OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Font del Carme (Vilafranca del Penedès)

La Font del Carme és un monument de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès), catalogat com a bé cultural d'interès local.

## Història i descripció

Va ser construïda l'any 1944 com a monument commemoratiu de l'antic convent de monges de clausura del Carme o de les Carmelites, enderrocat el juliol del 1936.
És una font pública d'un sol broc i d'una sola pica. Està adossada a dos paraments octogonals. El plafó central de rajoles de ceràmica amb la imatge de la Mare de Déu del Carme és obra del ceramista Joan Baptista Guivernau, i el coronament té l'escut de Vilafranca del Penedès. Mostra un llenguatge academicista.

## Referències

* 1 2 3 «Font del Carme». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.

## Enllaços externs

* «Font del Carme». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Saffré

Saffré (en bretó Saverieg) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament va formar part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 3.248 habitants. Limita amb Puceul, Abbaretz, Joué-sur-Erdre, Nort-sur-Erdre, Héric i La Chevallerais.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.304 | 2.320 | 2.206 | 2.492 | 2.608 | 2.679 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1960-1977 | Pierre Ségalen |
| 1977-1989 | Roger Mary |
| 1989-2008 | Jean Dupas |
| 2008- | Jocelyne Poulin |

## Galeria d'imatges

* Església parroquial
* Castell de Saffré
* Voltants del castell
* Alcaldia
# ISO 15118

ISO 15118 és una normativa internacional (creada per l'ISO) que especifica una interfície de comunicacions entre un vehicle i la xarxa elèctrica (V2G, Vehicle to Grid) per a càrregues/descàrregues bidireccionals de vehicles elèctrics. ISO 15118 és un dels grups internacionals de normatives sobre vehicles elèctrics. La darrera versió de la norma es pot esbrinar aquí.

## Parts de la norma

L'ISO 15118 consta de les següents parts, detallades en documents normatius separats :
| Part | Descripció |
| ISO 15118-1 | Informació general i guia d'ús |
| ISO 15118-2 | Requeriments del protocol d'aplicació i xarxa |
| ISO 15118-3 | Requeriments de les capes fisica i d'enllaç de dades |
| ISO 15118-4 | Test de conformitat del protocol d'aplicació i xarxa |
| ISO/FDIS 15118-5 | Test de conformitat de les capes fisica i d'enllaç de dades |
| ISO/DIS 15118-6 | Informació general i guia d'ús per a comunicacions sense cables |
| ISO/CD 15118-7 | Requeriments del protocol d'aplicació i xarxa per a comunicacions sense cables |
| ISO/FDIS 15118-8 | Requeriments de les capes fisica i d'enllaç de dades per a comunicacions sense cables |

## Referències

* ↑ «ISO 15118-1:2013 - Road vehicles -- Vehicle to grid communication interface -- Part 1: General information and use-case definition» (en anglès). https://www.iso.org.+[Consulta: 20 setembre 2017].
* ↑ «E-Mobility – Vehicle2Grid interface» (en anglès). https://vector.com.+[Consulta: 20 setembre 2017].
* ↑ «ISO/IEC 15118-2 | STALLION» (en anglès). https://batterystandards.vito.be. Arxivat de l'original el 2017-09-21. [Consulta: 20 setembre 2017].
# Llista Alternativa (Suïssa)

La Llista Alternativa és un partit polític de Suïssa fundat el 1990 com a confederació de forces socialistes. A començaments de 2007 es va transformar en partit polític, però a les eleccions federals suïsses de 2007 no va assolir representació parlamentària. Col·labora amb el Partit del Treball Suís i solidaritéS als cantons de Berna i Zug, i compta amb 150 representants arreu del país.

## Càrrecs

* 5 escons al consell del cantó de Zúric
* 9 escons al consell municipal de Zúric
* 2 escons al consell municipal de Winterthur
* 1 escons al consell municipal de Dietikon
* 5 escons al consell del cantó de Schaffhausen
* 3 escons al consell municipal de Schaffhausen
* 1 escons al govern municipal de Schaffhausen

## Enllaços externs

* Web d'Alternative Liste Zuric (alemany)
* Web d'Alternative Liste Schaffhausen (alemany)
* Web d'Alternative Liste Winterthur (alemany)
# Corapipo

Corapipo és un gènere d'ocells de la família dels píprids (Pipridae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per tres espècies:
* Corapipo gutturalis - manaquí pitblanc.
* Corapipo altera.
* Corapipo leucorrhoa - manaquí gorjablanc.

## Referències

* ↑ «Corapipo (Corapipo sp.) - Avibase». [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ «Corapipo Bonaparte, 1854» (en castellà). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ «Cotingas, manakins, tityras, becards – IOC World Bird List». [Consulta: 20 gener 2025].
# ISO 25964

La norma ISO 25964 és la norma tècnica sobre tesaurus com a eina de recuperació d'informació que substitueix les normes anteriors ISO 2788 i ISO 5964. La principal diferència és que aquesta norma més recent està pensada per a tesaurus tant monolingües com multilingües. Està publicada en dos parts: la Part 1, publicada el 2011, i la Part 2, que tracta l'aspecte de la interoperabilitat amb altres tesaurus i vocabularis, que fou publicada el 2013.
La principal novetat que introduí aquesta norma respecte les precedents és la clara distinció entre conceptes i termes, per a evitar confusions a les màquines que processen les dades i permetre l'interoperabilitat. També es caracteritza per un model de dades format per cinc classes: Thesaurus, ThesaurusArray, ThesaurusConcept, ThesaurusTerm i Note; que està disponible en format XML Schema a una web de NISO.

## Referències

* ↑ Dextre Clarke i Zeng, 2012, p. 20.
* 1 2 3 Dextre Clarke i Zeng, 2012, p. 25.
* ↑ Dextre Clarke i Zeng, 2012, p. 22.
* ↑ Dextre Clarke i Zeng, 2012, p. 26.
* ↑ Lee, Hyewon «Thesaurus and Ontology Based on ISO 25964-2: With a Focus on Administrative Departments Names». Journal of Korean Society of Archives and Records Management, 17, 3, 2017. DOI: 10.14404/JKSARM.2017.17.3.071.
* ↑ Dextre Clarke i Zeng, 2012, p. 23, 25.

## Bibliografia

* Dextre Clarke, Stella G.; Zeng, Marcia Lei «From ISO 2788 to ISO 25964: The evolution of thesaurus standards towards interoperability and data modelling». Information Standards Quarterly (ISQ), 24, 1, 2012, pàg. 20-26.
# Illa de Crozier

L'Illa de Crozier (danès: Crozier Ø) és una de les tres illes que es troben al canal de Kennedy, una secció de l'estret de Nares, a l'Àrtida. Forma part del municipi d'Avannaata, Grenlàndia. Es troba al sud-oest de l'illa de Franklin, a la badia de Lafayette, a la costa de la Terra de Washington. L'illa, de tan sols 4 km², és deshabitada. Els penya-segats que hi ha a la costa sud-oest s'eleven fins als 60 metres.
Rep el seu nom de l'oficial britànic de la Royal Navy Francis Rawdon Moira Crozier, segon comandant (i comandant després de la mort de Franklin) de l'expedició naval que John Franklin va fer a la recerca del pas del nord-oest entre 1845 i 1848. El nom li donà Elisha Kent Kane, que visità la zona entre 1854 i 1855 durant la segona Expedició de Grinnell.

## Referències

* ↑ «Crozier Ø». Mapcarta. [Consulta: 16 setembre 2016].
# Casa Dorotea Plassa

La Casa Dorotea Plassa és un edifici situat al carrer del Bonsuccés, 6 del Raval de Barcelona, catalogat com a bé amb elements d'interès.

## Història

El 1775, el taverner Ramon Plassa va demanar permís per a reedificar una casa als carrers dels Tallers i de Bonsuccés, que havia pertangut al convent d'aquest nom.
El 1861, la seva descendent Dorotea Plassa va demanar permís per a remuntar-hi un quart pis, segons el projecte de l'arquitecte Josep Simó i Fontcuberta.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta baixa i quatre pisos, cobert amb terrat. De planta rectangular, té la escala de veïns al centre, un pati al darrere i dos habitatges per planta.
A la planta baixa hi ha una gran obertura rectangular que dona accés a un espai comercial amb l'antic rètol «Esterería Prat» i aparador avançat a la línea de façana. Al costat esquerre hi ha el portal d'accés a l'escala de l'immoble, amb muntants de pedra i rematat per un arc escarser. A la resta de plantes es pot observar una composició simètrica, amb balcons de voladís decreixent a banda i banda. Els balcons estan constituïts per baranes de ferro forjat amb barrots simples i helicoidals, grapes i terres de solera motllurada. Els balcons de les tres primeres plantes apareixen emmarcats amb carreus i llinda de pedra, mentre que el de l'última planta està realitzat amb obra. L'edifici es corona amb una cornisa motllurada.
A excepció dels emmarcaments de les obertures, la resta de la façana es presenta íntegrament revestida amb morters i ornada amb esgrafiats bicolors. La decoració és de tipus geomètric, amb amples faixes que es creuen en florons i que contenen plafons en els espais centrals. L'element més destacat és una tarja abarrocada en una situació central entre els dos balcons del primer pis. Aquesta conté les inicials RN PA (Ramon Plassa), i la data de 1788, relacionable tant amb els esgrafiats com amb la construcció de l'edifici.

## Referències

* ↑ «Edifici d'habitatges». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 4 5 «Edifici al carrer Bonsuccés, 6». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «Ramon Plassa. Tallers i Bonsuccés. Taverner. Reedificar». C.XIV Obreria C-7/1775-11. AHCB, 13-02-1775.

## Enllaços externs

* «Casa Dorotea Plassa». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Batalla de Bouvines

La batalla de Bouvines, va tenir lloc el 27 de juliol de 1214, i va representar el final de la Guerra Anglonormanda (1202-14). Va ser fonamental pel desenvolupament de la França Medieval confirmant la sobirania de la corona francesa sobre l'Imperi angeví del Ducat de Bretanya i el Ducat de Normandia.

## Antecedents

Al principi del segle xiii, el Hohenstaufen Felip de Suàbia i el Welf Otó de Brunswick eren rivals pel tron imperial. Felip tenia el suport dels gibel·lins com a fill de Frederic I, mentre que Otó tenia el suport dels güelfs i del papat. Otó de Brunswick va ser vençut i ferit en la batalla de Wassenberg per Felip de Suàbia el 27 de juliol de 1206, i com a conseqüència va perdre el suport del papa, que va tornar a coronar Felip. Otó no va poder expulsar el seu rival Felip fins que aquest va ser assassinat en una disputa privada i va ser coronat emperador per Innocenci III el 1209. El 1211 Frederic II va ser elegit in absentia com a Rei d'Alemanya per una facció rebel suportada per Innocenci, que s'havia enfrontat a Otó i l'havia excomunicat. Tanmateix, la seva autoritat a Alemanya era feble i només trobava suport al sud d'Alemanya.

## La batalla

Felip II de França va vèncer un exèrcit compost pel Sacre Imperi Germànic i soldats anglesos i flamencs, dirigits per l'emperador Otó IV.

## Conseqüències

La decisiva derrota d'Otó a la batalla de Bouvines va forçar-lo a retirar-se a les seves possessions hereditàries on moriria anys després, el 1218, abandonat pels seus partidaris

## Notes

* ↑ 600–650 Flamencs, 425–500 Hainaulter, 275–350 per a la resta

## Referències

* ↑ Verbruggen, 1997, p. 245-246.
* ↑ Verbruggen, 1997, p. 246-247.
* 1 2 Verbruggen, 1997, p. 255.
* 1 2 Junqueras, Oriol. Camí de Sicília. Cossetània, 2008, p. 38. ISBN 9788497913539.
* ↑ Adams, George Burton. The History of England from the Norman Conquest to the Death of John (1066-1216) (en anglès). Echo Library, 2006, p. 308-309. ISBN 1406802816.
# Democristians Lituans

Democristians Lituans (lituà Lietuvos krikščionys Demokratai o krikdemai, LKD) fou un partit polític lituà d'inspiració democristiana. Es va fundar originàriament el 1905 per Maironis, Adoma Dambrauskas-Jakštas i Pranciskus Bučys, molt associat a l'Església Catòlica Romana lituana. Tot i que va dominar la política lituana durant els primers anys 1920, es va mantenir inactiu arran del Cop d'estat de 1926 a Lituània i no fou restablit fins al 1989 com a Partit Democristià Lituà.
Va obtenir uns bons resultats a les eleccions legislatives lituanes de 1992 i 1996 i formà un govern de coalició amb la Unió Patriòtica (Conservadors Lituans) presidit per Gediminas Vagnorius. La coalició es va trencar el 1999 i després del resultat desastrós a les eleccions legislatives lituanes de 2000 va unir-se a la Unió Democristiana (KDS) per a formar Democristians Lituans. Una facció que n'era contrària va fundar un nou partit el Lietuvos krikščioniškosios demokratijos partija, liderat per Zigmas Zinkevičius. Es va fer membre del Partit Popular Europeu i del Moviment Polític Cristià Europeu. No va assolir representació parlamentària a les eleccions legislatives lituanes de 2004. El 17 de maig de 2008 es va unir a la Unió Patriòtica (Conservadors Lituans), que des d'aleshores canvià el seu nom pel d'Unió Patriòtica - Democristians Lituans.

## Referències

* ↑ Lithuania - Political parties Arxivat 2014-04-16 a Wayback Machine. NSD European Election Database

## Enllaços externs

* Web oficial
# František Šimůnek

František Šimůnek (Zlatá Olešnice, 2 de desembre de 1910 - Zruč nad Sázavou, 17 de juliol de 1989) fou un esquiador de fons, esquiador de combinada nòrdica i saltador amb esquís txec que va competir sota bandera txecoslovaca durant la dècada de 1930.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Hivern: el 1932 a Lake Placid, el 1936 a Garmisch-Partenkircheni el 1948 a Sankt Moritz. Els millors resultats els aconseguí el 1936, amb una cinquena posició en la cursa dels 4x10 quilòmetres del programa d'esquí de fons i en la combinada nòrdica. En el seu palmarès destaca una medalla de plata al Campionat del Món d'esquí nòrdic de 1933.

## Referències

* ↑ Kulhánek, Otto. Malá encyklopedie lyžování (en txec). Prague: Olympia, 1987.
* ↑ «František Šimůnek Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de març 2009. [Consulta: 8 gener 2020].
* ↑ Resultats al Campionat del món d'esquí nòrdic (alemany)
* ↑ František Šimůnek a Federació Internacional d'esquí
# Grada

Una grada és un esglaó o conjunt d'esglaons, situats en les entrades o façanes d'edificis. També s'utilitza per als graons correguts que se situïn en aquest tipus d'emplaçaments i per als conjunts de seients, també anomenats graderies, dels estadis o llocs de reunió com ara teatres i d'altres llocs públics.

## Història

En el seu origen les grades (caveas en llatí, koilon en grec) es construïen sobre les pendents naturals dels turons. Posteriorment les grades ja no aprofitaven els desnivells del terreny, sinó que s'aixequaven sobre un conjunt de voltes superposades utilitzades per a donar ritme al mur i afegir valor estètic. A l'exterior de l'edifici l'espai per els espectadors es trobava distribuït en diferents pisos depenent de l'estatus social al que estava destinada cada secció. Horitzontalment es dividia per passadissos que eren anomenats praecintionis, que dividien la grada en maenianas o porcions horitzontals de la graderia. La zona baixa o podium (ima cavea) era ocupada per l'orquestra, els senadors i els magistrats. La media cavea es dividia en maenianum primum, reservada per els cavallers o equites i maenianum secundum, per a la classe mitja, dividida al mateix temps en imum, per els ciutadans més rics, i el summum, per a la plebs. El maenianum summum o summa cavea es on estaven els més pobres, els esclaus i les dones.
Verticalment unes escales dobles amb replans anomenades klimax permetien l'accés al pis següent. L'estructura en sectors en forma de falca entre les escales s'anomenava canei, al centre i cantonades dels quals es trobaven els vomitoris, accessos que permetien que l'amfiteatre s'omplis i es buidés ràpidament amb fins a 60.000 espectadors. Al teatre grec la grada o cavea s'anomenava koilon.

## Referències

* ↑ Ching, Francis D.K.. Diccionario visual de arquitectura (en castellà). Barcelona: Gustavo Gil, S.A., 2005, p. 251. ISBN 9788425220203.
* ↑ Medina, Pedro. Història de l'art. Batxillerat. Barcelona: Educaula62, 2014, p. 111. ISBN 9788415192558.
* 1 2 de la Plaza Escudero, Lorenzo. Diccionario visual de términos arquitectónicos (en castellà). 2a edició. Madrid: Ediciones Cátedra, 2009, p. 148. ISBN 9788437625065.

## Vegeu també

* Vomitori

## Enllaços externs

* «Grada». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# František Donth

František Donth (Rokytnice nad Jizerou, 1904 - valor desconegut) fou un esquiador de fons txecoslovac que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sankt Moritz, on va disputar dues proves del programa d'esquí de fons. Fou onzè en els 18 quilòmetres i tretzè en els 50 quilòmetres.
Els seus millors èxits esportius els aconseguí al Campionat del Món d'esquí nòrdic, on guanyà una medalles d'or, dues de plata i una de bronze en les edicions de 1925 i 1927. També guanà dos campionats nacionals.

## Referències

* 1 2 «Franz Donth Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 20 de maig 2011. [Consulta: 7 gener 2020].
# Comandament i control

El comandament i control (en anglès Command and Control, sovint abreujat com C2, C&C i C²) és, en l'entorn militar, l'exercici de l'autoritat i la conducció i seguiment de les forces assignades a una missió, per part del comandament operatiu al càrrec.
Segons una definició del 2015 dels científics militars Marius Vassiliou, David S. Alberts i Jonathan R. Agre, més general, i no limitada a entorns militars, és un «conjunt d'atributs i processos organitzatius i tècnics [que] empren recursos humans, físics i d'informació per resoldre problemes i realitzar missions».
Aquest concepte també és d'ús comú dins de la indústria de la seguretat informàtica i en el context de la guerra informàtica. Aquí el terme fa referència a la influència que té un atacant sobre un sistema informàtic compromès que controla. Per exemple, un ús vàlid del terme és dir que els atacants utilitzen «infraestructura de comandament i control» per enviar «instruccions de comandament i control» a les seves víctimes. L'anàlisi avançada de les metodologies de comandament i control es pot utilitzar per identificar atacants, associar atacs i interrompre l'activitat maliciosa en curs.

## Conceptes associats

* C2I: Comandament, control i intel·ligència / Comandament, control i informació
* C2IS: Sistemes de comandament, control i intel·ligència
* C3: Comandament, control i comunicacions
* C3I: Comandament, control, comunicacions i intel·ligència

## Referències

* ↑ Builder, Carl H., Bankes, Steven C., Nordin, Richard, "Command Concepts – A Theory Derived from the Practice of Command and Control" Arxivat 2 October 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine., MR775, RAND, ISBN 0-8330-2450-7, 1999
* ↑ See also Ross Pigeau; Carol McCann Canadian Military Journal, 3, Spring 2002, pàg. 53–63 [Consulta: 1r març 2014].
* ↑ «Command and control | College of Policing» (en anglès), 23-10-2013. [Consulta: 21 gener 2025].
* ↑ Command Five Pty Ltd, "Command and Control in the Fifth Domain" Arxivat 27 February 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine., February 2012, www.commandfive.com

## Vegeu també

* Guerra electrònica
* Intel·ligència electrònica
* NORAD
# Son (unitat)

El son és una unitat de mesura logarítmica i adimensional (similar al decibel i, encara més, al fon) que s'usa per indicar la intensitat amb la qual es percep un so donat. El son és una unitat utilitzada per establir la relació real de sonoritat entre dos sons diferents. L'altra unitat de sonoritat, el fon, no pot fer-ho. Està definit arbitràriament com la sonoritat d'un so sinusoidal d'1 kHz amb un nivell de pressió sonora (intensitat) de 40 $dB_{SPL}$.
$Sonoritat=2^{(NS-40)/10}$
NS = Nivell de sonoritat (fons)

## Referències

* ↑ «Son (unitat)». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
Viccionari
# Hans Vinjarengen

Hans Vinjarengen (Nordre Land, 20 d'agost de 1905 - Oslo, 1 de febrer de 1984) va ser un esquiador noruec, especialista en combinada nòrdica, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de plata en la prova de la combinada nòrdica. Quatre anys més tard, als Jocs de Lake Placid, guanyà la medalla de bronze en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat del Món d'esquí nòrdic. Dues d'or el 1929 i 1930, i dues de bronze, el 1934 i 1938.
Per tots aquests èxits va ser recompensat el 1931, juntament amb el seu compatriota Ole Stenen, amb la medalla Holmenkollen.

## Referències

* 1 2 3 «Hans Vinjarengen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 20 de gener 2011. [Consulta: 13 febrer 2017].
* ↑ Hans Vinjarengen a International Ski Federation
* ↑ Holmenkollmedaljen Arxivat 2008-12-18 a Wayback Machine. (noruec)
# Olaf Hoffsbakken

Olaf Hoffsbakken (Noruega, 2 de setembre de 1908 - Gjøvik, 23 de novembre de 1986) va ser un esquiador noruec, especialista en combinada nòrdica i esquí de fons, que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen. Guanyà la medalla de plata en la competició de la combinada nòrdica, així com en els relleus 4x10 quilòmetres del programa d'esquí de fons formant equip amb Oddbjørn Hagen, Sverre Brodahl i Bjarne Iversen. En la prova dels 18 quilòmetres d'esquí de fons fou cinquè.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat del Món d'esquí nòrdic: l'or el 1938 en combinada nòrdica i la plata i bronze el 1935 en els relleus 4x10 quilòmetres i 18 quilòmetres d'esquí de fons respectivament.
El 1937 fou guardonat amb la medalla Holmenkollen pels seus èxits esportius.

## Referències

* 1 2 «Olaf Hoffsbakken Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 13 febrer 2017].