OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Menjadora

Una grípia o menjadoraés un recipient on s'aboca el menjar per als animals de cria o mascotes. Les menjadores solen consistir en bols de metall, plàstic o ceràmica on es col·loca l'aliment de forma periòdica per a l'alimentació de l'animal. Hi ha diversos tipus de menjadores en funció de la grandària i característiques de la mascota.
Les menjadores amb tremuja permeten alimentar la mascota sense necessitat la presència del propietari. Consten d'un dipòsit on s'emmagatzema l'aliment que es va dispensant per la base sobre un bol. D'aquesta manera, l'animal disposa d'una quantitat certa d'aliment però no necessita ser dispensat per la mà humana.
Algunes menjadores disposen de sistemes per a limitar la quantitat ingerida per la mascota. En general, consisteixen en obstacles a l'interior del plat que obliguen a l'animal a buscar el menjar allargant el període d'ingestió i afavorint la sensació d'afartament. Alguns tenen un nucli central rígid fent que el menjar es mogui al voltant.
Entre els accessoris associats als menjadores hi figuren:
* Suports per a dos bols, format per una menjadora i un abeurador.
* Suports elevats, per un o dos bols de manera que l'animal no hagi d'ajupir-se.
* Bases, de realç per elevar la menjadora uns centímetres sobre el sòl

## Menjadores per a aus

Les menjadores per a aus es pengen a l'exterior o interior de la gàbia de manera que l'escaiola queda disposada a l'abast de l'animal. Tenen la forma d'un tub vertical amb una obertura en forma de recipient a la part inferior. L'ocell va disposant de l'aliment fins que s'esgota el contingut. També hi ha menjadores per exterior que es posen als boscos, parcs o jardins. Es poden situar adossades a un tronc o penjant de les branques d'un arbre. Algunes se sostenen sobre un peu vertical i altres es poden suspendre l'ampit de les finestres. Les menjadores externes poden anar des de les més sofisticades a les de fabricació casolana. S'acostuma a situar-les en llocs amb bona visibilitat per donar confiança a l'ocell. Si s'enganxen a un arbre, aquest ha de ser tan llis possible per evitar l'ascens de gats i feristeles. Hi ha menjadores en forma de casa amb teules que protegeixen els ocells de les pluges i en les quals poden arribar a dormir-hi. D'altres, més senzilles consisteixen en una simple safata. Algunes aus s'agafen amb facilitat en posició vertical pel que són convenients les menjadores amb forma de reixeta. L'aliment es posa al seu interior i els ocells picotegen a través dels orificis de la malla. Un ús semblant es fa de les boles de sèu col·locades en recipients amb reixes. Una fruita penjada d'un ganxo o un seguit de fruits secs enfilats en un filferro també poden constituir efectives menjadores d'exterior.
* Ovelles menjant d'una grípia
* Menjadora de reixeta
* Menjadora en forma de caseta
* Ocell en menjadora de malla
* Menjadora penjant
* Conill amb una menjadora
* Hamster menjant de la menjadora

## Notes

* ↑ Vegeu «grípia». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
# Eros Capecchi

Eros Capecchi (Castiglione del Lago, Úmbria, 13 de juny de 1986) fou un ciclista italià, professional des del 2006 fins al 2021.
En el seu palmarès destaca la victòria a la classificació general de la Bicicleta Basca de 2008 i una etapa al Giro d'Itàlia de 2011.

## Palmarès

* 2004
** Campió d'Itàlia junior
* 2008
** 1r a la Bicicleta Basca i vencedor d'una etapa
* 2011
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2012
** 1r al Gran Premi de Lugano

### Resultats al Tour de França

* 2010.83è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2008. 99è de la classificació general
* 2009. No surt (15a etapa)
* 2010. No surt (7a etapa)
* 2011. 60è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2012. 37è de la classificació general
* 2013. 70è de la classificació general
* 2014. 79è de la classificació general
* 2016. 81è de la classificació general
* 2016. 81è de la classificació general
* 2017. 58è de la classificació general
* 2018. 49è de la classificació general
* 2019. 37è de la classificació general
* 2020. 87è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2009. Abandona (13a etapa)
* 2011. 21è de la classificació general
* 2012. 25è de la classificació general
* 2013. 24è de la classificació general
* 2017. 104è de la classificació general
* 2019. 121è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Gregario sì, ma di lusso: Eros Capecchi smette a 35 anni» (en italià). La Gazzetta dello Sport, 18-10-2021. [Consulta: 3 març 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Eros Capecchi a sitiodeciclismo.net
* Web oficial Arxivat 2010-07-22 a Wayback Machine.
# The Vivienne

James Lee Williams (12 d'abril de 1992 - 5 de gener de 2025), amb el nom artístic de The Vivienne, va ser una drag-queen gal·lesa, coneguda per ser l'ambaixadora del Regne Unit el 2015 pel programa de telerealitat RuPaul's Drag Race. Més tard va competir i va guanyar la primera sèrie de RuPaul's Drag Race UK el 2019, i va tornar a competir a la setena temporada de RuPaul's Drag Race All Stars el 2022. Es va convertir en la primera drag a competir a Dancing on Ice el 2023, en la quinzena temporada del concurs, en la qual va acabar en tercer lloc.
The Vivienne va llançar un extended play, Bitch on Heels (2022). També va interpretar la malvada Bruixa de l'Oest per la gira britànica del 2024 del musical El màgic d'Oz.
Williams va néixer i es va criar a Gal·les del Nord i es va traslladar a Liverpool a 16 anys. Va estudiar a l'escola Rydal Penrhos de Bae Colwyn. Era d'ascendència romaní.
Williams utilitzava els pronoms neutres en anglès they/them. S'identificava com un home gai.

## Referències

* ↑ Nanji, Noor. «RuPaul's Drag Race UK star The Vivienne dies aged 32». bbc.com. British Broadcasting Corporation. Arxivat de l'original el 5 January 2025. [Consulta: 5 gener 2025].
* ↑ «The Vivienne on Her Early Days of Drag: 'They Offered Me a Blue WKD and 30 Quid'», 19-11-2019. Arxivat de l'original el 10 March 2022. [Consulta: 10 març 2022].
* ↑ McMah, Lauren. «'Drag Race UK' winner The Vivienne dead at 32» (en anglès americà). New York Post, 05-01-2025. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ Campoamor, Danielle. «The Vivienne's Death Has 'No Suspicious Circumstances,' Per Police» (en anglès americà). Us Weekly, 06-01-2025. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ Attard, Lauren. «RuPaul's Drag Race winner The Vivienne dies aged 32» (en anglès australià). Nine.com.au, 05-01-2025. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «Man sentenced for homophobic assault on Drag Race UK star». Crown Prosecution Service, 05-01-2024. [Consulta: 6 gener 2025].
# Sami Abu Shehadeh

Sami Abu Shehadeh (àrab: سامي أبو شحادة, Sāmī Abū Xaḥāda; hebreu: סאמי אבו שחאדה‎; AFI: sámiaβúʃeháðe) (Lod, 19 de desembre de 1975) és un polític i historiador palestí, líder del partit polític Balad i membre de la Kenésset per a la Llista Conjunta entre 2019 i 2022.

## Orígens

Abu Shehadeh va néixer a Lod en una família musulmana i es va criar a Jafa, indret on resideix. Va assistir a Terra Santa High School, una escola catòlica situada a la Jafa antiga. Va estudiar un màster en Història de l'Orient Mitjà a la Universitat de Tel-Aviv, i va escriure un doctorat sobre Jafa com a centre cultural durant el mandat britànic.

## Carrera política

Abu Shehadeh va ser membre de l'Ajuntament de Tel Aviv-Jafa durant uns quants anys fins al 2013, en nom de la facció de Jafa. Va exercir com a director del Moviment Juvenil de Jafa.
A les eleccions per a la 22a legislatura de la Kenésset, va quedar tercer a la llista del Balad després de la retirada de Mazen Ghnaim, i després d'unir-se amb els altres partits àrabs, va quedar en el tretzè lloc de la Llista Conjunta. El 23 de gener de 2021 va ser elegit president del Balad a les seves primàries. A les eleccions legislatives israelianes de 2022, va ser col·locat primer a la llista del Balad, però va perdre el seu escó a causa del fracàs del partit per superar el llindar electoral del 3,25%.
Enmig de la campanya de bombardeig contra Gaza com a represàlia per la incursió liderada per Hamàs al sud d'Israel, dins de la guerra entre Israel i Gaza de 2023, va acusar el president dels Estats Units d'Amèrica, Joe Biden, i altres líders internacionals de donar «llum verda per a la neteja ètnica» a Israel. En un article a The New Arab va afegir que «Israel no està matant el lideratge de Hamàs; no s'estan venjant de Hamàs. Hi ha un càstig col·lectiu per a 2,2 milions de persones».

## Referències

* ↑ «Sami Abu Shehadeh». ÉsAdir.cat. [Consulta: 1r febrer 2025].
* ↑ Shaham, Udi. «Sami Abu Shehadeh wins Balad primaries» (en anglès). The Jerusalem Post, 23-01-2021. [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ Wootliff, Raoul. «21st Knesset, we hardly knew ye. Meet the (almost identical) 22nd» (en anglès). Times of Israel. [Consulta: 14 desembre 2024].
* ↑ «Israel's 70th anniversary through Arab eyes» (en anglès). The Jerusalem Post. [Consulta: 28 desembre 2019].
* ↑ «Sami Abu Shehadeh at 'Jerusalem: Legalising the Occupation' conference» (en anglès). Middle East Monitor, 13-03-2018. [Consulta: 28 desembre 2019].
* ↑ «Sami Abu Shehadeh» (en anglès). Consell Europeu de Relacions Exteriors, 12-08-2019. [Consulta: 25 juny 2021].
* ↑ «Sami Abu Shehadeh-Mapping Palestinian Politics» (en anglès). Consell Europeu de Relacions Exteriors, 12-08-2019. [Consulta: 28 desembre 2019].
* ↑ «Sami Abu Shehadeh» (en anglès). Consell Europeu de Relacions Exteriors, 12-08-2019. [Consulta: 25 juny 2021].
* ↑ «Balad List» (en hebreu). Gov.il. [Consulta: 14 desembre 2024].
* 1 2 «Is Israeli bombing of Gaza a violation of international laws?» (en anglès). Al-Jazeera. [Consulta: 14 desembre 2024].
# 222a Brigada Mixta (Exèrcit Popular de la República)

La 222a Brigada Mixta va ser una de les Brigades Mixtes creades pel Exèrcit Popular per a la defensa de la Segona República Espanyola durant la Guerra Civil Espanyola. La unitat va ser organitzada amb batallons del Cos de Carrabiners.

## Historial

La Brigada es va organitzar durant l'estiu de 1937 en les poblacions de Llorca, Vélez-Rubio, Alhama i Totana, amb els batallons de carrabiners 18è, 19è, 24è i 38è; dos d'aquests batallons eren de la 86a Brigada Mixta. El seu únic comandant va ser el Tinent de carrabiners Tiburcio Díaz Carrasco.
La primera missió de la brigada va ser exercir com a guarnició militar de Cartagena i, en el mes de desembre de 1937 va passar a la reserva de l'Exèrcit d'Andalusia, van rellevar a la 87a Brigada Mixta en la costa d'Almeria. A la fi de febrer de 1938 va ser incorporada a la 40a Divisió del XIX Cos d'Exèrcit al front de Terol, encara que van arribar a la zona quan els combats havien acabat. Va intervenir en les operacions de Llevant, es van distingir en un contraatac el 30 de juny, en el qual va reconquerir la cota 1.196 i el Vèrtex Morrón. Per aquestes accions la seva divisió, la 40a, va ser condecorada amb la medalla al Valor. Quan va finalitzar l'ofensiva franquista en el Llevant, la brigada va romandre en aquest sector com a reserva estratègica fins al final de la guerra.

## Referències

* 1 2 3 Carlos Engel (1999). Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República, Almena Ediciones, pág. 221
# Èurit de Tarant

Èurit (grec antic: Εὔρυτος, Éurytos) fou un destacat filòsof pitagòric del segle iv aC.
Iàmblic diu que era nadiu de Crotona en un passatge, mentre que en un altre el situa entre els pitagòrics tarantins. Fou deixeble de Filolau, i Diògenes Laerci l'esmenta com a mestre de Plató, malgrat que probablement es tracta d'un error.
Aristòtil, en la seva Metafísica, esmenta Èurit quan parla dels punts com a magnitud espacial:
| « | Va ser en aquest sentit que Èurit determinava el nombre de qualsevol cosa: comptava el nombre d'una persona o el d'un cavall o de qualsevol ésser viu fent la seva silueta amb pedretes tal com comptaríem els costats d'un triangle o d'un quadrat | » |
| — Aristòtil, Metafísica, 1092b |||
Alexandre d'Afrodísies en fa una altra referència:
| « | Per exemple, suposem que el nombre 250 és la definició de l'ésser humà [...] havent establert això, Èurit hauria agafat 250 pedretes, unes de color verd, d'altres negres, d'altres vermelles, i en general pedres de tots els colors. Llavors, dibuixaria el contorn d'una persona en una paret fent servir calç [...] i a continuació posaria aquestes pedretes al voltant del rostre dibuixat, d'altres al voltant de les mans, més pedres en altres llocs fins a completar la línia de l'ésser humà, dibuixat per mitjà de pedretes tal com les unitats que ell deia que definien l'ésser humà. Com a resultat d'aquest procediment, hauria afirmat que tal com la figura humana estava formada per 250 pedretes, un autèntic ésser humà es pot definir per la mateixa quantitat d'unitats | » |
| — Alexandre d'Afrodísies Commentari a la Metafísica d'Aristòtil, 837.9-19 |||
Un fragment conservat per Estobeu s'atribueix a Èurit.

## Referències

* ↑ Iàmblic, De Vita Pythagorae 28.
* ↑ Iàmblic, De Vita Pythagorae 36.
* ↑ Diògenes Laerci III. 6, VIII. 46
* 1 2 Eurytus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 114
* ↑ Curd, Patricia; McKirahan, Richard D. A Presocratics Reader: Selected Fragments and Testimonia. Hackett, 2011, p. 135.
# Castell de Bodiam

El castell de Bodiam és un castell quadrangular situat a East Sussex, Anglaterra.
En un entorn meravellós, en la depressió de petits turons i dominant el riu Rother, és l'arquetip del castell medieval envoltat de fosses. Construït segons el model de les fortaleses franceses i d'Itàlia del sud, presenta planta quadrada i està proveït de nombrosos elements defensius, ben preservats.
Fou construït entre 1385 i 1388 pel senyor Edward Dalyngrigge, cavaller d'Eduard III, suposadament a instàncies de Ricard II per impedir que els saquejadors francesos remuntessin el riu (en aquella època era navegable) i avancessin fins a l'interior. D'aquesta època, ha conservat el seu gran cos de guàrdia, la seva robusta muralla i altes torres d'angle (18 m), molt massisses.
La importància estratègica d'aquest lloc està confirmada per la presència d'una obra militar defensiva de maons i formigó que data de la Segona Guerra Mundial.
El castell, que està envoltat completament per una fossa d'aigua, té una planta rectangular, i és més llarg de sud a nord, i als angles està protegit per quatre cantonades, i una torre quadrada que defensa el centre de cada costat. L'habitatge del castell està situat en una de les torres i la capella en una altra.

## Enllaços externs

* Informació del castell de Bodiam al National Trust Arxivat 2010-01-16 a Wayback Machine..
# Unió Nacional (Suïssa)

La Unió Nacional (en francès: Union nationale) va ser un partit feixista francòfon a Suïssa entre 1932 i 1945.
El partit va ser fundat a Ginebra l'any 1932 per l'advocat i escriptor Georges Oltramare. Destacat pels seus escrits antisemites, Oltramare havia fundat l'Ordre Polític Nacional el 1930, que es va fusionar amb la Unió de Defensa Econòmica, fundada el 1923, per formar la Unió Nacional. Oltramare va passar quatre anys com a membre de l'Assemblea Federal de Suïssa en representació de la Unió Nacional. Es va fer notori per una manifestació a Ginebra el 9 de novembre de 1932 quan la seva marxa cap a la Salle Communale de la ciutat va ser contramanifestada pel Partit Socialista Suís. En els aldarulls posteriors, l'exèrcit suís va obrir foc contra els socialistes i va provocar 13 morts.
La Unió Nacional va començar a decaure a finals de la dècada de 1930. El 1940, Oltramare va deixar la direcció del partit quan es va traslladar al París ocupat pels alemanys per cooperar més estretament amb els nazis. El partit es va dissoldre el 1945.

## Referències

* ↑ Joseph, Roger. L'Union nationale, 1932–1939: un fascisme en Suisse romande (en francès). Éditions de la Baconnière, 1975.
* ↑ Georges Oltramare en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
* ↑ Heath, Nick. «1932: The Geneva Massacre» (en anglès), 17-09-2006. [Consulta: 15 juny 2022].
* ↑ Morris Schom, Alan. A Survey of Nazi and Pro-Nazi Groups in Switzerland: 1930-1945. Arxivat 2012-05-10 a Wayback Machine.
Feixisme :
Teoria :
Moviments :
Obres :
Organitzacions :
Història :
Categoria
Portal :
# Barei

Bárbara Reyzábal González-Aller, més coneguda com a Barei (Madrid, 28 de març de 1982), és una cantant i compositora espanyola. Va representar Espanya al Festival de la Cançó d'Eurovisió de 2016 amb la cançó en anglès Say Yay! Va acabar en 22è lloc.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Billete para no volver (2011)
* Throw the Dice (2015)

### Senzills

* Play (2012)
* Another's Life (2013)
* Foolish Nana (2013)
* Wildest Horses (2014)
* You Fill Me Up (2014)
* Time To Fight (2015)
* Get Up and Go (2015)
* Say Yay! (2016)

## Referències

* ↑ Martín, Guillem «Jamala, representant d'Ucraïna, guanyadora del Festival d'Eurovisió 2016». La Vanguardia, 15-05-2016 [Consulta: 15 maig 2016].
* ↑ Fabelo, Rubén. «Eurovisión 2016. Barei» (en castellà). Eurovision Spain, 01-05-2017. [Consulta: 29 gener 2021].
# Onofre Manescal

Onofre Manescal (Barcelona segle xvi - segle xvii) fou un professor de teologia a la Universitat de Barcelona i rector de Sant Andreu de La Selva del Camp.

## Biografia

Orador en llatí, català i castellà, va publicar alguns dels seus sermons entre el 1604 i el 1611, i fou conegut sobretot pel seu Sermó vulgarment anomenat del Sereníssim Senyor Don Jaume II, predicat a la seu de Barcelona el 1597 i publicat el 1602, que volia ser un resum de la història, la geografia i les institucions catalanes, redactat amb molts castellanismes.
La seva defensa de la llengua catalana ha esdevingut famosa, i ha estat una de les fonts més citades en les apologies de Catalunya. Volia que li fos encarregada oficialment la composició d'una història de Catalunya però no ho va aconseguir. Fou un dels quatre censors de l'edició de la primera part de la crònica de Pujades, el 1609.
La Biblioteca de Reserva de la Universitat de Barcelona conserva diverses d'obres que van formar part de la biblioteca personal de Manescal, així com alguns exemples de les marques de propietat que van identificar els seus llibres al llarg de la seva vida.

## Referències

* ↑ «Onofre Manescal». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Queralt, Xavier Baró «Algunes reflexions sobre l'ús de la llengua a la Catalunya barroca i la superació del concepte de decadència». Revista de Dret Històric Català, 18, 2019, pàg. 99–113. ISSN: 2014-0010.
* ↑ «Catàleg de les biblioteques de la UB/Fons Antic». [Consulta: 11 maig 2020].
* ↑ «Base de dades Antics posseïdors: Manescal, Onofre». [Consulta: 11 maig 2020].
* González Fernández, Luís. «Honofre manescal y su Miscellanea de tres tratados (1611)», 2008. [Consulta: 21 febrer 2014].
# Creu del Pedró (Begues)

La Creu del Pedró és una obra del municipi de Begues (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una creu de ferro forjat que originalment restava enclavada en un volum quadrangular de pedra, similar a un altar. És una creu llatina. El braç horitzontal presenta el perfil patat mentre que el braç vertical mostra trams llisos alternats amb altres en hèlix.

## Història

La creu original, actualment instal·lada al campanar de la capella del col·legi de Sant Lluís, inicialment estava ubicada en un indret conegut com El Pedró (entre el barri de la Rectoria, la Riera de Begues i les Planes), lloc des d'on es beneïa el terme cada any per la diada de la Santa Creu. Romangué enclavada en aquest indret fins a l'any 1936. Actualment, en aquest lloc hi ha instal·lada una còpia de l'original realitzada pel manyà del poble Rafael Artigas. L'acte de restitució de la creu se celebrà el 6 de maig de 2000.

## Referències

* 1 2 «Creu del Pedró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2015].
# Marco Fincato

Marco Fincato (Pàdua, 6 d'octubre de 1970) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre el 1996 i el 2002.
En el seu palmarès destaca la victòria al Campionat d'Itàlia de contrarellotge de 1996, així com una victòria d'etapa a la Volta a Suïssa del 2000.

## Palmarès

* 1994
** 1r al Gran Premi Ciutat de Venècia
* 1995
** 1r al Giro de la Regió Friuli Venezia Giulia
** 1r a l'Astico-Brenta
** 1r al Gran Industria i Comerç de San Vendemiano
* 1996
** Campió d'Itàlia de contrarellotge
** 1r a la Florència-Pistoia
** 1r al Trofeo dello Scalatore i vencedor d'una prova
** 1r a la Cronoescalada de la Futa
* 1997
** Pròleg de la Regio-Tour
* 2000
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1997. 46è de la classificació general
* 2000. 21è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1996. 30è de la classificació general
* 1997. Abandona (15a etapa)
* 1999. 53è de la classificació general

## Referències

* ↑ «FINCATO Marco». Arxivat de l'original el 2024-02-29. [Consulta: 30 desembre 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Marco FINCATO» (en italià). [Consulta: 30 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Diàstole

La diàstole és el període en què el cor es relaxa després d'una contracció, anomenat període de Sístole auricular, en preparació per a l'ompliment amb sang circulatòria. A la diàstole ventricular els ventricles es relaxen, i en la diàstole auricular les aurícules estan relaxades. Juntes se les coneix com la diàstole cardíaca i constitueixen, aproximadament, la meitat de la durada del cicle cardíac, és a dir, uns 0,4 segons.
Durant la diàstole auricular les aurícules s'omplen de sang pel retorn venós des dels teixits per la via de les venes caves superior i inferior i es produeix un augment progressiu de la pressió intra-auricular fins a superar la pressió intra-ventricular.
Durant la diàstole ventricular, la pressió dels ventricles cau per sota de l'inici al que va arribar durant la Sístole auricular. Quan la pressió en el ventricle esquerre cau per sota de la pressió de l'aurícula esquerra, la vàlvula mitral s'obre, i el ventricle esquerre s'omple amb sang que s'havia estat acumulant en l'aurícula esquerra. Un 70% de l'ompliment dels ventricles ocorre sense necessitat de sístole auricular. Igualment, quan la pressió del ventricle dret cau per sota del de l'aurícula dreta, la vàlvula tricúspide s'obre, i el ventricle dret s'omple de la sang que s'acumulava en l'aurícula dreta.

## Referències

* ↑ Diccionari de termes mèdics.

## Vegeu també

* Francesc Torrent i Guasp
* Sístole