OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Elizabeth Britton

Elizabeth Britton o Elizabeth Gertrude Knight Britton, nascuda com a Elizabeth Gertrude Knight, (Nova York, N.Y., EUA, 9 de gener de 1858 - Nova York, 25 de febrer de 1934) va ser una botànica estatunidenca.
Coneguda per les seves importants contribucions a l'estudi de les molses, va créixer a Cuba, on la seva família posseïa una plantació de sucre, i va assistir a escoles de Cuba i Nova York i el 1875 es va graduar al Normal College de Nova York. Va treballar durant deu anys a la plantació, i durant aquest temps va establir les bases de la seva reputació com a important botànica amateur. Cap al 1883 s'havia especialitzat en briologia, l'estudi de molses, i havia publicat el seu primer treball científic de camp.
L'agost de 1885 es va casar amb Nathaniel Lord Britton, biòleg de la Universitat de Colúmbia, a la ciutat de Nova York. Ben aviat es va dirigir cap a la botànica, i durant els següents anys, els dos van realitzar nombroses sortides de camp junts a les Índies Occidentals. S'encarregà de la col·lecció de molses del departament de botànica de Columbia i, a poc a poc, va construir una col·lecció impressionant, sobretot amb la compra de la col·lecció d'August Jaeger de Suïssa el 1893. Entre 1886 i 1888 va ser editora del Butlletí del Torrey Botanical Club, del qual era membre des del 1879. Amb el suport del Torrey Botanical Club i altres persones interessades, els britànics van liderar la creació d'un jardí botànic a Nova York. El jardí botànic de Nova York es va fundar el 1891 i el 1896 Nathaniel Britton es va convertir en el primer director de l'establiment. L'herbari del Columbia College va ser traslladat allà el 1899, i Elizabeth Britton es va convertir en comissària no oficial de molses. El 1912 va rebre el nomenament com a curadora honoraria de molses.
El 1902 Britton va ser fundadora, i entre 1902 i 1916, i 1918 i 1927, secretària i tresorera, respectivament, de la Wild Flower Preservation Society d'Amèrica. A través de la societat i de diverses publicacions, va dirigir moviments que van aconseguir salvar nombroses espècies de flors silvestres en perill d'extinció arreu del país. De 1916 a 1919 va ser presidenta de la Sullivant Moss Society, que havia ajudat a fundar el 1898 i que el 1949 es va convertir en l'American Bryological Society. Va publicar més de 340 treballs científics i va comptar amb 15 espècies i un gènere de molsa (Bryobrittonia).

## Referències

* 1 2 3 4 «Elizabeth Gertrude Knight Britton». Encyclopædia Britannica [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ Slavick, Allison «Elizabeth Gertrude Knight Britton (1858–1934)». Brittonia, Vol. 36, 1984, pàg. 96. DOI: 10.1007/BF02807024 [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ Slack, Nancy G.; Rothenberg, Marc (ed.). «Britton, Elizabeth Gertrude Knight (1858-1934)». A: History of Science in United States: An Encyclopedia. Routledge, 2012, p. 95–96. ISBN 978-1-135-58318-7 [Consulta: 3 maig 2020].
* 1 2 3 Faulkner, Nicholas. «Elizabeth Gertrude Knight Britton (b.1858-d.1934)». A: Top 101 Women of STEM. Encyclopædia Britannica, 2016, p. 44-45. ISBN 978-1-68048-499-1 [Consulta: 3 maig 2020].
# Igarka

Igarka (en rus Игарка) és una ciutat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, situada a 163 quilòmetres al nord del cercle polar àrtic. Igarka és una ciutat monopoblada establerta al voltant d'una serradora que processava fusta tallada a la conca del riu Yenisei per a l'exportació. Fins a 1956, estava habitada en gran part per deportats i presos polítics.
La ciutat es troba al nord del cercle polar àrtic i està construïda sobre permafrost. Encara que es troba a l'interior, Igarka és un port d'aigües profundes situat a la riba est del riu Yenisei i proporciona accés a la Ruta del Mar del Nord.

## Història

Es mencionà per primera vegada Igàrskaia i fou cartografiada durant la Gran Expedició del Nord de Fiódor Minin i Kharíton Làptev.
Igarka va ser fundada el 1929 com a serradora i port exportador de fusta per la Direcció General de la Ruta del Mar del Nord. La fusta es talava a la conca del riu Yenisei, es flotava a Igarka on es processava i després s'exportava a diversos centres de distribució. La ciutat va créixer ràpidament a mesura que els deportats durant les campanyes de deskulakització van ser enviats a la ciutat. Igarka va rebre l'estatus de ciutat el 1931. La construcció de la ciutat va ser dirigida per Boris Lavrov que va imaginar Igarka com una ciutat ideal de l'Àrtida soviètica. El 1939, la ciutat va assolir la seva població màxima de 23.648 habitants. El desenvolupament posterior es va suspendre a causa de la Segona Guerra Mundial, però es va reprendre a finals de la dècada de 1940 quan Igarka es va plantejar com un port naval.

## Referències

* ↑ «Igarka». A: Visuotinė lietuvių enciklopedija (en lituà). Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras, 11 febrer 2020.
* ↑ ; Grebenets, Valery I.; Shiklomanov, Nikolay I.; Streletskiy, Dmitry A.«Igarka Vanishes: The Story of a Rapidly Shrinking Russian Arctic City». FOCUS on Geography. American Geographical Society, 26-10-2018. DOI: 10.21690/foge/2018.61.4f. [Consulta: 22 juny 2021].
* ↑ ; Grebenets, Valery I.; Shiklomanov, Nikolay I.; Streletskiy, Dmitry A.«Igarka Vanishes: The Story of a Rapidly Shrinking Russian Arctic City». FOCUS on Geography. American Geographical Society, 26-10-2018. DOI: 10.21690/foge/2018.61.4f. [Consulta: 22 juny 2021].
* ↑ ; Grebenets, Valery I.; Shiklomanov, Nikolay I.; Streletskiy, Dmitry A.«Igarka Vanishes: The Story of a Rapidly Shrinking Russian Arctic City». FOCUS on Geography. American Geographical Society, 26-10-2018. DOI: 10.21690/foge/2018.61.4f. [Consulta: 22 juny 2021].
* ↑ ; Grebenets, Valery I.; Shiklomanov, Nikolay I.; Streletskiy, Dmitry A.«Igarka Vanishes: The Story of a Rapidly Shrinking Russian Arctic City». FOCUS on Geography. American Geographical Society, 26-10-2018. DOI: 10.21690/foge/2018.61.4f. [Consulta: 22 juny 2021].
# DECT

DECT (Digital Enhanced Cordless Telecommunications, telecomunicacions sense fils millorades digitalment) és un estàndard ETSI per telèfons sense fil digitals, comunament utilitzat per a propòsits domèstics o corporatius.
El DECT també pot ser utilitzat per transmissió de dades sense fil. DECT és com un dispositiu GSM. Una gran diferència entre ambdós sistemes és que el radi d'operació dels aparells DECT és fins a 600metres, mentre que els GSM de 2 a 10 quilòmetres. El DECT va ser desenvolupat per ETSI, però ha estat adoptat per diversos països arreu del món. El DECT és utilitzat en tots els països d'Europa, a més, és usat en la major part d'Àsia, Austràlia i Amèrica del Sud. Amèrica del Nord va estar fora dels límits del DECT durant un temps.

## Referències

* ↑ Acton, Q. Ashton. Advances in Machine Learning Research and Application (en anglès). Scholarly Editions, 2013, p. 140. ISBN 9781481683197.
* ↑ Samuel R. Atcherson, Clifford A. Franklin, Laura Smith-Olinde. Hearing Assistive and Access Technology (en anglès). Plural Publishing, 2015, p. 156. ISBN 9781597567879.
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-11-01. [Consulta: 26 abril 2013].

## Vegeu també

* Telèfon sense fil

## Enllaços externs

* http://www.josechu.com/tecnologia_inalambrica/DECT.htm
* DECT information at ETSE
# 105a Brigada Mixta (Exèrcit Popular de la República)

La 105a Brigada Mixta va ser una unitat de l'Exèrcit Popular de la República creada durant la Guerra Civil Espanyola. Al llarg de la contesa va estar desplegada en diversos fronts, sense arribar a tenir una participació destacada.

## Historial

La unitat va ser creada a València el març de 1937 a partir de veterans i forces procedents dels reemplaçaments de 1932 a 1935. Inicialment va quedar sota el comandament del tinent coronel d'infanteria Esteban Domingo Piña, amb el comunista Pedro Orgaz Librero com a comissari polític.
Algun temps després la brigada seria adjudicada a la 10a Divisió del I Cos d'Exèrcit i amb ella va acudir a la batalla de Brunete. Durant els combats de Brunete la 105a Brigada va prendre part en la conquesta de Villanueva del Pardillo, el 9 de juliol, per a després creuar el riu Guadarrama i continuar el seu avanç fins a aconseguir el sector de Zarzalejo-Valquemado (cap al 12 de juliol). La 105a BM va actuar en el flanc dret de l'ofensiva republicana. No obstant això, els seus avanços van acabar a «Loma Negra», on sofriria importants baixes en els combats amb les forces franquistes; això va obligar la unitat a retirar-se a la riba dreta del riu Aulencia.
En finalitzar les operacions en Brunete el comandament de la 105a va passar al major de milícies Silverio Castañón Rodríguez. Quedaria, a més, agregada a la 69a Divisió del I Cos d'Exèrcit. El juliol del 1938 va ser enviada al capdavant de Llevant, on enquadrada en la 61a Divisió del XIII Cos d'Exèrcit, si bé la seva participació va ser molt reduïda atès que les operacions al Llevant van finalitzar després del començament de la batalla de l'Ebre. El gener de 1939 va arribar a prendre part en la batalla de Peñarroya.

## Comandaments
### Comandants

* Tinent coronel d'infanteria Esteban Domingo Piña;
* Major de milícies Silverio Castañón Rodríguez;

### Comissaris

* Pedro Orgaz Librero, del PCE;

## Referències

* 1 2 3 Engel, 1999, p. 97.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 166.
* ↑ Engel, 1999, p. 97, 230.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 303.
* ↑ Álvarez, 1989, p. 183.

## Bibliografia

* Álvarez, Santiago. Los comisarios políticos en el Ejército Popular de la República. Ediciós do Castro, 1989.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid, Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Martínez Bande, José Manuel. La batalla de Pozoblanco y el cierre de la bolsa de Mérida. Madrid: Editorial San Martín, 1981.
# Mico mauesi

Mico mauesi és una espècie de primat de la família dels cal·litríquids que viu al Brasil.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 132. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ «The Diversity of the New World Primates (Platyrrhini)». A: South American Primates: Comparative Perspectives in the Study of Behavior, Ecology, and Conservation. Springer, 2009, p. 23-54. ISBN 978-0-387-78704-6.
* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
# Tamantashar Yom

Tamantashar Yom (àrab: ١٨ يوم, ṯamāniyata ʿaxara yawm; àrab egipci: ١٨ يوم, tamantāxar yom), comercialitzada com a 18 Days, és una pel·lícula egípcia d'antologia centrada en els divuit dies de la revolució egípcia de 2011. Es va estrenar al 64è Festival Internacional de Cinema de Canes.
Un grup de deu directors, una vintena d'actors, sis escriptors, vuit directors de fotografia, vuit enginyers de so, cinc escenògrafs, tres dissenyadors de vestuari, set muntadors, tres companyies de postproducció i una desena de tècnics han acceptat actuar ràpidament i rodar, sense pressupost i amb caràcter voluntari, deu curtmetratges sobre la revolució del 25 de gener a Egipte. Deu històries que han viscut, escoltat o imaginat.
Tota la recaptació d'aquesta pel·lícula es destinarà a organitzar combois per oferir educació política i cívica als pobles d'Egipte.
Els deu curtmetratges són:
* Retention, de Sherif Arafa
* God’s Creation, de Kamla Abou Zikri
* 19-19, de Marwan Hamed
* When the Flood Hits You…, de Mohamed Ali
* Curfew, de Sherif El Bendary
* Revolution Cookies, de Khaled Marei
* Tahrir 2/2, de Mariam Abou Ouf
* Window, d’Ahmad Abdalla
* Interior/Exterior, de Yousry Nasrallah
* Ashraf Seberto, d’Ahmad Alaa

## Referències

* ↑ «« 18 jours » place Tahrir : il était une fois la révolution égyptienne». Rue89, nouvelobs.com.
* ↑ «Middle East premiere of 18 Days at the Abu Dhabi Film Festival». , 20-09-2011.
* ↑ Smith, Ian Hayden. International Film Guide 2012, 2012, p. 109. ISBN 978-1908215017.

## Enllaços externs

* Tamantashar Yom a YouTube
# Llista de topònims de Sant Feliu d'Amunt

Llista de topònims (noms propis de lloc) de Sant Feliu d'Amunt (Rosselló).
Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!

## riu

| imatge | Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Protecció | Commons (més fotos) | Dades a WD |
| | Bulès | Rosselló | riu | Desemboca: Tet Llarg: 34.67km | 42° 30′ 35″ N, 2° 34′ 35″ E﻿ / ﻿42.50975°N,2.57631°E﻿ / 42.50975; 2.57631 42° 41′ 36″ N, 2° 42′ 44″ E﻿ / ﻿42.6934°N,2.71234°E﻿ / 42.6934; 2.71234 1308.7 88 msnm | | Boulès | |
| | Tet | Pirineus Orientals | riu | Desemboca: mar Mediterrània Llarg: 115.8km Conca: 1369km² | 42° 42′ 48″ N, 3° 02′ 23″ E﻿ / ﻿42.713333333333°N,3.0397222222222°E﻿ / 42.713333333333; 3.0397222222222 | | Têt | |

## Misc

| Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Protecció | Commons (més fotos) |
| Ribera de Castellnou | Pirineus Orientals Castellnou dels Aspres Cameles Sant Feliu d'Avall Sant Feliu d'Amunt el Soler | curs d'aigua | Desemboca: Tet Llarg: 13km | 42° 37′ 14″ N, 2° 42′ 18″ E﻿ / ﻿42.620555555555555°N,2.705°E﻿ / 42.620555555555555; 2.705 42° 40′ 56″ N, 2° 46′ 36″ E﻿ / ﻿42.68222222222222°N,2.776666666666667°E﻿ / 42.68222222222222; 2.776666666666667 | | |
| Santa Maria de Sant Feliu d'Amunt | Sant Feliu d'Amunt | església Ús: església | Estil: arquitectura romànica Dedicat a: Verge Maria | 42° 41′ 16″ N, 2° 43′ 22″ E﻿ / ﻿42.6879°N,2.72273°E﻿ / 42.6879; 2.72273 Catalunya del Nord 87.2 msnm | monument històric inventariat | Église Notre-Dame-de-l'Assomption de Saint-Féliu-d'Amont |
| Vila fortificada de Sant Feliu d'Amunt | Sant Feliu d'Amunt | edifici | | 42° 33′ 50″ N, 2° 49′ 46″ E﻿ / ﻿42.563788°N,2.829556°E﻿ / 42.563788; 2.829556 | | |
| casa de la vila de Sant Feliu d'Amunt | Sant Feliu d'Amunt | instal·lació Ús: seu del govern local | | 42° 41′ 12″ N, 2° 43′ 19″ E﻿ / ﻿42.686635026602°N,2.72207048701046°E﻿ / 42.686635026602; 2.72207048701046 fr:66170 SAINT FELIU D'AMONT | | Town hall of Saint-Féliu-d'Amont |
# Copa de la Lliga espanyola de futbol

La Copa de la Lliga fou una antiga competició espanyola de futbol que es va celebrar anualment entre 1982 i 1986, organitzada per la Federació Espanyola de Futbol. Participaven els vuit primers classificats de la Lliga espanyola de futbol, que s'enfrontaven en eliminatòries a doble partit, cadascun en el feu de cada equip. La final també es disputava a doble partit.
La Copa de la Lliga va ser impulsada pel president del FC Barcelona Josep Lluís Núñez, amb la finalitat de crear una nova competició que generés nous ingressos econòmics als clubs, tant en concepte de taquilla com pels drets de televisió.
El 1986, quan només s'havien celebrat quatre edicions, els clubs es van posar d'acord a cancel·lar la competició a causa de la saturació del calendari de partits.
El guanyador de cada torneig aconseguia una plaça per a jugar la Copa de la UEFA de l'any següent.

## Palmarès

* 2 FC Barcelona (1983 i 1986)
* 1 Reial Valladolid (1984)
* 1 Reial Madrid (1985)

## Historial

Font:
| Temporada | Campió | Final: Anada / Tornada | Resultat | Gols |
| 1982-83 | FC Barcelona (1) | Reial Madrid-FC Barcelona FC Barcelona-Reial Madrid | 2-2 2-1 | Del Bosque, Juanito / Carrasco, Maradona Maradona, Alexanko / Santillana |
| 1983-84 | Reial Valladolid (1) | At. Madrid-Reial Valladolid Reial Valladolid-At. Madrid | 0-0 3-0 (prò.) | - Votava (p.p.), Fortes, Minguela |
| 1984-85 | Reial Madrid (1) | At. Madrid-Reial Madrid Reial Madrid-At. Madrid | 3-2 2-0 | Rubio, Arteche, Cabrera / Pineda, Santillana Stielike, Míchel |
| 1985-86 | FC Barcelona (2) | R. Betis-FC Barcelona FC Barcelona-R. Betis | 1-0 2-0 | Calderón Amarilla, Alexanko |

## Referències

* ↑ La Copa de la Liga en España: un experimento fugaz Arxivat 25 February 2021 a Wayback Machine.
* ↑ La interminable ‘Liga del playoff’ elpais.com
* ↑ «Liga's Cup». Bdfutbol.com.
* ↑ «Spain – List of League Cup Finals». RSSSF.
# Mico intermedius

Mico intermedius és una espècie de primat de la família dels cal·litríquids que viu al Brasil.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 131. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
* ↑ «The Diversity of the New World Primates (Platyrrhini)». A: South American Primates: Comparative Perspectives in the Study of Behavior, Ecology, and Conservation. Springer, 2009, p. 23-54. ISBN 978-0-387-78704-6.
* ↑ «Mico intermedius». Mammal Diversity Database. American Society of Mammalogists. [Consulta: 25 juliol 2022].
# Fedivers

Fedivers és el mot, portmanteau de "federació" i "univers", que s'utilitza habitualment i de forma informal per a referir-se a una federació oberta de servidors de xarxa social (tècnicament anomenats «instàncies») el propòsit principal de la qual és fer microblogging, és a dir compartir missatges curts en públic. Mitjançant l'execució de programari de xarxa social que és compatible amb un conjunt estàndard de protocols anomenat OStatus, servidors independents poden connectar-se al Fedivers, que permeten que els seus usuaris puguin seguir i rebre missatges curts dels uns als altres, independentment de la implementació en particular d'OStatus que executa el servidor.
El Fedivers està basat en programari lliure. Algunes de les seves xarxes socials són similars a Twitter en estil (per exemple Mastodon, o GNU Social, similars en activitats i en la seva funció de microblogging), mentre altres plataformes federades inclouen més comunicació i opcions de transacció que són, en canvi, comparables a Google+ o Facebook (com és el cas de Friendica).

## Membres

El programari de xarxes socials que actualment pot connectar-se al Fedivers inclou:
* Friendica (anteriorment Mistpark)
* GNU Social (anteriorment StatusNet, fins 2013)
* Hubzilla
* Lemmy
* Mastodon
* Misskey
* Mobilizon
* Pleroma
* PostActiv (Fork de GNU Social)
* PeerTube

## Referències

* ↑ «Fediverse, xarxes socials lliures i ètiques». Lleialtec. Arxivat de l'original el 2020-05-29. [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ «FAQ - Mastodon» (en anglès). Mastodon. Arxivat de l'original el 9 abril 2017. [Consulta: 25 desembre 2022].
* ↑ Walker, Shawn; Mercea, Dan; Bastos, Marco «The disinformation landscape and the lockdown of social platforms». Information, Communication & Society, 22, 11, 19-09-2019, pàg. 1531–1543. DOI: 10.1080/1369118X.2019.1648536. ISSN: 1369-118X.
* ↑ Raman, Aravindh «Challenges in the Decentralised Web: The Mastodon Case». 19th ACM Internet Measurement Conference (IMC 2019), 2019.
* ↑ Trienes, Jan; Cano, Andrés Torres; Hiemstra, Djoerd «Recommending Users: Whom to Follow on Federated Social Networks». arXiv:1811.09292 [cs], 22-11-2018.
* ↑ Cerisara, Christophe; Jafaritazehjani, Somayeh; Oluokun, Adedayo; Le, Hoa «Multi-task dialog act and sentiment recognition on Mastodon». arXiv:1807.05013 [cs], 13-07-2018.
* ↑ «FCJ-190 Building a Better Twitter: A Study of the Twitter Alternatives GNU social, Quitter, rstat.us, and Twister | The Fibreculture Journal : 26» (en anglès americà). [Consulta: 19 novembre 2019].
* ↑ Gehl, Robert W. «The Case for Alternative Social Media» (en anglès). Social Media + Society, 1, 2, 22-09-2015, pàg. 205630511560433. DOI: 10.1177/2056305115604338. ISSN: 2056-3051.
* ↑ «Mastodon, el Twitter lliure», 22-01-2021. [Consulta: 26 gener 2021].

## Enllaços externs

* Visualisation of a few known nodes
* Un passeig pel fediverse, una breu cronologia del Fedivers.
# Gens Minúcia

La gens Minúcia (en llatí Minucia gens) va ser una gens romana patrícia i plebea. La branca patrícia portava el cognomen Augurí i les plebees Basili (Basilus), Ruf (Rufus) i Therme (Thermus). Es coneix una moneda amb el cap de Pal·les a un costat i Júpiter a l'altra amb carruatge, i la inscripció L. Minucius, personatge per altra banda desconegut.

## Personatges destacats

* Marc Minuci, tribú de la plebs el 401 aC
* Marc Minuci Fes (Marcus Minucius Fessus) va ser àugur. Va ser un dels primers àugurs plebeus elegits després de la llei Ogúlnia de Sacerdotiis aprovada l'any 300 aC pels tribuns Quint i Gneu Ogulni
* Quint Minuci (Quintus Minucius) va ser un militar romà, legat del cònsol Marc Claudi Marcel durant el setge de Càpua el 210 aC.
* Publi Minuci (Publius Minucius) va ser tribú militar en la guerra de Roma contra els gals bois el 193 aC.
* Quint Minuci (Quintus Minucius) germà de l'anterior, va ser tribú militar en la guerra de Roma contra els gals bois el 193 aC.
* Luci Minuci (Lucius Minucius) va ser un militar romà, legat del pretor Quint Fulvi Flac a la Hispània Citerior el 180 aC.
* Tiberi Minuci (Tiberius Minucius) va ser un magistrat romà, que, amb el càrrec de pretor peregrí el 180 aC, va morir durant l'exercici de la magistratura.
* Luci Minuci Basili (Lucius Minucius Basilius) va ser un dels assassins de Juli Cèsar.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1092.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XXVI,33
* 1 2 Titus Livi. Ab Urbe Condita XXXV,5
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XL,35,36
# Sorell (desambiguació)

«Sorell» té aquests significats:
* Sorell o sorell blau, peix de l'espècie Trachurus trachurus.
* Sorell blancal, peix de l'espècie Trachurus mediterraneus.
* Sorell fumat, peix de l'espècie Trachurus picturatus.
* Sorell de penya, peix de l'espècie Lichia amia.
* Sorell volador, peix de l'espècie Cheilopogon heterurus, de la família dels exocètids.
* Sorell, sorell d'aigua dolça o sorellet, peix de l'espècie Gasterosteus aculeatus.
# Dance of the dead: El Ball dels Morts

Dance of the dead: El Ball dels Morts és una pel·lícula independent estatunidenca de comèdia zombi del 2008, dirigida per Gregg Bishop i escrita per Joe Ballarini. La pel·lícula va comptar amb Jared Kusnitz, Greyson Chadwick, Chandler Darby, Lucas Till, Blair Redford i Carissa Capobianco. La trama gira al voltant de la misteriosa reanimació dels morts i els intents de diversos estudiants per salvar de l'atac la seva graduació de l'institut. S'ha doblat i subtitulat al català.
La pel·lícula es va estrenar al Mann's Chinese 6 Theatres de Los Angeles el 13 d'octubre de 2008, i llavors es va estrenar en DVD. La pel·lícula es va estrenar en diversos festivals de cinema al llarg del 2008, com el South by Southwest i al Festival de Cinema d'Atlanta, amb l'aclamació unànime de la crítica.
El film es va gravar a Rome (Geòrgia) i a Geòrgia del Nord.

## Referències

* ↑ Longino, Bob «ATLANTA FILM FESTIVAL: Ga.-shot film gets zombies up to speed». The Atlanta Journal-Constitution, 18-04-2008, p. 1E.
* ↑ «Dance of the dead: El Ball dels Morts». Goita què fan, ara!. [Consulta: 17 gener 2025].
* ↑ «Dance of the Dead (official website)». Arxivat de l'original el 2008-09-20. [Consulta: 20 setembre 2008].
* ↑ Simmons, Leslie «Fast times at SXSW High». The Hollywood Reporter, 05-02-2008.
* ↑ Longino, Bob «The 32nd Annual Film Festival: Twenty must-see movies». The Atlanta Journal-Constitution, 11-04-2008, p. 1E.
* ↑ Whyte, Jason. «God is flushing the toilet. Film at 11». eFilmCritic.com, 04-04-2008. Arxivat de l'original el 2015-04-04. [Consulta: 5 maig 2008].
* ↑ Harley, David. «SXSW Review: 'Dance of the Dead' Scores Once Again!». Bloody Disgusting, 13-03-2008. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 5 març 2015].
* ↑ Longino, Bob «Movie Talk; Studio to distribute Georgia-made 'Dance of the Dead'». The Atlanta Journal-Constitution, 16-05-2008.