OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# República Soviètica Tàtar-Baixkir

La República Soviètica Tàtar-Baixkir fou negociada entre baixkirs i bolxevics el 20 de març de 1919 i proclamada el 22 de març de 1919. Comprenia la província d'Ufa, i part de les províncies d'Orenburg, Perm, Kazan, Viatka, Simbirsk i Samara. La capital era Sterlitamak. El primer ministre fou Yumuguloghlu. Mes al sud es va crear la república autònoma socialista Soviètica Kirguís (1920) amb capital a Oremburg (el futur Kazakhstan). La bandera fou vermella amb falç i martell al canton i damunt una estrella vermella dins un disc groc.
Després de poc temps de dirigir la república Yumuguloghlu va assumir les funcions de cap de govern Z.V. Togan, alies Validov. L'abril Aleksandr Koltxak va envair la República i la va ocupar parcialment fugint el govern a Saransk. El juny els bolxevics en la seva contraofensiva van conquerir Ufa i van derrotar a Kolchak prop d'Iekaterinburg. L'agost la Legió txecoslovaca va arribar a Kazan però la van perdre el setembre. A la tardor els bolxevics amb el suport dels tàrtars i baixkirs, dominaven de nou tot el terreny perdut.
El govern soviètic va proposar crear un estat nacional tàrtar i Baixkir dins de la RSFSR per contrarestar la decisió de l'Assemblea Nacional de crear l'Estat Idel Ural. El 27 de maig de 1920 es va crear la república dels tàrtars (incloent el territori del txuvaixos) que es va separar de la Baixkiria. El juny de 1920 Validov, que tenia por de ser eliminat pels bolxevics, va fugir del país juntament amb altres líders, i més tard es van unir als basmatxis de l'Àsia central. El govern baixkir, amb seu ara a Sterlitamak, va passar a ser d'obediència bolxevic absoluta. El 18 d'octubre de 1921 la república dels txuvaixos es va separar de la dels Tàrtars. El 14 de juny de 1922 es va agregar a Baixkiria el districte de majoria russa d'Ufa, creant-se l'anomenada Gran Baixkiria (RSSA dels Baixkirs) amb Ufa com a nova capital.

## Referències

* ↑ «ДЕКРЕТ от 22 марта 1918 года О ТАТАРО - БАШКИРСКОЙ СОВЕТСКОЙ РЕСПУБЛИКЕ» (en rus). Arxivat de l'original el 17 d’agost 2016. [Consulta: 2 juliol 2023].
# Reserva índia Campo

La reserva índia Campo és una reserva índia que constitueix la llar de la Banda Campo d'Indis de Missió Diegueño, també coneguda com a Nació Campo Kumeyaay, uns tribu reconeguda federalment de kumeyaays del comtat de San Diego a Califòrnia La reserva va ser fundada el 1893 i té 16.512 (66,82 km²).

## Govern

La banda Campo té la seu a Campo (Califòrnia). Va ratificar la seva constitució tribal el 13 de juliol de 1975, que va establir un consell de govern format per tots els membres de la banda de 18 o més anys.

## Serveis

En 1990 la banda Campo creà la Campo Environmental Protection Agency (CEPA), que protegeix el medi ambient i la salut pública de cara al desenvolupament comercial. La tribu també té el Campo Indian Education Center i el Campo Tribal Tribal Training Program.

## Desenvolupament econòmic

Muht Hei, Inc és una corporació de la tribu, que supervisa el Casino Golden Acorn, Campo Materials i Kumeyaay Wind, un parc eòlic amb 25 turbines. La tribu posseeix i gestiona el Casino Golden Acorn, el restaurant Golden Grill, Del Oro Deli, i un centre de viatges, tots situats a Campo.

## Internet

Algunes parts d'aquesta zona remota tenen la capacitat d'internet Ethernet sense fils per a membres de la tribu. El servei es presta a través de la Tribal Digital Village amb base a la reserva índia Pala, uns 130 kilòmetres al nord. Així es va informar a San Diego Union Tribune, New York Times, i al programa la Televisió Comunitària del Sud de Califòrnia California Connected.

## Referències

* 1 2 "California Indians and Their Reservations: C." SDSU Library and Information Access. Retrieved 12 Aug 2013.
* 1 2 Shipek, 612
* 1 2 Eargle, 205
* ↑ "Campo Kumeyaay Nation." Arxivat 2013-08-23 a Wayback Machine. The Climate Registry. Retrieved 12 Aug 2013.
* ↑ "Campo Band of Kumeyaay Indians." Arxivat 2011-07-18 a Wayback Machine. Southern California Tribal Chairmen's Association. Retrieved 12 Aug 2013.
* ↑ "Muht Hei, Inc." Campo Kumeyaay Nation. Retrieved 12 Aug 2013.
* ↑ "Dining." Golden Acorn Casino. 2009 (retrieved 3 June 2010)
* ↑ "Campo Band of Kumeyaay Indians." Arxivat 2011-07-18 a Wayback Machine. Southern California Tribal Chairmen's Association. Retrieved 3 June 2010.

## Bibliografia

* Eargle, Jr., Dolan H. California Indian Country: The Land and the People. San Francisco: Tree Company Press, 1992. ISBN 0-937401-20-X.
* Pritzker, Barry M. A Native American Encyclopedia: History, Culture, and Peoples. Oxford: Oxford University Press, 2000. ISBN 978-0-19-513877-1.
* Shipek, Florence C. "History of Southern California Mission Indians." Handbook of North American Indians. Volume ed. Heizer, Robert F. Washington, DC: Smithsonian Institution, 1978. 610-618. ISBN 0-87474-187-4.

## Enllaços externs

* Campo Kumeyaay Nation
* Tribal History Arxivat 2012-06-21 a Wayback Machine. Casino Golden Acorn
# Reserva índia Rincon

La reserva índia Rincon és una reserva índia de la tribu reconeguda federalment Banda Rincon d'indis luiseños situada al Valley Center CDP, al nord-est del comtat de San Diego (Califòrnia), al llarg del riu San Luis Rey, al sud de la carretera estatal 76 de Califòrnia. L'àrea total de la reserva és de 4.275 acres. La població de la reserva és de 1.500, però només 188 persones s'identifiquen com a amerindis al Valley Center CDP en el cens de 2010, encara que la inscripció tribal és de 651.
Són considerats com un dels grups indis de missió. A la reserva es troba el Harrah's Rincon Casino and Resort. La tribu és membre de l'Indian Health Council que s'encarrega de la salut clínica de la reserva.

## Referències

* ↑ Indian entities recognized and eligible to receive services from the United States Bureau of Indian Affairs Arxivat 2012-03-06 a Wayback Machine.: Federal Register, Volume 75, Number 190 dated October 1, 2010 (75 FR 60810)
* 1 2 3 4 White, Phillip. «California Indians and their reservations: an online dictionary». San Diego State University Library. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 23 novembre 2013].
* ↑ «Indian Health Council: Empowering Native Wellness».

## Bibliografia

* Bean, Lowell J. and Shipek, Florence C. (1978) "Luiseño," in 'California,' vol. 8, ed. Robert Heizer, Handbook of North American Indians (Wash., D. C.: Smithsonian Institution): 550–563.

## Enllaços externs

* Web de la tribu
* Articles of Association: Covering Procedures for Administering the Affairs of the Rincon, San Luiseno Band of Mission Indians, California 21 February 1959, as amended through 1994.
# Reserva índia de Torres Martínez

La reserva índia de Torres Martínez és la reserva índia dels Indis Cahuilla del Desert Torres-Martinez, tribu reconeguda federalment dels amerindis cahuilla i chemehuevi, situada als comtats Imperial i Riverside a Califòrnia. El seu antònim és Mau-Wal-Mah Su-Kutt Menyil, que vol dir "entre les palmeres, cérvol lluna."

## La reserva

La reserva Torres-Martinez es troba entre els comtats d'Imperial i Riverside i té una àrea total de 24.024 acres. Fou establerta en 1876 i va rebre el nom per la vila de Toro i l'Agència índia Martinez. En 1970, 42 dels 217 membres registrats de la tribu vivien a la reserva. La seu tribal es troba a Thermal (Califòrnia).

## Desenvolupament econòmic

La tribu posseeix i gestiona el Casino Red Earth a Salton City.

## Bibliografia

* Bean, Lowell John. "Cahuilla." Heizer, Robert F., volume ed. Handbook of North American Indians: California, Volume 8. Washington, DC: Smithsonian Institution, 1978. ISBN 978-0-16-004574-5.
* Eargle, Jr., Dolan H. California Indian Country: The Land and the People. San Francisco: Tree Company Press, 1992. ISBN 0-937401-20-X.
* Pritzker, Barry M. A Native American Encyclopedia: History, Culture, and Peoples. Oxford: Oxford University Press, 2000. ISBN 978-0-19-513877-1.
* James, Harry Clebourne. The Cahuilla Indians. Morongo Indian Reservation: Malki Museum Press (Westernlore Press), 1960 (reprinted 1968). OCLC 254156323. LCCN 60010491.

## Referències

* 1 2 "California Indians and Their Reservations." Arxivat 2009-03-11 a Wayback Machine. San Diego State University Library and Information Access. (retrieved 17 May 2010)
* 1 2 Bean, 585
* ↑ "Home." Torres Martinez Desert Cahuilla Indians. 2009 (retrieved 17 May 2010)
* 1 2 "Torres-Martinez Desert Band of Cahuilla." Arxivat 2013-07-26 a Wayback Machine. Gallery of Nations. (retrieved 17 May 2010)
* ↑ Pritzker, 120
* ↑ "Red Earth Casino." 500 Nations. (retrieved 17 May 2010)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (anglès)
# Ricardo Castellví de Ibarrola

Ricardo Castellví de Ibarrola (Torí, 1 de setembre de 1836 – Madrid, 17 d'abril de 1876) fou un aristòcrata i polític espanyol, X comte de Carlet, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Era fill d'Antonio Nicolás de Castellví y Shelly i de María del Carmen de Ibarrola y Mollinedo. El 1863 va heretar el títol de comte de Carlet i ingressà a l'Orde de Montesa. En 1875 fou nomenat primer cavallerís del rei Alfons XII d'Espanya. Fou elegit diputat pel districte de Xàtiva a les eleccions generals espanyoles de 1876. Tanmateix, va morir dos mesos després i fou substituït en el seu escó per Vicente Oliag Carrá.
Es va casar de Mercedes Gordon y Prendergast, i fou pare de la poetessa Isabel Maria del Carme Castellví Gordon. Fou avi del futbolista Joan Armet de Castellví.

## Referències

* ↑ Castellví Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a blasonari.net
* ↑ Expedient de sol·licitud d'ingrés a l'Orde
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ El hijo de la Condesa
# Ricardo García Mercet

Ricardo García Mercet (Bilbao, 1860 - 12 de maig de 1933) va ser un farmacèutic i militar espanyol acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Biografia

En 1881 es va doctorar en farmàcia i ciències a la Universitat de Madrid, on fou deixeble d'Ignacio Bolívar y Urrutia. Alhora va ingressar al Cos Militar de Sanitat, amb el que arribaria al grau de coronel i fou destinat a Melilla i a les illes Chafarinas. En 1883 va recórrer les illes Filipines i fou nomenat director de La Oceanía Española de Manila. Especialitzat en himenòpters, al seu retorn va col·laborar amb el Museu d'Història Natural de Madrid.
Fou president de la Reial Societat Espanyola d'Història Natural, secretari general de l'Associació Espanyola per al Progrés de les Ciències, acadèmic corresponent de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona i de l'Institut de Coïmbra. El 1921 fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.
Les seves col·leccions de Chalcidoidea es conserven al Museu Nacional de Ciències Naturals d'Espanya a Madrid i al Museu d'Història Natural de Giacomo Doria a Gènova.

## Obres

* Los enemigos de los parásitos de las plantas. Los Afelínidos (Madrid, 1912)
* La lucha contra los insectos perjudiciales, Fauna ibérica. Himenópteros. Fam. Encírtidos (1921)
* Encírtidos de Europa Central nuevos o poco conocidos, así como numerosos folletos en revistas europeas

## Referències

* ↑ Ricardo García Mercet a l'Enciclopedia Vasca Auñamendi
* ↑ Biografia Arxivat 2016-06-05 a Wayback Machine. al web de la RAC
# Riu Vermell

Riu Vermell (títol original en anglès Red River) és una pel·lícula de western dirigida l'any 1948 per Howard Hawks i protagonitzada per John Wayne i Montgomery Clift.

## Argument

La trama gira al voltant del ranxer Thomas Dunson (Wayne), qui, a mitjan segle xix, tracta de començar la seva pròpia hisenda a Texas. A l'inici de la seva empresa coneix a un orfe de nom Matthew Matt Garth a qui adopta. En creuar el riu Red, i no important-li la propietat del territori a les mans d'un altre ramader, s'estableix en la zona. Temps després, en acabar la guerra Civil americana, el ranxo de Dunson es troba sumit en problemes econòmics. A causa d'això, decideix emprendre la marxa a Missouri on, segons ell, trobarà un bon preu pel seu bestiar. Entre els seus principals ajudants es troben el ja adult Matt (Clift) i Groot Nadine (Walter Brennan). El transcurs de la travessia es desenvolupa enmig de molts contratemps. Agregat a això, la conducta de Dunson es torna tirànica amb els seus empleats.
D'altra banda, encara que Dunson rep recomanacions d'enviar el seu ramat cap a Abilene, on el ferrocarril ha arribat i la ruta és més segura, decideix seguir el seu propòsit inicial. Enmig d'una batussa, Matt decideix dirigir-se a Abilene, malgrat una amenaça de mort del mateix Dunson davant la seva rebel·lió. Matt aconsegueix el seu propòsit de vendre el bestiar a la ciutat, i fins i tot arregla un xec a nom de Dunson per a donar-li part dels guanys. No obstant això, el ranxer aconsegueix trobar al jove Matt i entre tots dos esclata una baralla.

## Comentaris

D'entre els clàssics del western, és sens dubte un dels millors, i ensenya a estimar el nostàlgic i l'èpic del gènere. Hawks va comptar amb un repartiment meravellós -en què destaca el debut de Montgomery Clift- per a donar vida a uns texans que condueixen el bestiar en un llarg viatge de milles i pols, d'aventures, i canviants relacions humanes. Mostra la relació, amb les seves dosis de problemàtica generacional, d'un vell ranxer i el seu fill adoptiu.

## Repartiment

* John Wayne de Tom Dunson
* Montgomery Clift de Matthew Garth
* Joanne Dru de Tess Millay
* Walter Brennan de Groot Nadine
* Coleen Gray de Fen
* John Ireland de Cherry Valance
* Harry Carey de Mr. Melville
* Harry Carey Jr. de Dan Latimer
* Hank Worden de Simms Reeves
Entre els actors que no surten als crèdits:
* Shelley Winters de Ballarina al tren
* Richard Farnsworth de Dunston Rider

## Premis i Nominacions
### Nominacions

* Oscar a la millor història (Borden Chase)
* Oscar al millor muntatge (Christian Nyby)

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat
* ↑ «Red River». The New York Times.
* ↑ «The 21th Academy Awards» (en anglès). Academy of Motion Picture Arts and Sciences. [Consulta: 10 desembre 2023].
# Ruble rus

El ruble rus (en rus российский рубль, transcrit rossiski rubl, o simplement рубль, rubl) és la moneda de la Federació Russa, i antigament també ho havia estat de la Unió Soviètica i de l'imperi Rus. També l'utilitzen les repúbliques d'Abkhàzia i Ossètia del Sud, autoproclamades independents de Geòrgia.
Un ruble està dividit en 100 copecs (копеек, transcrit kopéiek). El codi ISO 4217 de l'actual ruble rus és RUB, i el d'abans de la revaluació de 1998, RUR. El símbol en alfabet llatí acostuma a ser R o Rub i en ciríl·lic, руб. És emès i controlat pel Banc de Rússia (Банк России, Bank Rossii).

## Història

El ruble ha estat la moneda de Rússia durant molts segles. La paraula "ruble" deriva del verb rus рубить (transcrit rubit), que vol dir 'tallar'. Això es deu al fet que les primeres peces es tallaven i s'encunyaven a partir de lingots d'argent (grivna). La primera vegada que es va encunyar una moneda de ruble va ser el 1321. Des del 1710 es divideix en 100 copecs.
El ruble gairebé no va perdre valor des de la seva implantació definitiva al segle xvi fins a la Revolució d'Octubre de 1917, gràcies al control autocràtic dels tsars. Des de llavors, però, ha sofert diverses revaluacions, la primera encara en temps de l'Imperi, el 1922, a causa d'una gran inflació, en què de 10.000 antics rubles se'n va fer un de nou. En època soviètica també hi va haver revaluacions: els anys 1923 (taxa de canvi 100:1), 1924 (50.000:1), 1947 (10:1) i 1961 (10:1).
    Vegeu també: Ruble soviètic
Finalment, en l'actual Federació Russa, després que les diverses repúbliques exsoviètiques han adoptat cadascuna la seva pròpia moneda i arran de la gran inflació de la dècada del 1990, hi ha hagut també una revaluació del ruble l'1 de gener de 1998, en què de 1.000 d'antics (RUR) se'n feia un de nou (RUB). Amb tot, però, això no va resoldre els greus problemes econòmics del país i ja l'agost del mateix any el ruble fou devaluat i va perdre el 70% del seu valor en els sis mesos posteriors a la crisi financera russa.

## Monedes i bitllets

Actualment en circulen monedes d'1, 5, 10 i 50 copecs i d'1, 2, 5 i 10 rubles, i bitllets de 5, 10, 50, 100, 200, 500, 1.000, 2.000 i 5.000 rubles. Les monedes d'1 i 5 copecs s'utilitzen poc, i el bitllet de 5 rubles circula rarament. De bitllets d'aquesta quantitat ja no se n'emeten, tot i que continua tenint valor legal, i les monedes de 10 rubles es preveu que acabin substituint també el bitllet.

## Taxa de canvi

* 1 EUR = 88,39 RUB (17 de setembre de 2020)
* 1 USD = 74,85 RUB (17 de setembre de 2020)

## Vegeu també

* Ruble
* Ruble belarús (BYR), moneda de Belarús
* Ruble de Transnístria, moneda de l'autoproclamada República Moldava de Transnístria
* Unió monetària de fet

## Enllaços externs

* Banc de Rússia (rus), (anglès)
* Bitllets històrics i actuals de Rússia - inclosos els bitllets de l'antiga URSS (anglès), (alemany), (francès)
# Rubrouck

Rubrouck (en neerlandès Rubroek) és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord, que forma part de la Westhoek. L'any 2006 tenia 882 habitants. Limita al nord-est amb Volckerinckhove, al nord amb Bollezeele, a l'oest amb Broxeele, a l'est amb Arnèke, al sud amb Noordpeene, al sud-oest amb Buysscheure i al sud-est amb Ochtezeele.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 636 | 724 | 681 | 674 | 702 | 772 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1971-1989 | Joseph Demeester |
| 1989-2001 | Michel Devulder |
| 2001-2008 | Josiane Monborne |
| 2008- | Christine Devulder |

## Personatges il·lustres

* Guillaume de Rubrouck

## Agermanaments

* Bulgan (Mongòlia)
# Saint-Lyphard

Saint-Lyphard (en bretó Sant-Lefer) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament ha format part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 4.030 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.331 | 1.357 | 1.554 | 2.364 | 2.889 | 3.178 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1988-1989 | Gilbert Coué | |
| 1989-2001 | Michel Bernard | |
| 2001 | Jean-Noël Acremont | |
| 2001- | Chantal Brière | UMP |

## Galeria d'imatges

* Dolmen de Kerbourg
* Vila de Kerhinet
* Dolmen de Kerbourg
# Saint-Malo-de-Guersac

Saint-Malo-de-Guersac (en bretó Sant-Maloù-Gwersac'h) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament ha format part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 3.112 habitants. Limita amb els municipis de Saint-Joachim i Montoir-de-Bretagne.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2005 |
| 2.207 | 2.247 | 2.461 | 3.286 | 3.294 | 3.126 | 3.085 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Roger David | PCF |
| 2008- | Alain Bentaha | PS |
# Saint-Mars-la-Jaille

Saint-Mars-la-Jaille (en bretó Sant-Marzh-an-Olivenn) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament va formar part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 2.367 habitants. Limita amb Saint-Sulpice-des-Landes i Bonnœuvre a Loira Atlàntic, Freigné a Maine i Loira.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.793 | 1.873 | 2.035 | 2.179 | 2.114 | 2.192 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1965-2001 | Charles-Henri de Cossé-Brissac | |
| 2001- | Yves Ripoche | |
# Saint-Michel-Chef-Chef

Saint-Michel-Chef-Chef (en bretó Sant-Mikael-Keveger) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament va formar part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 4.103 habitants. Limita amb La Plaine-sur-Mer al sud, Pornic a l'est, Saint-Père-en-Retz al nord-est i Saint-Brévin-les-Pins al nord.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.106 | 2.242 | 2.447 | 2.517 | 2.663 | 3.177 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1971-1983 | Paul Casavielle |
| 1983-1995 | Michel Ferré |
| 1995-2008 | Patrick Girard |
| 2008- | Alain Guillon |
# Saint-Nazaire (Loira Atlàntic)

Saint-Nazaire (en bretó Sant-Nazer, en gal·ló Saint-Nazère) és una comuna francesa, situada al departament del Loira Atlàntic i a la regió del País del Loira. L'any 2004 tenia 67.800 habitants. Limita amb els municipis de Pornichet a l'oest, La Baule-Escoublac al nord-oest, Saint-André-des-Eaux, Saint-Joachim, Trignac, Montoir-de-Bretagne i, al sud de l'estuari, Saint-Brevin-les-Pins. A l'inici del curs 2007 el 0,4% dels alumnes del municipi eren matriculats a la primària bilingüe.

## Demografia

Evolució de la població Cassini :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 3 381 | 3 316 | 3 303 | 3 204 | 3 789 | - | 3 771 | 4 145 | 5 318 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 5 743 | 10 845 | 18 896 | 17 066 | 18 300 | 19 626 | 25 575 | 30 935 | 30 813 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 35 813 | 35 762 | 38 267 | 41 631 | 39 411 | 40 488 | 43 281 | 11 802 | 39 350 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 58 286 | 63 289 | 69 251 | 68 348 | 64 812 | 65 874 | 68 838 | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1790-1790 | Jean-Pierre Dufrexou | |
| 1790-1791 | Sébastien Bureau | |
| 1791-1792 | Claude Jean Dubochet | |
| 1792-1794 | Jean-Pierre Dufrexou | |
| 1794-1811 | Jean-François Allançon | |
| 1811-1815 | Guillaume Durand | |
| 1815-1815 | Jean-Pierre Mahé | |
| 1815-1823 | Julien Maurice Tahier de Kervaret | |
| 1823-1829 | Bernardin de Lesquen | |
| 1829-1830 | Jean-Pierre Mahé | |
| 1830-1830 | Charles Alexandre Blanchard | |
| 1830-1834 | Mathieu Goy | |
| 1834-1837 | Claude Jean Dubochet | |
| 1837-1848 | Jean François Havard- Duclos | |
| 1848-1848 | Joseph Marie Denancé | |
| 1848-1848 | Gabriel Picard | |
| 1848-1870 | René Guillouzo | |
| 1870-1874 | Alexandre Marie Vezin | |
| 1874-1874 | Pascal Cahour | |
| 1874-1875 | J. Aubre | |
| 1875-1884 | Auguste Joseph Desanges | |
| 1884-1884 | Gustave Lallement | |
| 1884-1896 | Fernand Gasnier | |
| 1899-1909 | Baptiste Auguste Lechat | |
| 1909-1919 | Louis Brichaux | |
| 1919-1925 | Vivant Lacour | |
| 1925-1941 | François Blancho | SFIO |
| 1941-1941 | Bernard Escurat | |
| 1941-1945 | Pierre Toscer | |
| 1945-1945 | François Blancho | SFIO |
| 1945-1946 | Jean Guitton | SFIO |
| 1946-1947 | Pitre Grenapin | |
| 1947-1954 | François Blancho | SFIO |
| 1954-1954 | Louis Bretonnière | |
| 1954-1968 | François Blancho | SFIO |
| 1968-1983 | Étienne Caux | PS |
| 1983- | Joël-Guy Batteux | PS |

## Agermanaments

* Saarlouis (Saarland)
* Avilés (Astúries)
* Saint Hubert (Quebec)
* Kribi
* Sunderland
* Peillac (Morbihan)

## Personatges il·lustres

* Yann Goulet, nacionalista bretó.
* René-Yves Creston, artista i activista bretó

## Galeria d'imatges

* Església Saint-Marc-sur-Mer
* Memorial del HMS Lancastria

## Referències

* ↑ (francès) Ofis ar Brezhoneg: Enseignement bilingue