OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eugene Parker

Eugene Newman Parker (Houghton, 10 de juny de 1927 - 15 de març de 2022) va ser un astrofísic nord-americà. A mitjan dècada del 1950, Parker va desenvolupar la teoria dels vents solars supersònics i va predir la forma en espiral de Parker del camp magnètic solar al sistema solar exterior. El 1987, Parker va proposar que una miríada de "nanoflamarades", petits flaixos semblants a erupcions solars que es trobarien per tota la superfície del Sol, podrien escalfar la corona solar.
Parker va passar quatre anys a la Universitat de Utah i ha estat a la Universitat de Chicago des del 1955, on ha ocupat càrrecs als departaments de física, astronomia i astrofísica, apart de l'Institut Enrico Fermi. Parker fou elegit a l'Acadèmia Nacional de Ciències el 1967. El 2017, la NASA va reanomenar la seva Solar Probe Plus com Parker Solar Probe en honor seu; era el primer cop que l'organització anomenava una nau en honor d'una persona viva. El 2018, la Societat Física Americana li va lliurar la Medalla per Assoliments Excepcionals en Recerca.

## Referències

* ↑ «Eugene Parker, ‘legendary figure’ in solar science and namesake of Parker Solar Probe, 1927–2022 | University of Chicago News» (en anglès). University of Chicago, 16-03-2022.
* ↑ Tenn, Joseph S. «Eugene Newman Parker: 1997 Bruce Medalist». Sonoma State University. Arxivat de l'original el 22 d’abril 2021. [Consulta: 7 desembre 2013].
* 1 2 3 Tatarewicz, Joseph N. «Eugene N. Parker (1912–)». Honors program. American Geophysical Union. Arxivat de l'original el 12 de desembre 2013. [Consulta: 7 desembre 2013].
* ↑ N. Davis. «Nasa's hotly anticipated solar mission renamed to honour astrophysicist Eugene Parker». The Guardian, 31-05-2017. [Consulta: 31 maig 2017].
* ↑ «Award honors Prof. Eugene Parker’s lifetime of physics research» (en anglès). UChicago News, 31-01-2018.
# Eberhard Weise

Eberhard Weise (Lauta, 3 d'agost de 1953) és un pilot de bob alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1970 i 1980. Com molts d'altres pilots de l'època s'havia iniciat en l'atletisme. El 1974 va disputar el Campionat d'Europa d'atletisme en pista coberta i aquell mateix any aconseguí el rècord d'Europa en pista coberta de les 100 iardes amb un temps de 9,5".
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sarajevo, on guanyà la medalla de plata en la prova de bobs a quatre del programa de bob. Formà equip amb Bernhard Lehmann, Bogdan Musiol i Ingo Voge.
En el seu palmarès també destaquen una medalla de plata al Campionat del món de bob, així com una plata i un bronze al Campionat d'Europa de bob.

## Referències

* 1 2 3 «Eberhard Weise Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 13 febrer 2020].
* ↑ «Bobsleigh four-man world championship medalists since 1930 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-12-11. [Consulta: 13 febrer 2020].
# Marina Porras Martí

Marina Porras Martí (Rubí, 1492) és una crítica literària, llibretera catalana i professora associada del Departament d'Humanitats de la Universitat Pompeu Fabra.
L'any 2022 va doctorar-se a la Universitat de Barcelona amb una tesi sobre Gabriel Ferrater i la relació de les seves idees amb la literatura comparada a través dels assaigs d'aquest autor sobre literatura. És professora associada a la Facultat d’Humanitats de la Universitat Pompeu Fabra i membre del grup de recerca «Literatura Comparada en l’Espai Intel·lectual Europeu» de la Universitat de Barcelona. És crítica literària, col·labora com a periodista cultural en diversos mitjans de comunicació (Ara, La Llança, RAC1, Catalunya Ràdio, Serra d'Or, Revista de Catalunya, El Temps, etc.) i treballa en la llibreria familiar L'Ombra, de Rubí. Cada setmana presenta el podcast cultural Les Recomanacions Fonamentals.
És autora d'un parell de llibres i ha editat i prologat Donar nous als nens, una antologia de textos de Gabriel Ferrater (Comanegra, 2022) i La vida de la vida, una tria de diaris i cartes de Katherine Mansfield (Angle, 2022).
L'any 2021 va guanyar el 3r premi de crítica literària Llucieta Canyà.

## Publicacions

* L'enveja (Fragmenta editorial, 2019), assaig sobre aquest pecat capital. ISBN 978-84-17796-11-2
* Al mig de la vida, jo, retrat biogràfic de Mercè Rodoreda (Bruguera, 2023) ISBN 978-84-02428-36-3

## Referències

* ↑ Barrull Castellví, Jaume. «Marina Porras: “L'enveja és el pitjor pecat de tots perquè no se'n pot treure res de bo”». Segre - Lectura (suplement dominical), 19-04-2020. Arxivat de l'original el 2020-05-06. [Consulta: 1r octubre 2020].
* ↑ Porras Martí, Marina. Gabriel Ferrater, crític literari. Una lectura dels assaigs sobre literatura i una proposta de cànon (tesi). Barcelona: Universitat de Barcelona, 25 de novembre 2022, p. 408.
* ↑ «Facultat d'Humanitats - Professorat». Universitat Pompeu Fabra. Arxivat de l'original el 2023-07-29. [Consulta: 29 juliol].
* ↑ «Literatura Comparada en l'Espai Intel·lectual Europeu (LC:eIE) - Investigadors». Universitat de Barcelona. [Consulta: 29 juliol 2023].
* ↑ «Surt 'La Llança', el diari d'oci i cultura dEl Nacional'». El Nacional, 10-05-2017. [Consulta: 29 juliol 2023].
* ↑ TV3. «El set pecats capitals amb Oriol Quintana, Marina Porras, Oriol Ponsatí-Murlà, Adrià Pujol Cruells, Anna Punsoda, Jordi Graupera i Raül Garrigasait». [Consulta: 1r octubre 2020].
* ↑ Alcaraz, Joan. «Marina Porras - De la llibreria familiar a la literatura comparada». Vallesos. [Consulta: 29 juliol 2023].
* ↑ Vàzquez, Eva. «Marina Porras, crítica literària: "Ferrater s'escapa de la putrefacció del seu temps"». El Punt Avui, 05-07-2023. [Consulta: 29 juliol 2023].
* ↑ Ràdio, Catalunya. «El suplement - Marina Porras presenta "La vida de la vida"», 10-07-2022. [Consulta: 29 juliol 2023].
* ↑ E.V. «Marina Porras rep el premi Llucieta Canyà d'Indilletres - 05 des 2021». El Punt Avui, 05-12-2021. [Consulta: 29 juliol 2023].
* ↑ Costa-Gramunt, Teresa. «L'enveja és un dels pecats capitals». Núvol, 13-12-2019. [Consulta: 1r octubre 2020].
# Domenico Orsini d'Aragona

Domenico Orsini d'Aragona (Nàpols, 5 de juny de 1719 – Roma, 10 de gener de 1789) va ser un cardenal italià.

## Biografia

Nasqué el 5 de juny de 1719 a Nàpols, fill de Ferdinando Beroaldo Filippo Orsini i de Giacinta Marescotti-Ruspoli, la seva segona muller.
El 1734 succeí el seu pare com a duc de Gravina.
El Papa Benet XIV el creà cardenal al consistori del 9 de setembre de 1743, tot i que ni tan sols havia rebut els ordes menors (no rebé el sotsdiaconat fins al 6 de març de 1768; i el presbiterat fins al 6 de novembre següent. Va ser membre de les Sagrades Congregacions del Concili Tridentí, d'Immunitat, de Propaganda Fide, de la Consulta Sagrada, del Bon Govern, i d'altres.
Va rebre grans beneficis del rei Carles IV de Nàpols, i en convertir-se en rei d'Espanya, el rei adscriví el cardenal Orsini a la família reial i el nomenà Gran d'Espanya.
Domenico Orsini va ser ambaixador del rei Ferran IV de Nàpols davant la Santa Seu.
Va participar en els conclaves de 1758, 1769 i de 1774-75.
Va morir el 10 de gener de 1789 a Roma a l'edat de 69 anys, després de 45 anys i 123 dies formant part del Col·legi de Cardenals (un dels més llargs de la història). El funeral va tenir lloc a l'església de Santa Maria in Vallicella, i va ser enterrat a la basílica de Sant Joan del Laterà.

## Honors

* Cavaller perpetu de l'Estola d'Or

## Enllaços externs

* Domenico Orsini d'Aragona a www.catholic-hierarchy.org (anglès)
* ORSINI D'ARAGONA, Domenico Arxivat 2018-01-27 a Wayback Machine. a The Cardinals of the Holy Roman Church (anglès)
# Glaucopsyche lygdamus

Glaucopsyche lygdamus és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels licènids (Lycaenidae) originària d'Amèrica del Nord. La seva part superior és d'un blau clar en els mascles i d'un blau grisenc apagat en les femelles. La part inferior és grisa amb una sola fila de taques rodones de diferents mides segons la regió.
G. lygdamus es troba a gran part de l'oest dels Estats Units i la major part del Canadà estenent-se al nord excepte la major part de Nunavut i les illes de l'alta Àrtida. L'envergadura és de 18 a 28 mm.

## Subespècies

Llistat en ordre alfabètic:
* G. l. afra (W. H. Edwards, 1884) – blava (argentada) Afra
* G. l. arizonensis McDunnough, 1934 – blava argentada d'Arizona
* G. l. australis (F. Grinnell, 1917) – blava (argentada) meridional
* G. l. columbia (Skinner, 1917) – blava de la Colúmbia o blava (argentada) de Skinner
* G. l. couperi Grote, 1873 – blava argentada de Couper
* G. l. deserticola (Austin & J. Emmel, 1998) – blava argentada de Mojave
* G. l. incognitus Tilden, 1974 – blava argentada de Behr
* G. l. jacki Stallings & Turner, 1947 – blava (argentada) de Jack
* G. l. lygdamus (Edward Doubleday, 1841) – blava argentada (georgiana)
* G. l. mildredae F. Chermock, 1944 – blava argentada de Mildred
* G. l. minipunctum (Austin, 1998) – blava argentada amb minitaques
* G. l. nittanyensis (F. Chermock, 1944) – blava argentada dels Apalatxes
* G. l. oro Scudder, 1876 – blava daurada (argentada)
* G. l. palosverdesensis (E. Perkins & J. Emmel, 1977) – blava de Palos Verdes
* G. l. pseudoxerces (Emmel & Emmel, 1998) – fals xerces blau (argentat)
* G. l. sabulosa (Emmel, Emmel & Mattoon, 1998) – blava platejada de duna de sorra
* †G. l. xerces (Boisduval, 1852) – xerces blau (extingit)

## Espècies visualment semblants

* Papallona blava amb cua oriental (Cupido comyntas) té petites "cues" a les ales posteriors
* Papallona blava amb cua occidental (Cupido amyntula) té petites "cues" a les ales posteriors
* Arrowhead blue (Glaucopsyche piasus)
* Papallona sedosa grisa del nord (Aricia saepiolus) té dues fileres de petites taques negres a la part inferior de les dues ales
* Papallona blava de Boisduval (Aricia icarioides) té dues fileres de petites taques negres a la part inferior de les dues ales

## Referències

* ↑ Brock, Jim P.; Kaufman, K. Kaufman Field Guide to Butterflies of North America. (en anglès), 2003, p. 124. ISBN 978-0-618-76826-4 [Consulta: 24 gener 2022].
* 1 2 3 Silvery Blue, Butterflies of Canada
* ↑ Glaucopsyche al lloc web de Markku Savela és Lepidoptera
* Darby, Gene. Benefic Press. What is a Butterfly (en anglès), 1958, p. 36.

## Enllaços externs

* La blava argentada, Talk about Wildlife
* La blava argentada Arxivat 2011-07-16 a Wayback Machine., Massachusetts Butterfly Club
# Francis Tyler

Francis Tyler (Lake Placid, 11 de desembre de 1904 - Lake Placid, 11 d'abril de 1956) fou un pilot de bob estatunidenc que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen, on fou sisè en la prova de bobs a quatre. El 1948, un cop finalitzada la Segona Guerra Mundial, va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sankt Moritz, on guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a quatre formant equip amb Patrick Martin, Edward Rimkus i William D'Amico.
Als Jocs de 1952 i 1956 va fer d'entrenador de l'equip estatunidenc. Morí d'un atac de cor poc després de la fi dels Jocs de 1956.

## Referències

* 1 2 «Frank Tyler Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2 d’octubre 2019. [Consulta: 31 desembre 2019].
# Pavelló de Gel de Puigcerdà

El Pavelló del Gel de Puigcerdà és un pavelló dedicat a la pràctica d'esports sobre gel a la localitat de Puigcerdà, Baixa Cerdanya. La instal·lació es va inaugurar l'any 1983 i els equips d'hoquei gel del Club Gel Puigcerdà hi juguen els seus partits a casa.
La pista de gel té unes dimensions de 56×26 metres i les grades tenen una capacitat aproximada de 1.400 persones. L'any 2018 es va renovar tot el sistema de refrigeració, i l'any 2021 el consistori i el Club Poliesportiu Puigcerdà van acordar fer les obres de substitució de la coberta de la pista amb un pressupost de 400.000 euros, aportats per ambdues entitats, tot i que també comptava amb finançament de la Generalitat de Catalunya. Les últimes obres de millora es van dur a terme en la primavera de 2023, quan es va substituir la tanca metàl·lica original, que suposava un risc per als esportistes, i va ser substituïda per una estructura nova amb un recobriment sintètic.
L'any 1986 va ser la seu del Campionat del Món d'hoquei sobre gel masculí, grup C. El torneig va finalitzar amb l'ascens de Noruega i la Xina al grup B per a la temporada següent, i el descens de Corea del Sud i Austràlia al grup D.

## Referències

* ↑ «Club Gel Puigcerdà». GEC. Arxivat de l'original el 2024-12-04. [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ «Patinaje sobre hielo en Puigcerdà» (en castellà). Au sud des Pyrénées. Arxivat de l'original el 2024-09-18. [Consulta: 26 gener 2025].
* 1 2 Spa, Miquel. «Puigcerdà completa les obres al pavelló de la pista de gel amb el canvi de tanca». Regió 7, 25-05-2023. [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ «L’AJUNTAMENT DE PUIGCERDÀ I EL CLUB POLIESPORTIU RENOVARAN ENGUANY LA COBERTA DE LA PISTA DE GEL». Ajuntament de Puigcerdà, 18-02-2021. [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ Duplacey, James. Total Hockey: The official encyclopedia of the National Hockey League (en anglès). Total Sports, 1998, p. 507. ISBN 0-8362-7114-9.
* ↑ Podnieks, Andrew. IIHF Media Guide & Record Book 2011 (en anglès). Moydart Press, 2010, p. 151–152.
# Dominique Mbonyumutwa

Dominique Mbonyumutwa (Gitarama, gener de 1921 – Brussel·les, 26 de juliol de 1986) va ser un polític ruandès que va servir de forma provisional com el primer president de Ruanda, del 28 de gener al 26 d'octubre de 1961, després de l'abolició de la monarquia ruandesa. Després del referèndum per la monarquia de Ruanda de 1961 es va fer càrrec de derrocar la monarquia del rei Kigali V Ndahindurwa i proclamar la república a Ruanda.
Mbonyumutwa era d'ètnia hutu, i va ser respectat per la població tant abans com després de la seva presidència. L'1 de novembre de 1959, mentre servia com a sous-chef (equivalent a alcalde de districte d'avui), va ser assaltat per un grup de joves tutsis a Byimana a la província del sud de Ruanda. A causa de la seva popularitat nacional, aquest incident va ser un desencadenant de la "revolució social" de 1959 que va acabar amb la monarquia mentre conduïa a centenars de milers de tuts ruandesos a dècades d'exili.
Mbonyumutwa va ser succeït com a president per Grégoire Kayibanda alguns mesos abans de la independència de Ruanda. Després de la seva presidència, va ocupar el càrrec de vicepresident del Tribunal d'Apel·lacions de Ruanda i el 1978 va ocupar el càrrec honorari de Canceller d'Ordres Nacionals al servei del president Juvénal Habyarimana. Va morir al juliol de 1986 a Bèlgica i va ser enterrat a l'estadi Gitarama, lloc on es va proclamar la República el 1961, com a reconeixement al país. El 2010, les seves restes van ser exhumades i enterrades en un cementiri públic a causa dels plans per tornar a desenvolupar l'estadi.

## Referències

* ↑ Rwanda politique: Documents prיsentיs par F. Nkundabagenzi - Centre de recherche et d'information socio-politiques - Google Books, 2010-06-01 [Consulta: 10 gener 2012].
* ↑ Keesing's record of world events - Google Books, 2008-04-08 [Consulta: 10 gener 2012].
* ↑ Shingiro, Mbonyumutwa, Rwanda, à quand la démocratie ?, Éditions L'Harmattan, Paris, 2009, passim
* ↑ J.P. Harroy, Rwanda. De la Féodalité à la démocratie, 1955-1962, Bruxelles 1984, pages 477-481.
* ↑ Eugène Shimamungu, Juvénal Habyarimana, l'homme assassiné le 6 avril 1994, Éditions Sources du Nil, 2004
* ↑ «Présidence de Dominique Mbonyumutwa».
# Gilbert Colgate

Gilbert Colgate (Nova York, 21 de desembre de 1899 - Nova York, 9 d'octubre de 1965) va ser un pilot de bobsleigh estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen, on guanyà la medalla de bronze en la prova de bobs a 2 formant parella amb Richard Lawrence.
Colgate es graduà a la Universitat Yale el 1922. Era besnet de William Colgate, fundador de l'empresa actualment coneguda com a Colgate-Palmolive. Va ser director de l'empresa Colgate i president de Colgate-Larson Aircraft Company. Preocupat pel creixement demogràfic, fou un dels fundadors de Planned Parenthood.

## Referències

* 1 2 «Gil Colgate, Jr. Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-17. [Consulta: 13 març 2018].
# Gwynedd

Gwynedd és un comtat de Gal·les creat el 1974 per la Local Government Act de 1972. Cobreix el territori dels antics comtats de Carnavon, Anglesey, Merioneth, el districte rural d'Edeyrnion i algunes parròquies de Denbigh: Llanrwst, Llanstaffraid Glan Conwy, Eglwysbach, Llanddoged, i Tir Ifan.
Té una extensió de 2.548 km² i una població de 118.110 habitants segons el cens del 2004 (46 h/km²); segons dades del 2001, el nombre de parlants de gal·lès al comtat era de 78.773 (67,3%). La capital n'és Caernarfon. És seu de la Universitat de Bangor. El partit més votat al comtat és el Plaid Cymru. Punts d'interès turístic destacat en són Portmeirion, les cavernes de pissarra de Llechwedd i els castells de Caernarfon, Penrhyn i Harlech.

## Història

Vegeu Regne de Gwynedd.

## Vegeu també

* Llac Bala

## Referències

* ↑ «The top 10 tourist attractions in North Wales». Arxivat de l'original el 2011-07-09. [Consulta: 18 juny 2007].

## Enllaços externs

* Consell del comtat de Gwynedd
Temes de la mitologia celta :
Part de {{Mitologies europees}} :
Temes generals :
Mitologia irlandesa :
Mitologia escocesa :
Mitologia gal·lesa :
Mitologia bretona :
Vegeu també: Mitologia de les illes Hèbrides, {{Mitologia gal·lo-britònica}}, {{Mitologia gallega}}, {{Mitologia irlandesa (Ulster)}} i {{Llegenda del Rei Artús}} :
# Guy Dugdale

Guy Dugdale (Stratford-upon-Avon, 9 d'abril de 1905 - Westminster, 4 de setembre de 1982) va ser un pilot de bobsleigh anglès que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen, on guanyà la medalla de bronze en la prova de prova de bobs a 4 del programa de bobsleigh. Va formar equip amb Frederick McEvoy, James Cardno i Charles Green.

## Referències

* ↑ «Guy Dugdale Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Žižkov

Žižkov és un districte cadastral de Praga, República Txeca. La majoria de Žižkov es troba al districte municipal i administratiu de Praga 3, exceptuant parts molt xicotetes que es troben a Praga 8 i Praga 10. Abans del 1922, Žižkov era una ciutat independent.
El districte rep el nom de cap militar hussita Jan Žižka. Està situat al sud del tossal Vitkov, lloc de la batalla del Puig Vitkov el 14 de juliol de 1420, on l'exèrcit camperol de Žižka va derrotar decisivament les forces de Segimon I.

## Esports

Abans de la Segona Guerra Mundial, Žižkov tenia la densitat més alta de clubs de futbol a Praga amb més de 20 equips. El club més conegut del barri és el FK Viktoria Žižkov, fundat el 1903. El camp del Viktoria és el FK Viktoria Stadion a Žižkov. Altres clubs són l'AFK Union Žižkov (campió amateur txecoslovà el 1925), el Werkself SS Plincner (finalistes de la Copa de la Bohèmia Central el 1941), i el Čechie Žižkov. Sota el règim comunista, van desaparèixer nombrosos terrenys de futbol durant el desenvolupament del país i amb ells els clubs locals. Només el Viktoria i la Union existeixen avui.
El barri també disposa d'una piscina, reformada recentment amb el suport de l'administració de Praga 3. També hi ha diversos clubs de boxa.

## Teatres

* Teatre Jára Cimrman a Žižkov, anomenat en honor de Jára Cimrman, un "gran txec" de ficció, és una de les escenes teatrals més freqüentades de Praga.
* Teatre Ponec, teatre de dansa moderna.
* El Teatre Acròpoli va ser una escena del Palau Acròpoli, influent en la Praga del període d'entreguerres.

## Referències

* ↑ «The First Czech on the Moon». Haaretz, 09-06-2005 [Consulta: 28 març 2018].
* ↑ Divadlo Ponec
* ↑ La història del Palau Akropolis és simplement diversa i dramàtica, com els esdeveniments històrics del Segle XX (txec)

## Bibliografia

* Šesták, Zdeněk. Jak žil Žižkov před sto lety (en txec). Praga: Academia, 2005. ISBN 80-200-1305-9.
* Kröhnke, Friedrich. Ciao Vaschek (en txec). Zuric: Ammann, 2003. ISBN 3-250-60062-8.
# Obligacions
## Concepte

Les obligacions consisteixen a donar, a fer o a no fer alguna cosa.
L'obligació jurídica sempre consisteix a establir una relació entre el deutor enfront del creditor, que és qui ostenta el dret d'exigir en el seu propi interès la conducta o prestació assumida pel deutor.

## Fonts

Fonts de les obligacions són els fets, esdeveniments o causes a las que l'ordenament jurídic lliga l'efecte de fer néixer una obligació.
Les obligacions neixen de la llei, dels contractes, dels quasicontractes, i dels fets o omissions il·lícits o en els que intervingui qualsevol classe de culpa o negligència.

## Classes

Obligacions de fer.
a) Personalísimes que l'ha de complir just aquella persona amb qui s'ha contractat.
b) Personals en la que és indiferent qui la compleixi; només importa que s'executi.
Obligacions de no fer que consisteix a abstenir-se de fer quelcom o suportar allò que d'altra manera no suportaria.
Obligacions de donar en la que es transmet la propietat o la possessió.

## Regulació legal

És regulat en els articles 1088 i següents del Codi Civil quant al dret comú i, properament, estarà regulat en el Llibre sisè del Codi Civil de Catalunya.
Viccionari
# Capollet de l'Àguila

El Capollet de l'Àguila és una muntanya de 959 metres d'altura, al terme municipal de Banyeres de Mariola, a l'Alcoià. Forma part dels cims de la serra de Mariola.
# Harald Winkler

Harald Winkler (Graz, 17 de desembre de 1962) és un pilot de bob austríac, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Calgary, on disputà dues proves del programa de bobsleigh. Fou cinquè en la prova de bobs a dos i setè en la de bobs a quatre. Quatre anys més tard, als Jocs d'Albertville, guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a quatre fent equip amb Ingo Appelt, Gerhard Haidacher i Thomas Schroll. El 1994, a Lillehammer, disputà els tercers i darrers Jocs Olímpics, on fou quart en la prova de bobs a quatre.
En el seu palmarès també destaquen una medalla de plata i una de bronze al Campionat del món de bob i una d'or, una de plata i una de bronze al Campionat d'Europa de bob.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Harald Winkler». [Consulta: 10 gener 2023].
# IEEE 802.10

IEEE 802.10 és un estàndard antic per a funcions de seguretat que es podia utilitzar tant en xarxes d'àrea local com en xarxes d'àrea metropolitana basades en protocols IEEE 802.
802.10 especifica la gestió de l'associació de seguretat i la gestió de claus, així com el control d'accés, la confidencialitat de les dades i la integritat de les dades.
L'estàndard IEEE 802.10 es va retirar el gener de 2004 i el seu grup de treball no està actiu a l'actualitat. La seguretat per a xarxes sense fil es va estandarditzar a 802.11i.
El protocol Cisco Inter-Switch Link (ISL) per donar suport a VLAN a Ethernet i tecnologies LAN similars es basava en IEEE 802.10; en aquesta aplicació 802.10 ha estat substituït en gran manera per IEEE 802.1Q.
Aquest estàndard consta de 8 parts:
    a. Model, incloent la gestió de seguretat
    b. Protocol d'intercanvi segur de dades (SDE, per les seues sigles en anglès Secure Data Exchange).
    c. Gestió de claus
    d. - s'ha incorporat al punt "a" -
    e. SDE per Ethernet 2.0
    f. Gestió de subcapa SDE
    g. Etiquetes de seguretat SDE
    h. Conformitat SDE PICS .
Les parts b, e, f, g i h s'incorporen a l'estàndard IEEE 802.10-1998.