OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Shaldag

El Shaldag (en hebreu: שלדג, en català: Blauet), també és conegut com a Unitat 5101, és una unitat de comando d'elit de la Força Aèria Israeliana. El Shaldag va ser fundat en 1974, després de la Guerra del Yom Kippur, per Muki Betzer, un veterà de Sayeret Matkal que va portar a diversos veterans de Matkal amb ell.
Inicialment la unitat va començar operant com una companyia de reserva de Sayeret Matkal, després va ser finalment transferida a la Força Aèria Israeliana. La missió de Shaldag és desplegar a les seves tropes i passar desapercebuts en ambients hostils i de combat per realitzar missions especials de reconeixement militar, establir zones de salt i operar prop d'aeròdroms, dur a terme accions de control del trànsit aeri i operacions de comando darrere de les línies enemigues.
El Shaldag opera des de la Base aèria de Palmahim. Els seus soldats porten fusells d'assalt M16 o carrabines M4A1 i estan equipats amb el llançagranades M203. Per dur a terme missions especials, van armats amb pistoles Glock 17 de 9×19 mm i fusells de franctirador Mauser SR 82/66.

## Reclutament i capacitació

Els membres de la unitat Shaldag han de realitzar una instrucció militar més llarga que qualsevol altra unitat de les FDI, l'entrenament dels comandos dura 22 mesos, i en la seva formació es posa un èmfasi especial en la navegació. L'entrenament consisteix en diverses fases, amb exercicis de navegació entre cada fase, els exercicis han estat dissenyats per oferir una extensa experiència de navegació. També tenen lloc llargues caminades portant un equip pesat al damunt. Les diferents fases de l'entrenament són:
* 6 mesos d'entrenament bàsic i avançat d'infanteria.
* 1 curs de paracaigudisme a l'escola de paracaigudisme de la Força Aèria.
* 1 curs de lluita contra el terrorisme a l'escola antiterrorista de la Força Aèria.
* Exercicis de navegació i orientació sobre el terreny.
* Cooperació aire-terra i operacions aerotransportades.
* Entrenament de reconeixement i d'intel·ligència.
* Entrenament especialitzat per a aquells membres de la unitat que han estat designats com a paramèdics i franctiradors.

## Referències

* 1 2 Mackintosh, Thomas. «Israeli special forces 'raid missile site in Syria'» (en anglès). BBC, 12-09-2024. [Consulta: 15 setembre 2024].
# Festa Major de Navas

La Festa Major de Navas se celebra la segona quinzena de maig al barri de Navas, al districte de Sant Andreu de Barcelona. Navas és el barri més nou dels que formen el districte de Sant Andreu i és conformat per una barreja de l'entramat de l'Eixample i edificis de nova creació. Deu el nom al carrer de Navas de Tolosa, que és l'eix neuràlgic del barri i on s'organitzen tots els actes de la festa major. Cada any es munta un escenari a la confluència d'aquest carrer amb el de Josep Estivill, on es fan la majoria d'activitats de cultura popular, com ara el correfoc, la diada castellera, la ballada de sardanes, la mostra de ball i les havaneres.

## Actes destacats

* Concert coral. La parròquia de Sant Joan Bosco acull un concert de la secció de cantaires de l'Orfeó la Lira de Sant Andreu.
* Correfoc. Els Diables del Clot s'encarreguen de fer el correfoc del barri, que passa pels carrers més cèntrics de Navas i acaba amb un espectacle de foc a la plaça de Ferran Reyes.
* Concert. El dissabte a la tarda la Banda Simfònica de Roquetes fa un concert a l'escenari instal·lat al carrer de Josep Estivill.
* Diada castellera. El diumenge de festa major la Colla Castellera Jove de Barcelona, molt vinculada al districte de Sant Andreu, fa una diada amb la participació d'un parell de colles més vingudes de fora de la ciutat.
* Sardanes. Després de la jornada castellera, es fa una audició de sardanes a l'escenari de festa major instal·lat al carrer de Josep Estivill.
* Gala de dansa catalana. El diumenge a la tarda l'Esbart Gaudí ofereix una exhibició de dansa a l'escenari de la festa major.
* Havaneres. Les celebracions es tanquen amb una cantada d'havaneres.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Festa Major de Navas». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Estació d'Almeda

Mapa Metro Línia 8 :
Mapa FGC Línia Llobregat-Anoia :
Mapa Línia metro del Baix Llobregat :
Almeda és una estació de la línia 8 del Metro de Barcelona i de la xarxa de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) que pertany al bloc de línies S3, S4, S8, S9, R5, R6, R50 i R60 de la Línia Llobregat-Anoia, situada sota el passeig dels Ferrocarrils Catalans, al barri de l'Almeda de Cornellà de Llobregat, a la comarca del Baix Llobregat.
L'actual estació es va inaugurar el 1985, amb la construcció del soterrament entre les estacions de Sant Josep i Cornellà-Riera. Abans del soterrament existia una estació en superfície on ara hi ha l'actual, de la qual encara es conserva l'edifici.
L'estació és a la zona de negocis i industrial de Cornellà, ja que molt a prop de l'estació hi ha el WTC Almeda Park, la Fira de Cornellà, el Corte Inglés i moltes més empreses i indústries.
Cornellà té encara una altra estació de la Línia Llobregat-Anoia de FGC, Cornellà-Riera; l'intercanviador multimodal de l'Estació de Cornellà Centre, on coincideixen metro, rodalies, tram i autobusos, i dues estacions més de la L5 del Metro de Barcelona: Gavarra i Sant Ildefons.

## Serveis ferroviaris

Línia Llobregat-Anoia de FGC :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Barcelona - Pl. Espanya | L'Hospitalet - Av. del Carrilet | Cornellà-Riera | Molí Nou | Ciutat Cooperativa |
| Barcelona - Pl. Espanya | L'Hospitalet - Av. del Carrilet | Cornellà-Riera | Can Ros |
| Barcelona - Pl. Espanya | L'Hospitalet - Av. del Carrilet | Cornellà-Riera | Olesa de Montserrat |
| Barcelona - Pl. Espanya | L'Hospitalet - Av. del Carrilet | Cornellà-Riera | Martorell-Enllaç |
| Barcelona - Pl. Espanya | L'Hospitalet - Av. del Carrilet | Cornellà-Riera | Quatre Camins |
| Barcelona - Pl. Espanya | L'Hospitalet - Av. del Carrilet | Cornellà-Riera | Manresa-Baixador |
| Barcelona - Pl. Espanya | L'Hospitalet - Av. del Carrilet | Cornellà-Riera | Igualada |
| Barcelona - Pl. Espanya | L'Hospitalet - Av. del Carrilet | Cornellà-Riera | Manresa-Baixador |
| Barcelona - Pl. Espanya | L'Hospitalet - Av. del Carrilet | Cornellà-Riera | Igualada |

## Accessos

* Passeig dels Ferrocarrils Catalans

## Referències

* ↑ «Almeda». fgc.cat. [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ «Almeda». trenscat.com. [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ «El Carrilet compleix 100 anys». hdigital.cat, 28-12-2012. [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ «Estació de Cornellà Centre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 març 2024].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Anniina Ahtosalo

Anniina Ahtosalo (Tuusula, 27 d'agost de 2003) és una ciclista finlandesa de carretera, professional des del 2022 i que actualment corre per a l'equip Uno-X Mobility en categoria UCI Women’s WorldTeam.
Ha guanyat 3 cops els nacionals de ruta i contrarrellotge i el campionat europeu contrarellotge sub-23. Ha participat als Jocs Olímpics d'Estiu de 2024.

## Palmarès en ruta

* 2018
** Campiona de Finlàndia en ruta júnior
** Campiona de Finlàndia en contrarellotge júnior
* 2019
** Campiona de Finlàndia en ruta júnior
** Campiona de Finlàndia en contrarellotge júnior
* 2020
** Campiona de Finlàndia en ruta júnior
** Campiona de Finlàndia en contrarellotge júnior
* 2021
** Campiona de Finlàndia en ruta júnior
** Campiona de Finlàndia en contrarellotge júnior
** 1a al Trofeu Alfredo Binda-Comune di Cittiglio júnior
* 2022
** Campiona de Finlàndia en ruta
** Campiona de Finlàndia en contrarellotge
* 2023
** Campiona de Finlàndia en ruta
** Campiona de Finlàndia en contrarellotge
* 2024
** Campiona d'Europa en contrarellotge sub-23
** Campiona de Finlàndia en ruta
** Campiona de Finlàndia en contrarellotge
** 1a al Trofeu Maarten Wynants

### Resultats a les Grans Voltes
#### Giro d'Itàlia

* 2023. 124a posició.

#### Tour de França

* 2024. 81a posició.

## Palmarès en ciclocròs

* 2020
** Campiona de Finlàndia en ciclocròs

## Referències

* ↑ «Anniina Ahtosalo» (en anglès). UCI. [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ «Europeo CRI sub-23 (f): Triunfo aplastante de Ahtosalo» (en castellà). ciclo21, 11-09-2024. [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ «Anniina Ahtosalo» (en anglès). olympics. [Consulta: 20 gener 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa a procyclingstats.com
* Fitxa a firstcycling.com
# Papiliònids

Els papiliònids (Papilionidae) son una família de lepidòpters ditrisis de la superfamília dels papilionoïdeus (Papilionoidea). La majoria són de distribució tropical però es troben espècies en tots els continents llevat de l'Antàrtida.
La família inclou els papilionoïdeus més grossos del món, corresponents al gènere australià Ornithoptera. Fins a l'any 2011 hi havia un total de 570 espècies descrites.
Als Països Catalans hi destaquen la papallona reina (Papilio machaon), la papallona zebrada (Iphiclides podalirius) i l'apol·lo (Parnassius apollo).

## Taxonomia

Hi ha uns 26 gèneres inclosos en tres subfamílies: Baroniinae, Parnassiinae i Papilioninae. Es tracta de la família de papilionoïdeus més basal:
| Papilionoidea | Papilionidae Hedylidae Hesperiidae Pieridae Nymphalidae Riodinidae Lycaenidae |

## Vegeu també

* Llista de papiliònids de la península Ibèrica i Balears

## Referències

* ↑ Reed, Robert D.; Sperling, Felix A.H. «Papilionidae – The Swallowtail Butterflies». Tree of Life Web Project, 2006. Arxivat de l'original el 2020-01-23. [Consulta: 7 juny 2011].
* ↑ Van Nieukerken, Erik J.; et al. «Order Lepidoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness». Zootaxa, 3148, 1, 23-12-2011, pàg. 212. DOI: 10.11646/zootaxa.3148.1.41. ISSN: 1175-5334.
* ↑ Espeland, Marianne; et al. «A Comprehensive and Dated Phylogenomic Analysis of Butterflies» (en anglès). Current Biology, 28, 5, 05-03-2018, pàg. 770–778.e5. DOI: 10.1016/j.cub.2018.01.061. ISSN: 0960-9822. PMID: 29456146.
* ↑ Kawahara, Akito Y.; et al. «Phylogenomics reveals the evolutionary timing and pattern of butterflies and moths» (en anglès). Proceedings of the National Academy of Sciences, 116, 45, 05-11-2019, pàg. 22657–22663. DOI: 10.1073/pnas.1907847116. ISSN: 0027-8424. PMC: PMC6842621. PMID: 31636187.
# Grup de Ciutadans No-Partisans

Grup de Ciutadans No-Partisans (en letó: Bezpartejiskā Pilsonu grupa, BPG) va ser un partit polític de Letònia fundat a principis de 1920.
El partit va obtenir sis escons en les eleccions de l'Assemblea Constituyent de 1920 celebrat el 17 i 18 d'abril, convertint-se en la quarta major facció de l'Assemblea. No es va presentar a cap més elecció.

## Referències

* ↑ Nohlen i Stöver, 2010, p. 1122.
* ↑ Nohlen i Stöver, 2010, p. 1137.
* ↑ Nohlen i Stöver, 2010, p. 1131.

## Bibliografia

* Nohlen, Dieter; Stöver, P. Elections in Europe: A data handbook (en anglès), 2010. ISBN 978-3-8329-5609-7.
# Corythornis

Corythornis és un gènere d'ocells de la família dels alcedínids (Alcedinidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per 4 espècies:
* blauet malaquita (Corythornis cristatus).
* blauet ventreblanc (Corythornis leucogaster).
* blauet nan de Madagascar (Corythornis madagascariensis).
* blauet de Madagascar (Corythornis vintsioides).

## Referències

* ↑ «Corythornis Kaup, 1848» (en anglès). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ «Corythornis (Corythornis sp.) - Avibase». [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ «Rollers, ground rollers, kingfishers – IOC World Bird List». [Consulta: 20 gener 2025].
# Partit de la Pàtria (Noruega)

El Partit de la Pàtria (noruec Fedrelandspartiet) fou un partit polític de Noruega fundat el 17 de maig de 1990 per Harald Trefall, antic membre del Partit del Progrés. El seu objectiu era aturar la immigració i defensar els valors tradicionals noruecs. Va obtenir els seus millors resultats a les eleccions locals noruegues de 1991, en las que va obtenir un representant al consell municipal de Karmøy i un al consell de comtat de Hordaland. I a les eleccions legislatives noruegues de 1993 va obtenir el 0,5%, el millor resultat d'un partit d'extrema dreta des d'abans de la Segona Guerra Mundial.
Ja no es va presentar a les eleccions legislatives noruegues de 2005, ja que la majoria del seu equip dirigent s'havia passat als Demokratene. El 31 de desembre de 2008 es va dissoldre.

## Resultats electorals

| Any | Resultats eleccions locals | Any | Resultats eleccions legislatives |
| 1991 | 0,2% | 1993 | 0,5% |
| 1995 | 0,2% | 1997 | 0,1% |
| 1999 | 0,1% | 2001 | 0,1% |

## Líders del partit

* 1990-1994 Harald Trefall
* 1994-1996 Odd Even Hårvik
* 1996-2002 Harald Trefall
* 2002-2008 Arild Kibsgaard

## Enllaços externs

* (noruec) Fedrelandspartiet -Web oficial (pàgina arxivada)
# Coryphospingus

Coryphospingus és un gènere d'ocells de la família dels tràupids (Thraupidae). Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per dues espècies:
* Coryphospingus pileatus - sit crestat gris.
* Coryphospingus cucullatus - sit crestat rogenc.

## Referències

* ↑ «Coryphospingus Cabanis, 1851» (en castellà). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ «Coryphospingus (Coryphospingus sp.) - Avibase». [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ «Tanagers and allies – IOC World Bird List». [Consulta: 20 gener 2025].
# Insígnia de les Llanxes Ràpides

La Medalla de les Llanxes Ràpides (alemany: Schnelboot-Kriegsabzeichen) era una distinció de la Kriegsmarine alemanya, creada el 30 de maig del 1941 per a ser atorgada a la tripulació de torpediners alemanys. Era atorgada per:
* Participació en 12 o més accions
* Ser ferit en acció, o
* Haver enfonsat un vaixell en acció, o
* Dur a terme accions més enllà del sentit del deure
Durant la guerra, els Aliats es referien a les llanxes torpedineres alemanyes com "E-boats" o "vaixells enemics" i aquest terme ha perdurat. De fet, l'abreviació correcta era "S-Boot" (Schnellboot, o "llanxa ràpida").
En un inici, les tripulacions de les E-boats rebien la Insígnia de Guerra dels Destructors, però al maig del 41 es creà aquesta insígnia independent.
El 1943 el disseny de la insígnia va modificar-se perquè hi aparegués el nou model de llanxa.
Una variant especial amb diamants podia ser atorgada a comandant d'èxit extraordinari, i va ser atorgada pel Groβadmiral Dönitz als següents capitans (tots ells posseïdors de la Creu de Cavaller amb Fulles de Roure):
* Kapitänleutnant Werner Töniges (16/12/1942)
* Oberleutnant zur See Siegfried Wuppermann (14/04/1943)
* Korvettenkapitän Friedrich Kemnade (27/05/1943)
* Korvettenkapitän Georg Christiansen (13/11/1943)
* Korvettenkapitän Bernd Klug (01/01/1944)
* Korvettenkapitän Klaus Feldt (01/01/1944)
* Kapitän zur See Rufolf Petersen (13/06/1944)
* Kapitänleutnant Götz Freiherr von Mirbach (14/06/1944)
És curiós que von Mirbach guanyà la seva insígnia de diamants com a comandant d'una flotilla de llanxes ràpides que atacà diverses llanxes de desembarcament americanes mentre que participaven en un exercici a la costa sud d'Anglaterra al maig de 1944 mentre que entrenaven pels desembarcaments del Dia-D. Uns 900 americans van morir en l'anomenada "Batalla de Slapton Sands", que romangué en secret fins a inicis de la dècada dels 80.

## Disseny

* Primer disseny: Una E-Boat lliscant per damunt del mar, amb una corona de fulles de roure al voltant. La llanxa té l'aparença de venir a través de la corona, de dreta a esquerra. La llanxa té un acabat en platejat, el mar en blau metal·litzat, amb les crestes de les onades en platejat. La corona té un acabat en daurat, i consisteix en 7 parelles de fulles de roure. A la part inferior hi ha una cinta que uneix els dos costats de la corona; i a la superior, l'emblema nacional, format per una àliga amb les ales obertes i una esvàstica a les urpes. Se subjecta mitjançant una agulla horitzontal. Les mides màximes són 57mm d'alt i 45mm d'ample.
* Segon disseny: L'esquema bàsic de la insígnia és el mateix. La banda central que uneix la corona és més pronunciada. La diferència més visible és que el disseny de la llanxa és més modern, i que aquest sobrepassa la corona pel costat esquerre, així com que hi ha una tercera onada que també sobrepassa la corona per la dreta. Les mides màximes són 60mm d'alt i 53mm d'ample.

## Vegeu també

* Insígnia dels Creuers Auxiliars de Guerra
* Insígnia de la Flota de Guerra d'Alta Mar

## Referències

* ↑ Bianchi, Sebastián. «Patrol/Torpedo Boat Badge». www.wehrmacht-awards.com. [Consulta: 23 maig 2014].
# Heikki Hasu

Heikki Hasu (Sippola, 21 de març de 1926) és un esquiador de fons i de combinada nòrdica finlandès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sankt Moritz, on guanyà la medalla d'or en la prova individual de la combinada nòrdica, mentre en la cursa dels 18 quilòmetres del programa d'esquí de fons fou quart. Quatre anys més tard, las Jocs d'hivern d'Oslo guanyà la medalla de plata en la prova individual de la combinada nòrdica i la d'or en la cursa dels 4 x 10 quilòmetres del programa d'esquí de fons. Formà equip amb Paavo Lonkila, Urpo Korhonen i Tapio Mäkelä. En la cursa dels 18 quilòmetres fou quart. En aquests segons Jocs d'hivern disputats fou l'encarregat de dur la bandera de Finlàndia en la cerimònia d'inauguració.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or i una de plata al Campionat del Món d'esquí nòrdic de 1950. El 1953 guanyà la prova de la combinada nòrdica al festival d'esquí de Holmenkollen. El 1952 fou el primer finlandès en guanyar la medalla Holmenkollen. El 1948 i 1950 fou escollit esportista de l'any de Finlàndia.
Hasu era pagès. Entre 1962 i 1970 fou diputat al Parlament de Finlàndia com a membre del Partit del Centre.

## Referències

* 1 2 3 «Heikki Hasu Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 22 de gener 2011. [Consulta: 21 gener 2020].
* ↑ «Finland». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-17. [Consulta: 21 gener 2020].
* ↑ Heikki Hasu a Federació Internacional d'Esquí - Esquí de fons
* ↑ Heikki Hasu a Federació Internacional d'Esquí - Combinada nòrdica
# Psiconàutica

El terme psiconàutica (Del grec ψυχή psychē ["ànima", "esperit" o "ment"] i ψυχή naútēs ["mariner" o "explorador"] — "un mariner de l'ànima") es refereix a una metodologia per descriure i explicar els efectes subjectius dels estats alterats de la consciència, incloent-hi aquells induïts per meditació o substàncies que alteren la ment, i a un paradigma de recerca on l'investigador per voluntat pròpia s'immergeix en un estat mental alterat per tal d'explorar les experiències acompanyants.
El terme psiconàutica deriva del terme anterior psiconauta, normalment atribuïda a l'autor Ernst Jünger per haver-lo utilitzat descrivint Arthur Heffter al seu assaig del 1970 a les seues experiències amb droga Annäherungen: Drogen und Rausch (literalment: "Aproximacions: Drogues i Inebriació").
El psiquiatre clínic Jan Dirk Blom descriu la psiconàutica com "l'exploració de la psique mitjançant tècniques com els somnis lúcids, entrenament de les ones cerebrals, privació sensorial, i l'ús d'al·lucinògens o enteogens", i un psiconauta com a qui "vol fer una recerca de la seua ment usant intencionadament estats alterats de consciència induïts" per a propòsits espirituals, científics o d'investigació.

## Referències

* 1 2 3 Blom, Jan Dirk. A Dictionary of Hallucinations. Springer, 2009, p. 434. ISBN 978-1-4419-1222-0 [Consulta: 5 març 2010].
* ↑ Newcombe, Russell «Ketamine Case Study: The Phenomenology of a Ketamine Experience». Addiction Research & Theory, 16, 3, 2008, pàg. 209–215. DOI: 10.1080/16066350801983707 [Consulta: 5 març 2010].
* ↑ Jünger. «Psychonauten». A: Annaherungen: Drogen und Rausch, p. 430. Cited in Taylor et al. The Encyclopedia of Religion and Nature. Thoemmes Continuum, 2005, p. 1312 [Consulta: 5 març 2010].
# Anna Le Moine

Anna Le Moine, també coneguda com a Anna Svärd-Le Moine o Anna Bergström, (Sveg, Suècia, 30 d'octubre de 1973) és una jugadora de cúrling sueca, guanyadora de dues medalles olímpiques d'or.
En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 realitzats a Torí (Itàlia) guanyà la medalla d'or en la prova femenina, títol que repetí en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 realitzats a Vancouver (Canadà). Al llarg de la seva carrera ha guanyat 3 medalles en el Campionat del Món de cúrling, destacant les medalles d'or aconseguides el 2005 i 2006.

## Referències

* 1 2 «Anna Svärd-Le Moine». Olympedia. [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ «Anna Le Moine». [Consulta: 13 març 2022].
# Carl-Axel Pettersson

Carl-Axel Pettersson (Mönsterås, 13 d'abril de 1874 - Estocolm, 31 de maig de 1962) va ser un jugador de cúrling suec, que va competir a començaments del segle xx.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de Chamonix, on guanyà la medalla de plata en la competició de cúrling.
Pettersson fou gerent d'una empresa de roba i president de l'associació sueca de la indústria de la confecció. També va ser cònsol general d'Hongria a Suècia i membre del Consell d'Estocolm dels 50 ancians. Va ser guardonat amb l'Orde de l'Estrella Polar, l'Orde de Vasa i l'Orde del Mèrit de la República d'Hongria, entre altres condecoracions.

## Referències

* ↑ «Carl Axel Pettersson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de gener 2012. [Consulta: 28 desembre 2017].
* ↑ Carl Axel Pettersson. Comitè Olímpic Suec
# Líders de la Majoria i Minoria del Senat dels Estats Units

Els líders de la majoria i minoria del Senat dels Estats Units són duos senadors que són triats pels congressos dels partits que tinguen la majoria i la minoria respectivament. Aquests líders serveixen com cap dels portaveus del Senat per als seus partits, i per administrar i programar l'activitat legislativa i executiva del Senat. Per regla general, el President dona al líder de la Majoria prioritat en l'obtenció de reconeixement a parlar per davant en el Senat.
El líder de la majoria habitualment serveix com el principal representant del seu partit en el Senat, i de vegades fins i tot en tot el Congrés si la Cambra de Representants i, per tant, el càrrec de President de la Cambra no està controlada pel partit de l'oposició.
Molts senats estatals en els Estats Units estan organitzats com el Senat dels Estats Units.

## Enllaços externs

* Assistents dels Líders de la majoria i minoria del Senat, via Senate.gov (anglès)