OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Municipi de Copenhaguen

El municipi de Copenhaguen (København en danès) és un municipi danès situat al nord-est de l'illa de Sjælland, i ocupant també el nord de l'illa d'Amager, que correspon a la ciutat de Copenhaguen, capital de Dinamarca i principal ciutat del país per població. Abasta una superfície de 88 km² que no van ser alterats per la Reforma Municipal Danesa del 2007, però a causa d'aquesta reforma va passar a formar part de la Regió de Hovedstaden. El municipi de Frederiksberg es troba totalment envoltat pel territori del municipi.
El municipi està dividit en 15 districtes:
* Indre By
* Christianshavn
* Indre Østerbro
* Ydre Østerbro
* Indre Nørrebro
* Ydre Nørrebro
* Vesterbro
* Kongens Enghave
* Valby
* Vanløse
* Brønshøj-Husum
* Bispebjerg
* Sundbyøster
* Sundbyvester
* Vestamager

## Consell municipal

Resultats de les eleccions del 18 de novembre del 2009:
| Partit | vots | % vots |
| Socialdemokratiet | 68707 | 29.9 |
| Det Radikale Venstre | 19424 | 8.5 |
| Det Konservative Folkeparti | 16163 | 7.0 |
| Demokratisk Fællesskab | 1260 | 0.5 |
| Retsforbundet | 210 | 0.1 |
| Socialistisk Folkeparti | 50966 | 22.2 |
| Velfærdslisten | 70 | 0.0 |
| Indkøbslisten | 37 | 0.0 |
| Liberal Alliance | 2024 | 0.9 |
| Hampepartiet | 621 | 0.3 |
| Kommunisterne | 481 | 0.2 |
| Gratis Lykke | 71 | 0.0 |
| Michael Bagge Kuehn | 184 | 0.1 |
| Nihilistisk Folkeparti | 1012 | 0.4 |
| Dansk Folkeparti | 17700 | 7.7 |
| Pærepartiet | 66 | 0.0 |
| Christianshavnerlisten | 107 | 0.0 |
| Borgerligt Centrum | 91 | 0.0 |
| Schiller Instituttets Venner | 83 | 0.0 |
| Bydelslisten ´09 | 541 | 0.2 |
| Venstre | 21504 | 9.4 |
| Den Lille Mand | 102 | 0.0 |
| Fremskridtspartiet | 504 | 0.2 |
| Kærlighedspartiet | 407 | 0.2 |
| Enhedslisten - De Rød-Grønne | 25016 | 10.9 |
| Christiania Listen | 2050 | 0.9 |
| Cykel Logisk Institut | 219 | 0.1 |
| Gordon eller Kaos Lib.socialistern | 62 | 0.0 |
| Sunshine Partiet | 67 | 0.0 |

### Alcaldes

| Alcalde | Període | Partit |
| Ritt Bjerregaard | 1-1-2007 a 31-12-2009 | Socialdemokratiet |
| Frank Jensen | 1-1-2010 a 31-12-2013 | Socialdemokratiet |

## Referències

* ↑ (danès) Resultats eleccions municipals a Copenhaguen
# Sovkhozni (Tomsk)

Sovkhozni (en rus: Совхозный) és un poble (possiólok) de l'óblast de Tomsk, a Rússia, que el 2021 tenia 2 habitants.

## Referències

* ↑ Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских населённых пунктов, сельских населённых пунктов. Том 1. Численность и размещение населения Томской области (Итоги Всероссийской переписи населения 2020 года (en rus).
# Llobàs

Llobàs és una pel·lícula dramàtica dirigida per Pau Calpe Rufat. L'estrena mundial de la pel·lícula, basada en la novel·la Lobisón de Ginés Sánchez, va tenir lloc l'octubre de 2023 al Festival Internacional de Cinema de Varsòvia.

## Sinopsi

L’Adrià és un noi mut, amb fòbia als espais tancats i que té dificultats per mantenir l’atenció quan li parlen. Deambula de poble en poble amb el seu germà gran i, allà on va, rep insults, burles i pedrades. I les nits de lluna plena no pot dormir: sent l’olor de la sang i ronda pels carrers, furgant dins els galliners i devorant gallines de cru en cru.

## Referències

* ↑ Werewolf / Llobàs. In: wff.pl. Abgerufen am 19. Oktober 2023.
# Wohldorfer Graben

El Wohldorfer Graben és un petit afluent del riu Ammersbek a l'estat d'Hamburg a Alemanya. Neix a la vora de la reserva natural del Duvenstedter Brook i desemboca a la vora del Wohldorfer Wald, a prop del monument llistat del Herrenhaus, la residència estival del senat d'Hamburg.

## Referències

* ↑ Flussgebietsgemeinschaft Elbe (FGG Elbe), Arbeitsgemeinschaft für die Reinhaltung der Elbe, Fließgewässer im Elbeeinzugsgebiet Arxivat 2012-01-31 a Wayback Machine.
* ↑ Arten- und Biotopschutzprogram als Teil des Landschaftsprogramms, Freie und Hansestadt Hamburg
# Chongqingosaure

El chongqingosaure (Chungkingosaurus) és un gènere de dinosaure estegosàurid que va viure al Juràssic superior. Les seves restes fòssils es van trobar a la formació de Shaximiao superior, a la Xina.

## Referències

* Dong Zhiming. Dinosaurian Faunas of China. China Ocean Press, Beijing, 1992. ISBN 3-540-52084-8.
* Britt, Carpenter et al.. Encyclopedia of Dinosaurs.. Publications international, Ltd., Lincolnwood Illinois., 2002. ISBN 0-7853-5561-8.
# Escriptura protosinaítica

L'escriptura protosinaítica es considera el primer alfabet consonàntic documentat, estenent el seu ús des del segle XVIII aC fins al segle xvi aC. Els seus primers testimonis van ser trobats per William Matthew Flinders Petrie a l'hivern de 1904-1905, al Serabit al-Khadim a la Península del Sinaí. L'escriptura encara no ha estat desxifrada, només s'ha establert que l'alfabet té fins a 30 caràcters, visualment similars als jeroglífics egipcis. L'escriptura protosinaítica s'utilitza per gravar l'idioma, similar al fenici.
Se sol considerar que de l'escriptura protosinaítica deriva l'alfabet fenici i, per tant, la resta d'alfabets.

## Possibles correspondències entre els alfabets protosinaític i el fenici

| Egipci | Protosinaític | Valor | Nom | Fenici | Descendents |
| 𓃾 | | ʼ | ʾalp «bou» | 𐤀 | א Α A ا |
| 𓉐 | | b | bēt «casa» | 𐤁 | ב Β B ب |
| 𓌙 | | g | gaml «bumerang» | 𐤂 | ג Γ C-G ج |
| 𓉿 | | d | digg o dalt «peix» o «porta» | 𐤃 | ד Δ D ذ-د |
| 𓀠 | | h | he «goig» | 𐤄 | ה Ε E Є ه |
| 𓌉 | | w | wau «ganxo» | 𐤅 | ו Ϝ-Υ F-U-V-W-Y و |
| 𓌻 | | z | zen «espasa» | 𐤆 | ז Ζ Z ز З |
| 𓉗 | | ḥ | ḥet «mur» | 𐤇 | ח Η H خ-ح |
| 𓎛 | 𓎛 | ḫ | «bri» o corda |
| 𓄤 𓊖 | 𓄤 | ṭ | ṭet «roda» | 𐤈 | ט Θ ظ-ط Ѳ |
| 𓂣 | | y | iod «braç» | 𐤉 | י Ι I-J ي |
| 𓂧 | | k | kap «mà» | 𐤊 | כ Κ K ك |
| 𓋿 | | l | lamd «agulla» | 𐤋 | ל Λ L ل |
| 𓈖 | | m | mem «aigua» | 𐤌 | מ Μ M م |
| 𓆓 | | n | nun «serp» | 𐤍 | נ Ν N ن |
| 𓊽 | | s | semk «peix» | 𐤎 | ס Ξ X Ѯ |
| 𓁹 | | ʻ | ʕayn «ull» | 𐤏 | ע Ο O غ-ع |
| 𓂋 | | p | pe «corba» | 𐤐 | פ Π P ف |
| 𓇑 | | ṣ | ṣade «planta» | 𐤑 | צ ϻ ص-ض ц |
| 𓎗 | | q | qop «mico» | 𐤒 | ק Ϙ Q ق Ҁ |
| 𓁶 | | r | roš «cap» | 𐤓 | ר Ρ R ر |
| 𓄑 | | š/ś | xin «dent» | 𐤔 | ש Σ S ش-س Ш |
| 𓏴 | | t | taw «firma» | 𐤕 | ת Τ T ث-ت |

## Enllaços externs

* Per poder veure els jeroglífics egipcis pot ser necessari instal·lar les fonts unicode
* PDF complet i ben explicat sobre l'escriptura protosinaítica
* Per poder veure els caràcters fenicis pot ser necessari instal·lar les fonts unicode
# El inquilino

El inquilino va ser una sèrie espanyola de televisió, emesa per Antena 3 en 2004 i protagonitzada per Jorge Sanz.

## Argument

Un alienígena despistat, navegant per l'espai a la recerca del seu planeta acaba, per error, a la ciutat de Madrid. En un planeta hostil, la seva única possibilitat de supervivència és instal·lar-se en el cos d'un ésser humà. La sort se li posa a favor, quan mor l'escriptor Leo Montes (Jorge Sanz), i l'extraterrestre s'apodera del seu cos, fent-se passar per ell.

## Repartiment

* Jorge Sanz - Leo Montes i Chubi
* Marián Aguilera - Mar
* Débora Izaguirre - Nayra
* Luis Varela - Rafael
* María Luisa San José - Purita
* Enrique Villén - Marco Galeradas
* Javier Martín - Eduardo
* Joel Angelino - Fidel
* Daniel Morcillo - Tito
* Cuca Escribano - Yoli
* Claudia Traisac - Paula

### Amb la col·laboració especial de

* Pilar Bardem - Doña Encarna
* i Pablo Carbonell - Fernando Montes i Hans

## Episodis i audiències

| Temporada | Temporada | Episodis | Estrena | Final | Audiència mitjana | Audiència mitjana | Audiència mitjana |
| Temporada | Temporada | Episodis | Estrena | Final | Espectadors | Quota |
| | 1 | 13 | 5 de setembre de 2004 | 28 de novembre de 2004 | 3 433 000 | 21,3% |

### Temporada 1: 2004

| Núm. (sèrie) | Núm. (temp.) | Títol | Data d'emissió | Audiència |
| 1 | 1 | «La llegada» | 5 de setembre de 2004 | 4 166 000 (28,7%) |
| 2 | 2 | «Un humano llamado Leo» | 12 de setembre de 2004 | 4 217 000 (29,0%) |
| 3 | 3 | «Solo ante el peligro» | 19 de setembre de 2004 | 3 221 000 (20,4%) |
| 4 | 4 | «Atando cabos» | 26 de setembre de 2004 | 3 220 000 (19,6%) |
| 5 | 5 | «Tapando agujeros» | 3 d'octubre de 2004 | 3 527 000 (21,7%) |
| 6 | 6 | «Secretos» | 10 d'octubre de 2004 | 3 244 000 (20,6%) |
| 7 | 7 | «Vienen a por Leo» | 17 d'octubre de 2004 | 3 273 000 (19,8%) |
| 8 | 8 | «Córrete una juerga» | 24 d'octubre de 2004 | 3 465 000 (19,5%) |
| 9 | 9 | «Una noche loca» | 31 d'octubre de 2004 | 2 947 000 (20,3%) |
| 10 | 10 | «Una noche loca II» | 7 de novembre de 2004 | 3 565 000 (19,8%) |
| 11 | 11 | «Almas gemelas» | 14 de novembre de 2004 | 3 419 000 (18,7%) |
| 12 | 12 | «Polvos mágicos» | 28 de novembre de 2004 | 3 362 000 (18,5%) |
| 13 | 13 | «Despedida embarazosa» | 28 de novembre de 2004 | 3 003 000 (19,9%) |

## Referències

* "El inquilino" Jorge Sanz aterriza en Antena 3 el 5 de septiembre. Vertele.com Arxivat 2016-11-14 a Wayback Machine.
* Mi personaje es misógino, antipático y alcohólico. Entrevista al protagonista a El País, de 18 d'agost de 2004
* Jorge Sanz será un extraterrestre en una nueva serie de Antena 3. La Voz de Galicia, de 15 d'agost de 2004
# Yoshihiko Noda

Yoshihiko Noda (野田 佳彦, Noda Yoshihiko, 20 de maig de 1957) és un polític japonès del Partit Demòcrata del Japó (PDJ), membre de la Cambra dels Representants (cambra baixa) en la Dieta del Japó (el parlament nacional). El 2 de setembre del 2011 fou nomenat primer ministre del Japó.

## Biografia

Noda és nascut a Funabashi, Prefectura de Chiba, fill d'un militar de la Força Terrestre d'Autodefensa del Japó (Exèrcit de Terra del Japó després de la Segona Guerra Mundial). Es va graduar a la Universitat de Waseda el 1980. Fou escollit membre de l'Assemblea de la Prefectura de Chiba el 1987.
El 1993 va ser elegit diputat pel Partit Nou Japó de la Cambra de Representants de la Dieta per l'antic districte electoral parlamentari número 1 de Chiba. El 1996 perdé l'escó, però el 2000 va tornar a guanyar-lo, aquest cop en el districte electoral parlamentari número 4 de Chiba (districte creat l'any 1994). Fou reescollit el 2003, 2005 i 2009. Noda es va inscriure al Partit Demòcrata del Japó (PDJ) el 1998, on assumí diferents tasques, i prengué el càrrec de ministre principal financer quan el PDJ va assolir el control de la Dieta, el setembre del 2009. El 8 de juny del 2010 va ser nomenat ministre d'Hisenda pel primer ministre Naoto Kan.

### Primer ministre

El 29 d'agost del 2011, en una votació interna, es va imposar per 215 vots a 177 al candidat Banri Kaieda com a líder del partit, cosa que el va convertir en virtual primer ministre. El 30 d'agost del 2011 la Cambra de Representants del Japó va escollir formalment Noda com a primer ministre del país (308 vots a favor i 157 en contra), rellevant Naoto Kan, que acumulà un desgast notable per la gestió del terratrèmol i tsunami del Japó del 2011 i l'accident nuclear de Fukushima I
El 2012, el govern del Partit Democràtic de Yoshihiko Noda va decidir augmentar l'impost al consum japonès. Aquest moviment impopular va permetre al Partit Liberal Democràtic de Shinzo Abe recuperar el control del govern japonès a les eleccions generals japoneses de 2012.

## Referències

* ↑ «Noda, the DPJ and the Giant Snowball Problem». The Wall Street Journal, 29-08-2011 [Consulta: 2 setembre 2011].
* 1 2 3 «Cabinet Profiles: Kan's lineup» (en anglès). Japan Times [Tòquio], 09-06-2010, pàg. 4.
* ↑ «Yoshihiko Noda gana la elección interna del PD y será el primer ministro de Japón» (en castellà). El Mundo [Madrid], 29-08-2011 [Consulta: 2 setembre 2011].
* ↑ «Yoshihiko Noda, un estadista al rescate de las maltrechas cuentas niponas» (en castellà). El Mundo [Madrid], 29-08-2011 [Consulta: 2 setembre 2011].
* ↑ «El primer ministre japonès presenta la dimissió». Regió 7, 26-08-2011. [Consulta: 2 desembre 2024].
* ↑ Westlake, Adam. «Prime Minister Noda survives opponents’ no-confidence vote» (en anglès). Japan Times, 10-08-2012. [Consulta: 12 gener 2025].
* ↑ «Shinzo Abe toma posesión este miércoles como nuevo primer ministro de Japón» (en castellà). El País, 26-12-2012.

## Enllaços externs

* «政治家情報 〜野田 佳彦〜» (en japonès). ザ･選挙. JANJAN. [Consulta: 10 octubre 2007].
* (japonès) Web oficial
# Joan d'Epifania

Joan d'Epifania fou un historiador romà d'Orient d'Epifania (Epiphaneia) a Síria que va florir vers el final del segle vi.
Evagri d'Epifania en parla com un parent i conciutadà (en el sentit de viure a la mateixa regió, no a la mateixa ciutat). Va escriure una obra històrica sobre les guerres romano-perses des de la darrera part del regnat de Justinià I fins a la restauració del rei persa Cosroes II per l'emperador Maurici. Evagri diu que aquesta història encara no s'havia publicat el 593 o 594.
De vegades s'ha confós amb Joan Retòric, que va escriure una història dels temps de Teodosi II, Marcià, Lleó I el Traci, Lleó II i Zenó, i citat també diverses vegades per Evagri d'Epifania.

## Referències

* ↑ 56.Joannes of Epiphaneia a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 594-595
# El pianista (pel·lícula de 1998)

El pianista és una pel·lícula dramàtica catalana de 1998 dirigida per Mario Gas, estrenada l'octubre d'aquell any al Festival de Cinema de Sitges.
El guió està basat en la novel·la homònima de Manuel Vázquez Montalbán, de 1985, i la música és de Carles Santos.
Jordi Mollà va estar nominat al Fotogramas de Plata i va guanyar el premi del festival de cinema de Viña del Mar (Xile) per la seva interpretació del jove Doria.

## Argument

Els pianistes Albert Rossell (Pere Ponce) i Lluís Doria coincideixen a París el 1936, on s'enamoren de la mateixa dona, Teresa (Paulina Gálvez), i passen a formar part de l'avantguarda musical del moment. Quan esclata la Guerra Civil Doria decideix quedar-se a França amb la seva música, l'única causa que considera important, mentre que Rossell torna a Barcelona per lluitar per la República, perdent l'oportunitat de continuar una prometedora carrera professional.
El 1946, després de passar uns anys a la presó acusat d'ajudar anarquistes antifranquistes, Rossell coneix un grup de veïns amb qui farà amistat i passarà estones als terrats, compartint històries. Gràcies a la seva habilitat amb el piano un dia aconsegueix que li deixin tocar el d'una veïna, i deixa de banda els seus interessos musicals clàssics per fer-los ballar amb un boogie, i es retroba amb Teresa.
Anys més tard, durant la dècada del 1980, el ja famós compositor Lluís Doria es queda paralitzat quan es retroba en un cabaret de la ciutat amb el seu amic de joventut, que és el pianista de l'espectacle.

## Repartiment

* Pere Ponce: Albert Rossell (20/30 anys)
* Jordi Mollà: Lluís Doria (20 anys)
* Paulina Gálvez: Teresa (20/30 anys)
* Nadala Batiste: Teresa (gran)
* Serge Reggiani: Albert Rossell (60 anys)
* Laurent Terzieff: Lluís Doria (60 anys)
* Marc Martínez: Jove
* Pep Molina: Marcuse
* Mercè Arànega: Lluïsa
* Francesc Orella: Quintana
* Vicky Peña: Sra. Milhaud
* Jordi Boixaderas: Toni Fisas
* Lluïsa Castell: Irene
* Joan Dalmau: Oviedo
* Duna Jové: Magda
* Eva Santolaria: Obdulia
* Pep Sais: Advocat ambaixada
* Eric PRAT: Darius Milhaud
* Mònica López (escenes eliminades)
* Rosa Renom (escenes eliminades)

## Referències

* ↑ Estrena al Festival de Cinema de Sitges, a IMDb (anglès)
* ↑ 'El pianista', la película, a Vespito (castellà)
* ↑ Nominacions i premis a IMDb (anglès)
# XVI Premis Cinematogràfics José María Forqué

La cerimònia dels XVI Premis Cinematogràfics José María Forqué es va celebrar al Palau de Congressos de Madrid el 17 de gener de 2011. Es tracta d'uns guardons atorgats anualment des de 1996 per l'EGEDA com a reconeixement a les millors produccions cinematogràfiques espanyoles pels seus valors tècnics i artístics produïdes entre l'1 de gener i el 31 de desembre de 2010.
La gala fou presentada per l'actor Alex O'Dogherty, qui va fer alguns números musicals basats en Golfus de Roma. Fou dirigida per Juan Estelrich Revesz i retransmesa per La 1. Va gaudir de les actuacions musicals de Miguel Poveda, Toni Zenet, José Mercé i El Langui, i fou presidida per la ministra de cultura Ángeles González Sinde.

## Nominacions i premis

Els nominats i guanyadors d'aquesta edició foren:
| Millor pel·lícula | Millor documental o animació |
| Buried (Enterrat) También la lluvia Entrelobos Lope Pa negre | Bicicleta, cullera, poma de Carles Bosch |
| Millor actor | Millor actriu |
| Luis Tosar per También la lluvia Eduard Fernández per La mosquitera Unax Ugalde per Bon appétit | Emma Suárez per La mosquitera Nora Navas per Pa negre Belén Rueda per Els ulls de la Júlia |
| Medalla d'honor ||
| Luis Megino Grande ||

## Referències

* ↑ El cine, de gala, en los Premios Forqué, Panorama Audiovisual, 18 de gener de 2011
* ↑ 'Buried', Luis Tosar y Emma Suárez, triunfadores en los premios Forqué, El Mundo, 18 de gener de 2011
* ↑ Luis Tosar, Emma Suárez, Nora Navas y 'Buried', protagonistas de los premios José María Forqué, antesala de los Goya, hola.com, 18 de gener de 2011

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 2010
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2010

## Enllaços externs

* Gala dels XVI Premis José María Forqué a rtve.es
* Gala dels XVI Premis José María Forqué a IMDB
# Paul Harrington

Paul Harrington (13 de maig de 1960) és un músic irlandès que, amb Charlie McGettigan, va guanyar el Festival de la Cançó d'Eurovisió per a Irlanda el 1994.

## Carrera
### Música

Harrington va néixer a Dublín, República d'Irlanda. Va cridar l'atenció del públic amb el seu àlbum de debut, What I'd Say, arribant al Top 10 el 1991. Aquesta atenció va assolir noves cotes el 1994 quan va representar Irlanda i va guanyar el Festival de la Cançó d'Eurovisió juntament amb Charlie McGettigan.
Ha actuat, entre d'altres, per als Rolling Stones, Prince i U2. Va ser el cantant principal de ball de Celtic Tiger Live. Així va actuar en escenaris d'Europa i Amèrica del Nord, com ara Wembley i el Madison Square Garden.
Harrington va llançar A Collection el 2008, i després d'una actuació impressionant a The Late Late Show, l'àlbum va entrar al Top 20 d'Irlanda arribant al número 4.
El 2009, es va unir amb els seus germans com "The Harrington Brothers" per gravar "Molly Malone" amb The Official Leinster Supporters Group. La cançó es va convertir en l'himne oficial del Leinster Rugby Team. La cançó va entrar a les llistes irlandeses el 2009 i número u a les llistes de descàrregues. Els Harrington Brothers van interpretar-la en directe al The RDS Dublin just abans que Leinster toqués a Edimburg a la Heineken Cup.
El 2010, Harrington va publicar un àlbum d'estudi en directe, Songs, amb les seves interpretacions d'algunes de les cançons més estimades del món.
Harrington va llançar un nou àlbum en directe el 2018 titulat Lights of Home. L'àlbum va ser gravat per Tim Martin al Sugar Club Dublin, i inclou nou cançons noves. Tot i que aquest seria el primer àlbum en solitari d'Harrington en vuit anys, ha col·laborat en altres àlbums com un àlbum de Nadal amb el Whitefriar Street Choir (O Holy Night) i una col·laboració nord-americà-irlandesa anomenada Cape Spear.

### Televisió i ràdio

La carrera radiofònica de Paul Harrington inclou un espai habitual a The Pat Kenny Show a Newstalk, cinc anys a Q102 de Dublín i dos a Sunshine 106.8.
També ha fet moltes aparicions televisives com The Lyrics Board o The Restaurant. El 2017 i el 2018, Harrington va escriure i presentar el documental Ireland's Eurovision Winners, que es va publicar en DVD i emès a la televisió.

## Referències

* ↑ Barclay, Simon. The Complete and Independent Guide to the Eurovision Song Contest 2010. Simon Barclay, 17 June 2010, p. 164–. ISBN 9781445784151.
* ↑ Pardo, José Ramón. El libro de los grandes éxitos del Festival de Eurovisión (en castellà). Cyanuro, p. 80-81. ISBN 84-607-4162-1.
* ↑ «Paul Harrington: A Collection». AllMusic. Arxivat de l'original el 8 July 2018. [Consulta: 26 maig 2018].
* ↑ «The Sugar Club Presents Paul Harrington». The Sugar Club, 2018. Arxivat de l'original el 26 May 2018. [Consulta: 26 maig 2018].
* ↑ Feighan, Irene. «Rock 'n' roll kid: Musician Paul Harrington on playing the long game». Irish Examiner, 25-05-2018. Arxivat de l'original el 25 May 2018. [Consulta: 26 maig 2018].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Paul Harrington
# Espelma blanca llarga

Una Vela blanca llarga (en anglès: Long White Candlestick) és una espelma japonesa que indica una forta pressió compradora.

## Criteri de reconeixement

* És una espelma blanca que té una mida molt més llarga en relació a les altres del context
* Les ombres inferior i superiors no són significatives, siguin llargues o curtes

## Explicació

Una espelma blanca és indicativa que els preus han tancat per sobre de l'obertura. Quan més llarga sigui l'espelma en relació a les altres del seu context, més indicativa és de la pressió compradora.

## Factors importants

Una espelma blanca llarga és una única espelma i malgrat que indica pressió compradora, s'han d'interpretar en el context en què apareix. Si ho fa enmig d'una tendència alcista, significarà continuïtat; però si ho fa al final d'una tendència baixista, pot significar un canvi de la tendència baixista en haver-se arribar a un nivell de suport i haver aparegut la pressió compradora. Inclús si apareix després d'una llarga i persistent tendència alcista, pot servir d'advertència de sobrecompra i, per tant, indicar un possible retrocés. Així doncs, la seva interpretació no pot anar deslligada de les espelmes adjacents.

## Bibliografia

* «Long White Candlestick». Candlesticker. [Consulta: 12 maig 2011].
# Què t'hi jugues, Mari Pili?

Què t'hi jugues, Mari Pili? és una pel·lícula còmica catalana rodada el 1991 i dirigida per Ventura Pons amb guió de Joan Barbero. Fou rodada a Barcelona i utilitzà com exteriors el Paral·lel, la Plaça dels Àngels i el Moll de la Fusta. Fou rodada en català i emesa per TV3 el 29 d'abril de 1993.

## Argument

Es tracta de la història de tres noies de vint anys que comparteixen pis: una estudiant (Sole), una venedora de joies (Marta) i una caixera d'una hamburgueseria (Mari Pili). Cansades d'esperar al cap de setmana per anar a la discoteca i relacionar-se amb homes, se'ls acudeix com a joc viure una aventura amb el primer home que els pregunti el seu nom.

## Repartiment

* Núria Hosta... Marta
* Mercè Lleixà... Mari Pili
* Blanca Pàmpols ... Sole
* Pep Munné... Pep
* Marc Martínez ... Àngel
* Amparo Moreno... Macarena
* Fernando Guillén... Enric
* Lloll Bertran... Marica
* Mingo Ràfols i Olea

## Referències

* ↑ Ventura Pons rueda una comedia en Barcelona, El País, 17 d'agost de 1990
* ↑ Què t'hi jugues, Mari Pili? a esadir.cat
* ↑ «¿QUÉ TE JUEGAS, MARI PILI?» (en castellà). Fotogramas, 29-05-2008. [Consulta: 2 juliol 2021].
* ↑ Mor l'actriu Mercè Lleixà, protagonista de «Què t’hi jugues, Mari Pili?» Arxivat 2016-07-31 a Wayback Machine., 4 de maig de 2009

## Enllaços externs

* Què t'hi jugues, Mari Pili? a catalanfilms.cat
* Què t'hi jugues, Mari Pili? a Goita què fan, ara!