OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antibióticos S.A.

Antibióticos S.A. és una empresa farmacèutica creada el 1949 per la unió dels següents laboratoris: Abelló S.A., IBYS S.A., Zeltia S.A., LETI S.A., UQUIFA S.A. i Instituto Llorente. El capital social inicial era de 40 milions de pessetes.
La seva primera planta es munta en Madrid, dedicada a envasar i empaquetar penicil·lina i estreptomicina importades a orri.
En 1952 s'instal·la una gran fàbrica a Armunia (Lleó), amb projecte de Fernando García Mercadal. Des d'aquest moment comença a produir estreptomicina, tetraciclina i correctors per a pinsos.
A partir de 1968 comença un pla d'ampliació de les seves instal·lacions que elevarà el volum de fabricació a valors semblants als de majors fàbriques internacionals dins del camp dels antibiòtics, convertint-se en poc temps en la primera indústria del sector farmacèutic espanyol i la segona del sector químic. El seu volum d'exportació la situa entre les 50 majors exportadores del territori nacional.
En 1977 Mario Conde s'incorpora a l'empresa Abelló i, després de vendre-la a la multinacional Merck Sharp and Dohma per 2.700 milions de pessetes, rep una comissió que li permet fer una nova operació en 1984: comprar un 23 per 100 del capital social d'Antibióticos S.A., coincidint amb la sortida dels germans Fernández López de l'empresa.
En 1985, juntament amb el seu soci Juan Abelló Gallo, que posseïa una mica menys del 50% de l'empresa i amb Jaime i Emilio Botín, que van subscriure la compra d'un altre 23%, va prendre el control d'Antibióticos SA.
En 1987 Antibióticos S.A. fou venuda a la multinacional italiana Montedison per 58.000 milions de pessetes.
L'any 2003 aquesta empresa va ser adquirida per Fidia Farmaceutici. Actualment (any 2010), després de diversos canvis accionarials és una societat unipersonal que pertany al soci únic: Calidad en la elaboración SL, el president de la qual és Francesco Pizzocaro, conseller Carlo Pizzocaro i conseller delegat Paolo Tubertini. És administrador únic l'empresa Tendencia Positiva SL.

## Referències

* ↑ Laboratorio Experimental de Terapéutica Inmunógena (LETI).
* ↑ «Antibióticos, S.A.». Empresas y emprendedores leoneses. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 20 abril 2015].
* ↑ «Antibióticos: un sueño empresarial leonés». La Crónica de León [Consulta: 20 abril 2015].

## Bibliografia

* Cacho, Jesús «El grupo italiano Montedison valora la compra de Antibióticos, SA, en 60.000 millones de pesetas». El País, Economía, 15-02-1987.
# Melanie Oudin

Melanie Jennings Oudin (Marietta, Geòrgia, Estats Units, 23 de setembre de 1991) és una jugadora de tennis professional estatunidenca retirada.
En el seu palmarès destaca l'US Open aconseguit l'any 2011 en la modalitat de dobles mixts. Individualment va aconseguir un únic títol que li va permetre arribar al 31è lloc del rànquing individual. En la modalitat de dobles femenins no va aconseguir disputar cap final i va ocupar la 125a posició del rànquing. També va formar part de l'equip estatunidenc de la Fed Cup en diverses ocasions. En la seva etapa com júnior fou número 2.
Va anunciar la seva retirada l'any 2017 a l'edat de 25 anys a causa de diverses lesions que li impedien competir.

## Torneigs de Grand Slam
### Dobles mixts: 1 (1−0)

| Resultat | Núm. | Any | Torneig | Parella | Oponents | Marcador |
| Guanyadora | 1. | 2011 | US Open | Jack Sock | Gisela Dulko Eduardo Schwank | 7−6(4), 4−6, [10−8] |

## Palmarès
### Individual: 1 (1−0)

| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Oponent | Marcador |
| Guanyadora | 1. | 18 de juny de 2012 | Birmingham, Regne Unit | Gespa | Jelena Janković | 6−4, 6−2 |

### Dobles mixts: 1 (1−0)

| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Parella | Oponents | Marcador |
| Guanyadora | 1. | 29 d'agost de 2011 | US Open, Estats Units | Dura | Jack Sock | Gisela Dulko Eduardo Schwank | 7−6(4)3, 4−6, [10−8] |

## Trajectòria
### Individual

| Torneig | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | Títols | V – D |
| Open d'Austràlia | A | 1R | 1R | 1R | Q1 | 1R | A | 0 / 4 | 0 – 4 |
| Roland Garros | A | A | 1R | 1R | 2R | 2R | Q2 | 0 / 4 | 2 – 4 |
| Wimbledon | A | 4R | 2R | 1R | 1R | 1R | Q3 | 0 / 5 | 4 – 5 |
| US Open | 1R | QF | 2R | 1R | 1R | Q1 | Q3 | 0 / 5 | 5 – 5 |
| Rànquing a final d'any | 177 | 49 | 65 | 139 | 84 | 127 | 165 | | |
| Llegenda: G: Guanyadora; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; ||||||||||

### Dobles femenins

| Torneig | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | Títols | V – D |
| Open d'Austràlia | A | A | A | 1R | 1R | A | A | A | A | 0 / 2 | 0 – 2 |
| Roland Garros | A | A | A | 2R | 1R | A | 1R | A | A | 0 / 3 | 1 – 3 |
| Wimbledon | A | A | Q | 1R | 1R | A | 1R | A | A | 0 / 3 | 0 – 3 |
| US Open | 1R | 1R | 1R | 2R | 1R | 1R | 2R | 1R | 1R | 0 / 9 | 2 – 9 |
| Rànquing a final d'any | 837 | 432 | 318 | 138 | 155 | 209 | 192 | 219 | 798 | | |
| Llegenda: G: Guanyadora; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; ||||||||||||

## Guardons

* WTA Newcomer of the Year (2009)

## Referències

* ↑ «Oudin announces retirement from professional tennis» (en anglès). WTA, 18-08-2017. [Consulta: 8 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Melanie Oudin - Lloc web oficial
* Melanie Oudin a la WTA (anglès)
* Melanie Oudin al web de la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Melanie Oudin al lloc web de la Billie Jean King Cup (anglès)
# Diprionomys

Diprionomys és un gènere extint de mamífers rosegadors de la família dels heteròmids que visqueren a Nord-amèrica durant el Miocè, fa entre 9,4 i 16,3 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Califòrnia, Nebraska, Nevada, Oregon i Utah (Estats Units). Hi ha opinions discrepants sobre si formen part de la subfamília dels heteromins o no. Les dents postcanines tenen la corona un xic més alta que en Metaliomys. Les dents premolars tenen la morfologia típica dels heteromins. El nom genèric Diprionomys significa ‘ratolí de doble serra’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Diprionomys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 14 gener 2025].
* ↑ Korth i De Blieux, 2010, p. 228.
* ↑ Anderson i Jarrín-V., 2002, p. 3.
* ↑ Korth i De Blieux, 2010, p. 229.

## Bibliografia

* Anderson, R. P.; Jarrín-V., P. «A New Species of Spiny Pocket Mouse (Heteromyidae: Heteromys) Endemic to Western Ecuador» (en anglès). American Museum Novitates, 3.382, 2002, pàg. 1-26. DOI: 10.1206/0003-0082(2002)382<0001:ansosp>2.0.co;2.
* Korth, W. W.; De Blieux, D. D. «Rodents and lagomorphs (Mammalia) from the Hemphillian (late Miocene) of Utah» (en anglès). Journal of Vertebrate Paleontology, 30, 1, 2010, pàg. 226-235. DOI: 10.1080/02724630903412448.
# La Madam

La Madam fou un grup de música creat a Sabadell durant la dècada dels 80 i els primers anys 90 del segle XX fundat per Josep Maria Llongueras, més conegut com a Llongue, i per Aleix Creus Conesa. Tocaven en català i van realitzar algun tema amb Mikimoto.

## Referències

* ↑ Vidal, Guillem. «Mor Josep Maria Llongueras ‘Llongue', cantant de La Madam - 08 juliol 2023», 05-11-2023. [Consulta: 5 novembre 2023].
# Saint-Hernin

Saint-Hernin (en bretó Sant-Hern) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 768 habitants.

## Demografia

Evolució de la població Cassini et INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1.211 | - | 1.152 | 1.150 | 1.250 | 1.347 | 1.314 | 1.356 | 1.374 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1.350 | 1.326 | 1.456 | 1.348 | 1.351 | 1.312 | 1.433 | 1.576 | 1.653 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1.763 | 1.830 | 1.860 | 1.908 | 1.905 | 1.902 | 1.706 | 1.603 | 1.308 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1.134 | 956 | 826 | 765 | 776 | 752 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Claude Le Guelaff | |

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Population avant le recensement de 1962
* ↑ Saint-Hernin sur le site de l'Insee
# Eleccions legislatives belarusses de 2024

El 25 de febrer de 2024 se celebraran eleccions legislatives a Belarús.

## Context

Les protestes del 2020-2021 van ser una sèrie de manifestacions polítiques massives i protestes contra el govern bielorús i el president autoritari Aleksandr Lukaixenko.

## Sistema electoral

Els 110 membres de la Cambra de Representants van ser elegits en circumscripcions uninominals mitjançant votació per majoria simple.

## Referències

* ↑ «Single Voting Day in Belarus to take place on February 25, 2024». Arxivat de l'original el 2024-01-14. [Consulta: 19 octubre 2023].
* ↑ «Lukashenko meets with CEC head to discuss 2024 election campaign» (en anglès), 19-06-2023. Arxivat de l'original el 2023-08-18. [Consulta: 18 agost 2023].
* ↑ «Belarus' CEC head: Work to prepare for 2024 election campaign on schedule» (en anglès), 19-06-2023. [Consulta: 18 agost 2023].
* ↑ Belarus IDEA
# Partit Radical

«Partit Radical» té aquests significats:
* Partit Radical (Itàlia), partit polític italià actiu entre 1955 i 1989, quan canvià el nom pel de Partit Radical Transnacional
* Partit Radical Democràtic de Suïssa, partit polític de Suïssa
* Partit Republicà Radical i Radical Socialista, partit polític francès de centre-dreta fundat l'any 1901
* Partit Radical d'Esquerra, partit polític francès d'esquerres fundat l'any 1972 per dissidents del Partit Republicà Radical i Radical Socialista
* Partit Radical Liberal, partit polític luxemburguès que va actuar entre el 1932 i el 1945
* Partit Radical Serbi, partit polític nacionalista de Sèrbia format en 1991
* Partit Radical Socialista (Luxemburg), partit polític actiu entre 1925 i 1932
* Partit Radical Transnacional o Partit Radical No-violent Transnacional i Transpartit, alhora formació política i ONG de caràcter internacional
* Partit Blanc Radical, partit polític de l'Uruguai creat el 1925
* Partit Republicà Radical i Radical-Socialista
* Partit Popular Radical partit polític de Noruega refundat el 1921
* Radikale Venstre (Esquerra Radical), partit polític danès que abans havia estat conegut com a Det Radikale Venstre (L'Esquerra Radical)
* Unió Cívica Radical, partit polític de l'Argentina de tendència socialdemòcrata
* Espanya:
** Partit Radical (Demòcrata-Radical), formació política espanyola de l'últim terç del segle XIX
** Partit Radical Autònom de les Comarques Tarragonines, partit polític fundat a Reus el 1932
** Partit Radical Demòcrata, partit polític de la Segona República Espanyola d'ideologia republicana i radical
** Partit Radical Socialista Independent, partit polític espanyol d'ideologia republicana d'esquerres de breu existència durant la Segona República
** Partit Popular Radical d'Ordre de Catalunya, partit polític fundat el 1931
** Partit Republicà Radical, partit polític espanyol fundat per Alejandro Lerroux el 1908
** Partit Radical Autònom de les Comarques Tarragonines o Partit Republicà Radical Autonomista, organització del Partit Republicà Radical a Tarragona
** Partit Republicà Radical Socialista, partit polític creat el 1929 escindit del Partit Republicà Radical
** Partit Republicà Radical Socialista de Catalunya, partit polític fundat al maig del 1932 a Barcelona
# Parc Municipal d'Orriols

El Parc Municipal d'Orriols o jardí d'Orriols és un parc públic de València situat al nord de la ciutat, al barri d'Orriols i a prop del de Sant Llorenç. Pren forma d'una L invertida. Es troba al costat de l'estadi Ciutat de València i a prop del carrer d'Alfauir. És servit per la línia 6 del tramvia que para a l'estació de l'Estadi del Llevant. L'envolten el carrer de Santiago Rusiñol al nord, el carrer de la Beata Genoveva Torres a l'est, el carrer de Sant Vicent de Paül a l'oest i el carrer de l'Arquitecte Tolsà al sud.
El parc d'unes 3,2 hectàrees fou inaugurat el 2000.

## Referències

* ↑ «Parc Orriols» Web de l'ajuntament de València

## Enllaços externs

* Pàgina de l'Ajuntament sobre el parc
Geografia urbana de la ciutat de València :
# Józef Hofmann

Józef Hofmann (polonès: Józef Kazimierz Hofmann) (Cracòvia, 20 de gener de 1876 - Los Angeles, 16 de febrer de 1957) fou un pianista i compositor polonès.
Fill del professor del Conservatori i director de l'Òpera de Varsòvia Kazimiers Hofman i, d'una eminent cantant, començà a estudiar, des del 1892, el piano, amb el seu pare, i posteriorment (1892-1894), amb Anton Rubinstein. A l'edat de sis anys es presentà per primera vegada en públic, i als nou efectuava la primera excursió artística, corrent Alemanya, Dinamarca, Suècia, Noruega, França, Anglaterra i Àustria. Vers l'any 1887 aparegué als Estats Units, participant en 52 concerts en dos mesos i mig, mostra d'una activitat que precipità una protesta a la Societat Protectora de la Infància.
Després d'un descans de sis anys a Alemanya, reaparegué a Dresden el 1894, i el 1898 tornà a Amèrica, on establí durant molt de temps el seu centre d'activitats. Aquí dirigí l'Institut Musical Curtiss, de Filadèlfia, i el 1933 la Universitat de Pennsilvània li concedí el títol de doctor en Música. En aquell temps fou considerat en la primera línia de virtuosos del piano, es distingí també com a pedagog i musicòleg.
Entre les seves principals composicions cal mencionar dos concerts per a piano, diverses sonates i una simfonia, signats amb el pseudònim de Dvorsky.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Suplement dels anys 1940-41, pàg. 320 (ISBN 84-239-4587-1)
# Laboratori fotogràfic

Un laboratori fotogràfic és un espai dedicat al revelat dels negatius de les fotografies i on s'amplien (pas del negatiu al paper) les fotografies. Consta de dues àrees diferenciades, àrea seca i humida. A l'àrea seca es tenen tots els materials delicats que no han de ser mullats, com el paper fotogràfic, tisores, negatiu sobre qualsevol producte sobre el qual no hagi de caure ni una gota de productes químics. A la part humida, van les cubetes i tancs de revelat.
En aquest lloc, per al revelat en blanc i negre es treballa sota llum vermella de baixa intensitat, ja que la llum blanca vela el paper fotogràfic deixant-lo inservible.

## Vegeu també

* Revelat fotogràfic
* Cambra fosca (habitació)

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.18. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 3 desembre 2014].
* ↑ Freire, Noelia. «La ciencia oculta tras la fotografía analógica» (en castellà). National Geographic España, 21-09-2023.
# Praktica MTL 3

La Praktica MTL 3 és una càmera analògica SLR fbaricada a l'Alemanya Oriental per Pentacon. Aquesta utilitza la rosca de 42mm per muntar objectius, compta amb un cos robust i pesat. Es va produir en gran quantitat entre els anys 1978 i 1984.
Es diu que està basada en la LTL 3. La successora és la Praktica MTL 5. Disposa d'una cortineta metàl·lica, una evolució dels de tela que permet disparar a velocitats que van des d'un segon a 1/1000.

## Obturador

La MTL 3 incorpora una cortina de metall robusta que funciona com a obturador, el qual es mou verticalment. Les velocitats d'obturació van d'1 a 1/1000 segons. Les cortines metàl·liques son més complicades de que es facin mal bé que no pas les de tela.

## Fotòmetre

El fotòmetre de la Praktica MTL 3 es electrònic i per tant requereix l'alimentació d'una pila PX-625 (ja no es fabriquen). Per utilitzar-lo hem d'apretar un botó pla que es troba al costat del disparador, a la part frontal. La gestió del fotòmetre es fa des del visor, a la part dreta d'aquest, una agulla indica l'exposició correcte gràcies als signes "+" si està sobreexposat o el "-" si està subexposat. Mentre que a l'esquerra apareixerà un triangle negre si la pel·lícula del rodet no està ben col·locada.

## Objectius

L'objectiu estàndard subministrat amb la càmera era una lent Pentacon 50 mm f/1.8. Té una rosca M42. Hi ha un interruptor a l'objectiu per utilitzar-lo de forma manual o automàtica. L'objectiu incorpora un recobriment multicapa i consta d'una rosca per a filtres de 49 mm.

## Referències

* 1 2 «Lomography - Lomopedia: Praktica MTL 3» (en castellà), 09-08-2014. [Consulta: 16 novembre 2021].
* ↑ «List of Contax/Praktica cameras» (en anglès). Lens DB.
* ↑ «Praktica MTL 3» (en anglès). Lens DB.
* ↑ «Praktica MTL-3: características técnicas, manual, etc.» (en castellà), 08-07-2018. [Consulta: 16 novembre 2021].
* ↑ «Praktica MTL3» (en anglès). Butkus.
# Ove Aunli

Ove Aunli (Orkdal, 12 de març de 1956) és un esquiador de fons noruec, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980. Es casà amb la també esquiadora de fons Berit Aunli.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Lake Placid, on va disputar tres proves del programa d'esquí de fons. Formant equip amb Lars Erik Eriksen, Per Knut Aaland i Oddvar Brå guanyà la medalla de plata en la prova del relleu 4x10 quilòmetres. També guanyà la medalla de bronze en la cursa dels 15 quilòmetres, mentre en la dels 30 quilòmetres fou vuitè. Quatre anys més tard, als Jocs de Sarajevo, fou quart en relleu 4x10 quilòmetres, mentre en els 50 quilòmetres abandonà i en els 15 quilòmetres fou desqualificat.
En el seu palmarès també destaquen sis medalles al Campionat del Món d'esquí nòrdic, dues d'or, una de plata i tres de bronze, entre les edicions de 1978 i 1987. A la Copa del Món d'esquí de fons aconseguí tres victòries, una individual i dues per equips, i fou tercer en la general de 1981 i 1985. A nivell nacional guanyà el campionat de Noruega dels 30 quilòmetres de 1985.

## Referències

* 1 2 3 4 «Olympedia – Ove Aunli». [Consulta: 14 gener 2025].
* ↑ «AUNLI Ove». FIS-Ski. International Ski Federation. [Consulta: 6 gener 2020].
# Kheira Hamraoui

Kheira Hamraoui (Croix, 13 de gener de 1990) és una futbolista francesa, que juga com a migcampista al París Saint-Germain. Anteriorment va jugar al CNFE Clairefontaine, Hénin-Beaumont, AS Saint-Étienne, París Saint-Germain, Olympique de Lió i al FC Barcelona. L'octubre de 2012 va debutar a la selecció nacional francesa en un partit amistós contra Anglaterra.
El 19 de juny de 2018, després dues temporades a l'Olympique de Lió on va guanyar la Lliga de Campions i la Lliga francesa els dos anys, s'anuncià el seu fitxatge pel FC Barcelona. Amb l'equip blaugrana va guanyar 2 Lligues, 2 Copes de la Reina, 1 Lliga de Campiones, 1 Supercopa i 2 Copes Catalunya.
A partir de la temporada 2021-22 juga al París Saint-Germain novament. El 4 de novembre del 2021 va ser assaltada i colpejada per dos homes a les cames amb una barra de ferro. Dies després es va arrestar a la seua companya Aminata Diallo acusada de ser l'autora intel·lectual de l'agressió, realitzada amb l'objectiu de lesionar-la, i ocupar el seu lloc a l'equip.

## Referències

* ↑ «Footofeminin.fr - Kheira Hamraoui - Championnat de France de D1 2012-2013». [Consulta: 20 juny 2018].
* ↑ Lagoutte, Alban «féminine-Hamraoui: "Je ne m'y attendais pas"» (en francès). Football.fr. Arxivat de l'original el 2018-06-20 [Consulta: 20 juny 2018].
* ↑ «Kheira Hamraoui, segundo fichaje del Barça femenino». Mundo Deportivo.
* ↑ «Hamraoui regresa al Paris Saint Germain» (en castellà). Sport.es, 15-07-2021. [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ «Asaltada la exculé Hamraoui: su compañera Diallo, detenida» (en castellà), 10-11-2021. [Consulta: 10 novembre 2021].
* 1 2 «Detinguda una jugadora del PSG per haver contractat sicaris per lesionar l'ex-blau-grana Hamraoui». VilaWeb, 10-11-2021. [Consulta: 10 novembre 2021].
* ↑ Sport. «¡Diallo, detenida por organizar un ataque violento contra su compañera y exazulgrana Hamraoui!» (en castellà), 10-11-2021. [Consulta: 10 novembre 2021].

## Enllaços externs

* Perfil a França de la FFF
* Perfil a Soccerway.com
# Jaume Palou Fuste

Jaume Palou Fuste (Barcelona, 10 de juny de 1966 - Badalona, 29 de març de 2023) fou un enginyer català que mitjant les seves diverses empreses i projectes va fer el possible per lluitar contra el canvi climàtic. Un dels seus projectes fou una boia la qual funcionava amb una app i així no danyava ni el paisatge menorquí ni la posidònia del fons del mar. El projecte més rellevant que fa ver fou un respirador "CPAP" portàtil anomenat "Airmony" que permetia als pacients d'apnea del son poder descansar amb un aparell molt més petit i sense necessitat de connectar-se al corrent.
El 29 de març de 2023 a l'edat de 57 anys, morí ofegat banyant-se a la platja de Badalona. Després de la seva mort, el mar el va arrossegar fins que el 17 de maig de 2023 aparegué el seu cadàver en la platja menorquina d'Arenal d'en Castell.

## Referències

* «Trobat mort a Menorca un desaparegut a Sant Adrià». [Consulta: 9 novembre 2023].
* Berengueras, Josep M. «TBIOM consigue 250.000 euros para tratar la apnea del sueño» (en castellà), 24-12-2018. [Consulta: 9 novembre 2023].
* Urbano, Miguel Juan. «Identifican el cadáver hallado en Arenal d'en Castell como un deportista que se perdió en Barcelona» (en castellà), 10-10-2023. [Consulta: 9 novembre 2023].
* Cruz, Mercedes. «TBIOM, la startup catalana,cierra una ronda de inversión de 250.000 euros» (en espanyol europeu), 24-12-2018. [Consulta: 9 novembre 2023].
* ↑ Periódico, El. «Los Mossos buscan a un hombre de 56 años desaparecido en Badalona» (en castellà), 31-03-2023. [Consulta: 13 novembre 2023].
# Florí d'or d'Aragó

El florí d'or d'Aragó (o florí d'or català) és el nom amb què era coneguda una moneda catalana d'or creada per Jaume III de Mallorca a Perpinyà el 1342 a imitació de la moneda del mateix nom que es feia a Florència, i represa per Pere III a partir del 1346.
Originalment es van encunyar a la seca de Perpinyà i eren d'or pur; aquests primers florins de la Corona de Mallorca eren coneguts també com a florins mallorquins. Més endavant el rei i la Generalitat van acordar de rebaixar-ne la llei a 18 quirats. El seu pes voltava els 3,4 grams.
A partir del 1365 també es fabricaren florins a les seques de Barcelona, València i Saragossa. En aquesta darrera ciutat, però, només durant tres anys, atès que els estaments aragonesos van imposar que la moneda exclusiva del Regne d'Aragó continués essent el diner jaquès de billó. A partir de 1390 també s'encunyaren a la Ciutat de Mallorca. Els florins foren batuts fins que foren substituts pel ducat en temps de Ferran el Catòlic. Al llarg de la seva vigència hi hagué intents de substituir-lo per altres tipus que no reeixiren com el timbre d'or, el pacífic o el ducat joaní.
A l'anvers dels florins catalans, a semblança dels florentins, hi ha la imatge de sant Joan dempeus amb un ceptre, i al revers una flor de lis, amb alguns afegitons característics i diferenciadors.

## Referències

* ↑ Crusafont i Sabater, M; Comas i Ezequiel, R. El florí d'or català: Catalunya, València, Mallorca. Barcelona: Asociación Numismàtica Española i Societat Catalana d'Estudis Numismàtics, 1996. ISBN 84-7283-336-4.
* ↑ Carbonell i Curell, Anna; Abad i Carilla, Montserrat. Història, política, societat i cultura dels països catalans. Enciclopèdia Catalana, 1996, p. 398.
* ↑ Aguado Bleye, Pedro. Manual de historia de España: Reyes católicos; casa de Austria, 1474-1700 (en castellà). 11a ed.. Espasa-Calpe, 1974, p. 201-211. ISBN 8423948749.
* ↑ «Florí». Museu Nacional d'Art de Catalunya, 13-03-2024. [Consulta: 14 gener 2025].

## Vegeu també

* Florí