OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hayley Wickenheiser

Hayley Wickenheiser (Shaunavon, Canadà, 1978) és una jugadora d'hoquei sobre gel canadenca, considerada una de les millors jugadores d'hoquei de la història.

## Biografia

Va néixer el 12 d'agost de 1978 a la ciutat de Shaunavon, població situada a l'estat de Saskatchewan. De ben petita es traslladà a la ciutat de Calgary.

## Carrera esportiva
### Hoquei sobre gel

Va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 realitzats a Nagano (Japó), on aconseguí guanyar la medalla de plata en la prova femenina d'hoquei sobre gel. Posteriorment, com a integrant de l'equip femení del Canadà, ha aconseguit guanyar la medalla d'or en les edicions de 2002 realitzada a Salt Lake City (Estats Units), 2006 realitzada a Torí (Itàlia), 2010 realitzada a Vancouver (Canadà) i 2014 realitzada a Sotxi (Rússia). En aquests últims Jocs fou la responsable de realitzar el jurament olímpic en la cerimònia d'obertura dels Jocs, juntament amb el jutge Michel Verrault.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat nou medalles en el Campionat del Món d'hoquei gel femení, destacant les seves sis medalles d'or.

### Softbol

Interessada des de ben petita per la pràctica del softbol, el juny de l'any 2000 fou escollida per participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia), on finalitzà en vuitena posició.

## Referències

* ↑ (anglès) Hayley Wickenheiser reads athletes' oath at opening ceremonies of Olympic Games

## Enllaços externs

* (anglès) www.eurohockey.net - Hayley Wickenheiser
# Vernon Bellecourt

Vernon Bellecourt o WaBun-Inini (White Earth, Minnesota, 17 d'octubre de 1931 - 13 d'octubre de 2007) va ser un activista anishinaabemowin. Germà gran de Clyde Bellecourt, fou un dels cofundadors de l'AIM el 1968 amb el seu germà Clyde i amb Dennis Banks. Participà en la marxa dels tractats del 1972, en els fets del Wounded Knee del 1973 i les protestes contra la superbowl a Washington del 1992. Fou empresonat per llençar sang a l'ambaixada de Guatemala i fou escollit com a membre del consell tribal de la reserva de White Earth.

## Enllaços externs

* Referència
# Mas Managrell

Mas Managrell és una obra de Massanes (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat, situat al barri del Marquès. Consta de planta baixa i pis i teulada a dues vessants, amb teula àrab, amb ràfec triple a la teulada que dona a les façanes principal i posterior, i ràfec amb dentallons a les façanes dels laterals.
A la planta baixa hi ha dues portes, una a la part dreta i una a la part central. La de la part dreta és en arc de llinda i està tapada per unes reixes de ferro. La central, és en arc de mig punt amb llinda de maó, i s'hi accedeix a través d'uns esgraons. A l'esquerra hi ha una finestra quadrangular que per les marques que hi ha a la façana, podem deduir que abans era més allargada, a més anteriorment tenia la llinda i els brancals de pedra. Al pis hi ha tres finestres en arc pla amb llinda, brancals i ampit de pedra.
Cal destacar que a la façana posterior hi ha tres contraforts molt potents que ajuden a repartir el pes dels murs. En aquesta part a més hi ha un conjunt de set obertures quadrangulars, quatre de les quals tenen llinda, brancals i ampit de pedra.
Entre la finestra central i dreta del pis superior hi ha un rellotge solar.
La façana és fruit d'un treball en maçoneria i ha estat arrebossada toscament en algunes zones. A les cantonades hi ha cadenes formades per pedra monolítica.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Mas Managrell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 agost 2017].
# Laboral Kutxa - Fundación Euskadi

L'equip de ciclisme femení Laboral Kutxa–Fundación Euskadi és un equip de ciclisme femení basc fundat el 2019. El 2021 esdevé equip UCI Women's ProTeam, la segona divisió del ciclisme femení.

## Classificacions UCI

Aquesta taula mostra la plaça de l'equip a la classificació de la Unió Ciclista Internacional a final de temporada i també la millor ciclista en la classificació individual de cada temporada.
La taula següent mostra el rànquing de l'equip a la UCI World Tour femení, així com la seva millor ciclista en el rànquing individual.

## Composició de l'equip

2025 :
2024 :
2023 :
2022 :
2021 :

## Notes i referències

* ↑ «Cofidis dévoile son équipe féminine pour 2022» (en castellà). prensa.laboralkutxa.com, 18-12-2018. [Consulta: 3 gener 2024].
* ↑ «El Laboral Kutxa apuesta por el World Tour» (en castellà). El Correo Vasco, 18-07-2022. [Consulta: 3 gener 2024].
* ↑ Rànquings a la pàgina de l'UCI
# Mercat de Rojas Clemente

El mercat de Rojas Clemente és un mercat situat al barri del Botànic de València, situat a prop d'edificis com les Torres de Quart o l'IVAM. Entre els serveis que disposa a banda de la venda d'aliments frescos són un restaurant, una cafereria i una bijuteria. Va ser construït el 1960. Actualment (2017), n'hi ha un projecte de redecoració dels murs exteriors per part d'artistes que seràn sotmesos a participació ciutadana per fer emblemàtic aquest edifici.

## Història

L'edifici va ser construït el 1963 i inaugurat el 5 de desembre de 1963 pel llavors alcalde de València, Adolfo Rincón de Arellano García. És un mercat de titularitat municipal situat al barri del Botànic i un dels edificis més populars d'aquest barri. Està situat a prop d'edificis com les Torres de Quart o l'IVAM.
Va ser construït en només cinc mesos pels arquitectes Gelabert i Ribas amb una iniciativa privada destinada a albergar als dos-cents venedors del barri que utilitzaven l'antic mercat de la plaça de Sant Sebastià, situat a l'aire lliure. Va actuar de promotor l'empresari Eusebi Santos Martínez. Va tenir un cost de trenta milions de pessetes. Està dotat de comerços i establiments dedicats a l'alimentació i l'hostaleria.
En 2017 es va realitzar un projecte de redecoració dels murs exteriors per part d'artistes que va ser sotmès a la participació ciutadana per realçar el popular edifici.
L'any 2018 està prevista una remodelació del mercat per dotar-lo de diverses millores, així com la pacificació i la conversió en zona de vianants de la plaça.

## Referències

* 1 2 S.L., EDICIONES PLAZA,. «Aunque usted no lo crea, Rojas Clemente es una plaza» (en castellà). [Consulta: 7 novembre 2017].
* ↑ «Galeria comercial» (en espanyol europeu). Arxivat de l'original el 2017-11-08. [Consulta: 7 novembre 2017].
* 1 2 S.L., EDICIONES PLAZA,. «La fachada del Mercado Rojas Clemente se llenará de arte urbano a partir de un proceso participativo» (en castellà). [Consulta: 22 octubre 2017].
* ↑ «Rojas Clemente, el mercado que cambió de casa» (en espanyol europeu), 12-12-2013. [Consulta: 20 febrer 2019].
* ↑ «Mercados de Valencia, una historia de final incierto» (en castellà), 19-05-2018. [Consulta: 20 febrer 2019].
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «La fachada del Mercado Rojas Clemente se llenará de arte urbano a partir de un proceso participativo» (en castellà). [Consulta: 20 febrer 2019].
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «Rojas Clemente, la inesperada plaza donde comenzará la nueva València» (en castellà). [Consulta: 20 febrer 2019].
* ↑ «València destina 800.000 € a obras de mejora en el Mercado de Rojas Clemente», 13-12-2018. [Consulta: 20 febrer 2019].
# Heini Lohrer

Heini Lohrer (Arosa, 29 de juny de 1918 - Oberengstringen, 12 de desembre de 2011) va ser un jugador d'hoquei sobre gel suís que va competir entre les dècades de 1930 i 1950. Era germà del també jugador d'hoquei sobre gel Werner Lohrer.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'hoquei sobre gel. En el seu palmarès també destaquen dues medalles de bronze al Campionat del Món d'hoquei gel, el 1937 i 1939.
A nivell de clubs jugà al Zürcher SC entre 1934 i 1953, amb qui guanyà les lligues suïsses de 1936 i 1949.

## Referències

* ↑ «Lohrer dies at 93». Iihf.com. Arxivat de l'original el 2012-01-17. [Consulta: 26 desembre 2011].
* 1 2 3 4 «Olympedia – Heini Lohrer». [Consulta: 14 març 2023].
# Pont de les Arts

El pont de les Arts és un pont de la ciutat de València que creua el Jardí de Túria i connecta el barri de Tendetes amb el del Carme i del Botànic. Així mateix, uneix els carrers del Pare Ferrís i de Mauro Guillén i l'avinguda de Menéndez Pidal amb el passeig de la Petxina i els carrers de Guillem de Castro, de Na Jordana i de la Blanqueria. A l'eixida sud del pont hi ha l'Institut Valencià d'Art Modern, el qual dona lloc al nom de les Arts, i el Centre Cultural la Beneficència que conté el Museu Etnològic de València. Va ser dissenyat als 90 per l'enginyer Leonardo Fernández Troyano. i va ser construït per l'arquitecte Norman Foster el 1998.
És un pont amb aspecte modern, fet de formigó, ample, llarg i situat a poca altitud respecte de la llera del riu. És una obra d'enginyeria actual de dos taulers separats uns 20 metres i recolzats transversalment en una sola pila. El pont té una llargària total de 145 m dividits en 5 vans de 20-36-36-36-20 m.

## Referències

* ↑ «Puente de las Artes (Valencia, 1998)» (en anglès). structurae.net. [Consulta: 28 novembre 2021].
* ↑ «Puente de las Artes - Puentes de Valencia rio turia». adriver.org. [Consulta: 28 novembre 2021].
Geografia urbana de la ciutat de València :
# Herbert Drury

Herbert John "Herb" Drury (Midland, Ontario, Canadà, 2 de març de 1896 - Pittsburgh, Pennsilvània, 1 de juliol de 1965) va ser un jugador d'hoquei sobre gel canadenc de naixement, però estatunidenc d'adopció, que va competir a començaments del segle xx. Jugà com a defensa durant sis temporades a la National Hockey League amb els Pittsburgh Pirates i els Philadelphia Quakers.
Nascut a Midland, Ontario, el 1895, va arribar a Pittsburgh, Pennsilvània, el 1916 per jugar al Pittsburgh Yellow Jackets de l'Amateur Hockey Association of the United States. Entre 1918 i 1919 va ser cridat a files per lluitar en la Primera Guerra Mundial i no va reprendre la seva carrera d'hoquei fins a 1920, quan va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers. En ells guanyà la medalla de plata en la competició d'hoquei sobre gel, després de perdre la final contra la selecció del Canadà.
Quatre anys més tard, als Jocs Olímpics d'Hivern de Chamonix, tornà a guanyar la medalla de plata en la competició d'hoquei sobre gel. En aquesta edició va dur la bandera dels Estats Units en la cerimònia inaugural dels Jocs.
El 1925 fitxà pel Pittsburgh Pirates, equip en el què jugà durant 5 temporades. El 1930 fitxà pel Philadelphia Quakers, on jugà durant una temporada. El 1931 es retirà del hoquei professional.

## Referències

* ↑ Smith, Bradley «Let's Learn From the Past: Herb Drury». Pittsburgh Post-Gazette, 20-01-2011.
* 1 2 «Herb Drury Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de març 2010. [Consulta: 9 desembre 2017].
* ↑ Herb Joseph Drury a Legends of Hockey
# Anna Mae Aquash

Anna Mae Aquash (Shubenacadie, Nova Escòcia, 1945 - Pine Ridge, Dakota del Sud 1976) fou una activista micmac. Nascuda Anna-Mae Pictou, el 1962 es traslladà a Boston i es casà amb el anishinaabemowin Nogeeshik Aquash. Militant de l'AIM des de primer moment, va participar en la Marxa dels Tractats Violats del 1972 i en els fets de Wounded Knee del 1973. Fou trobada morta d'un tret al cap a Pine Ridge. En foren acusats dos militants de l'AIM, Arlo Looking Cloud, jutjat per la seva mort el 2004, i John Boy Graham, que creien que era un informant del FBI. No s'ha determinat prou les implicacions en el crim de Dennis Banks (durant un temps amant d'Anna Mae), els germans Clyde Bellecourt i Vernon Bellecourt i Russell Means, i també hi ha punts molt foscos en l'actuació del FBI durant tot el procés i en les circumstàncies de la trobada del seu cos.

## Referències

* Claypoole, Antoinette Nora (1999). Who Would Unbraid Her Hair: The Legend of Annie Mae. Anam Cara Press. ISBN 0-9673853-0-X.

## Enllaços externs

* Descripció de les circumstàncies de la trobada del seu cos el 1976
* El judici segons Firstnationsdrum.com Arxivat 2006-01-02 a Wayback Machine.
* Pàgina on demanen justícia al seu cas Arxivat 2005-12-25 a Wayback Machine.
# Hugh Sutherland

Hugh Sutherland (Winnipeg, 2 de febrer de 1907 - Winnipeg, 9 de setembre de 1990) va ser un jugador d'hoquei sobre gel canadenc que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
Amb el Winnipeg Hockey Club guanyà l'Allan Cup de 1931. El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Lake Placid, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre gel.

## Referències

* ↑ «Hugh Sutherland Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 6 abril 2019].
# .eu

.eu és el domini de primer nivell territorial (ccTLD) introduït el 2005 per la Unió Europea (en anglès European Union). El domini és obert a ciutadans i organitzacions d'estats membres de la Unió Europea.
El domini és administrat per EURid, un consorci dels operadors de registres de Bèlgica, Suècia, Itàlia i la República Txeca.
L'ús del domini és habitual en llocs web que volen remarcar la seva condició paneuropea, o com a portal als dominis corresponent als llocs dels diferents estats. També és utilitzat per molts llocs bascos per la coincidència amb Euskadi o Euskara.
Dominis de primer nivell territorial :
Dominis de primer nivell internacionalitzats :
Alfabet ciríl·lic:
.бел (.bel, Belarús)
.қаз (.qaz, Kazakhstan)
.мкд (.mkd, Macedònia)
.мон (.mon, Mongòlia)
.рус (.rf, gent de parla russa)
.рф (.rus, Rússia)
.срб (.srb, Sèrbia)
.укр (.ukr, Ucraïna)
Alfabet àrab:
الجزائر. (al-Jazā'ir, Algèria)
مصر. (masr, Egipte)
بھارت. (bharat, Índia)
ایران. (Iran)
الاردن. (al-urdun, Jordània)
فلسطين. (filastin, Territoris Palestins)
پاکستان. (pakstan, Pakistan)
قطر. (qatar, Qatar)
السعودية. (al-saudiah, Aràbia Saudí)
سوريا. (sūryā, Síria)
تونس. (tunis, Tunísia)
امارات. (emarat, UAE)
عمان. (Oman)
مليسيا. (maleesya, Malàisia
المغرب. (almahgrib, Marroc)
سودان. (Sudan)
اليمن. (alyemen, Iemen)
Alfabets indis:
.বাংলা (bangla, Bangladesh)
.ভারত (bharôt, Índia)
.भारत (bharat, Índia)
.భారత్ (bharat, Índia)
.ભારત (bharat, Índia)
.ਭਾਰਤ (bharat, Índia)
.இந்தியா (inthiyaa, Índia)
.ලංකා (lanka, Sri Lanka)
.இலங்கை (ilangai, Sri Lanka)
.ไทย (thai, Tailàndia)
.சிங்கப்பூர் (cinkappūr, Singapur)
Caràcters xinesos:
.中国 (Zhōngguó, Xina)
.中國 (Zhōngguó, Xina)
.香港 (Hong Kong)
.台灣 (Taiwan)
.台湾 (Taiwan)
.新加坡 (Xīnjiāpō/Sin-ka-po, Singapur)
Altres alfabets i escriptures del món:
.გე (ge, Geòrgia)
.한국 (Hanguk, Corea del Sud) :
ccTLDs internacionalitzats proposats :
.бг (bg, Bulgària, rebutjat) .κπ (kp, Xipre) .ελ (el, Grècia, rebutjat) ישראל. (yisrael, Israel) .日本 (nippon, Japó) .ລາວ (lao, Laos) :
Altres dominis :
Reservats / sense assignarAssignats / sense úsEn fase de desaparició / Entrada a ISO 3166-1 esborradaRetirats / esborratsProposats
.bl .bq .eh .mf
.bv .gb .sj
.su
.bu .cs .dd .um .yu .zr .an .tp
.ct :
Vegeu també Dominis de primer nivell genèrics :
Viccionari
# Daniel Stabrawa

Daniel Stabrawa (Cracòvia, 23 d'agost de 1955) és violinista i director d'orquestra polonès.

## Biografia

Daniel Stabrawa va començar a tocar el violí als set anys i va estudiar tocant el violí a l'Acadèmia de Música de Cracòvia amb Zbigniew Szlezer. El 1979 es va convertir en concertista de l'Orquestra Simfònica de la Ràdio Polonesa a Cracòvia. El 1983 es va unir als primers violins de la Filharmònica de Berlín. El 1985 va fundar el reconegut internacional Philharmonia Quartet Berlin juntament amb tres col·legues de la Filharmònica de Berlín.
El 1986 es va convertir en un dels tres primers concertinos de la Filharmònica de Berlín com a successor de Michel Schwalbé sota la direcció del director Herbert von Karajan. Del 1986 al 2000 va ensenyar a l'Orquestra Acadèmia de la Filharmònica de Berlín.
Des de 1994 Daniel Stabrawa també fa de director d'orquestra. Va treballar juntament amb artistes de renom internacional com Nigel Kennedy i Albrecht Mayer.
Daniel Stabrawa està casat amb la pianista de concert Elżbieta Stabrawa. La seva filla Maria Stabrawa és també violinista internacional. El 2008 va fundar juntament amb ella i diversos músics de corda el Stabrawa Ensemble Berlin.

## Discografia (selecció)

Tots els enregistraments de quartet al segell Thorofon
* Antonio Vivaldi: The Vivaldi Album Vol 1, Nigel Kennedy i Daniel Stabrawa (violí) EMI 5576482 (2004)
* Antonio Vivaldi: The Vivaldi Album Vol 2, Nigel Kennedy i Daniel Stabrawa (violí) EMI 5578592 (2004)
* Concerts d'oboè romàntic al segle XX, Albrecht Mayer (oboe), Capella Bydgostiensis, dirigit per Daniel Stabrawa, Cavalli Records CCD 408 (2003)
* Johann Sebastian Bach: Concert per a dos violins en re menor, BWV 1043, Berlin Philharmonic Orchestra, Nigel Kennedy i Daniel Stabrawa (violí), EMI 57 091 (2000)

## Referències

* https://www.berliner-philharmoniker.de/en/orchestra/musician/daniel-stabrawa/ Arxivat 2021-05-19 a Wayback Machine.
* https://www.berliner-philharmoniker.de/en/ensembles/group/philharmonia-quartet/ Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* http://dispatch.opac.d-nb.de/DB=2.1/REL?PPN=135216451 Arxivat 2016-01-06 a Wayback Machine.
* http://www.mater-dolorosa-lankwitz.de/wiki/personen:daniel_stabrawa
# Jiří Holík

Jiří Holík (Havlíčkův Brod, 9 de juliol de 1944) és un jugador d'hoquei sobre gel txec, ja retirat, que va competir sota bandera txecoslovaca durant les dècades de 1960 i 1970. Durant la seva carrera esportiva va guanyar quatre medalles olímpiques i tretze al campionat del món.

## Biografia

Va néixer el 9 de juliol de 1944 a la ciutat de Havlíčkův Brod, població situada en aquells moments a Txecoslovàquia i que avui en dia forma part de la República Txeca. És germà del també jugador d'hoquei i medallista olímpic Jaroslav Holík. És pare de la tennista Andrea Holík.

## Carrera esportiva

Als 19 anys va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1964 realitzats a Innsbruck (Àustria), on aconseguí guanyar la medalla de bronze. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1968 realitzats a Grenoble (França) aconseguí guanyar la medalla de plata, perdent la final contra la gran potència del moment, la Unió Soviètica. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1972 realitzats a Sapporo (Japó) aconseguí novament guanyar la medalla de bronze i en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1976 realitzats Innsbruck (Àustria) guanyà altre cop la medalla de plata, perdent novament contra la Unió Soviètica.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat tretze medalles en el Campionat del Món d'hoquei gel masculí entre les edicions de 1965 i 1977, tres d'or (1972, 1976 i 1977), sis de plata i quatre de bronze.
El 1999 fou inclòs a l'IIHF Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Jiří Holík». [Consulta: 15 febrer 2024].
* ↑ «Jiri Holik profile - Йири Hолик Профиль - Eurohockey.com». [Consulta: 15 febrer 2024].
* ↑ «Jiří Holík» (en txec). Czech Olympic Committee, 2023. [Consulta: 30 juny 2023].

## Enllaços externs

* (anglès) www.eurohockey.net - Jiří Holík
# Ana Pardo de Vera Posada

Ana Pardo de Vera Posada (Lugo, 1974) és una periodista gallega. Des de 2016 dirigeix el diari digital Público. És llicenciada en Filologia Hispànica, té un màster en Mitjans de Comunicació i estudis de Ciències Polítiques i Sociologia per la UNED. Ha escrit en diversos mitjans de comunicació com ara Diario 16, La Voz de Galicia, Tiempo o El Siglo de Europa i ha col·laborat amb diverses ràdios i televisions. El 2007 va participar en la fundació de Público.
Durant el Govern de José Luis Rodríguez Zapatero va ser assessora de Comunicació en els Ministeris de Defensa, Indústria, Turisme i Comerç i Vicepresidència de Política Territorial.

## Llibre

* En la maleta de Zapatero (2013).

## Referències

* 1 2 Ana Pardo de Vera, nueva directora de 'Público'. Público. 1 de setembre de 2016.
* ↑ La lucense Ana Pardo de Vera, nueva directora de Público. El Progreso. 1 de setembre de 2016.
* ↑ Ana Pardo de Vera: "La regulación de la prensa está por hacer". Público. 20 de novembre de 2016.
# Estació d'Hospital General

Mapa sinòptic de la Línia Barcelona-Vallès de FGC :
Mapa sinòptic línia R8 :
Hospital General és una estació de ferrocarril propietat de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) situada al costat de l'Hospital General de Catalunya a la població de Sant Cugat del Vallès a la comarca del Vallès Occidental. L'estació es troba a la línia Barcelona-Vallès per on circulen trens de la línia S1.
L'estació es va inaugurar el 1985 quan FGC va duplicar les vies en el tram de ferrocarril entre Sant Cugat Centre i Rubí que s'havia construït l'any 1918, per part de l'empresa Ferrocarrils de Catalunya (FCC) que estava ampliant el Tren de Sarrià cap al Vallès.
Està previst el trasllat de l'estació d'Adif de Rubí just al costat de l'estació d'Hospital General d'FGC perquè sigui possible l'intercanvi entre la línia S1 d'FGC, i la línia R8 de Rodalies de Catalunya. Actualment, les dues estacions es troben separades uns 1200 metres a peu. De moment, només es tracta d'un projecte.
Aquesta estació s'ubica dins de la tarifa plana de l'àrea metropolitana de Barcelona, qualsevol trajecte entre dos dels municipis de l'àrea metropolitana de Barcelona valida com a zona 1. L'any 2019 va registrar l'entrada de 751.338 passatgers.

## Serveis ferroviaris

Línia Barcelona-Vallès de FGC :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Barcelona - Pl. Catalunya | Mira-sol | Rubí | Terrassa Nacions Unides |
| Rodalia de Barcelona |||||
| Projectat |||||
| Martorell Central | Castellbisbal | Volpelleres | Granollers Centre |

## Referències

* ↑ Salmerón 1988, pàg. 25.
* ↑ Salmerón 1988, pàg. 16-18.
* ↑ «Història». Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2010-03-07. [Consulta: 5 juny 2011].
* ↑ «Cronologia Històrica». Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2012-05-26. [Consulta: 5 juny 2011].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2019. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2024-03-28. [Consulta: 19 juny 2023].

## Bibliografia

* Salmerón i Bosch, Carles. El tren del Vallès: Història dels ferrocarrils de Barcelona a Sabadell i Terrassa. Barcelona: Terminus, 1988. ISBN 8440435606.

## Vegeu també

* Estació de Rubí (Adif)
* Llista d'estacions de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Cavalls cap a la fosca

Cavalls cap a la fosca és una novel·la de Baltasar Porcel, publicada l'any 1975.
Va rebre el premi Prudenci Bertrana l'any 1975, el Premi Nacional de la Crítica Literària el 1976, el premi Crítica Serra d’Or també el 1976 i el premi Internazionale Mediterraneo el 1977. A més, la traducció a l'anglès de la seva obra va ser reconeguda per Publisher’s Weekly i The Critics Choice com el millor llibre no escrit en anglès de l'any 1995. (Horses into the Night)

## Enllaços externs

* Fragment de l'obra a LiTeCa (UPF)

## Referències

* ↑ «Cavalls cap a la fosca». Diccionari de la literatura catalana. Enciclopèdia.cat. [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ Francesc Borrull. «Baltasar Porcel en anglès: crònica de la traducció de “Cavalls cap a la fosca”». Rassegna iberística, 01-06-2017. [Consulta: 15 abril 2020].
# Karel Stibor

Karel Stibor (Praga, 5 de novembre de 1924 - canal de la Mànega, 8 de novembre de 1948) va ser un jugador d'hoquei sobre gel txec que va competir sota bandera txecoslovaca durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de St. Moritz, on guanyà la medalla de plata en la competició d'hoquei sobre gel. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat del Món d'hoquei sobre gel de 1947.
Va morir, junt a sis companys seus de la selecció txecoslovaca d'hoquei sobre gel, en un accident d'avió al canal de la Mànega.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Karel Stibor». [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ «Hokej.cz - Šedesát let od největší tragédie našeho hokeje: proč a jak zemřela šestice reprezentantů?», 26-03-2012. [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ Šírová, Tereza. «Trosky letadla s československými hokejisty nenašli. Zabil je sebevědomý pilot», 13-09-2011. [Consulta: 20 gener 2025].