# Alexander Schubert

Alexander Schubert (Bremen, 13 de juliol de 1979), és un compositor alemany. Gran part de la seva música és experimental, amb elements multimèdia, improvisadors i interactius. Es basa en estils de jazz lliure, techno i pop.

## Biografia

Alexander Schubert va néixer a Bremen. Va estudiar Bioinformàtica a Leipzig, després va passar un any al Centre d'Art i Tecnologia de Mitjans de Comunicació de Karlsruhe a l'Institut de Música i Acústica. Es va doctorar en composició multimèdia a la Hochschule für Musik und Theater Hamburg, estudiant amb Georg Hajdu i Manfred Stahnke. Imparteix classes a la Musikhochschule Hamburg, dirigeix l'estudi electrònic de la Musikhochschule Lübeck i ha estat professor visitant als cursos internacionals d'estiu de Darmstadt. Membre fundador dels conjunts Decoder, Trnn, Schubert-Kettlitz-Schwerdt i Ember, també ha dut a terme un projecte experimental de música pop en solitari sota el nom de Sinebag.
Les peces de Schubert s'han interpretat a diverses institucions internacionals, incloent Wien Modern, ICMC, SMC, Ultima Oslo Contemporary Music Festival, DLF Forum neuer Musik, IRCAM, ZKM Center for Art and Media Karlsruhe, Huddersfield Contemporary Music Festival, i Blurred Edges a Hamburg.

## Música

Jennifer Walshe, Matthew Shlomowitz i Zubin Kanga han situat Schubert dins del que Walshe denomina "La nova disciplina" de la música contemporània, al costat de compositors com James Saunders i François Sarhan.   La música de Schubert fa un ús extens de multimèdia, inclosos els vídeos en directe, el contingut d'origen d'Internet, la il·luminació i els sensors de moviment. Lloat per alguns comentaristes per la seva fusió d'estils d'avantguarda i pop, qualitats immersives, i un compromís distintiu amb Internet, Els crítics de Schubert han trobat la seva obra excessivament confrontacional o conceptual.

## Reconeixements

El 2009, Schubert va guanyar el Bourges Residency Prize i la seva peça Nachtschatten ("Nightshade") es va incloure al concurs "Jeu de temps" de la comunitat electroacústica canadenca. Va guanyar el concurs de la Conferència Europea de Promotors de Música Nova el 2012 i un premi de producció Giga-Hertz el 2013. Wiki-Piano. Net va rebre una menció honorífica al Prix Ars Electronica del 2019.

## Escrits

Schubert Té va publicar articles en virtuality, correu-digitality i composició multimèdia. Una col·lecció de textos pot ser trobada en el seu llibre que Switching Worlds.

## Composicions
### Peces amb electrònica i visuals en directe

* Coryllus Avellana (2007), per a cinta de 49 canals, clarinet i electrònica
* Bifurcation Fury (2012), per a baix elèctric, electrònica en directe i il·luminació
* Lucky Dip (2013), per a kit de bateria midi, teclat i guitarra elèctrica
* Sensate Focus (2014), per a guitarra elèctrica, clarinet baix, violí, percussió, electrònica en directe i llum animada
* HOLA (2014), per a qualsevol nombre d'instruments, electrònica en directe i vídeo
* Supramodal Parser (2015), quatre peces per a cantant, guitarra elèctrica, saxo, percussió, piano i electrònica (amb boira i il·luminació)
* Star Me Kitten (2015), per a cantant, conjunt flexible, vídeo i electrònica
* SCANNERS (2013, rev. 2016), per a quintet de corda, coreografia i electrònica
* f1 (2016), per a grup variable de músics i vídeo
* Codec Error (2017), per a contrabaix, dos percussionistes i il·luminació

### Peces amb sensors interactius

* Laplace Tiger (2009), per a bateria, sensor de braç, electrònica en directe i vídeo en directe
* Weapon of Choice (2009), per a violí, sensor, electrònica en directe i vídeo en directe
* Bureau Del Sol (2011), per a bateria, saxòfon / piano / guitarra electrònica / clarinet i timecode-vinil
* A Dirty Gold de Your Fox (2011), per a intèrpret en solitari amb veu, sensors de moviment, guitarra elèctrica i electrònica en directe
* Point Ones (2012), per a conjunt reduït i conductor augmentat
* Serious Smile (2014), per a conjunt equipat amb sensors (piano, percussió, violoncel, director) i electrònica en directe

### Peces instrumentals amb electrònica en viu

* Sugar, Maths and Whips (2011), per a violí, contrabaix, piano, bateria i electrònica
* Bird Snapper (2012), per a cantant, saxo, baix electrònic, guitarra electrònica, percussió i teclat
* Grinder (2015), per a saxo, percussió, teclat, guitarra electrònica i electrònica
* Wavelet A (2017), per a 4 guitarres elèctriques i electrònica
* Black Out BRD (2017), per a qualsevol combinació d'instruments

#### Superimpose Cycle

* Superposa jo (2009), per quartet de jazz i electrònica
* Superposa II - Nit del De vida Mort (2009), per quartet de jazz i electrònica
* Superposa III -Broma Infinita: (2010), per e-guitarra, caixa de tambor, saxòfon, i electrònica viva

### Peces per a la comunitat

* Domini públic (2017), per un o més intèrprets i/o electrònica i/o vídeo
* Correu silenciós (2018), per qualsevol número d'instruments i/o electrònica i/o vídeo
* Black Fora Programari (2018), per qualsevol combinació d'instruments
* Wiki-Piano.Net (2018), per piano i internet
* Entre bastidors (2019), per qualsevol combinació d'instruments

### Peces de cinta

* Nachtschatten (2008)
* Semàfors (2011)
* Mimicry (2015)
* La Discoteca de Contrasenya (2017)

### Instal·lacions

* Un Posa de Punts (2007), instal·lació audiovisual interactiva
* Alguns patrons oblidats (2009), instal·lació audiovisual
* Cicle d'unitat (2013), instal·lació audiovisual
* Estat sòlid (2016), so- i lleuger-instal·lació
* Mirall negre (2016), hora-instal·lació de concert participativa llarga
* Control (2018), 90-minut instal·lació de concert participatiu
* Un Cercle Perfecte (2019), sessió "de teràpia participativa" per audiència, 2 parlants, 2 ajudants, i supervisor
* Unitat Swtich (2019), instal·lació d'actuació virtual interactiva

### Peces vídeo

* No va Ser Una Situació Fàcil (2018), vídeo i so
* Acceptació (2018), peça documental per intèrpret de solo

## Discografia seleccionada
### CD

* 2005: Milchwolken en Teein (Ahornfelder: AH01) com Sinebag.
* 2005: Près de la lisière (Ahornfelder: AH02) mentre Sinebag.
* 2006: Oullh d'baham (Euphorium: EUPH 010) amb Urs Leimgruber, Christian Lillinger i Oliver Schwerdt.
* 2010: Aurona Arona (Fonts Creatives/Abhornfelder: AH18) amb Urs Leimgruber, Christian Lillinger i Oliver Schwerdt.
* 2011: jocs Sinebag (Ahornfelder: AH16, 2011).

### DVD

* 2008: Escenes Vives (Euphorium Pel·lícules: EUPH 011) amb Urs Leimgruber, Christian Lillinger i Oliver Schwerdt.
* 2011:Arma d'Elecció (Ahornfelder: AH21).

## Referències

* ↑ Nonnenmann, Rainer MusikTexte, 153, 5-2017, pàg. 33–42 [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ Adkins, Monty. «Extending the Instrumental Sound World Using Electronics». A: Collins. The Cambridge Companion to Electronic Music. Cambridge University Press, 2017, p. 263. DOI 10.1017/9781316459874. ISBN 9781316459874.
* ↑ Stefan, Ilja. «ALEXANDER SCHUBERT – Der Parseltongue». A: Hajdu. Jubiläumsschrift: 13 Jahre Masterstudiengang Multimediale Komposition (en alemany). Hochschule für Musik und Theater Hamburg, 2017, p. 18–19. ISBN 978-3-00-056586-1.
* ↑ «Prof. Alexander Schubert» (en alemany). HfMT. Arxivat de l'original el 9 de juliol 2020. [Consulta: 21 maig 2019].
* ↑ Hajdu, Georg. «13 Jahre Masterstudiengang Multimediale Komposition an der Hochschule für Musik und Theater Hamburg». George Hajdu. [Consulta: 21 maig 2019].
* ↑ «Prof. Alexander Schubert». Hochschule fur Musik und Theater Hamburg. Arxivat de l'original el 9 de juliol 2020. [Consulta: 30 setembre 2019].
* ↑ «Dozenten». Musik Hochschule Luebeck. [Consulta: 30 setembre 2019].
* ↑ «Musiker-Dozenten». Darmstädter Ferienkurse. [Consulta: 30 setembre 2019].
* ↑ Wollweber, Jens. «Alexander Schubert Plays sinebag». Kreuzer Online. KREUZER Medien GmbH, 19-02-2011. [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ Mader, Barbara. «Es wird schnell und exzessiv». Kurier, 27-11-2015. [Consulta: 8 juliol 2020].
* ↑ «Wien Modern 2015: Programm bekanntgegeben». Music Austria. [Consulta: 21 maig 2019].
* ↑ Rögl, Heinz. «Abschlussbericht Wien Modern 2015: Bright Days, Partly Cloudy». Music Austria, 02-12-2015. [Consulta: 8 juliol 2020].
* ↑ Six, Joren. «ICMC 2012 - Sound to Scale to Sound, a Setup for Microtonal Exploration and Composition». 0110.be. University of Ghent, 31-08-2012. [Consulta: 8 juliol 2020].
* ↑ «SMB und S.T.R.E.A.M Festival 2016». Kampnagel. Arxivat de l'original el 11 d'agost 2020. [Consulta: 21 maig 2019].
* ↑ «Oslo Contemporary Music Festival», 01-09-2015. [Consulta: 8 juliol 2020].
* ↑ Beck, Georg. «Ist doch toll, wenn aus wilden Jungen junge Wilde werden». Neue Musik Zeitung, 01-05-2014. [Consulta: 8 juliol 2020].
* ↑ «Forum neuer Musik 2010». Desutschland Radio. Arxivat de l'original el 15 d'agost 2020. [Consulta: 21 maig 2019].
* ↑ «CODEC ERROR (2017)». IRCAM. [Consulta: 21 maig 2019].
* ↑ «Alexander Schubert, Serious Smile, 2014». IRCAM. [Consulta: 21 maig 2019].
* ↑ «Video: Three Minutes with Alexander Schubert». IRCAM, 01-09-2017. [Consulta: 8 juliol 2020].
* ↑ «Hear and Now: Huddersfield Contemporary Music Festival 2014». BBC Radio 3. BBC, 20-12-2014. [Consulta: 8 juliol 2020].
* ↑ The Sunday Times, 25-11-2018.
* ↑ «Blurred Edges Festival has kicked off in Hamburg». The Wire, 05-06-2017. [Consulta: 21 maig 2019].
* ↑ Walshe, Jennifer MusikTexte, 149, 5-2016, pàg. 3 [Consulta: 8 juliol 2020].
* ↑ Kanga, Zubin Contemporary Music Review, 35, 4–5, 05-12-2016, pàg. 535–553. DOI: 10.1080/07494467.2016.1258105.
* ↑ Wieschollek, Dirk. «Hyperaktives Sensorium: Der Komponist und Performer Alexander Schubert verbindet mediale Wirklichkeiten zu explosiven Gemischen». Neue Musikzeitung. ConBrio Verlagsgesellschaft mbH. [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ Cossio, Eduardo. «Mix and Match Media (Review: Zubin Kanga 'Piano Ex Machina')». Seesaw Magazine, 29-04-2019. [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ Drees, Stefan Neue Zeitschrift für Musik, 3, 2014, pàg. 48–51 [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ Schwind, Elisabeth. «7 Dinge, ohne die es in der Neuen Musik nicht geht». Südkurier, 17-10-2018. [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ Chung, Andrew. «Festival Recap: 2017 Donaueschinger Musiktage». I Care if you Listen, 16-11-2017. [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ von Frantzius, Martin Neue Zeitschrift für Musik, 1, 178, 2017, pàg. 24–27. JSTOR: 44758546.
* ↑ Wilkie, Ben. «PIANO EX MACHINA (ZUBIN KANGA)». Limelight Magazine, 11-04-2019. [Consulta: 8 juliol 2020].
* ↑ Llach, Federico Tempo, 72, 286, 06-09-2018, pàg. 59. DOI: 10.1017/S0040298218000359 [Consulta: 8 juliol 2020].
* ↑ Bergnach, Laurent. «création de Codec Error d'Alexander Schubert " déconseillé aux épileptiques et aux personnes cardiaques "». Anaclase: la musique au jour le jour, 15-09-2017. [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ «Review: Huddersfield Contemporary Music Festival; The festival embraced everything from the music of Anthony Braxton and Enno Poppe to Zubin Kanga's adventurous piano recital». The Times, 19-11-2018.
* ↑ Computer Music Journal, 34, 1, 2010, pàg. 5–9. DOI: 10.1162/comj.2010.34.2.5. JSTOR: 25653527.
* ↑ «Alexander Schubert wins ECPNM Competition 2012». European Conference of Promoters of New Music. [Consulta: 21 maig 2019].
* ↑ «Giga-Hertz Award Winners». ZKM. [Consulta: 21 maig 2019].
* ↑ «Prix Ars Electronica: Jury Statements 2019». Ars Electronica. Arxivat de l'original el 8 de juliol 2020. [Consulta: 8 juliol 2020].

## Bibliografia addicional
### Anglès

* Kanga, Zubin i Alexander Schubert. "Flaws En el Cos i Com Treballem amb Ells: Una Entrevista amb Compositor Alexander Schubert." Revisió de Música contemporània 35, no. 4/5 (2016): pp. 535–553.
* Schlomowitz, Matthew. "El Compositor Alexander Schubert". Wien Modern.
* Thorpe Buchanan, Jason. Comportament i Compositional Procés dins Georges Aperghis' Luna Parc (2019), pp. 68–70 (discussió d'Estrella Em Gatet).

### Alemany

* Drees, Stefan. « Gestische Momente und energetisches Potenzial Zur Musik Alexander Schuberts », Neue Zeitschrift für Musik, 3/2014, p. 48-51.
* von Frantzius, Martin (2017). "Com perdre's: Rave-Erfahrung in der Musik von Alexander Schubert". Neue Zeitschrift für Musik. Schott Music. 1 (178): 24-27.
* Hurt, Leopold. « Zwischen Hardcore and Software: Ein Porträt des Komponisten Alexander Schubert », Positionen, 102, 2015, pàg. 31-33.
* Nonnenmann, Rainer. « Der Mensch denkt, die Machine lenkt: ein Porträt des Komponisten Alexander Schubert », MusikTexte, Heft 153, maig 2017, p. 33-42.
* Stefan, Ilja (2017). "Alexander Schubert - Der Parseltongue". A Hajdu, George (ed.). Jubiläumsschrift: 13 Jahre Masterstudiengang Multimediale Komposition (PDF). Hochschule für Musik und Theater Hamburg. pàg. 18-19.ISBN 978-3-00-056586-1 ISBN 978-3-00-056586-1.
* Schubert, Alexander. « Binäre Komposition », MusikTexte, Heft 153, maig 2017, p. 46-50.
* Schubert, Alexander und Hanno Ehrler. «Verbindung von Körper und Klang: Alexander Schubert im Gespräch », MusikTexte, Heft 153, maig 2017, p. 43-45.

## Enllaços externs

* Schubert pàgina web oficial
* La Puntuació Interactiva per Wiki-Piano.Net