou reelegit a les eleccions a les Juntes Generals del País Basc de 1991, però va dimitir en setembre de 1991.

## Referències

* ↑ Biografia al web de la Fundación Pablo Iglesias
* ↑ fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, I Legislatura
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Un ex senador socialista, procesado por fraude electoral, El País, 14 de novembre de 1987
* ↑ Juntas Generales de Gipuzkoa. La modernidad de la tradición: con el voto y la palabra: 25 años / coordinadora Mª Rosa Ayerbe Iribar p.350
# Fabio Felline

Fabio Felline (Torí, 29 de març de 1990) és un ciclista italià, professional des del 2010 fins al 2024, quan passà a córrer a l'equip Footon-Servetto. El seu darrer equip fou el Lidl-Trek.
En la seva primera temporada com a professional obtingué la victòria al Circuit de Lorena, per davant de Pierre Rolland i Matteo Carrara, i dues etapes que guanyà a l'esprint. Després de la dissolució del Geox-TMC, el 2012 fitxà per l'Androni Giocattoli-Venezuela, alhora que guanyava el Giro dels Apenins. Posteriorment destaquen una etapa a la Volta al País Basc de 2015, una al Tour de Romandia de 2017 i la classificació general al Trofeu Laigueglia de 2017.

## Palmarès

* 2006
** Campió d'Itàlia en contrarellotge individual novicis
* 2008
** 1r als Tres dies d'Orobica i vencedor d'una etapa
* 2009
** Vencedor d'una etapa del Giro delle Valli Cuneesi nelle Alpi del Mare
* 2010
** 1r al Circuit de Lorena i vencedor de 2 etapes
* 2011
** Vencedor d'una etapa del Brixia Tour
* 2012
** 1r al Giro dels Apenins
** 1r al Memorial Marco Pantani
* 2013
** Vencedor d'una etapa de la Setmana Internacional Coppi i Bartali
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Eslovènia
* 2015
** 1r al Gran Premi de Fourmies
** Vencedor d'una etapa a la Volta al País Basc
** Vencedor d'una etapa al Critèrium Internacional
* 2017
** 1r al Trofeu Laigueglia
** Vencedor d'una etapa al Tour de Romandia
* 2020
** 1r al Memorial Marco Pantani

### Resultats al Tour de França

* 2010. Abandona (9a etapa)
* 2017. Abandona (14a etapa)
* 2019. 65è de la classificació general
* 2022. Abandona (17a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2012. 50è de la classificació general
* 2013. 43è de la classificació general
* 2014. 96è de la classificació general
* 2015. 32è de la classificació general
* 2020. 25è de la classificació general
* 2021. No surt (20a etapa)
* 2022. 41è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2014. 105è de la classificació general
* 2016. 25è de la classificació general. 1r de la classificació per punts
* 2018. 61è de la classificació general
* 2023. 76è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Ciclobreves internacionales diciembre 2024» (en castellà). ciclo21, 17-12-2024. [Consulta: 18 desembre 2024].
* ↑ «Fabio Felline a Lidl-Trek, Frederik Frison a Q36.5 y Ben Tulett a Jumbo-Visma», 18-08-2023. [Consulta: 19 gener 2024].

## Enllaços externs

* Fabio Felline a ProCyclingStats
* Fitxa de Fabio Felline a sitiodeciclismo.net
# Péter Bergendy

Péter Bergendy (Budapest, 14 de novembre de 1964 –) és un director de cinema i psicòleg hongarès guanyador del Premi Béla Balázs, fill del músic Péter Bergendy.

## Carrera

Entre 1984 i 1989, va estudiar psicologia a la Facultat d'Humanitats ELTE. Entre 1984 i 1991, va treballar com a ajudant de direcció a Magyar Televízió. Entre 1987 i 1989, va ser assistent d'investigació a l'Institut de Cinema Hongarès. Entre 1989 i 1990, va ser cap del departament de distribució a Helikon Film; va ser l'editor de les revistes Galaktika i Atlantisz. Des de 1991 és copropietari de Stáb Filmfactory Ltd. on produeix videoclips i anuncis publicitaris. Entre 1991 i 1994, va ser redactor-director del programa de la revista juvenil Friss, i entre 1991 i 2002, va ser el redactor en cap de la revista Cinema.

## Filmografia
### Com a director

* Post Mortem (2020)
* Trezor (2018)
* L'examen (2011)
* Állítsátok meg Terézanyut! (2004)

### Com a actor

* Kontroll (2003)
* Kalandorok (2008)

## Premis

* Premi Béla Balázs (2020)

## Referències

* ↑ Megható karácsonyi kisfilmmel köszönti a zenerajongókat a Müpa a port.hu
* ↑ Péter Bergendy al web de la NFI
* ↑ Refiew: Post Mortem a cineuropa.org
* ↑ L'examen a esadir.cat
# Billy Hanna

William Henry Wilson Hanna (Lurgan, Irlanda del Nord, 1929 - 27 de juliol de 1975), conegut com a Billy Hanna, va ser un líder paramilitar lleialista de l'Ulster que va fundar i dirigir la Brigada Mid-Ulster de la Força Voluntària de l'Ulster (UVF), fins que va ser assassinat, suposadament per Robin Jackson, que va assumir el comandament de la brigada.
Hanna va formar part dels Royal Ulster Rifles de l'Exèrcit britànic a la Guerra de Corea, essent guadonat amb la Medalla Militar britànica. Després es va unir a l'exèrcit territorial i més tard a l'Ulster Special Constabulary. Quan aquest últim es va dissoldre el 1970, es va unir al recent creat Ulster Defence Regiment (UDR), un regiment d'infanteria de l'Exèrcit britànic reclutat localment, com a membre a temps parcial. Va ocupar el rang de sergent de la companyia C (Lurgan), 11è batalló, i va exercir com a instructor de personal permanent (PSI).
Hanna va ser el líder d'una de les dues unitats de l'UVF que van planificar i dur a terme els atemptats amb cotxe bomba de Dublín el 17 de maig de 1974, que van matar 26 persones. El periodista Joe Tiernan ho va confirmar, i va afirmar que també havia dirigit l'atemptat de Monaghan que es va produir aquell mateix vespre, i que va causa set noves víctimes.

## Referències

* 1 2 Edwards 2017, capítol Regimental Loyalty
* 1 2 Dillon 1999, p.199
* 1 2 Tiernan, Joe «Sunningdale pushed hardliners into fatal outrages in 1974» (en anglès). Irish Independent, 16-05-1999 [Consulta: 9 desembre 2020].

## Bibliografia

* Dillon, Martin. The Dirty War. Routledge, 1999. ISBN 9781136754050.
* Edwards, Aaron. UVF: Behind the Mask. Merrion Press, 2017. ISBN 9781785371066.
# Clarence Abel

Clarence Abel (Sault Sainte Marie, 28 de maig de 1900 - Sault Sainte Marie, 1 d'agost de 1964) va ser un jugador d'hoquei sobre gel professional estatunidenc que va competir entre 1918 i 1934.
Començà jugant en diferents equips amateurs de Michigan. El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de Chamonix, on guanyà la medalla de plata en la competició d'hoquei sobre gel. Fou l'encarregat de dur la bandera estatunidenca en la cerimònia inaugural dels Jocs.
En tornar dels Jocs continuà jugant durant una temporada més a la lliga amateur, però el 1926 fitxà pels New York Rangers, de la National Hockey League. Amb aquest equip jugà durant tres temporades i guanyà la Stanley Cup de 1927-28. Entre 1929 i 1934 jugà amb els Chicago Blackhawks, amb qui guanyà la Stanley Cup de 1933-34. El 1973 fou incorporat al United States Hockey Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 3 «Clarence Abel Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 29 de desembre 2008. [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ Clarence Abel a nhl.com'