OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Patrick D'Rozario

Patrick D'Rozario (nascut l'1 d'octubre de 1943) a Padrishibpur, és un prelat catòlic originari de Bangladesh, que serveix com a arquebisbe metropolità de Dacca (el màxim rang de l'Església catòlica a Bangladesh). Va ser creat cardenal pel Papa Francesc el 19 de novembre de 2016.

## Biografia

Patrick D'Rozario va néixer l'1 d'octubre de 1943 a Padrishibpur, al districte de Barisal, llavors a l'Índia britànica.

### Presbiterat

Va ingressar a la Congregació de la Santa Creu, pronunciant la seva professió perpètua el 14 de juny de 1962, abans de ser ordenat prevere el 5 de juliol de 1970.

### Episcopat

El 12 de juliol de 1999 va ser escollit per esdevenir el primer bisbe de Rajshahi. Va ser consagrat el 12 de setembre per Theotonius Gomes, bisbe de Dinajpur (membre de la mateixa congregació), amb Michael Rozario i Piero Biggio com a coconsagradors. El 3 de febrer de 1995 va ser traslladat al capdavant de la diòcesi de Chittagong (la segona del país).
El 25 de novembre de 2010 el Papa Benet XVI el nomenà arquebisbe coadjutor de Dhaka. Succeí a Paulinus Costa el 22 d'octubre de 2011. President de la Conferència Episcopal de Bangladesh, participà amb aquest títol al sínode de bisbes sobre els desafiaments pastorals de la família en el context de l'evangelització a l'octubre del 2014 al Vaticà.

### Cardenalat

El 9 d'octubre de 2016 el Papa Francesc anuncià a l'Àngelus que seria creat cardenal en el consistori que se celebraria el 9 de novembre de 2016. Rebé el títol de Cardenal-Prevere de Nostra Signora del Santissimo Sacramento e Santi Martiri Canadesi; i es convertí en el primer cardenal bangladeishà de la història.

## Referències

* ↑ Patrick new chief of Catholic Church, 27 octubre 2011.
* 1 2 3 4 5 «Annuncio di Concistoro il 19 novembre per la creazione di nuovi Cardinali», 09-10-2016. [Consulta: 9 octubre 2016].(italià)
* 1 2 «Archbishop Patrick D'Rozario, C.S.C.». catholic-hierarchy.org.
* ↑ Dhaka gets new coadjutor archbishop: Archbishop Patrick D'Rozario says he is ready to meet challenges of new office. Union of Catholic Asian News, 26 gener 2011.
* ↑ Holy See Press Office (19 novembre 2016). "Titular churches and diaconates of the new cardinals, 19.11.2016". Nota de premsa. Consulta: 19 novembre 2016.
* ↑ «17 nouveaux cardinaux aux fractures du monde - Patrick D'Rozario - premier cardinal du Bangladesh». Service religion de la Croix [Barcelona], 40616, 10-10-2016, pàg. 19. ISSN: 0242-6056. (francès)

## Enllaços externs

Va ingressar a la Congregació de la Santa Creu, pronunciant la seva professió perpètua el 14 de juny de 1962,
* «Bangladesh, il primo cardinale e il viaggio annunciato», 09-10-2016. [Consulta: 14 octubre 2016].
# José Manuel Broto Gimeno

José Manuel Broto Gimeno (Saragossa, 1949) és un pintor espanyol.

## Biografia

Neix a Saragossa el 1949. Realitza estudis a l'Escola d'Arts i Oficis de Saragossa. El 1972 se'n va a viure a Barcelona, el 1985 trasllada la seva residència a París. Després de deu anys a la capital francesa en els quals coincideix amb altres artistes artistes com Miquel Barceló, Miguel Ángel Campano, José María Sicilia, es trasllada a Mallorca.
Ha estat premiat amb el Premi Nacional d'Arts Plàstiques d'Espanya en 1995. El 1997 rep el Premi ARC de l'Associació de Crítics, el 2003 el Premi Aragó Goya de Gravat i el 2018 rep el Premi Xam d'Arts Plàstiques en homenatge a Pere Quetglas Ferrer, "Xam".

## Trajectòria artística

En la seva primera exposició el 1968 el seu treball està en línia amb el constructivisme. En col·laboració amb altres artististes i periodistes funda el grup Trama, que publica la seva primera revista el 1976. Aquest grup treballa més el camp de l'abstracció enfront del conceptualisme artístic d'aquest moment. A començament dels anys vuitanta el seu treball el realitza en quadres de grans dimensions en els quals presta especial atenció al color i les qualitats expressives. En els últims anys la seva pintura es fa més simplificada quant als materials i les formes, encara que introdueix temes nous com figures espacials, transparències, formes atmosfèriques, etc.

## Referències

* ↑ Los artistas deben ser ajenos a los reconocimientos y fieles a sí mismos Diario El Mundo. Publicado 15-12-1995. Consultado 15-03-2008
* ↑ Broto recibe hoy el Premio Aragón Goya de Grabado Periódico de Aragón. Publicado 24-04-2004. Consultado 15-03-2008
* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.74. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 23 novembre 2014].
# Oxia Chaos

Oxia Chaos és una estructura geològica del tipus chaos a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 0.42 ° de latitud N i 320.29 ° de longitud E. Fa 24.12 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 2003 i el pren d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Oxia Chaos". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.
# Paul Yoshigoro Taguchi

Paul Yoshigoro Taguchi (田口芳五郎, Taguchi Yoshigoro) (20 de juliol de 1902 – 23 de febrer de 1978) va ser un prelat japonès de l'Església Catòlica. Serví com a arquebisbe d'Osaka des de 1941 fins a la seva mort, el 1978. Va ser elevat al Col·legi de Cardenals el 1973 pel Papa Pau VI.

## Biografia

Taguchi va néixer a Sotome, Nagasaki (avui part de la ciutat de Nagasaki). Després de graduar-se a la Universitat Sant Tomàs del Japó estudià a la Universitat Pontifícia Urbaniana i a la Ateneu Pontifici S. Apollinare a Roma, on va ser ordenat al presbiterat el 22 de desembre de 1928. En acabar els seus estudis al 1931, tornà a l'arquebisbat de Tòquio, on serví com a professor del seminari i com a director general del Centre Catòlic de Premsa fins al 1936. Des de 1936 a 1940 va ser secretari de la delegació apostòlica al Japó.
El 25 de novembre de 1941 Taguchi va ser nomenat bisbe d'Osaka pel Papa Pius XII. Rebé la consagració episcopal el 14 de febrer següent de mans de l'arquebisbe Paolo Marella, amb l'arquebisbe Peter Doi i el bisbe Johannes Ross S.J. servint com a coconsagradors, a la catedral de Tòquio.
Assistí al Concili Vaticà II entre 1962 i 1965, i va ser promogut al rang d'arquebisbe metropolità el 24 de juliol de 1969. També serví com a President de la Conferència Episcopal del Japó entre 1970 i 1978.
El Papa Pau VI el creà cardenal amb el títol de cardenal prevere de Santa Maria in Via al consistori del 5 de març de 1973.
Taguchi va morir a Osaka, als 75 anys; sent enterrat a la catedral de Santa Maria Verge d'Osaka.

## Notes

* 1 2 3 Fitxa a catholic-hierarchy.org
* 1 2 3 4 Miranda, Salvador «TAGUCHI, Paul Yashigoro». The Cardinals of the Holy Roman Church. Arxivat 2011-07-27 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

Fitxa a catholic-hierarchy.org
* Dades publicades a www2.fiu.edu a la pàgina Arxivat 2013-12-24 a Wayback Machine.
* Fotografia i escut
# Atrax Fossa

Atrax Fossa és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 38.37 ° de latitud N i 271.31 ° de longitud E. Fa 34.42 km de diàmetre. El nom va ser canviat d'Atrax Dorsum a Atrax Fossa i fet oficial per la UAI el 30 de maig de 2014; pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Atrax Fossa". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Thomson, J. Oliver. J. M. Dent and Sons Ltd.. Everymans Classical Atlas, 1963.
# Maria Dolors Esquerra Roig

Maria Dolors Esquerra Roig (Barcelona, 7 de juny de 1964) és una exjugadora de bàsquet catalana.
Aler, es formà a la Unió Esportiva Horta. L'estiu de 1984 fitxà pel Picadero Comansi, tanmateix degut al trasllat del club a El Masnou, jugà al Club Bàsquet l'Hospitalet i debutà a la Primera Divisió la temporada 1984-85. Després de la dissolució de la secció per problemes econòmics, competí amb la Unió Esportiva Mataró (1986-87), Natural Cusí (1987-88) i Club de Bàsquet Cantaires (1988-89), amb el qual guanyà el doblet de Lliga i Copa de la Reina. Posteriorment, jugà al Club Esportiu Hispano Francès entre 1989 i 1995, on acabà retirant-se.

## Referències

* ↑ «Maria Dolors Esquerra Roig». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ J.A.G.. «Esquerra, nuevo "caso"» (en castellà). Mundo Deportivo p. 24, 18-09-1984. [Consulta: 29 juliol 2024].
* ↑ Gil Messeguer, 2004, p. 91.
* ↑ «71-56: El título, para el Caixa Tarragona». El Mundo Deportivo, 08-05-1989. [Consulta: 2 juny 2019].

## Bibliografia

* Gil Meseguer, Enric. Que lluny ens ha portat! : 75 anys del Club Bàsquet L'Hospitalet. L'Hospitalet de Llobregat: Centre d'Estudis de L'Hospitalet, 2004. ISBN 8492220643.
# Pedro Chumillas Zurilla

Pedro Chumillas Zurilla (Sevilla, 1964) és un advocat i polític català, diputat al Parlament de Catalunya en la IX i X legislatures.

## Biografia

Resideix a Barcelona des de petit, i viu a un centre de l'Opus Dei. És llicenciat en Ciències Econòmiques per la Universitat de Barcelona i en Filosofia per la Universitat de Navarra, diplomat del Programa de Direcció general del IESE Business School de la Universitat de Navarra. Ha estat Director d'Operacions de l'IESE. També és professor de Pensament Polític i Social i d'Ètica a la Universitat Internacional de Catalunya.
Militant del Partit Popular de Catalunya i coordinador de FAES a Catalunya, fou candidat d'aquest partit a l'alcaldia de Vic a les eleccions municipals espanyoles de 2011, però no va sortir escollit. Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2010 i 2012. Ha estat portaveu a la Comissió d'Educació i membre de la Comissió d'Economia.
El 2013 renuncià al seu escó per "motius personals", amb la intenció de revifar el PP a la comarca d'Osona de cara a les eleccions municipals espanyoles de 2015.

## Referències

* ↑ Un diputat del PP viu en una comunitat de l'Opus Dei Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine., El Triangle, 19 d'octubre de 2011
* ↑ El retrat de Pedro Chumillas, el diputat ’osonenc’ del PP
* ↑ Perfil al bloc Civiltas
* ↑ El Partit Popular presenta el diputat Pedro Chumillas com a candidat a l'alcaldia de Vic, elter.net, 19 d'abril de 2011
* ↑ «Fitxa del Parlament de Catalunya». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 14 agost 2015].
* ↑ Pedro Chumillas deixa l'acta de diputat, Nació Digital, 13 de juny de 2013
# Túmul d'Enzora

El Túmul d'Enzora (àrab: مزورة, Mzūra) és un conjunt megalític del nord del Marroc, situat a prop del poblat de Chouahed, i a 15 quilòmetres al sud-est d'Asilah.
El conjunt d'Enzora és un túmul de forma el·líptica d'una cambra funerària megalítica. El monticle fa 58 metres de diàmetre d'est-oest i 54 metres de nord-sud. Al punt més alt té 6 metres i la base la delimita un petit mur. En l'àrea exterior hi ha un cercle de 167 monòlits de formes i grandàries diferents, d'entre 1 i 1,5 metres d'alçària, tot i que algun arriba als 6 metres. Les característiques del túmul d'Enzora el converteixen en un lloc únic del seu tipus del nord d'Àfrica. César Luís de Montalbán va començar a excavar el jaciment al 1935, però hagué d'interrompre la recerca per l'esclat de la Guerra Civil.

## Referències

* ↑ Marruecos: Mapas generales, Instituto Geográfico Nacional https://www.ign.es/web/BibliotecaIGN/S1-148-L-30_01.jpg
* ↑ http://institutoecg.es/wp-content/uploads/2019/12/Montalban-y-Mazas.pdf.
# Calydon Fossa

Calydon Fossa és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -7.39 ° de latitud N i 274.97 ° de longitud E. Fa 351.25 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1982 i pren el nom d'una característica d'albedo, en referència al fill d'Ares i Astinome.

## Referències

* ↑ "Calydon Fossa". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Mariano Zufía Urrizalqui

Mariano Zufía Urrizalqui (Pamplona, Navarra, 1920 - 10 de desembre de 2005) fou un polític navarrès que va militar en el carlisme. Casat en 1947 amb Rosy Sanz Gurbindo van tenir set fills: Mariano, José Javier, Carlos, Mertxe, Rosa, Kike i Peio. Als 15 anys es va integrar en el Requeté i a l'any següent a l'inici de la guerra civil espanyola va marxar com a voluntari al capdavant. Se li donà el grau d'alferes provisional i es va llicenciar de l'exèrcit en 1944. La seva oposició al règim franquista i un enfrontament amb la Falange Española Tradicionalista y de las JONS van tenir com a conseqüència aquest any un desterrament de sis mesos a Saragossa i en 1945 fou empresonat durant dues setmanes.
Posteriorment va fer estudis de Professor Mercantil i va treballar en el Banco de Bilbao, on es va jubilar anticipadament en 1976. En 1966 es va presentar a les eleccions municipals pel terç familiar i va ocupar el càrrec de tinent d'alcalde a l'Ajuntament de Pamplona. L'any 1968 va ser destituït temporalment com a regidor per no condemnar un atemptat d'ETA contra la Volta Ciclista a Espanya a Urbasa, encara que va declarar que la seva actitud no era per estar d'acord amb ETA sinó per no donar cap suport al franquisme. Novament va ser sancionat en 1973 en negar-se a acudir als funerals per Luis Carrero Blanco. Va ser també membre del Consell Foral entre 1970 i 1979. Després dels successos de Montejurra de 1976 denuncià haver rebut amenaces de mort.
Va exercir el càrrec de secretari general del Partit Carlista d'Euskadi-Euskadiko Karlista Alderdia (després Partit Carlista d'Euskal Herria) des de 1971 i en 1979 és nomenat secretari general del Partit Carlista, càrrec que exerceix fins a 1983. Va ser un dels oradors de l'acte de Montejurra en 1978. Durant la redacció de la constitució espanyola de 1978 proposà una redacció alternativa a la disposició transitòria quarta en la que la iniciativa d'incorporar Navarra a Euskadi no se sotmetés a referèndum sinó que fos decisió de l'òrgan foral competent.
A les eleccions de 1979 aconsegueix un escó al Parlament de Navarra que ocupa fins a 1983. En 1981 va ser elegit president de la Cambra de Comptos de Navarra, càrrec que va exercir fins a 1991. A partir d'aquesta època va abandonar l'activitat política.

## Referències

* ↑ Sainz Pascual, Zuriñe «El despertar de una conciencia ciudadana a través del urbanismo: el Ayuntamiento de Pamplona 1966-1976». Gerónimo de Uztariz, 2008, pàg. 125.
* ↑ Fallece Mariano Zufía, primer presidente de la Cámara de Comptos a Diario de Navarra, 11 de desembre de 2005
* ↑ Mariano Zufia Urrizalqui a El País, 11 d'agost de 1976
* ↑ Mariano Zufía a l'Enciclopèdia Basca Auñamendi

## Enllaços externs

* Editada la biografía de Mariano Zufía, 1er presidente de Comptos Arxivat 2015-02-14 a Wayback Machine. a Diario de Navarra, 5 de febrer de 2010.
# Coberts del Port de València

Els coberts del Port de València, popularment i en castellà els Tinglados, són uns coberts industrials situats al port de València. Es tracta de tres edificacions industrials d'estil modernista valencià construïdes l'any 1914.

## Edificis

Van ser construïts pels enginyers José María Fuster i Fausto Élio Vidarte el 1914. Es van construir a iniciativa del Ministeri de Foment dins del Pla General d'Eixample i Millora del Port de València, l'objectiu del qual era revitalitzar el port com a potència exportadora. El projecte dels tinglados s'inicià el 1910, les obres començaren en 1911 i serien finalitzades en 1914. En total es van construir sis tinglados al port de València, dels quals es conserven tres en l'actualitat, els tinglados números 2, 4 i 5.
El seu estil s'emmarca dins del modernisme valencià amb un llenguatge arquitectònic pròxim al de l'Exposició Regional Valenciana de 1909. Destaca la seua estructura metàl·lica i l'ornamentació típicament modernista amb mosaics amb motius marins i agrícoles.
Durant la Guerra Civil espanyola els tinglados van ser greument bombardejats per l'aviació feixista italiana. Després de la guerra van ser restaurats.
Actualment han perdut l'ús per al qual van ser concebuts i són emprats per a dur a terme diferents activitats culturals i d'oci. L'any 2018 els tinglados 2 i 3 van ser restaurats per la Generalitat Valenciana. Estan declarats com Bé de Rellevància Local de la ciutat de València.

## Referències

* 1 2 «Descobreix els Tinglados del Port de València». Visit València.
* ↑ NTC, À Punt. «València recupera els coberts 4 i 5 del port», 02-07-2018. [Consulta: 27 març 2023].
* ↑ «Tinglados». [Consulta: 27 març 2023].
* ↑ Manuel, Luis de. «Els Tinglados del port de València, un tresor modernista desconegut.», 19-12-2017. [Consulta: 27 març 2023].
* ↑ Fitxa dels Tinglados del Port de València en el Col·legi d'Arquitectes de València . "Guia d'Arquitectura de València" CTAV 2007.
* 1 2 Fitxa dels Tinglados del Port de València en el Col·legi d'Arquitectes de València. "Guia d'Arquitectura de València" CTAV 2007.
* ↑ «El tinglado 2 del puerto de Valencia quedará rehabilitado y abierto como espacio de uso ciudadano a finales de octubre». Eldiariocv.es.

## Enllaços externs

* Tinglado 2 del Port de València Cultural València
* Tinglado 4 del Port de València Cultural València
* Tinglado 5 del Port de València Cultural València
# Ratpenat cuallarg de Chapin

El ratpenat cuallarg de Chapin (Mops chapini) és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids.

## Distribució i hàbitat

Es troba a la República Democràtica del Congo, Etiòpia, Ghana, Kenya i Uganda.
Habita la sabana.

## Subespècies

* Mops chapini chapini
* Mops chapini lancasteri
* Mops chapini shortridgei

## Referències

* ↑ Monadjem, A.; Cotterill, F.; Hutson, A. M.; Mickleburgh, S.; Bergmans, W. «Chaerephon chapini» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN, 2017. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2017-2.RLTS.T4310A22019424.en. [Consulta: 17 gener 2025].
* ↑ «ratpenat cuallarg de Chapin». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 18 desembre 2024].
* ↑ Distribució geogràfica (Chaerephon chapini) (anglès)
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Arsia Chasmata

Arsia Chasmata és una estructura geològica del tipus chasma a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -6.67 ° de latitud N i 241.37 ° de longitud E. Fa 97.06 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1991 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Arsia Chasmata". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Pertti Teurajärvi

Pertti Teurajärvi (Kolari, 20 de febrer de 1951) és un esquiador finlandès, ja retirat, especialista en esquí de fons, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1976 va prendre part als Jocs Olímpics d'Hivern d'Innsbruck, on va disputar tres proves del programa d'esquí de fons. En la prova del relleu 4x10 quilòmetres, formant equip amb Arto Koivisto, Juha Mieto i Matti Pitkänen, guanyà la medalla d'or, mentre en la dels mentre en els 15 quilòmetres fou catorzè i en els 50 quilòmetres vint-i-setè. Quatre anys més tard, als Jocs de Lake Placid, disputà tres proves del programa d'esquí de fons. Guanyà la medalla de bronze en el relleu 4x10 quilòmetres, fent equip amb Harri Kirvesniemi, Matti Pitkänen i Juha Mieto, mentre en els 50 quilòmetres fou divuitè i en els 15 quilòmetres vintè.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat del món d'esquí nòrdic de 1978, així com un campionat finlandès.
El 1982 va donar positiu en prolintà als Campionats d'esquí de Finlàndia, motiu pel qual fou sancionat durant un any.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Pertti Teurajärvi». [Consulta: 13 gener 2025].
* ↑ «Athlete : Pertti TEURAJAERVI». FIS-Ski. International Ski Federation. [Consulta: 12 abril 2019].
* ↑ Siukonen Markku & Ahola Matti, Urheilun vuosikirja 4: 1981-82, Oy Scandia Kirjat Ab, 1982, p. 116
* ↑ En lång följetong, hbi.fi, 25 August 2008
# Pedro Palacios y Sáenz

Pedro Palacios y Sáenz (Navajún, La Rioja, 1 d'agost de 1847 - Madrid, 10 de maig de 1921) va ser un enginyer espanyol, membre de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.
Entre altres càrrecs, fou inspector general del Cos d'Enginyers de Mines, Director de l'Escola d'Enginyers de Mines i president del Consell de la Mineria d'Espanya. Formà part de la comissió del Mapa Geològic d'Espanya i va fer nombrosos estudis geològics sobre Navarra. Va rebre la gran creu de l'Orde d'Isabel la Catòlica i en 1898 fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, de la que en seria tresorer- Va prendre possessió el 1900 amb el discurs Consideraciones acerca de la influencia del terreno en la distribución de los vegetales.

## Obres

* Descripción física geológica y agrológica de la provincia de Soria
* La formación cambriana en el Pirineo navarro (1919)
* Los terrenos mesozoicos de Navarra (1919)

## Referències

* ↑ Pedro Palacios y Sáenz a l'Enciclopedia Vasca Auñamendi
* ↑ Biografia Arxivat 2017-08-05 a Wayback Machine. al web de la RAC
# Sant Marçal de Puig-reig

Sant Marçal de Puig-reig és una església del municipi de Puig-reig (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'església correspon a un exemplar del primer romànic modificat, possiblement del segle xi. Consta d'una sola nau, coberta amb volta de canó reforçada per dos arcs torals i coronada per un absis a llevant. L'absis és la part més interessant del conjunt, que encara conserva, en les seves parts altes, part de l'antiga decoració d'arcuacions cegues i bandes llombardes pròpies de l'arquitectura del primer romànic. Els murs de l'església haurien de tenir la mateixa ornamentació però ha desaparegut. Al centre de l'absis hi ha una petita finestra de doble esqueixada rematada amb un arc de mig punt adovellat. Als murs laterals de l'església hi ha esvelts contraforts. La porta original, al mur de migjorn fou tapiada i substituïda per una de nova, amb porxo, a ponent. L'aparell és desigual i col·locat en fileres.

## Història

La informació sobre l'església de Sant Marçal és totalment nul·la. Totes les afirmacions són hipòtesis encara no confirmades. Correspondria a un dels límits del territori termenat de l'antic castell de Puig-Reig, la seva possible relació amb la Pesta Negra del 1348, etc.
L'única notícia segura correspon a la seva datació arquitectònica de finals del segle xi o inicis del segle xii.
L'única notícia trobada sobre l'església correspon a un document sense data (Cartulari de Poblet, 300) citat per M. de Riquer a Guillem de Berguedà. I. Pp.282. Abadia de Poblet, 1971. El trobador Guillem de Berguedà decidint anar de peregrinació a Sant Jaume de Compostela fa un seguit de donacions: "...Et illi donant michi sacrarium Sancti Marcialis et mansum de Irena de Prad..." (segle xii).

## Referències

* 1 2 3 4 «Sant Marçal de Puig-reig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 juliol 2014].

## Enllaços externs

* «Sant Marçal d'Erena». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Nier (cràter)

Nier és un cràter d'impacte del planeta Mart situat al sud-oest de Vivero, al nord-oest de Kufra i al nord-est de Peridier, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 43.18 ° latitud N i 106.64 ° longitud E. L'impacte va causar un clot de 46.3 quilòmetres de diàmetre. El nom va ser aprovat l'any 1997 per la Unió Astronòmica Internacional, en honor del físic nord-americà Alfred Nier (1911-1994).

## Referències

* ↑ "Nier (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Debus, Allen G. Western Publishing Company, Hannibal, Mo., 1968: New York. World Who's Who in Science, 1973.