OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa-museu de Galaktion i Tiziano Tabidze

La Casa-museu de Galaktion i Tiziano Tabidze (en georgià: და ტიციან ტაბიძეების სახლ-მუზეუმი),és un museu en el poble de Chkvishi del districte de Vani a la regió d'Imerècia (Geòrgia).
El 29 de maig de 2019, el Museu de la Casa Galaktion i Tiziano Tabidze va rebre la categoria de Monument Cultural destacat de Geòrgia, per decret del Govern de Geòrgia.

## Localització

El museu es troba en un terreny de 3 hectàrees. Amb 450 m² d'exposició permanent, organitza exposicions periòdiques en una sala de 30 m², té un dipòsit 30 m² i una sala d'actes. Va ser fundat el 1966, i la seva inauguració va tenir lloc el 1983.

## Exposicions

El museu té dos edificis per a exhibició i les cases històriques dels poetes georgians, nadius d'aquest poble, Galaktion (1892-1959) i Tiziano Tabidze (1895-1937). Alberga objectes commemoratius tant de Galaktion com de Tiziano Tabidze, llibres antics impresos de la biblioteca del pare de Galaktion, ceràmica, mostres de brodats, obres d'artistes i escultors georgians.
A més a més, el museu té exposicions sobre els temes «Galaktion i Titiani», «Tsar-poeta», «Vaig Néixer per l'abril», «Assajos sobre Galaktion», «Tiziano i Boris Pasternak».

## Referències

* ↑ «Музеи и Галереи / Вани. (Museos y galerías / Vani) (en rus)». Arxivat de l'original el 2019-01-21. [Consulta: 10 agost 2019].
* ↑ საქართველოს მთავრობის დადგენილება №254, 2019 წლის 29 მაისი, ქ. თბილისი, კულტურული მემკვიდრეობის ზოგიერთი უძრავი ძეგლისათვის ეროვნული მნიშვნელობის კატეგორიის განსაზღვრის თაობაზე. Govern Resolució n.º 254 de 2019. El 29 de maig, st.Tbilissi, sobre la definició d'una categoria d'importància nacional per a alguns llocs de patrimoni cultural inamovible
* ↑ «Дом-музей Галактиона и Тициана Табидзе отреставрируют. (La casa-museu de Galaktion i Tiziano Tabidze restaurats)». Arxivat de l'original el 2019-04-17. [Consulta: 10 agost 2019].
* ↑ было открытие памятника и Дома-музея Тициана Табидзе. Inauguració del monument i la casa museu de Tiziano Tabidze
# Club Esportiu Llavaneres

El Club Esportiu Llavaneres és un club de futbol de Sant Andreu de Llavaneres, fundat el 1921. Disputa els seus partits al Camp Municipal d'Esports del mateix municipi, que té un aforament de 300 espectadors. Disposa de diversos equips de formació, en categoria masculina i femenina, i d'escola de futbol, l'Escola Futbol Llavaneres.

## Referències

* ↑ Albertí, 2011.

## Bibliografia

* Albertí, Lluís ... [et al.]. Més enllà de fer esport : el futbol a Sant Andreu de Llavaneres. Sant Andreu de Llavaneres: Museu Arxiu de Sant Andreu de Llavaneres, 2011.
# Yadayim

Yadayim (en hebreu: מסכת ידיים) (transliterat: Masechet Yadayim) és un tractat de la Mixnà i del Talmud, pertanyent a l'ordre de Tohorot. El tractat talmúdic de Yadayim, tracta sobre un estat d'impuresa ritual que està relacionat amb la neteja de les mans. Segons la llei de la Torà, una persona adquireix la impuresa ritual tan sols mitjançant el contacte amb "el pare de la impuresa" i no mitjançant el contacte amb alguna cosa que solament té el primer o el segon grau d'impuresa. De totes maneres els rabins van decretar que si una persona toca alguna cosa que té el primer grau d'impuresa ritual, les seves mans es contaminen amb el segon grau d'impuresa. Si aquesta mateixa persona toca un aliment el contamina, de manera que un sacerdot cohen no pot menjar aquest aliment. En un determinat moment de la història jueva, els rabins van afegir i van establir, que fins i tot si algú no està segur d'haver tocat quelcom impur, les seves mans eren impures. Les persones tendeixen a tocar moltes coses i, per tant, és molt difícil evitar el fet de tocar quelcom impur. Per resoldre aquest problema, els rabins van decretar que un jueu ha de rentar-se les mans ritualment abans de menjar pa.

## Referències

* ↑ «YADAYIM - JewishEncyclopedia.com». [Consulta: 12 octubre 2022].
* ↑ «Yadayim | Encyclopedia.com». [Consulta: 12 octubre 2022].
* ↑ «www.halakhah.com/» (en anglès).
# Yevamot

Yevamot (en hebreu: יבמות) és un tractat la Mixnà i el Talmud que tracta, entre altres conceptes, sobre les lleis del Yibum, el matrimoni del levirat, i breument sobre la conversió al judaisme. Aquest tractat és el primer de l'ordre de Naixim (en hebreu: נשים). En resum, el Yibum és la llei de la Torà (Deuteronomi 25:5-10) quan el germà d'un home que ha mort sense descendència, té l'obligació de casar-se amb la vídua. Aquesta llei tan sols s'aplica als germans paterns, per exemple germans del mateix pare, ja sigui que tenen la mateixa mare, o bé mares diferents. Hi ha també una restricció per a la vídua del marit difunt, en contra de casar-se amb algú més mentre s'espera a un dels germans del difunt perque es casi amb ella, o bé el germà del marit difunt l'allibera realitzant una cerimònia coneguda com a Chalitza. En qualsevol cas, quan s'apliqui la llei del Yibum, es podrà realitzar la Chalitza com a alternativa. Hi ha nombrosos casos discutits en aquest tractat a on el Yibum no s'aplica i, per tant, la Chalitza tampoc s'aplica. Aquest tractat de l'ordre de Naixim de la Mixnà i el Talmud té 16 capítols.

## Referències

* ↑ www.sefaria.org/
* ↑ www.ou.org/
* ↑ www.chabad.org/
Naixim (סדר נשים)
Yevamot
Ketubot
Nedarim
Nazir
Sotà
Guitín
Kiduixín :
# Tomba de fossa

Una tomba de fossa o tomba de pou és un tipus d'enterrament format a partir d'una fossa fonda i estreta perforada en roca natural. Els cossos se'n col·loquen al fons. Un grup relacionat de tombes de cambra i tombes de fossa incorpora també una petita habitació o habitacions tallades lateralment a la base de la fossa per a col·locar-hi els morts. Aquestes tombes se solien agrupar, fora de les ciutats, en petits cementeris limitats en forma circular per pedres clavades a terra.
La pràctica d'excavar tombes de fossa fou molt estesa, però els exemples més famosos són les de Micenes a Grècia, els anomenats cercles de tombes (A i B) que daten del 1650 ae i 1500 ae, associats a l'arribada dels grecs a l'Egeu (en alguns casos, amb una segona onada d'arribada de grecs, amb una migració protogrega durant els s. XXIII i XXII ae, al principi de l'horitzó hel·làdic antic III). Aquestes tombes de fossa tenien al voltant de 4 m de fondària, amb els morts col·locats en cistes al fons, juntament amb un ric aixovar funerari. La posició de la fossa s'indicava de vegades amb una estela de pedra.

## Referències

* Storch de Gracia, Jacobo. «La Cultura Micénica». A: El Arte Griego (I). Madrid: Historia 16, 1989. M.32.415-1989..
# Herman Potočnik

Herman Potočnik (pseudònim Hermann Noordung) (Pola, 22 de desembre de 1892 — Viena, 27 d'agost de 1929) va ser un enginyer eslovè especialista en coets i astronàutica. És conegut pel seu treball teòric sobre llargues estades de l'home a l'espai, concepte explicat per primera vegada el 1928 en el seu llibre Das Problem der Befahrung des Weltraums (El problema dels vols espacials), en el que va dissenyar una estació espacial en forma de roda de la que en va calcular l'òrbita geoestacionària en què es basà Arthur C. Clarke per escriure l'article sobre satèl·lits geoestacionaris de comunicacions Extraterrestrial relays (a 35.786 km sobre l'equador terrestre), a la revista Wireless World l'octubre de 1945.
Potocnik va néixer el 1892 a Pola, Àustria-Hongria (en l'actualitat Pula, Croàcia). La seva família era originària d'Eslovènia. El significat del seu pseudònim Noordung segueix sent un misteri, però es va suggerir que el seu nom va ser utilitzat per demostrar el problema del Caos (Ordnung, en alemany: l'"ordre"; ordunga, en eslovè: popular, l'ena l'hauria afegit per donar el sentit de sense ordre). Va morir en la pobresa el 1929 d'una pneumònia a Viena a l'edat de 36 anys.

## Vegeu també

* Hermann Oberth
* Satèl·lit artificial
* Satèl·lit meteorològic
* Òrbites de satèl·lits artificials

## Referències

* ↑ Noordung, H. (Potocnik), Das Problem der Befahrung de Weltraums (El problema dels vols espacials), Schmidt & Co, 1928.
* ↑ «The Problem of Space Travel». Arxivat de l'original el 2021-12-29. [Consulta: 29 juny 2012].
* ↑ Walking in Space By David Shayler, p.4
* ↑ Història de la colonització de l'espai, NASA, 2002 Arxivat 2009-10-12 a Wayback Machine..
* ↑ Arthur C. Clarke. Voices from the Sky. Orion, 29 setembre 2011, p. 53–. ISBN 978-0-575-12183-6 [Consulta: 29 juny 2012].

## Enllaços externs

* Facsímil electrònic de l'article original d'Arthur C. Clarke
# Paul Funk

Paul Funk (Viena, 14 d'abril de 1886 - Viena, 3 de juny de 1969) va ser un matemàtic austríac que es va dedicar a la geometria i al càlcul de variacions, pel qual és més conegut i sobre el que va escriure l'obra de referènciaVariationsrechnung und ihre Anwendung in Physik und Technik (Grundlehren der Mathematischen Wissenschaften, Springer-Verlag, 1962).
Paul Funk era el fill d'un director de banc suplent i va anar a l'institut a Baden bei Wien i a Gmunden. Va estudiar matemàtiques i física a Tübingen, Viena i Göttingen, on va fer el doctorat amb David Hilbert l'any 1911. La seva tesi duia per títol Über Flächen mit lauter geschlossenen geodätischen Linien. L'any 1915 va fer oposicions per una càtedra a l'escola superior tècnica de Praga amb un treball sobre harmònics esfèrics, allà esdevingué professor adjunt l'any 1921 i professor el 1927. Amb l'ocupació de Txecoslovàquia l'any 1939, va perdre la seva plaça i fou deportat el 1944 a Theresienstadt, d'on va ser alliberat l'any 1945. El 1945 va ser destinat com a professor a la Universitat Tècnica de Viena. Quan, a la dècada de 1960, es va intentar elegir l'electrotècnic Heinrich Sequenz en diverses ocasions com a membre de l'Acadèmia austríaca de les ciències, Funk va presentar-hi persistentment peticions i objeccions en contra.

## Bibliografia

* Maximilian Pinl: Kollegen in dunkler Zeit. Jahresbericht DMV Bd.75, 1974, S.172.

## Enllaços externs

* «Bibliografia relacionada amb Paul Funk» (en alemany). Al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya.
* Paul Funk al Mathematics Genealogy Project.
* Über Geometrien, bei denen die Geraden die Kürzesten sind, Mathematische Annalen, Band 101, 1929, S. 226-237
# Bjørn Nielsen

Bjørn (Björn, Bjorn) Nielsen (4 d'octubre de 1907 - 21 de maig de 1949) va ser un mestre d'escacs danès, quatre cops campió de Dinamarca la dècada del 1940.

## Resultats destacats en competició

El 1933, va empatar als llocs 6è-7è a Copenhaguen (Politiken Cup, el campió fou Aron Nimzowitsch), El 1941, va empatar als llocs 5è-6è a Munic (Europaturnier, Gösta Stoltz fou el campió).
Va ser campió de Dinamarca els anys 1941, 1942, 1944 i 1946. El 1947 va compartir el 1r lloc, però va perdre el play-off davant Jens Enevoldsen, 0,5 punts contra 3,5. També va compartir el primer lloc el 1949, però va morir a Herning abans que el play-off contra Poul Hage pogués tenir lloc.

### Participació en competicions per equips

Nielsen va jugar, representant Dinamarca, a les Olimpíades d'escacs següents:
* El 1933, al quart tauler a la 5a Olimpíada a Folkestone (+4 –2 =7);
* El 1935, al segon tauler a la 6a Olimpíada a Varsòvia (+3 –5 =6);
* El 1936, al tercer tauler a la 3a Olimpíada d'escacs no oficial a Munic (+10 –2 =3). Va guanyar la medalla d'or individual a Munic el 1936.

## Referències

* ↑ Copenhagen (Politiken) 1933 crosstable Arxivat 2007-08-07 a Wayback Machine.
* ↑ Munich 1941 crosstable Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Bjørn Nielsen a ChessGames.com (anglès)
# Baisieux (Nord)

Baisieux és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 4.078 habitants. Limita al nord amb Willems, a l'oest amb Chéreng, al sud-oest amb Gruson i al sud amb Camphin-en-Pévèle.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 2.879 | 2.942 | 2.851 | 3.505 | 3.555 | 4.039 | 4.078 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983- | Francis Delrue | Divers droite |
# Curt Hansen

Curt Hansen (nascut a Bov, Sønderjylland, el 18 de setembre de 1964), és un jugador d'escacs danès, que té el títol de Gran Mestre des de 1985. Va ser Campió del món juvenil el 1984.
Malgrat que es troba inactiu des del 2016, a la llista d'Elo de la FIDE del juny de 2022, hi tenia un Elo de 2596 punts, cosa que en feia el jugador número 3 de Dinamarca. El seu màxim Elo va ser de 2635 punts, a la llista de juliol de 1992 (posició 18 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Hansen va ser un fort jugador en etapa juvenil, i va tenir grans èxits en competicions per edats, començant pel Campionat d'Europa Sub-20, que llavors se celebrava sempre a Groningen, i on hi fou primer el 1981/82 i segon el 1982/83 (rere Jaan Ehlvest). El 1983 també va guanyar el Campionat d'escacs Nòrdic, celebrat a Esbjerg (un èxit que repetiria més tard en dues ocasions més, els anys 1995 i 2003). També el 1983 guanyà la North Sea Cup a Esbjerg. L'any següent, el 1984, va ser Campió del món juvenil a Kiljava, per davant d'Aleksei Dréiev, i obtingué així el títol de Mestre Internacional. El 1985, esdevingué GM un cop havia obtingut les normes necessàries.
Des del punt de vista danès, en Curt Hansen va succeir en Bent Larsen com al millor jugador danès, i entre 1983–2000, va guanyar el Campionat de Dinamarca sis cops. Cap al 1992, havia assolit la frontera dels 2600 punts d'Elo, i posteriorment el mateix any va arribar als 2635, cosa que el va situar en aquell moment en 14è lloc mundial a la llista d'Elo de la FIDE.
Ha tingut diversos èxits en torneigs internacionals, inclosos primers llocs, en solitari o empatat, a Borgarnes 1984, Vejstrup 1989 (Politiken Cup), Groningen 1991, Tastrup 1992, Aalborg 1994, Vejle 1994, Malmö 1994 i al Torneig Zonal de Reykjavík de 1995. També cal destacar un 2n lloc ex aequo a Copenhagen 1985 (empatat amb Bent Larsen i Helgi Ólafsson, el campió fou Joszef Pinter)

### Participació en competicions per equips

Hansen ha representat Dinamarca cinc cops a les Olimpíades d'escacs en el període 1984–2000, sempre jugant al primer tauler, i sempre puntuant per damunt del 50%.

## Notes i referències

* ↑ Gaige, Jeremy. Chess Personalia, A Biobibliography. McFarland, 1987, p. 162. ISBN 0-7864-2353-6.
* 1 2 3 «Nota biogràfica de Curt Hansen» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 6 juny 2011].
* ↑ «Quadre d'honor dels Campionats del món júnior, fins a 2004» (en anglès). Chessbase.com News, 29-11-2004. [Consulta: 6 juny 2011].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Dinamarca"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 30 juny 2022].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Curt Hansen «benoni.de». Arxivat de l'original el 2014-12-13. [Consulta: 6 juny 2011]. (alemany)
* ↑ «Llista de campions d'Europa d'escacs Sub-20, 1976-2002». schachbund.de. Arxivat de l'original el 2012-02-07. [Consulta: 11 juny 2013].
* ↑ «North Sea Cup Esbjerg Denmark» (en anglès). [Consulta: 7 gener 2012].
* ↑ «Classificació i partides del torneig de Copenhaguen 1985» (en anglès). 365chess.com. [Consulta: 2 agost 2013].

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Curt Hansen a «chessmetrics.com». [Consulta: 6 juny 2011]. (anglès)
# Jesper Søndergaard Thybo

Jesper Søndergaard Thybo (Nascut el 10 de gener de 1999) és un jugador d'escacs danès, que té el títol de Gran Mestre des de 2020.

## Biografia

Jesper Søndergaard Thybo ha representat Dinamarca diverses vegades en diferents categories d'edats als Campionats d'Europa d'escacs de la joventut i Campionats del món d'escacs de la joventut. Va guanyar medalla d'or el 2017 a l'Europeu juvenil en la categoria sub-18.
El 2016, va guanyar el Campionat Nòrdic Juvenil. El 2017, a Jūrmala Thybo va fer la seva primera norma de Mestre Internacional. Al 2017 va quedar en tercera posició en el Campionat d'escacs de Dinamarca. Ha competit dos cops representant Dinamarca a les Olimpíades Sub-16 (2012, 2014). El 2019, Thybo va guanyar el torneig Chess House GM a Aarhus amb 7/9 punts. L'agost de 2019 fou tercer a l'Obert d'Escacs d'Andorra (el campió fou Maxime Lagarde).
Thybo també ha representat Dinamarca als Campionats d'Europa per equips, el 2017, a Creta, al segon tauler (+1, =6, -1).

## Referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Jesper Søndergaard Thybo» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 9 març 2021].
* ↑ European Youth Chess Championship 2017 Open sub-18
* ↑ «Chess-Results Server Chess-results.com - Nordic Youth Championship 2016 Group B».
* ↑ «Chess-Results Server Chess-results.com - Jurmala Round Robin IM-II norm-2017».
* ↑ «Endnu en IM-Norm til Jesper Thybo».
* ↑ «Danbase». danbase.skak.dk.
* ↑ «OlimpBase :: World Youth U16 Chess Olympiads :: Jesper Søndergård Thybo».
* ↑ «The Week in Chess 1311».
* ↑ «Andorra open 2019 – Ronda 09 | Andorra Chess Open 2020». [Consulta: 9 març 2021].
* ↑ «OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Jesper Søndergård Thybo».
# Jakob Vang Glud

Jakob Vang Glud (6 d'abril de 1988) és un jugador d'escacs danès que té el títol de Gran Mestre des de 2014.
A la llista d'Elo de la FIDE d'octubre de 2015, hi tenia un Elo de 2535 punts, cosa que en feia el jugador número 5 (en actiu) de Dinamarca El seu màxim Elo va ser de 2544 punts, a la llista de setembre de 2014 (posició 531 al rànquing mundial).

## Participació en olimpíades d'escacs

Vang Glud ha participat, representant Dinamarca, en quatre Olimpíades d'escacs entre els anys 2008 i 2014, amb un resultat de (+23 =8 –7), per un 71,1% de la puntuació. El seu millor resultat el va fer a les Olimpíada del 2014 en puntuar 7½ de 9 (+7 =1 -1), amb el 83,3% de la puntuació, amb una performance de 2615.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Jakob Vang Glud» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 22 octubre 2015].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Dinamarca"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 22 octubre 2015].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Jakob Vang Glud «benoni.de». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 22 octubre 2015]. (alemany)
* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.
# Operació Sabre (sèrie de televisió)

Operació Sabre (títol original en serbi, Сабља) és una sèrie de televisió biogràfica de drama polític del 2024. Basada en l'operació policial homònima, la trama de la sèrie tracta sobre el període polític a Sèrbia del 2000 al 2003 amb un focus especial en l'assassinat de Zoran Djindjic i la investigació policial sobre la implicació del clan de Zemun i la Unitat d'Operacions Especials. S'ha subtitulat al català per a FilminCAT.
És dirigida per Goran Stanković i Vladimir Tagić, que juntament amb Maja Pelević també van escriure el guió.
L'estrena, prevista pel 24 de febrer de 2024 al canal RTS 1, es va ajornar per decisió de la mateixa televisió, amb l'objectiu de donar l'oportunitat a la sèrie de participar en festivals. Els dos primers episodis es van estrenar al festival de sèries Canneseries. La sèrie va guanyar el premi a la millor interpretació actoral de tot el conjunt actoral. També es va exhibir al 30è Festival de Cinema de Sarajevo el 20 d'agost de 2024.
La sèrie Operació Sabre es va emetre finalment del 2 al 24 de novembre de 2024 a RTS 1, així com a la plataforma d'estríming Max.

## Referències

* ↑ «Završeno snimanje serije „Sablja“, političkog trilera koji istražuje ubistvo Zorana Đinđića».
* ↑ «Ko glumi Đinđića, Bebu Popovića, Koštunicu, Legiju...? Sve što vas je zanimalo o seriji „Sablja” na jednom mestu». Glossy. [Consulta: 11 novembre 2024].
* ↑ «Operació Sabre». Goita què fan, ara!. [Consulta: 7 gener 2025].
* ↑ «Завршено снимање серије „Сабља“, политичког трилера који истражује убиство Зорана Ђинђића» (en serbi). [Consulta: 7 gener 2025].
* ↑ «„Сабља” на РТС-у: Драган Мићановић као Зоран Ђинђић, а ко су вође Земунског клана?» (en serbi). [Consulta: 7 gener 2025].
* ↑ «РТС: „Сабља” у трци за награду у Кану» (en serbi). [Consulta: 7 gener 2025].
* ↑ «Sablja je imala premijeru u Kanu: „Ponosan sam, srećan i postiđen“». www.danas.rs. Danas, 9. април 2024..
* ↑ Ђуровић, Бојана. «Vladimir Tagić za Telegraf iz Kana: „Gledaoci su nam prilazili nakon projekcije Sablje”». www.telegraf.rs. Telegraf, 9. април 2024..
* ↑ «Sarajevo Film Festival». [Consulta: 7 gener 2025].
* ↑ «Дуго ишчекивана и награђивана серија “Сабља” премијерно од 02. новембра на РТС 1» (en serbi). [Consulta: 7 gener 2025].
* ↑ «Watch Operation Sabre | Max» (en anglès), 2024. [Consulta: 7 gener 2025].
# Jesús Eduard Alonso López

Jesús Eduard Alonso López (Gandia, 24 d'octubre de 1958) és un historiador i arxiver valencià
Llicenciat en història contemporània per la Universitat de València (1981) i diplomat superior en arxivística i gestió de documents per la Universitat Autònoma de Barcelona (2010), des de 1982 treballa a l'Arxiu Històric de la Ciutat de Gandia del qual n'és director des del 2003. Entre el 2012 i el 2017 va ser president de l'Associació d'Arxivers i Gestors de Documents Valencians. Va promoure i coordinar la Universitat d'Estiu de Gandia en els seus inicis (1984-1988), i ha despuntat en la investigació històrica a l'àmbit de les Comarques Centrals del País Valencià. Ha estat membre del Centre d'Estudis i Investigacions Comarcals Alfons el Vell de la Safor i ha codirigit i presentat el programa de la televisió local de Gandia Des del Record.
Destaca la seua vocació divulgativa, manifesta en nombroses col·laboracions periodístiques i a través de les breus històries de pobles de la comarca de la Safor editades per l'Acadèmia Valenciana de la Llengua en la seua col·lecció Toponímia dels pobles valencians. La seua Història de la Safor (1998) o la Història de Gandia (2010-2011). a través de diverses edicions, ha tingut una gran repercussió en el món educatiu i en el conjunt de la societat implicada. També destaca la seva obra Sant Jeroni de Cotalba: desintegració feudal i vida monàstica. Segles XVIII i xix (1988).
Ha cultivat la biografia i l'estudi de diversos llinatges, l'arxivística o la història eclesiàstica, militar i social dels darrers segles. Ha col·laborat en revistes científiques com Estudis d'Història Contemporània del País Valencià, L'Avenç, Plecs d'Història Local, Ullal, Espai Obert i Revista de la Safor. En mitjans de comunicació com Levante-EMV, El País, Ràdio Gandia, Gandia TV, Las Provincias, i El Temps. Ha tingut diverses responsabilitats editorials en Ullal: revista d'Història i Cultura, Saó, En Pie de Paz, Comarques Centrals i Espai Obert, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Jesús E. Alonso, historiador y archivero». Cartellera Safor Guia, 793, 10-16 octubre 2002, pàg. 55.
* ↑ «Ajuntament de Gandia. Arxiu».
* ↑ «Junta de l'Associació d'Arxivers Valencians».
* ↑ «Centre d'Estudis i Investigacions Comarcals, CEIC Alfons el Vell,». [Consulta: 23 juliol 2019].
* ↑ «Acadèmia Valenciana de la Llengua».
* ↑ Barona,, Josep Lluís «Ressenya de Història de la Safor». El Contemporani: arts, història, societat, 18, maig-agost 1999, pàg. 54-55.
* ↑ Alonso López, Jesus E. Sant Jeroni de Cotalba: desintegració feudal i vida monàstica (segles xviii i xix). Gancia: CEIC Alfons el vell, 1988. [[Special:BookSources/ISBN 84-86927-00-5|ISBN ISBN 84-86927-00-5]] [Consulta: 23 juliol 2019].
* ↑ VVAA «Ullal. Revista d'Història i cultura». La Safor, 10, Tardor 1986, pàg. 104 [Consulta: 23 juliol 2019].
Jesús Eduard Alonso. Sant Jeroni de Cotalba: desintegració feudal i vida monàstica (segles xviii i xix). Gandia, CEIC Alfons el vell, 1988. ISBN 84-86927-00-5.

## Enllaços externs

* Història i Llibres. Col·lectiu la Vall del Vernissa Arxivat 2016-03-24 a Wayback Machine.
* Bloc de Jesús Alonso