OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alexandre III

Alexandre III és el nom dels següents personatges:
* Alexandre III (papa) (Siena ? - Civitá Castellana, 1181), papa de l'església catòlica
* Alexandre III de Rússia (Sant Petersburg, 1845 - Livadiya, Crimea, 1894), tsar de Rússia (1881 - 1894)
* Alexandre III d'Escòcia (1241 - 1286), rei d'Escòcia
* Alexandre III d'Imerècia, fill i successor del rei Jordi III d'Imerècia
* Alexandre III de Kakhètia, rei suplent de Kakhètia del 1736 al 1738
* Alexandre III de Macedònia (356 aC - 323 aC), rei de Macedònia
* Alexandre (emperador romà d'Orient) entre el 912 i el 913
# Josep Villalbí i Verge

Josep Villalbí i Verge (Godall, Montsià, 1 d'octubre de 1880 - Bellcaire, França, 7 de març de 1940), fou un polític català i alcalde d'Amposta.
El 14 de gener de 1934 es va presentar a les eleccions municipals pel Front d'Esquerres, que perden les eleccions. Malgrat tot, Villalbí és triat com a regidor d'Esquerra Repúblicana de Catalunya en l'ajuntament que es constitueix el 25 de maig d'aquell mateix any. El 6 d'octubre de 1934, just després que el president de la Generalitat Lluís Companys i Jover proclamés l'Estat Català, Villalbí participa en el conat revolucionari a Amposta, on és un dels encarregats d'arrestar i traslladar amb cotxe, i a punta de pistola, a Joan Palau i Miralles, al seu fill i al director de l'oficina de Correus de la ciutat fins a la frontera amb Castelló. Quan els Fets del 6 d'octubre fracassen, el dia 15 d'aquell mateix mes l'empresonen, juntament amb el seu gendre Francisco Vidal Luna i amb trenta ampostins més, al vaixell Manuel Arnús, que restava ancorat al port de Tarragona. Després de dos mesos tots foren alliberats, sense que ningú hagués estat sotmès a cap consell de guerra.
Dos anys més tard, el 16 de febrer de 1936 el Front d'Esquerres guanya les eleccions, i es rehabiliten els regidors suspesos l'any 1934. Així, el 19 de febrer de 1936 Villalbí passa a ocupar l'alcaldia d'Amposta, acord que es referma l'11 de març, quan és escollit amb vuit vots a favor i 1 únic vot en blanc. Exercí d'alcalde fins al 14 d'octubre de 1936, quan es constitueix el primer Comité Revolucionari a la ciutat. Ocupà diferents càrrecs al consistori el maig de 1938.
El 2 de maig de 1938, Villalbí i la seva família marxen a Barcelona. L'endemà, ja a la capital, rep un salconduit que li permetrà travessar la frontera, malgrat que en arribar a França la família es dispersa. Finalment, 7 de febrer de 1939 rep un altre salconduit, aquest cop de l'estat francès, que el reconeix com a refugiat polític. No serà fins al gener de 1940 que es tornar a reunir tota la família a Bellcaire, on està enterrat al cementari de la localitat, juntament amb la família Albiol.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Vidal Arasa, Joan «Josep Villalbí Verge: 100 anys d’una família republicana». Marfanta, 06-06-2021.
* 1 2 «ERC ret homenatge a Josep Villalbí, alcalde republicà d’Amposta». Esquerra Repúblicana. Amposta, 20-09-2016. [Consulta: 7 juny 2021].
# Etne

Etne és un municipi situat al comtat de Vestland, Noruega. Té 4.106 habitants (2016) i la seva superfície és de 735,27 km². El centre administratiu del municipi és el poble d'Etnesjøen.

## Informació general
### Nom

El municipi duu el nom del fiord d'Etne (en nòrdic antic: Eðni). El fiord és probablement el nom d'un antic riu anomenat Etna (en l'actualitat Etneelvi).

### Escut d'armes

L'escut d'armes va ser concedit el 16 de desembre de 1983. L'escut és de color blau a l'esquerra i de color blanc a la dreta, amb una línia de cua de milà vertical a la meitat. L'escut representa la forta unitat entre els dos antics municipis de Skånevik i Etne, que es van unir entre si per formar un nou municipi el 1965.

## Geografia

Etne està situat al sud de la ciutat de Bergen i limita amb els municipis de Kvinnherad i Odda al comtat de Hordaland, i amb els municipis de Sauda, Suldal, i Vindafjord al comtat de Rogaland.
Etne té un paisatge variat, que s'estén des del fiord d'Etne, l'Skånevikfjorden i l'Åkrafjorden al nivell del mar, a través dels llogarets fins a les altes muntanyes. A l'extrem nord, hi ha una glacera de muntanya àrida i molt erosionada, Folgefonna, on el punt més alt del municipi s'eleva 1.638 metres sobre el nivell del mar. El Parc Nacional de Folgefonna està parcialment situat a Etne. A més d'aquest parc nacional, Etne té tres reserves naturals: Brattholmen, Skåno, i Langebudalen. El llac més destacat de la zona és Løkjelsvatnet. La famosa cascada de Langfossen es troba al nord d'Etne.

## Fills il·lustres

* Magne V de Noruega (1156–1184), Rei durant les Guerres Civils Noruegues
* Erling Skakke (1115–1179), Earl noruec durant el segle XII

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 20 novembre 2016].
* ↑ «O. Rygh: Norske Gaardnavne». www.dokpro.uio.no. [Consulta: 10 desembre 2016].
* ↑ «Etne - Kommunevåpen Etne (coat of arms)». www.ngw.nl. [Consulta: 10 desembre 2016].
* ↑ «WWV - Kommunetopper i Hordaland». www.wwv.no. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 10 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Etne - Lloc web oficial
# Henry Way Kendall

Henry Way Kendall (Boston, EUA, 9 de desembre de 1926 - Wakulla Springs, 15 de febrer de 1999) fou un físic estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 1990.

## Biografia

Va néixer el 9 de desembre de 1926 a la ciutat de Boston, situada a l'estat nord-americà de Massachusetts. Va estudiar física a l'Institut Tecnològic de Massachusetts (MIT), on es va doctorar el 1955. L'any següent es traslladà a la Universitat Stanford per retornar al MIT l'any 1961.
En paral·lel a la seva carrera com a físic, Kendall va continuar sent un home actiu a l'aire lliure: practicant activament el muntanyisme, la fotografia de muntanya, el busseig i la fotografia submarina. Va fer viatges d'escalada als Andes, a l'Himàlaia i a l'Àrtida. La seva mort prematura el 15 de febrer de 1999 va arribar mentre feia submarinisme en una cova, per a la National Geographic Society al Wakulla Springs State Park, situat a l'estat de Florida.

## Recerca científica

A Stanford va associar-se amb Jerome Isaac Friedman i Richard Edward Taylor en la recerca experimental de l'estructura interna de la matèria, partint del model del quark. Aquest esdevenia una partícula realment elemental, l'estat del qual determinaria els grups o famílies de les partícules subatòmiques.
L'any 1990 els tres científics foren guardonats amb el Premi Nobel de Física per les seves investigacions sobre els neutrons i protons, de vital importància en el desenvolupament del model quàntic.
Durant la dècada del 1980 Kendall fundà la Union of Concerned Scientists (Unió de Científics Preocupats) que, entre altres pronunciaments, denuncià el desenvolupament del sistema de defensa, conegut com a Guerra de les galàxies, patrocinat pel president nord-americà Ronald Reagan. També fou l'autor del document Advertència dels científics del món a la humanitat.

## Referències

* ↑ «Henry Way Kendall». Encyclopædia Britannica [Consulta: 21 juliol 2019].
* ↑ «Henry W. Kendall, 1926-1999». Union of Concerned Scientists [Consulta: 21 juliol 2019].

## Enllaços externs

* «Henry Way Kendall» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Steffi Martin

Steffi Martin, coneguda també com a Steffi Walter o Steffi Walter-Martin, (Bad Schlema, República Democràtica Alemanya 1962 - Alemanya, 21 de juny de 2017) fou una corredora de luge alemanya, ja retirada, que destacà a la dècada del 1980.

## Carrera esportiva

Va participar, en representació de la República Democràtica Alemanya, en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1984 realitzats a Sarajevo (RFS Iugoslàvia), on aconseguí guanyar la medalla d'or en la prova de luge femenina. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1988 realitzats a Calgary (Canadà) es convertí en la primera dona a repetir l'èxit en aquesta prova de luge.
Al llarg de la seva carrera va aconseguir dues medalles d'or en el Campionat del Món de luge (1983 i 1985) així com dues medalles de plata en el Campionat d'Europa de luge (1982 i 1986). Guanyà la temporada 1983/1984 de la Copa del Món de l'especialitat.

## Referències

* ↑ Sven Geisler. «Trauer um Olympiasiegerin» (en alemany). Sächsische Zeitung, 21-06-2017. [Consulta: 22 juny 2017].
* 1 2 «Olympedia – Steffi Walter-Martin». [Consulta: 27 desembre 2023].
* ↑ «Luge Women: World Championships: Singles», 26-11-2003. Arxivat de l'original el 26 novembre 2003. [Consulta: 22 juny 2017].
* ↑ «Luge European Championships; Women: Singles», 05-01-2005. Arxivat de l'original el 5 gener 2005. [Consulta: 22 juny 2017].
* ↑ «Overall winners of the women's Luge World Cup» (PDF). Fédération Internationale de Luge de Course, 19-11-2015. Arxivat de l'original el 7 d’agost 2016. [Consulta: 22 juny 2017].
# Partit Socialista (Islàndia)

El Partit Socialista o bé Partit d'Unitat Popular-Partit Socialista (islandès Sameiningarflokkur alþýðu – Sósíalistaflokkurinn) fou un partit polític d'Islàndia, actiu entre 1938 i 1956, quan el seu rol fou substituït per Aliança Popular.
Es va formar el 1938 de la unió del Partit Comunista d'Islàndia amb una escissió del Partit Socialdemòcrata, dins la línia de formació de fronts populars que seguia la Comintern en els anys 1930. Va mantenir bones relacions amb el Partit Comunista de la Unió Soviètica i el 1939 fou confirmat com a secretari general Einar Olgeirsson, després que el seu predecessor protestés contra la intervenció soviètica en la Guerra d'Hivern. Va donar suport a la independència d'Islàndia el 1944 i a les eleccions legislatives islandeses de 1946 va obtenir 10 escons. Això li va permetre participar en la primera coalició de govern independent d'Islàndia, que va abandonar com a protesta per la cessió als Estats Units de la base militar de Keflavík.
El 1956 participà en la formació Aliança Popular liderada per Hannibal Valdimarsson. Quan aquesta es convertí en partit polític el 1968, s'hi va integrar.

## Resultats electorals

| Any | Vots | % | Escons | +/- |
| 1942 (I) | 9,423 | 16,2 | 6 / 49 | Nou |
| 1942 (II) | 11,059 | 18,5 | 10 / 52 | 4 |
| 1946 | 13,049 | 19,5 | 10 / 52 | = |
| 1949 | 14,077 | 19,5 | 9 / 52 | 1 |
| 1953 | 12,422 | 16,1 | 7 / 52 | 2 |

## Secretaris generals

* Héðinn Valdimarsson, 1938-1939
* Einar Olgeirsson, 1939-1968

## Bibliografia

* Esbjörn Rosenblad: Island i saga och nutid. Norstedts, Stockholm 1990.
* Richard F. Tomasson: The First New Society. University of Minnesota Press, Minneapolis 1980.
# Sten Mellgren

Sten Mellgren (Oskarshamn, 28 d'agost de 1900 - 3 de setembre de 1989) fou un futbolista suec, que jugava com a defensa, que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de bronze en la competició de futbol. Pel que fa a clubs, defensà els colors del IFK Stockholm (1923-1924) i AIK Solna (1925-1926). Entre 1923 i 1924 jugà 2 partits amb la selecció nacional, en què no marcà cap gol.
Com molts altres jugadors de futbol escandinaus d'aquesta època, Mellgren també va jugar a l'hoquei sobre gel i al bandy, arribant a ser convocat per l'equip olímpic suec d'hoquei sobre gel. En retirar-se passà a treballar de periodista esportiu en diferents revistes i diaris suecs.

## Referències

* 1 2 «Sten Mellgren Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 18 maig 2018].
* ↑ Sten Mellgren - national-football-teams.com (anglès)
* ↑ Sten Mellgren. Comitè Olímpic Suec
# Carinyena

La carinyena, també anomenada samsó, és una varietat de cep negra. El raïm de carinyena és gran i compacte, de maduració tardana i molt productiu. El gra és esfèric i de color blavós.
L'etimologia del nom prové de la població aragonesa de Carinyena. Altres noms són: caranyena o esquinça-roba.
El vi varietal jove de raïm carinyena té molt de color i cos, amb un grau alcohòlic elevat, i és poc aromàtic. Es complementa bé amb la garnatxa i l'ull de llebre, i és idoni per a l'envelliment. El vi de Carinyena, elaborat al Camp de Carinyena, era tradicionalment elaborat en cupatge de carinyena amb garnatxa i macabeu.
La varietat carinyena es conrea tradicionalment a l'Aragó, al Priorat (DOQ Priorat i DO Montsant), a la Terra Alta (DO Terra Alta), al Rosselló (AOC Costers del Rosselló i AOC Cotlliure) i a l'Empordà (DO Empordà), i s'ha escampat per tot el món. S'utilitza sobretot per fer vins de taula, però es poden elaborar vins de qualitat en cupatges amb garnatxa o samsó.
La carinyena blanca és una variació de la varietat negra de la qual, a Catalunya, actualment es cultiva una gran quantitat d'hectàrees, sobretot al Rosselló, però també a l'Empordà.

## Referències

* ↑ «Neoloteca». Termcat, 17-06-2016. Arxivat de l'original el 4 d’octubre 2018. [Consulta: 6 maig 2017].
* ↑ Jordi, Alcover,. Vi Català : una reivindicació històrica. Barcelona: Viena, 2015. ISBN 9788483308257.
Viccionari
# Papilio aristophontes

Papilio aristophontes és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels papiliònids (Papilionidae). Es troba a les Illes Comores.
Els ous són dipositats en la planta Toddalia asiatica, tot i que en captivitat les erugues poden ésser criades en altres espècies de rutàcies.
El seu valor comercial el 21 de maig del 2010 era de 200 euros per un exemplar mascle.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gimenez Dixon, M. (1996). "Papilio aristophontes." 1996 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 1996. [Consulta: 16 abril 2023]
* ↑ AbsoluteAstronomy.com (anglès)
* ↑ The Insect Collector (anglès)
# Mont Erebus

El Mont Erebus a l'Antàrtida és el volcà actiu més austral de la Terra. Té 3.794 metres d'altitud, i està localitzat a l'illa de Ross, que també té uns altres tres volcans inactius, entre ells el Mont Terror. Aquesta muntanya forma part de l'Anell de Foc del Pacífic, que inclou 160 volcans actius, com el conegut volcà de la terra del foc que va exclatar i va provocar la mort 159 aborígens que estaven pescant.
En aquest volcà està ubicat l'observatori del Mont Erebus Arxivat 2007-07-02 a Wayback Machine., depenent de la universitat de Nou Mèxic, que controla la seva continuada activitat des de 1972.
El cràter és un dels pocs llacs de lava permanents al món.

## Història

El Mont Erebus va ser descobert el 27 de gener de 1841 per l'explorador polar Sir James Clark Ross (Les naus del qual s'anomenaven HMS Erebus i HMS Terror que també van ser usades per Sir John Franklin en la seva desastrosa expedició a l'Àrtida). Les naus i el volcà obtenen el seu nom d'Èreb, un déu grec primigeni, fill de Caos. La primera ascensió completa, fins a la vora del cràter principal, va ser realitzada per Edgeworth David i el seu equip, membres de l'expedició Nimrod de 1908 liderada per Sir Ernest Shackleton. La primera ascensió coneguda en solitari a aquesta muntanya va ser realitzada per Charles J. Blackmer entre el 19 i el 20 de gener de 1991. Blackmer, un ferrer que va treballar durant molts anys a l'estació McMurdo, al pol Sud, completant aquesta escalada en un període de 24 hores. L'ascens li va portar, més o menys 17 hores.

## Referències

* ↑ Beaumont, Émilie; Gaudin, Christine. Los volcanes. Torroella de Montgrí: Panini ; Fleurus, 2005, p. 9. ISBN 2-215-08281-X.
* ↑ Lloc de l'Observatori vulcanològic del mont Erebus, disponible en: http://erebus.nmt.edu/ Arxivat 2007-07-02 a Wayback Machine.
* ↑ Aquest esdeveniment ha estat citat a dos llibres sobre experiències a l'Antàrtida, "Terra Incognita" de Sara Wheeler i "Big Dead Place" (Gran lloc mort), de Nicholas Johnson

## Enllaços externs

* Una imatge des de l'espai del llac de lava al mont Erebus Arxivat 2010-10-06 a Wayback Machine.
* El Sitio web de l'Observatori del mont Erebus, conté una càmera en viu del volcà, videos d'erupcions i una altra informació Geològica Arxivat 2008-12-08 a Wayback Machine.
* Erupció del Mont Erebus de l'any 2005 (anglès)
# Michele Bartoli

Michele Bartoli (Pisa, Toscana, 27 de maig de 1970) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1992 i 2004. Gran especialista en clàssiques, destaquen les seves victòries al Tour de Flandes de 1996, la Lieja-Bastogne-Lieja de 1997 i 1998, la Fletxa Valona de 1999, l'Amstel Gold Race de 2002, la Volta a Llombardia de 2002 i 2003 i dues edicions de la Copa del Món de ciclisme, el 1997 i 1998.

## Palmarès

* 1988
** Vencedor d'una etapa al Tour al País de Vaud
* 1990
** 1r al Trofeu Salvatore Morucci
* 1991
** 1r al Giro del Valdarno
** Vencedor d'una etapa del Giro de les Regions
* 1993
** 1r a la Setmana Siciliana i vencedor de 2 etapes
* 1994
** 1r a la Fletxa Brabançona
** 1r al Gran Premi Pino Cerami
** 1r al Critèrium dels Abruzzos
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 1995
** 1r als Tres dies de La Panne i vencedor d'una etapa
* 1996
** 1r al Tour de Flandes
** 1r al Giro de la Província de Reggio de Calàbria i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premi de la indústria i l'artesanat de Larciano
** 1r al Giro del Veneto
** 1r al Gran Premi de Fourmies
** 1r al Giro dell'Emilia
** Vencedor d'una etapa de la Tirrena-Adriàtica
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suïssa
** Vencedor d'una etapa al Giro de Calàbria
* 1997
** 1r a la Copa del Món de ciclisme
** 1r a la Lieja-Bastogne-Lieja
** 1r al Trofeu Laigueglia
** 1r a la Rund um den Henninger Turm
** 1r al Trofeu Melinda
** Vencedor d'una etapa de la Tirrena-Adriàtica
** Vencedor d'una etapa del Tour del Mediterrani
* 1998
** 1r a la Copa del Món de ciclisme
** 1r a la Lieja-Bastogne-Lieja
** 1r al Giro de la Província de Reggio de Calàbria i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premi del cantó d'Argòvia
** 1r al Campionat de Zúric
** 1r al Giro de la Romanya
** 1r als Tres dies de La Panne
** Vencedor de 2 etapes del Tour del Mediterrani
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa al Giro de Calàbria
* 1999
** 1r a la Fletxa Brabançona
** 1r a la Fletxa Valona
** 1r a la Tirrena-Adriàtica
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Andalusia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a la Comunitat Valenciana
* 2000
** Campió d'Itàlia en ruta
** 1r al Gran Premi de Plouay
** Vencedor d'una etapa de la Challenge de Mallorca
* 2001
** 1r a l'Omloop Het Volk
** 1r al Gran Premi de Camaiore
* 2002
** 1r a l'Amstel Gold Race
** 1r a la Volta a Llombardia
** 1r al Giro dell'Emilia
** 1r a la Milà-Torí
** 1r al Tour del Mediterrani i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa del Giro de la Província de Lucca
* 2003
** 1r a la Volta a Llombardia
** 1r al Giro del Lazio
** Vencedor d'una etapa del Tour de Valònia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1994. 43è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1998. Fora de control (17a etapa). Vencedor d'una etapa
* 2002. Abandona (1a etapa)

### Resultats al Tour de França

* 1996. 19è de la classificació general
* 1997. Abandona (10a etapa)
* 2000. Abandona (13a etapa)
* 2001. 33è de la classificació general
* 2004. Abandona (17a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1995. 9è de la classificació general

## Enllaços externs

* Palmarès de Michele Bartoli a memoire-du-cyclisme.eu
# Sant Sepulcre de Palera

El Sant Sepulcre de Palera és un monestir del municipi de Beuda, a la comarca catalana de la Garrotxa. Cal no confondre'l amb l'església de Santa Maria de Palera, ben a prop.

## Història

El priorat benedictí va ser consagrat pel bisbe de Girona Berenguer Guifré l'any 1085, amb l'assistència dels també bisbes de Barcelona, Carcassona, Albi i Elna. L'any 1107 va passar a dependre del monestir de Santa Maria de la Grassa, fins a mitjan segle XVI. A partir de llavors, va comptar amb priors de monestirs com el de Besalú, Banyoles i Ripoll. Es va constituir com un gran centre de pelegrinatge, ja que es podien aconseguir indulgències com les que s'obtenien per visitar Terra Santa. La introducció de la devoció de Sant Domènec, que tenia dedicat ja un altar a l'església en el segle XVI, feu que fos conegut com a Sant Domènec de Palera. En 1936 el temple fou profanat i desaparegueren diverses figures i parts de retaules.

## Arquitectura

Se'n conserva l'església i algunes dependències monacals; del claustre solament queden dos arcs i restes de capitells llaurats amb ocells i figures humanes, en bastant mal estat.
L'església, romànica del segle xi, és de tipus basilical amb tres naus, amb capçalera de tres absis semicirculars, llisos i sense creuer. A la nau central, la volta és de canó i en les laterals de quart de cercle, separades per dos pilars de planta rectangular per banda. Cada un dels absis té una finestra central de doble esqueixada i cornisa.
A l'exterior, es continua amb la mateixa austeritat interior, no hi ha cap mena d'adorn. A la façana principal, la porta està construïda amb arc de mig punt, té quatre finestres i un petit òcul, rematada amb un campanar de cadireta amb dos ulls.

## Bibliografia

* Pladevall, Antoni (1999): Guies Catalunya Romànica. La Garrotxa. Barcelona, Pòrtic. ISBN 84 412 0229 X

## Enllaços externs

* El Monestir del Sant Sepulcre de Palera al web Monestirs de Catalunya

## Referències

* ↑ Tubert i Tulsà, Anna. Beuda. Girona: Diputacio de Girona, 2018. ISBN 978-84-15808-61-9.
# Rafael Bernabeu

Rafael Bernabeu (Sant Joan d'Alacant, ?) fou un polític alacantí, el primer alcalde constitucional d'Alacant el 1835. Ardent liberal, el 1820 era un dels dirigents alacantins de la Societat Patriòtica d'Amants de la Constitució. Un cop proclamat el trienni liberal, el 1822 formà part de la Diputació d'Alacant i fou escollit diputat a Corts. Quan el 1823 Ferran VII d'Espanya va restablir l'absolutisme fou empresonat pel militar absolutista Pedro Fermín Iriberry Oliber. Tanmateix, aconseguí escapar i fugir a l'exili. Va romandre a Anglaterra i després a França fins a la mort de Ferran VII. Aleshores va tornar i fou compromissari per a les eleccions dels procuradors a Corts de l'Estatut Reial de 1834. Fou el primer alcalde constitucional d'Alacant el 1835 i diputat provincial, i el 1837 fou tinent coronel de la Milícia Urbana d'Alacant.
Membre del Partit Progressista, el 1840 va donar suport el pronunciament de Baldomero Espartero, va presidir la Junta Provisional de Govern de la Província d'Alacant i fou alcalde de 1841 a 1842. El 1843 fou tinent coronel de la Milícia Nacional, el 1848 vicepresident de la Junta de Regants i el 1854 director del Sindicat de Recs de l'Horta d'Alacant. Va tornar a ser diputat de la Diputació d'Alacant de 1854 a 1856.

## Referències

* ↑ Tanmateix el seu nom no figura a l'índex històric del Congrés dels Diputats, ni hi figura cap "Rafael Bernabeu" com a diputat electe el 1822. Vegeu el Buscador històric Arxivat 2020-05-27 a Wayback Machine.
* ↑ Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.75. ISBN 9788495484802.
# Cassiope tetragona

Cassiope tetragona (amb el nom comú de bruc blanc àrtic)és una espècie de planta nativa de l'alta Àrtida, incloent Svalbard, i del nord de Noruega on és molt estesa.
Fa de 10 a 20 cm d'alt i és un arbust perennifoli nan molt embrancat. Les seves fulles es disposen en escates en quatre fileres. Els pedicels són llargs i arcuats. Té flors solitàries amb forma de campana de color normalment blanc amb les anteres rosades.
A grenlàndia els inuits la fan servir com combustible donat que té un alt contingut en resina i crema fins i tot molla

## Referències

* ↑ John 'Lofty' Wiseman SAS Survival Handbook, Revised Edition p. 72; William Morrow Paperbacks (2008) ISBN 978-1875900060

## Vegeu també

* Flora de Svalbard