OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Universitat de Montreal

La Universitat de Montreal (UdeM; francès: Université de Montréal [ynivɛʁsite də mɔ̃ʁeal]) és una universitat pública de Montreal, Quebec, Canadà. La universitat va ser fundada com a campus satèl·lit de la Université Laval el 1878, i es va convertir en una institució independent el 1920. La Universitat de Montreal es va traslladar del Barri Llatí de Montreal a la seva ubicació actual al Mont Royal el 1942. És considerada la 85a universitat del món segons el rànquing de Times Higher Education.
Ofereix estudis en llengua, cultura i literatura catalanes.

## Referències

* ↑ Història de la Universitat de Montreal (francès)
* ↑ https://www.timeshighereducation.com/world-university-rankings/university-montreal
* ↑ https://admission.umontreal.ca/programmes/mineure-en-etudes-catalanes/
# Partit dels Ortodoxos

Partit dels Ortodoxos va ser un partit polític de Letònia al període d'entreguerres. Principalment va representar els ortodoxos russos camperols a Latgàlia, i va ser dirigit per l'arquebisbe Jānis Pommers.
La ideologia del partit es va centrar al voltant de les reformes agràries de 1920, i els intents de revisar-les a favor dels seus partidaris El partit va aconseguir dos escons a les eleccions de 1925, conservant els mateixos a les de 1928, mentre que a les eleccions de 1931 es va reduir a un sol escó.

## Referències

* 1 2 McHale, 1983, p. 459-460.

## Bibliografia

* McHale, Vincent. Political parties of Europe (en anglès). Greenwood Press, 1983. ISBN 0-313-23804-9.

## Vegeu també

* Eleccions legislatives letones de 1925
* Eleccions legislatives letones de 1928
* Eleccions legislatives letones de 1931
# Léo Lacroix

Léo Lacroix (Bois-d'Amont, França, 26 de novembre de 1937) és un esquiador alpí francès, ja retirat, que va destacar a la dècada del 1960.
Va participar en les proves d'esquí alpí als Jocs Olímpics d'Hivern de 1964 realitzats a Innsbruck (Àustria), on va aconseguir la medalla de plata en la prova de descens i va finalitzar 11è en la prova d'eslàlom gegant. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1968 realitzats a Grenoble (França) fou l'encarregat de realitzar el jurament olímpic per part dels atletes, i posteriorment participà en la prova de descens, on finalitzà 20è.
La medalla aconseguida en aquests Jocs és vàlida per al Campionat del Món d'esquí alpí, a la qual se li ha d'afegir les aconseguides en l'edició de 1966 en el descens i la combinada nòrdica. Al llarg de la seva carrera fou campió nacional de descens el 1963 i d'eslàlom els anys 1955, 1960 i 1963.

## Referències

* ↑ Léo Lacroix a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «LACROIX Leo - Athlete Information». [Consulta: 27 febrer 2021].
* ↑ «Fiche de Léo LACROIX, l'actu, le palmares et les stats de Léo LACROIX» (en francès). [Consulta: 27 febrer 2021].
* ↑ «Olympedia – Léo Lacroix». [Consulta: 27 febrer 2021].
# Songhua Jiang Shang

Songhua Jiang Shang (xinès tradicional: 松花江上, pinyin: Sōnghuā Jiāng Shàng, literalment Pel riu Songhua) és una cançó patriòtica xinesa de la Guerra de Resistència. És coneguda tant a la República de la Xina (actual Taiwan) com a la República Popular de la Xina. Va ser escrita i composta per Zhang Hanhui.
La cançó descriu les vides de les persones que vivien al voltant del riu Songhua, després del Incident de Mukden de 1931 en la Xina del Nordest. El 1947, Dongbei Dianying Zhipianchang va fer una pel·lícula amb el mateix nom i temàtica.

## Referències

* ↑ Silva, Sofia Beatriz Ferreira da. O papel da música na disseminação do comunismo na era maoísta, 2018.
* ↑ «Along the Sungari River (Songhua jiang shang) (China, 1947)». UC Berkeley Library. [Consulta: 4 abril 2020].
* ↑ Xiao, Zhiwei; Zhang, Yingjin. Encyclopedia of Chinese Film. Routledge, 2002-06-01. ISBN 978-1-134-74553-1.
# Claude Abraham de Tubières de Grimoard

Claude Abraham de Tubières de Grimoard de Pestel de Lévis (c. 1672 - 1759) va ser un cap militar francès al servei del Regne d'Espanya.
Nascut a Alvèrnia era el tercer fill de Henry de Tubières de Grimoard de Pstels de Levís (1637-1679), marquès de Caylús, senyor de Branzac i comte de Pesteils, i de Claude Fabart, filla d'Abraham II de Fabert, un mariscal del Regne de França. En 1705 es va casar amb Manuela de Villacís y de la Cueva, (1681 - 1719), filla del IV comte de Peñaflor de Argamasilla.
Ingressà a l'exèrcit francès com a coronel dels Dragons del Llenguadoc, però passà a l'exèrcit espanyol com a tinent general en 1707. Després de la Guerra de Successió Espanyola va ser nomenat governador militar d'Extremadura, governador militar de Saragossa el 1718, governador militar de Galícia l'any 1726, i capità general de València i capità general dels exèrcits reials l'any 1734. El 1716 fou nomenat cavaller de l'Orde del Toisó d'Or.
El 1742, després de servir durant 35 anys els interessos d'Espanya, va rebre el títol de duc de Caylus i de Gran d'Espanya pel rei Felip V d'Espanya.

## Referències

* ↑ Claude Abraham de TUBIÈRES de GRIMOARD de PESTELS de LÉVIS a geneanet.org
* ↑ Claude Abraham de Tubières, duc de Caylus a geni.com
* ↑ Claude Abraham de Tubières de Grimoard de Pestel de Lévis, duc de Caylus a dictionnaire.sensagent.leparisien.fr
* ↑ Dictionnaire généalogique, héraldique, chronologique et historique, par m. D, François Alexandre Aubert de la Chenaye Desbois

## Enllaços externs

* Claude-Abraham de Tubieres (Duque de Caylus) a Cervantes Virtual
# Volcà El Altar

El Altar és un volcà extint localitzat al centre d'Equador, en la Serralada Oriental dels Andes a uns 20 km a l'est de Riobamba. Es troba a l'interior al Parc Nacional Sangay, província de Chimborazo. El volcà rep el seu nom a causa de les formes que adopten els seus nombrosos pics, assemblant l'altar d'una església colonial.
La composició dominant de basalts fa que apareguin nombrosos llacs acolorits en el volcà. La caldera del volcà, plena de coves, rep un petit flux d'aigua d'aquests llacs. S'estima que l'última erupció va tenir lloc el 1490.
Els castellans, els quals li van atorgar el nom actual, van nomenar el cim del nord com a Canónigo, el cim de l'est com Tabernáculo i el cim meridional com a Obispo.

## Trekking o Senderisme

La vall del Collanes és generalment el punt de partida en el que a senderisme es refereix i un dels principals llocs de visita cap al volcà, des d'on es pot observar el paisatge i els seus cims nevats. En general cal un nivell físic baix per realitzar la ruta, a més no cal un nivell tècnic.
És aquest volcà visitat especialment per la presència d'una varietat de llacunes com la Amarilla, Quindecocha, Estrellada, Verde, Azul, Mandur, Pintada, entre altres que es troben als peus de l'Altar; el color de moltes d'elles és resultat de la presència de minerals derivats de les parets volcàniques. A més, com és una elevació semi desèrtica a causa de la seva altitud i de l'agresta del terreny circumdant, el cim que puja al cràter de gel pot ser ascendida en dos dies.

## Etimologia

Els inques van anomenar a aquest volcà Capac Urcu, que significa muntanya totpoderosa o turó majestuós.

## Enllaços externs

* Video L'Altar Rutes 3D
# Adolf Koxeder

Adolf Koxeder (Innsbruck, 9 d'octubre de 1934) és un pilot de bob austríac, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern d'Innsbruck, on guanyà la medalla de plata en la prova del bobs a quatre del programa de bob. Formà equip amb Erwin Thaler, Josef Nairz i Reinhold Durnthaler. En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del món de bob.

## Referències

* 1 2 «Adolf Koxeder Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 4 gener 2020].
* ↑ «Bobsleigh four-man world championship medalists since 1930 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-12-11. [Consulta: 4 gener 2020].
# Teatre Arniches (Alacant)

El teatre Arniches està situat a l'avinguda Aguilera de la ciutat d'Alacant, País Valencià. A més de funcions teatrals, acull concerts de música i congressos.
L'any 2004, va ser reformat per elevar l'altura de l'escenari i afegir una segona planta a la sala, la qual cosa va permetre augmentar la capacitat fins a les 264 butaques, de les quals 170 estan en platea i la resta, en amfiteatre. En 2013, la Filmoteca de la Generalitat Valenciana a Alacant va ser traslladada a aquest teatre.

## Referències

* ↑ «Teatre Arniches» (en castellà). Generalitat Valenciana, Conselleria d'Educació, Cultura i Esport. [Consulta: 11 abril 2019].
* 1 2 Ezequiel Moltó. «Alicante tendrá el teatro Arniches reformado y ampliado este verano» (en castellà). El País. [Consulta: 11 abril 2019].
* ↑ «Los cines Aana de Alicante y Navas proyectarán películas en versión original los jueves» (en castellà). Información. [Consulta: 11 abril 2019].
# Adriano Frassinelli

Adriano Frassinelli (Pieve di Cadore, 11 d'abril de 1943) és un pilot de bob italià, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sapporo, on va guanyar la medalla de plata en la prova de bobs a 4 del programa de bob. Formà equip amb Nevio De Zordo, Gianni Bonichon i Corrado Dal Fabbro.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or al Campionat del món de bob.

## Referències

* ↑ «Adriano Frassinelli Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 6 febrer 2020].
* ↑ «Bobsleigh two-man world championship medalists since 1931 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 9 febrer 2020].
# Henrik Kristoffersen

Henrik Kristoffersen (nascut el 2 de juliol de 1994) és un esquiador d'esquí alpí noruec i medallista olímpic.
Nascut a Lørenskog al comtat d'Akershus, Kristoffersen s'especialitza en els esdeveniments tècnics d'eslàlom i eslàlom gegant.
Va fer el seu debut a la Copa del Món el març de 2012 a Kranjska Gora, Eslovènia, i va aconseguir el seu primer podi al novembre de 2013, un tercer lloc en eslàlom a Levi, Finlàndia.
En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2014 a Sotxi, Kristoffersen va guanyar la medalla de bronze en eslàlom a Rosa Khutor als 19 anys convertint-se en el medallista olímpic masculí més jove de la història de l'esquí alpí.
Està patrocinat per Red Bull.
Kristoffersen va guanyar l'eslàlom de Levi el 2014.
El 28 de gener de 2014, va guanyar la seva primera cursa de la Copa del Món, per davant de l'austríac Marcel Hirscher i de l'alemany Felix Neureuther, a l'eslàlom nocturn de Schladming (Àustria), davant d'una multitud sorollosa que incloïa Arnold Schwarzenegger. Era l'última prova abans dels Jocs Olímpics de Sochi.

## Referències

* ↑ «FIS Alpine Skiing». Arxivat de l'original el 2013-11-14. [Consulta: 29 novembre 2014].
* ↑ «FIS Alpine Skiing Data».
* ↑ «Teen Kristoffersen adds to Norway's Olympic lore». Arxivat de l'original el 2014-12-05.
* ↑ «Slalom Champion Sets an Age Record».
* ↑ «Henrik Kristoffersen tiene grandes planes». Arxivat de l'original el 2014-12-18. [Consulta: 29 novembre 2014].
* ↑ «Kristoffersen gana el slálom de Levi y logra segundo triunfo Copa del Mundo».
* ↑ «El noruego Kristoffersen gana el slalom nocturno de Schladming».
* ↑ «Norwegian Henrik Kristoffersen, 19, wins first World Cup race».
* ↑ «Noruego Kristoffersen gana el eslalon de Schladming».
# Álvaro González Soberón

Álvaro González Soberón (Potes, 8 de gener de 1990) conegut simplement com a Álvaro, és un futbolista professional càntabre que juga com a defensa central.

## Carrera futbolística

Nascut a Potes, Cantàbria, Álvaro és producte del planter del Racing de Santander, i va fer el debut professional a la temporada 2009-10 de la segona divisió B, quan jugà 23 partits pel Racing de Santander B. Va debutar a La Liga amb el primer equip l'1 de maig de 2011, quan jugà 82 minuts en una victòria a casa per 2–0 contra el RCD Mallorca.
A causa d'algunes lesions dels companys, Álvaro va començar la temporada 2011-12 en l'onze inicial del Racing. Poc abans, havia signat el seu primer contracte professional amb els càntabres.
El 14 de novembre de 2011, el Racing va refusar una oferta de 2 milions d'euros per Álvaro de banda de l'FC Dniprò Dnipropetrovsk. Es va mantenir com a titular durant tota la temporada, fins que perdé la titularitat cap al final.
L'11 de juliol de 2012, Álvaro va signar un contracte de quatre anys amb el Reial Saragossa. El seu primer any fou novament titular, però els aragonesos varen acabar descendint a la segona divisió. El juliol de 2014 el RCD Espanyol va fer oficial el seu fitxatge, per quatre temporades, provinent del Reial Saragossa.

## Palmarès
### Espanya sub-21

* Campionat d'Europa de Futbol sub-21 de la UEFA: 2013

## Referències

* ↑ Santander bank on safety Arxivat 2012-11-12 a Wayback Machine.; ESPN Soccernet, 1 de maig de 2011
* ↑ Álvaro González firma con el Racing para las próximas cuatro temporadas; Racing's official website, 25 de maig de 2011 (castellà)
* ↑ El Racing recibe una tentadora oferta del Dnipro por el defensa Álvaro); El Diario Montañés, 14 de novembre de 2011 (castellà)
* ↑ Álvaro González refuerza al Zaragoza; Marca, 11 juliol 2012 (castellà)
* ↑ [http://rcdespanyol.com/principal.php?modulo=detalleNoticia&idnoticia=18143&idseccion=7&idlinkchk=0&idmenu=9&idsubmenu=91 Arxivat 2014-11-04 a Wayback Machine. Principi d'acord amb el Zaragoza per Álvaro i Montañés; Web de l'Espanyol, 28 juliol 2014 (català)
* ↑ «L'Espanyol incorpora Álvaro González i Paco Montañés, provinents del Saragossa». 324.cat. [Consulta: 29 juliol 2014].
* ↑ «Álvaro González i Paco Montañés, presentats com a nous jugadors de l'Espanyol». 324.cat. [Consulta: 30 juliol 2014].
* ↑ «Thiago treble helps Spain retain Under-21 crown». UEFA, 18-06-2013. [Consulta: 6 maig 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa al web del Racing de Santander Arxivat 2012-06-29 a Wayback Machine. (castellà)
* BDFutbol profile
* Fitxa d'Álvaro González Soberón a Futbolme (castellà)
* Fitxa d'Álvaro González Soberón a Transfermarkt
* Fitxa d'Álvaro González Soberón a Soccerway
# Alan Washbond

Alan Washbond (comtat d'Essex, 14 d'octubre de 1899 - Plattsburgh, 30 de juliol de 1965) va ser un pilot de bobsleigh estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen, on guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a 2 formant parella amb Ivan Brown.
En el seu palmarès també destaquen tres campionats d'Amèrica del Nord (1935, 1938 i 1939).

## Referències

* 1 2 «Al Washbond Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-12-16. [Consulta: 13 març 2018].
# Patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'Hivern de 1924 - 500 metres

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1924 celebrats a Chamonix (França) es realitzà una prova de patinatge de velocitat sobre gel en una distància de 500 metres que formà part del programa oficial de patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'hivern de 1924. Aquesta fou la primera prova que es disputà en els Jocs Olímpics el dia 26 de gener de 1924 a les instal·lacions de Chamonix, per la qual cosa convertí el guanyador en el primer campió olímpic d'uns Jocs Olímpics d'Hivern.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 27 patinadors de 10 comitès nacionals diferents.
| Bèlgica (4) Canadà (1) Estats Units (4) Finlàndia (3) França (4) | Letònia (1) Noruega (4) Polònia (1) Regne Unit (3) Suècia (2) |

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Charles Jewtraw | Oskar Olsen | Roald Larsen |
| Charles Jewtraw | Oskar Olsen | Clas Thunberg |

## Resultats

| Lloc | Patinador | Temps |
| 1 | Charles Jewtraw | 44.0 |
| 2 | Oskar Olsen | 44.2 |
| 3 | Roald Larsen | 44.8 |
| 3 | Clas Thunberg | 44.8 |
| 5 | Asser Wallenius | 45.0 |
| 6 | Axel Blomqvist | 45.2 |
| 7 | Charles Gorman | 45.4 |
| 8 | Joe Moore | 45.6 |
| 8 | Harald Strøm | 45.6 |
| 10 | Julius Skutnabb | 46.4 |
| 11 | Eric Blomgren | 46.6 |
| 12 | Harry Kaskey | 47.0 |
| 13 | Sigurd Moen | 47.2 |
| 14 | Bill Steinmetz | 47.8 |
| 15 | Léonhard Quaglia | 48.4 |
| 16 | Alberts Rumba | 48.8 |
| 17 | Leon Jucewicz | 49.6 |
| 18 | Albert Hassler | 50.6 |
| 19 | Louis De Ridder | 52.8 |
| 20 | André Gegout | 53.2 |
| 21 | George de Wilde | 54.8 |
| 22 | Gaston Van Hazebroeck | 55.8 |
| 23 | Frederick Dix | 56.4 |
| 23 | Philippe Van Volckxsom | 56.4 |
| 25 | Bernard Sutton | 60.8 |
| 26 | Marcel Moens | 62.2 |
| 27 | Cyril Horn | 64.4 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – 500 metres, Men». [Consulta: 30 novembre 2024].
# Alexander Richardson

Alexander Whitmore Colquhoun Richardson (Gerrards Cross, Buckinghamshire, 11 de maig de 1887 - Lymington, Hampshire, 22 de juliol de 1964) va ser un militar de l'Exèrcit britànic i pilot de bobsleigh britànic, que va competir a començaments del segle xx. Era el pare de Guy Richardson, vencedor d'una medalla de plata als Jocs de Londres de 1948.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de Chamonix, on guanyà la medalla de plata en la prova de bobs a 4 formant equip amb Thomas Arnold, Ralph Broome i Rodney Soher.
Durant la Primera Guerra Mundial va servir al Regiment de Bedfordshire, on aconseguí el rang de Major[1] i fou condecorat amb l'Orde del Servei Distingit pels seus serveis.
Es retirà el 1931, però el 1938 tornà a ser cridat per comandar diverses brigades. Es retirà definitivament a la fi de la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* 1 2 «Ralph Broome Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de gener 2012. [Consulta: 5 desembre 2017].
* ↑ «Suplement de la London Gazette, 1 gener 1918». Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2013. [Consulta: 5 desembre 2017].
* ↑ The Generals of WWII
# Televisió experimental

Televisió experimental és el camp que estudia i aplica la creativitat audiovisual i artística en mitjans de la televisió. La televisió experimental crea nous mitjans amb un sistema operatiu propi i s'aplica a la creativitat i a l'experimentació per a desenvolupar tant el seu contingut com les seves formes en les quals es presentin aquests. Per tant, investiga altres llenguatges i formats possibles, i examina simultàniament els mitjans convencionals com de la televisió.
Com estructura que televisa, la TV experimental ha de respondre a la capacitat de la transformació permanent i del desenvolupament continu, tant conceptual com tècnic. Una estructura d'aquestes característiques pot produir i difondre el seu contingut dintre de l'ambient de la televisió, i la seva difusió està a través dels canals de la radiofreqüència que es poden rebre amb l'aparell de TV Domèstic. Es basa en la creativitat, la innovació i l'experimentació amb els temes relacionats amb la creació audiovisual, les activitats multidisciplinàries, les possibilitats d'interactivitat amb les audiències i els sintetitzadors del vídeo la diferència entre una televisió experimental i una televisió convencional comença amb no ser part de corporacions de la comunicació ni no basar els seus criteris en interessos comercials. Mentre que experimental la televisió també s'entén com història del desenvolupament tecnològic de les invencions relacionades amb la televisió dels seus orígens a avui que no han tingut èxit d'alguna manera com format estàndard com la televisió mecànica.

## Referències

* ↑ Televisió experimental Arxivat 2017-02-02 a Wayback Machine. a neokinok.tv
* ↑ Laura Mulvey, Jamie Sexton. Experimental British Television. Manchester University Press, 2007.

## Bibliografia

* Frederick A. Collins Experimental television; a series of simple experiments with television apparatus; also how to make a complete home television transmitter and television receiver

## Enllaços externs

* Directoris de televisió experimental Arxivat 2017-02-02 a Wayback Machine.
* Experimental Television Center
# Abaia

Una abaia (de l'àrab عباية o عباءة, plural عبايات) és una túnica ampla i lleugera de color negre que porten sobre el vestit algunes dones del món musulmà, incloent-hi la major part de l'Orient Mitjà, el nord d'Àfrica i parts de la Banya d'Àfrica, especialment les dels països de la península aràbiga. La seva funció és protegir de la calor de l'estiu, creant una capa aïllant més a sobre del cos, a més de protegir a l'exterior la roba de la pols i de la sorra, així com de la pèrdua de color pel sol fort. L'abaia no cobreix el cap, però es pot combinar amb alguna una altra peça que sí que el cobreixi.
L'abaia és la peça que es posa per sobre de totes les altres peces de roba, la més exterior. Té la forma d'un vestit tradicional àrab modest, ja que el ric i bonic va a sota i per a seguir els principis musulmans de mostrar-se discret i modest amb els altres. L'abaia més tradicional és de color negre, però també n'hi ha d'altres colors, principalment foscos. Els homes mostren la seva discreció i modèstia també, vestint amb gel·labes senzilles de color blanc o cru.
L'abaia es porta molt a Aràbia Saudita i arreu del golf Pèrsic, on les portades per les classes altes resulten molt elegants. També és un vestit tradicional al Líban, a Síria i a altres països d'Orient Mitjà en general, on es tracta d'una peça de vestir tradicional, que encara es porta avui al dia a dia tant per homes com per dones.
En el cas de la túnica o abaia masculina també és coneguda amb el nom de Bisht, es posa sobre el Thaub o Qamis.

## Galeria d'imatges

* Dones vestides amb abaies al cos i mocadors (hijab) al cap
* Abaia masculina
* Dones vestides amb abaies al cos i nicabs al cap
* abaia sola sense lligadura

## Referències

* ↑ Yarwood, Doreen. The Encyclopedia of World Costume. New York: Bonanza Books, 1978, p. 9. ISBN 0-517-61943-1.
* ↑ «Shop Online for Best Deals on Fashion Abaya Hijab and More» (en anglès americà). abayahijabavenue.pk, 15-06-2024. [Consulta: 22 agost 2024].

## Vegeu també

* Hijab
* Gonella
# Tema dels Armeníacs

El tema dels Armeníacs (grec medieval: θέμα Ἀρμενιάκων, Thema Armienàkon) fou un tema de l'Imperi Romà d'Orient entre mitjans del segle vii i la seva conquesta pels seljúcides a finals del segle xi. Juntament amb la resta de temes originals, fou creat a partir de les restes d'un dels exèrcits d'operacions de l'antic exèrcit romà d'Orient després de les derrotes calamitoses que patí l'imperi en la primera onada de les conquestes musulmanes, en un procés que probablement es completà a finals de la dècada del 640. Així doncs, l'exèrcit del mestre dels soldats d'Armènia (els armeníacs) fou dissolt i els seus soldats s'establiren en parts del Pont, Paflagònia i Capadòcia, d'on ve el nom del tema.

## Referències

* ↑ Haldon, 1997, p. 214–216.
* ↑ Haldon, 1999, p. 73 i 112.

## Bibliografia

* Haldon, John F. Byzantium in the Seventh Century: The Transformation of a Culture (en anglès). Cambridge (Regne Unit): Cambridge University Press, 1997. ISBN 978-0-521-31917-1.
* Haldon, John F. Warfare, state and society in the Byzantine world, 565–1204. Routledge, 1999. ISBN 1-85728-494-1.
# Patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'Hivern de 1928 - 10.000 metres

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1928 celebrats a Sankt Moritz (Suïssa) es realitzà una prova de patinatge de velocitat sobre gel en una distància de 10.000 metres que formà part del programa oficial de patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'hivern de 1928. La competició se celebrà el 14 de febrer de 1928.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 10 patinadors de 6 comitès nacionals diferents.
| Àustria (2) Estats Units (2) Finlàndia (1) | Lituània (1) Noruega (3) Suècia (1) |

## Resum de medalles

La competició fou cancel·lada abans de finalitzar les rondes de competició a causa de les males condicions meteorològiques del moment i del mal estat de la pista de gel.

## Resultats (parcials)

| Lloc | Patinador | Temps |
| 1 | Irving Jaffee | 18:36.5 |
| 2 | Bernt Evensen | 18:36.6 |
| 3 | Otto Polacsek | 20:00.9 |
| 4 | Rudolf Riedl | 20:21.5 |
| 5 | Kęstutis Bulota | 20:22.2 |
| 6 | Armand Carlsen | 20:56.1 |
| 7 | Valentine Bialas | 21:05.4 |
| – | Roald Larsen | NF |
| – | Gustaf Andersson | NP |
| – | Ossi Blomqvist | NP |

## Referències

* 1 2 «Olympedia – 10,000 metres, Men». [Consulta: 30 novembre 2024].