OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Servando Ruiz Gómez

Servando Ruiz Gómez y González Llanos, (Avilés, 23 d'octubre de 1821 - Vigo, 19 d'agost de 1888) va ser un polític asturià que va arribar a ser alcalde d'Oviedo, senador, ministre d'Hisenda i ministre d'Estat.

## Biografia

Nascut a Avilés, el seu pare fou un militant liberal que va recolzar l'alçament de Rafael del Riego i més tard s'enfrontà a les tropes del duc d'Angulema en 1823, raó per la qual va emigrar a Jamaica primer i més tard a Cuba i després a Alemanya. Allí va estudiar dret i filosofia.
En 1849 retorna a La Corunya, afiliant-se al Partit Progressista. Durant la revolució de 1854 participa en la junta revolucionària i és nomenat alcalde d'Oviedo. Va ser elegit diputat per Oviedo, però l'arribada d'O'Donnell al govern l'obliga a retirar-se, fundant El Eco de Gijón i La Crónica. Des del diari La Soberanía Nacional es dedicà a atacar la política d'Isabel II d'Espanya, raó per la qual hagué d'exiliar-se en 1866. Després de la revolució de 1868 va tornar i va ser nomenat governador civil d'Oviedo i després director general de Loteries.
En 1870 es va afiliar al Partit Radical i fou nomenat ministre d'Hisenda sota el govern de Manuel Ruiz Zorrilla. Durant el seu mandat va llançar una emissió de deute públic que es va cobrir fins a cinc vegades més, al mateix temps que emitia bons del tresor.
Durant el regnat d'Alfons XII va estar un temps apartat de la polític, però després va ser membre del consell d'estat i des de 1877 senador vitalici per la província de Conca. També fou director de la Compañía Arrendataria de Tabacos.
En 1883, durant la presidència del també asturià Posada Herrera, Izquierda Dinástica va ser nomenat Ministre d'Estat fins a l'any 1884.
Va morir a Vigo en 1888. Va ser condecorat amb la gran creu de l'Orde d'Isabel la Catòlica.

## Bibliografia

* Diccionario Enciclopédico del Principado de Asturias, Tomo 14. Ediciones Nobel, Oviedo 2004.

## Referències

* ↑ Servando Ruiz Gómez a l'Enciclopedia de Oviedo
* ↑ Biografia a xtec.es
* ↑ Pàgina del Senat
Càrrecs públics :
| Precedit per: Práxedes Mateo Sagasta José Elduayen Gorriti | Ministre d'Hisenda (abril-octubre) 1871 (juny-desembre) 1872 | Succeït per: Santiago de Angulo José Echegaray y Eizaguirre |
| Precedit per: Antonio Aguilar y Correa | Ministre d'Estat 1883-1884 | Succeït per: José Elduayen Gorriti |
| Precedit per: José de Posada Herrera | Reial Acadèmia de Ciències Morals i Polítiques Medalla 30 1885-1888 | Succeït per: Feliciano Ramírez de Arellano y Gutiérrez de Salamanca |
# Caecilia tenuissima

Caecilia tenuissima és una espècie d'amfibis de la família Caeciliidae que habita a Colòmbia i l'l'Equador en boscos tropicals o subtropicals humits i a baixa altitud, plantacions, jardins rurals i zones prèviament boscoses ara molt degradades.

## Referències

* ↑ «Caecilia tenuissima Taylor, 1973» (en castellà). [Consulta: 18 octubre 2024].
* ↑ «Caecilia tenuissima: IUCN SSC Amphibian Specialist Group: The IUCN Red List of Threatened Species 2019: e.T59531A49357429» (en anglès). UICN Red List, 02-03-2017. DOI: 10.2305/iucn.uk.2019-2.rlts.t59531a49357429.en.
* ↑ «AmphibiaWeb - Caecilia tenuissima». [Consulta: 18 octubre 2024].
* ↑ Acosta-Galvis, Andrés Rymel «Ranas, salamandras y caecilias (Tetrapoda: Amphibia) de Colombia» (en castellà). Biota Colombiana, 1, 3, 01-12-2000. ISSN: 2539-200X.
# Samuel Dumoulin

Samuel Dumoulin (Vénissieux, 20 d'agost de 1980) és un ciclista francès, professional des del 2002 fins al 2019.
Bon esprintador, en el seu palmarès destaca la victòria en la 3a etapa del Tour de França de 2008, diverses etapes de la Volta a Catalunya i el Gran Premi d'Obertura La Marseillaise de 2012.

## Palmarès

* 2001
** 1r de la París-Tours Espoirs
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Ain
* 2002
** 1r al Premi d'Armorica
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
* 2003
** Campió de França de mig fons
** 1r a la Tro Bro Leon
** 1r al Tour de Normandia
** Vencedor de 2 etapes del Tour de l'Avenir
* 2004
** 1r a la Tro Bro Leon
* 2005
** Campió de França de mig fons
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné Libéré
** Vencedor d'una etapa del Tour del Llemosí
* 2006
** 1r a la Route Adélie
* 2008
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
** Vencedor d'una etapa del Circuit de La Sarthe
** Vencedor de 2 etapes del Tour de Poitou-Charentes
* 2009
** Vencedor d'una etapa del Tour del Llemosí
** Vencedor de la Classificació dels esprints de la Volta a Catalunya
* 2010
** 1r a l'Étoile de Bessèges i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premio dell'Insubria
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa del Circuit de La Sarthe
** Vencedor d'una etapa de la Tropicale Amissa Bongo
* 2011
** 1r a la París-Corrèze i vencedor d'una etapa
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa de l'Étoile de Bessèges
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Alt Var
* 2012
** 1r a la Copa de França de ciclisme
** 1r al Gran Premi d'Obertura La Marseillaise
* 2013
** 1r a la Copa de França de ciclisme
** Vencedor d'una etapa de l'Étoile de Bessèges
** 1r al Gran Premi de Plumelec-Morbihan
* 2015
** 1r a La Drôme Classic
* 2016
** 1r a la Copa de França de ciclisme
** 1r a la Roue tourangelle
** 1r al Gran Premi de Plumelec-Morbihan
** 1r als Boucles de l'Aulne
** 1r al Tour del Doubs
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Alt Var

### Resultats al Tour de França

* 2003. 141è de la classificació general
* 2004. Abandona (9a etapa)
* 2005. 114è de la classificació general
* 2006. 119è de la classificació general
* 2008. 114è de la classificació general. Vencedor de la 3a etapa
* 2009. 139è de la classificació general
* 2010. No surt (12a etapa)
* 2011. 162è de la classificació general
* 2012. 107è de la classificació general
* 2013. 143è de la classificació general
* 2014. 90è de la classificació general
* 2016. 130è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2010. 124è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Samuel DUMOULIN» (en italià). Museo del ciclismo. [Consulta: 17 gener 2025].
* ↑ «Volta Catalunya 2010: “Purito” s’allibera en una Volta que parla català». Tourdegila, 12-03-2020. [Consulta: 17 gener 2025].
* ↑ «Volta Catalunya 2011: Alberto Contador* dona llustre a la Volta del Centenari (*Michele Scarponi post-resolució del TAS)». Tourdegila, 13-03-2020. [Consulta: 17 gener 2025].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Fitxa de Samuel Dumoulin a sitiodeciclismo.net
# Scolecomorphus kirkii

Scolecomorphus kirkii és una espècie d'amfibis gimnofions de la família Caeciliidae. Habita a Malaui, Tanzània i Moçambic. Com altres espècies de la família, per la pèrdua secundària de les potes s'assemblen a serps, tot i que no hi estan pas emparentades.
És l'espècie més gran del gènere Scolecomorphus. Els adults tenen una longitud de 215 a 463 mm. Tenen 130-152 anells primaris. Dorsalment, són de color gris lavanda; aquesta coloració s'estén a les parts laterals de l'abdomen. Les superfícies centrals són de color carn o crema. La part superior i els laterals del cap són foscos, però es veu una zona clara al llarg al tracte dels tentacle. Els ulls es troben als tentacles i poden projectar-los fora del crani. La retina negra és visible a través de la pell i els ossos del crani.
Són bons excavadors eficients. La dieta consisteix en artròpodes, també s'ha trobat terra també a les entranyes. És vivípara.
Els seus hàbitats naturals inclouen boscos secs tropicals o subtropicals, montans secs, plantacions, jardins rurals, àrees urbanes i zones prèviament boscoses ara molt degradades.
Va rebre l'epítet kirkii en honor del metge, explorador i naturalista escossès John Kirk (1832-1922).

## Referències

* ↑ Morgadinho Farooq, Harith Omar; Conradi, Werner «A second record of Scolecomorphus kirkii Boulenger, 1883 (Gymnophiona: Scolecomorphidae) for Mozambique» (pdf) (en anglès). Herpetology Notes, 8, 2015.
* 1 2 «Scolecomorphus kirkii» (en anglès). AmphibiaWeb. University of California. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Beolens, Bo; Watkins, Michael; Grayson, Michael. The Eponym Dictionary of Amphibians (en anglès). Exeter: Pelagic Publishing, 2013, p. 1-262. ISBN 9781907807411.

## Bibliografia

* Müller, Hendrik; Wilkinson, Mark; Loader, Simon P.; Wirkner, Christian S.; Gower, David J. «Morphology and function of the head in foetal and juvenile Scolecomorphus kirkii (Amphibia: Gymnophiona: Scolecomorphidae)» (en anglès). Biological Journal of the Linnean Society, 96, 3, 24-02-2009, pàg. 491–504. DOI: 10.1111/j.1095-8312.2008.01152.x.
# Ichthyophis bernisi

Ichthyophis bernisi és una espècie d'amfibis gimnofions de la família Ichthyophiidae. És endèmica d'Indonèsia. El seu hàbitat natural inclou boscos tropicals o subtropicals secs a baixa altitud, montans secs, rius, corrents intermitents d'aigua, plantacions, jardins rurals, zones prèviament boscoses ara molt degradades, terres d'irrigació, i terra cultivable inundada per estacions.
# Ichthyophis javanicus

Ichthyophis javanicus és una espècie d'amfibis gimnofions de la família Ichthyophiidae. És endèmica d'Indonèsia. El seu hàbitat natural inclou boscos tropicals o subtropicals secs a baixa altitud, montans secs, rius, corrents intermitents d'aigua, plantacions, jardins rurals, zones prèviament boscoses ara molt degradades, terres d'irrigació, i terra cultivable inundada per estacions.
# Gastrotheca rebeccae

Gastrotheca rebeccae és una espècie de granota de la família Amphignathodontidae. És endèmica del Perú. El seu hàbitat natural se centra en montans tropicals o subtropicals secs.
# Aplastodiscus ibirapitanga

Aplastodiscus ibirapitanga és una espècie de granota de la família dels hílids. és endèmica del Brasil. Els seus hàbitats naturals inclouen boscos tropicals o subtropicals secs i a baixa altitud, rius, aiguamolls intermitents d'aigua dolça, jardins rurals i zones prèviament boscoses ara molt degradades.
# Bokermannohyla izecksohni

Bokermannohyla izecksohni és una espècie de granota de la família dels hílids. És endèmica del Brasil. Els seus hàbitats naturals inclouen boscos tropicals o subtropicals secs i a baixa altitud i aiguamolls intermitents d'aigua dolça. Està amenaçada d'extinció per la destrucció del seu hàbitat natural.
# Margaret Rayner

Margaret Rayner (Tamworth, 21 d'agost de 1929 - Oxford, 31 de maig de 2019) va ser una matemàtica anglesa.

## Vida i Obra

Rayner va néixer en una família de pagesos que treballaven prop de Stratford-upon-Avon. Va estudiar al Westfield College de la universitat de Londres on es va graduar el 1953. A partir d'aquesta data i fins a la seva jubilació el 1989 va ser professora i tutora al St. Hilda's College de la universitat d'Oxford.
Durant els anys seixantes, en col·laboració amb el matemàtic americà Lawrence Payne, va publicar uns quants articles notables sobre inequacions isoperimètriques. Però la seva tasca més fonamental va ser la participació en la direcció pedagògica del College i de la universitat en conjunt.
Després de jubilar-se, es va inclinar cap a la història i va publicar un llibre sobre la història del St. Hilda's College (1993).

## Referències

* ↑ Ault, 2019, p. 385.
* ↑ Ault, 2019, p. 386.
* ↑ Rayner, 1993, p. 1 i ss.

## Bibliografia

* Ault, Irene «Margaret E Rayner 21st August 1929 – 31st May 2019» (en anglès). The Mathematical Gazette, Vol. 103, Num. 558, 2019, pàg. 385-387. DOI: 10.1017/mag.2019.98. ISSN: 0025-5572.
* Rayner, Margaret E. The centenary history of St Hilda's college, Oxford (en anglès). Lindsay Ross, 1993. ISBN 9781855800090.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Margaret Rayner» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Dr Margaret Rayner, Emeritus Fellow in Mathematics, has died» (en anglès). St. Hilda's College, 2019. Arxivat de l'original el 5 de novembre 2023. [Consulta: 5 novembre 2023].
# Sèptima

En música, una sèptima és l'interval que conté set graus o notes de l'escala diatònica. La seva inversió és la segona. És considerat un interval dissonant.
Hi ha quatre tipus principals de sèptimes:
* La sèptima disminuïda conté nou semitons (quatre tons i mig) - per exemple :do♯ - si♭. És un interval enharmònic de la sexta major. La seva relació de freqüències més senzilla és doncs en aquest cas de 5/3.
* La sèptima menor conté deu semitons (cinc tons) - per exemple : do - si♭. Correspon a la relació entre el 9è i el 5è harmònics i, per tant, li correspon la relació de 9/5.
* La sèptima major conté onze semitons (cinc tons i un semitò) - per exemple : do - si. La seva relació natural és de 15/8
* La sèptima augmentada conté dotze semitons (sis tons) - per exemple : do - si♯. Aquest però és un interval rarament utilitzat a la música, ja que és un interval enharmònic de l'octava justa, amb una relació de 2/1.

## Referències

* ↑ Tal com apareix al Termcat, el terme musical per aquest interval es sèptima i no pas setena, com es troba en algunes ocasions
Viccionari
# Sclerophrys blanfordii

Sclerophrys blanfordii és una espècie de gripau de la família dels bufònids. Viu a Djibouti, Eritrea, Etiòpia i Somàlia. El seu hàbitat inclou sabanes seques, zones seques d'arbustos tropicals o subtropicals, prades, aiguamolls d'aigua dolça, àrees rocoses i deserts. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. Fou anomenat en honor del geòleg i zoòleg britànic William Thomas Blanford.

## Referències

* ↑ Grup d'Especialistes en Amfibis de la CSE de la UICN. «Sclerophrys blanfordii» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2013. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2016-3.RLTS.T54589A107343876.en. [Consulta: 25 abril 2024].
* ↑ Beolens, Watkins i Grayson, 2013, «Blanford».

## Bibliografia

* Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Amphibians (en anglès). Pelagic Publishing, 2013. ISBN 9781907807428.
# Violant d'Aragó i de Sicília

Violant d'Aragó (1273 - Termini, Nàpols 1302), princesa d'Aragó.
Filla de Pere el Gran i Constança de Sicília, i per tant, germana dels reis d'Aragó Alfons el Franc i Jaume el Just, i neta per línia paterna del comte-rei Jaume I el Conqueridor i Violant d'Hongria, i per línia materna del rei Manfred I de Sicília i Beatriu de Savoia.

## Núpcies i descendents

El 23 de març de 1297 es casà a Roma amb l'infant i futur rei Robert I de Nàpols. D'aquest matrimoni en va néixer:
* l'infant Carles de Calàbria (1298-1328), nomenat duc de Calàbria i, per tant, hereu del regne.
* l'infant Lluís de Nàpols (1301-1310)
La seva prematura mort l'agost de 1302, prop de Nàpols, no permeté que veiés com el seu espòs era coronat rei de Nàpols el 1309.
# Pedro de Ávila y Zumarán

Pedro de Ávila y Zumarán (Cenicero, 3 de setembre de 1842-novembre de 1924) va ser un enginyer forestal i botànic espanyol.
Va col·laborar en la redacció de la Flora forestal española de Máximo Laguna i va ser autor de Zoología descriptiva forestal (1898). Fou membre de la Comissió de la Flora Forestal Espanyola i vocal de la Junta de Colonització Interior.
Fou escollit membre de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals cap a 1902, medalla 14, en substitució de Máximo Laguna y Villanueva, no va prendre possessió del càrrec fins al 9 de maig de 1915 amb el discurs D. Máximo Laguna y su obra científica; va ser succeït després de la seva mort per Pedro de Novo y Fernández Chicarro.

## Referències

* ↑ Martínez Garrido, 1997, p. 71.
* ↑ Martínez Garrido, 1997, p. 74.
* ↑ Martínez Garrido, 1997, p. 75.
* ↑ Martínez Garrido, 1997, p. 73.
* ↑ Àvila i Zumarán, 1915.
* ↑ Martín Municio, 2000, p. 44.

## Bibliografia

* Ávila y Zumarán, Pedro de. Discurso leído ante la Real Academia de Ciencias Exactas, Físicas y Naturales en su recepción pública por el Ilmo. Sr. D. Pedro de Avila y Zumarán y contestación del Sr. D. Blas Lázaro e Ibiza el día 9 de mayo de 1915. Madrid: Renacimiento, 1915.
* Martín Municio, Ángel. «Sesquicentenario del Instituto Tecnológico Geominero de España». A: Emilio Custodio Gimena y Argimiro Huerga Rodríguez. Ciento cincuenta años: 1849-1999: estudio e investigación en las ciencias de la tierra. Instituto Tecnológico Geominero de España, 2000, p. 37-48. ISBN 9788478403943.
* Martínez Garrido, José Antonio «El forestal botánico Pedro de Ávila y Zumarán (1842-1924)». Zubía. Instituto de Estudios Riojanos, 9, 1997, pàg. 71-75. ISSN: 0213-4306.
# Rhinella beebei

Rhinella beebei és una espècie de gripau de la família Bufonidae que habita a Colòmbia, Trinitat i Tobago i Veneçuela. El seu hàbitat inclou boscos secs tropicals o subtropicals, sabanes seques i humides, zones de matollar tropicals o subtropicals i secs, aiguamolls d'aigua dolça, terra arable, zones de pastures, jardins rurals, zones prèviament boscoses ara molt degradades, canals i dics. Està amenaçada d'extinció.
# Virginitat

Virginitat és un terme emprat antigament com a sinònim de puresa i que actualment significa també nou, una cosa que encara no s'ha fet servir o una persona que encara no s'ha iniciat en quelcom. En el seu context més comú, fa referència a l'estat d'una persona que mai ha tingut cap relació sexual. Així, una persona que encara conserva la seva virginitat és descrita com a verge. Alternativament, el terme pot indicar una manca general d'experiència en altres activitats fora de l'àmbit de la sexualitat, com ara un programador que tot just comença a treballar amb un llenguatge de programació nou.
Aquesta paraula per a designar puresa es pot aplicar també com a descriptiu de qualitats en metalls i altres productes. Per exemple, l'oli d'oliva es pot descriure com a "verge" o "verge extra" si no conté cap oli refinat i essent el "verge extra" el de menor acidesa i, per tant, de més qualitat. També es pot parlar de llana "verge" referint-se a la que no porta barrejades cap mena de fibres artificials en la seva composició.
Semblantment, es parla de «neu verge» per referir-se a la neu que encara no ha trepitjat ningú, o de «selva verge» per un bosc que conserva tota la seva esplendor originària, sense rastres d'intervenció humana. I verge és també qualsevol suport electromagnètic on encara no s'hi hagi gravat res. Alguns còctels es poden descriure com a «verges» quan manquen de contingut alcohòlic.
Viccionari
# Steene

Steene (en neerlandès Stene) és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord, que forma part de la Westhoek. L'any 2006 tenia 1.223 habitants. Limita amb Armbouts-Cappel, Bieren, Socx, Crochte, Pitgam i Spycker.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 758 | 815 | 1.333 | 1.302 | 1.264 | 1.184 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1937-1971 | Jean Duriez |
| 1971-1983 | Jérome Flamen |
| 1983-1995 | François Duriez |
| 1995- | Jean-Marie Rommelaere |
# Rhinella crucifer

Rhinella crucifer és una espècie de gripau de la família Bufonidae. Es troba al Brasil i possiblement Argentina. El seu hàbitat natural inclou boscos secs tropicals o subtropicals, rius, aiguamolls intermitents d'aigua dolça, jardins rurals i zones prèviament boscoses ara molt degradades. Està amenaçada d'extinció.
# Vis i Ramin

Vis i Ramin és el nom d'una història d'amor clàssica de la literatura persa. Se'n conserven diverses versions medievals en vers.

## Argument

Vis i Ramin són fills de diferents famílies nobles. Són criats per la mateixa dida i separats en créixer. El germà de Ramin, Monikan, reclama Vis com a muller pel dret d'una antiga promesa feta per la seva mare. Aquesta ho rebutja ja que ha casat Vis amb un altre home, tot i que encara sense consumar el matrimoni. Un Monikan enfurismat la rapta i se l'emporta cap al seu harem. En el periple Ramin la descobreix i s'enamora de la seva bellesa. Vis intenta protegir-se dels avenços del seu marit amb un talismà màgic i mentrestant retroba Ramin i accedeix a ser la seva amant. La parella ha de fugir quan Monikan sospita d'ells i viu una sèrie d'aventures que inclouen la captura de Vis en diverses ocasions i la infidelitat de Ramin. Després d'una darrera reconciliació i fuga, Monikan mor en una cacera i, per tant, els dos joves poden estar junts sense impediments.
# Teix de Santa Coloma

El teix de Santa Coloma és un arbre mil·lenari pertanyent a l'espècie Taxus baccata que es troba a la localitat de Santa Coloma (conceyo d'Allande), al costat de l'església parroquial de 1785 edificada sobre una altra del segle xiv. En l'antiguitat l'arbre era objecte de veneració pels àsturs.
Té unes dimensions de 14,5 metres d'alçada, 12 d'envergadura i 6 de perímetre. Aquest teix mil·lenari fou declarat Monument Natural el 27 d'abril de 1995 i, per tant, està protegit pel Pla d'ordenació dels recursos naturals d'Astúries (PORNA).

## Enllaços externs

* Sistema d'informació ambiental d'Asturies Arxivat 2009-09-11 a Wayback Machine.
# Ievgueni Agrest

Ievgueni Agrest (Vitebsk, 15 d'agost de 1966) és un jugador d'escacs rus, que té el títol de Gran Mestre des del 1997. És jugador del Societat Coral Colon de Sabadell.
A la llista d'Elo de la FIDE de l'abril de 2017, hi tenia un Elo de 2600 punts, cosa que en feia el jugador número 2 (en actiu) de Suècia, i el número 26 del rànquing mundial. El seu màxim Elo va ser de 2616 punts, a la llista de gener de 2004 (posició 82 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Ha estat quatre cops campió de Suècia (1998, 2001, 2003, and 2004), i tres vegades campió Nòrdic (2001 juntament amb Artur Kogan, 2003 juntament amb Curt Hansen, i el 2005).
Al 2010 fou 1r–6è (tercer després del desempat) al Campionat d'escacs individual de la Unió Europea.

### Participació en olimpíades d'escacs

Agrest ha participat, representant Suècia, en vuit Olimpíades d'escacs en els anys 1998 i 2014, amb un resultat de (+18 =43 –14), per un 52,7% de la puntuació. El seu millor resultat el va fer a l'Olimpíada del 2010 en puntuar 6 de 9 (+4 =4 -1), amb el 66,7% de la puntuació, amb una performance de 2659.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Ievgueni Agrest» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 1r abril 2017].
* ↑ «Matx del Colon Sabadell Chessy». [Consulta: 1r abril 2017].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Suècia"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 1r abril 2017].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo d'Ernesto Inàrkiev «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2017-04-02. [Consulta: 1r abril 2017].
* ↑ Nordic Championships 2001
* ↑ Nordisk Mesterskab 2003
* ↑ Nordic Championship 2005
* ↑ La notació (+x -y =z) vol dir que el primer jugador va guanyar x partides, en va perdre y, i va fer taules en z.