OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Simsala Grimm

Simsala Grimm és una sèrie de televisió d'animació per a nens alemanya, formada per històries basades en contes de fades dels germans Grimm, Hans Christian Andersen i altres autors notables. La sèrie va ser creada per André Sikojev, Stefan Beiten i Claus Clausen, i coproduïda per Greenlight Media AG, Norddeutscher Rundfunk, Hahn Film AG, Millimages i Magma Films Ltd.
Aquesta sèrie ha estat traduïda, doblada i emesa en català. Va ser estrenada en català al canal de televisió K3 el 25 de juny de 2002 i ha estat emesa també a Barcelona Televisió i al canal Super3.

## Sinopsi

En cada episodi de la sèrie s'explica un dels famosos contes de fades clàssics a la terra màgica de Simsala. Els personatges principals Yoyo i Doc Croc fan de pont entre el narrador i el personatges propis de cada episodi, a qui solen ajudar. Cada episodi comença amb Yoyo i Doc Croc com a joguines en una prestatgeria a qui un llibre màgic dóna vida.

## Referències

* ↑ «Avui. 25/6/2002.». [Consulta: 7 gener 2025].
* ↑ «Punt, El. 25/6/2002.». [Consulta: 7 gener 2025].
* ↑ «Avui. 28/3/2004.». [Consulta: 7 gener 2025].
* ↑ «Punt Avui, El. 23/2/2015.». [Consulta: 7 gener 2025].
* ↑ «Informe en relació amb el compliment de les missions específiques del servei públic de competència de la Generalitat de Catalunya. Any 2015» (PDF) (en català) p. 129. Consell de l'Audiovisual de Catalunya, 08-06-2016. [Consulta: 7 gener 2025].

## Enllaços externs

* Simsala Grimm - Lloc web oficial
# Andrea Genovart

Andrea Genovart (Barcelona, 1993) és una escriptora catalana.

## Biografia

Genovart es va graduar en Teoria de la Literatura i Literatura Comparada per la Universitat de Barcelona i té un màster en Gestió Cultural per la Factoria d'Art i Desenvolupament de Madrid. Ha format part del projecte de creació artística i contemporània Espositivo (Madrid) i ha escrit guions per a espots publicitaris.
El 2023 va publicar la seva primera novel·la, titulada Consum preferent, amb la qual va obtenir el Premi Llibres Anagrama de Novel·la.
Actualment treballa com a responsable de premsa i comunicació per a diverses editorials.

## Premis i reconeixements

2023 - Premi Llibres Anagrama de Novel·la, per Consum preferent

## Referències

* ↑ «Andrea Genovart, 8è Premi Llibres Anagrama de Novel·la». [Consulta: 21 gener 2025].
* 1 2 «Andrea Genovart gana el Premi Llibres Anagrama con su primera novela 'Consum preferent'». Europa Press, 16 enero 2023.
* ↑ «Andrea Genovart, autora de ‘Consumir preferentemente’: “Quiero poder tener un ataque de histeria puntual con mi pareja y que eso no tire por tierra mi valía personal"». Vogue España, 17 diciembre 2023.
* ↑ «Andrea Genovart guanya el premi Llibres Anagrama amb una novel·la escèptica i cínica sobre la Barcelona actual». [Consulta: 21 gener 2025].
* ↑ Espasa, Marina. «Els fantasmes de la teva vida: 'Consum preferent', d'Andrea Genovart», 16-04-2023. [Consulta: 21 gener 2025].
* ↑ «Crítica de 'Consum preferent', de Andrea Genovart: la náusea del siglo XXI en una Barcelona descompuesta» (en castellà), 11-07-2023. [Consulta: 21 gener 2025].

## Enllaços externs

* Xavier Graset conversa amb Andrea Genovart, escriptora
* Articles a El País
# Estació de Sant Celoni

Mapa sinòptic línia R2 :
Mapa sinòptic línia R11 :
Sant Celoni és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada a la població de Sant Celoni, a la comarca del Vallès Oriental. L'estació es troba a la línia Barcelona-Girona-Portbou i hi tenen parada trens de Rodalies de Catalunya de la línia R2 Nord dels serveis de rodalia de Barcelona i la línia R11 dels serveis regionals, operats per Renfe Operadora.
Aquesta estació de la línia de Girona va entrar en servei l'any 1860 quan va entrar en servei el tram construït per la Camins de Ferro de Barcelona a Granollers (posteriorment esdevindria Camins de Ferro de Barcelona a Girona) entre Granollers Centre i Maçanet-Massanes, com a prolongació del ferrocarril de Barcelona a Granollers.
L'any 2019 va registrar l'entrada de 928.000 passatgers.

## Serveis ferroviaris

| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Rodalia de Barcelona |||||
| Aeroport Sants | Palautordera | Gualba | terminal Maçanet-Massanes |
| Serveis regionals de Rodalies de Catalunya |||||
| Barcelona-Sants | Granollers Centre Barcelona-El Clot-Aragó¹ | Maçanet-Massanes | Girona Figueres Portbou / Cervera de la Marenda |
* La gran majoria dels Catalunya Exprés no efectuen parada ni a Barcelona-Sant Andreu Comtal, ni a Granollers Centre, sent la següent o anterior Barcelona-El Clot-Aragó.
Actualment tots els trens procedents de l'Aeroport acaben el seu recorregut en aquesta estació i tornen a sortir en sentit sud en aquesta estació, excepte 3 trens que continuen fins a la capçalera nord. A més hi ha 9/10 trens diaris de tipus regional que reforça el servei en el tram restant de la línia de rodalia cap al nord.

## Galeria d'imatges

* Edifici i accés a l'estació
* L'estació a principis del sXX explotada per la Xarxa Catalana de la MSA

## Referències

* ↑ «Conegueu la línia R2 Nord». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2011-09-27. [Consulta: 11 gener 2012].
* ↑ «Conegueu la línia R11». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2012-01-13. [Consulta: 11 gener 2012].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2019. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2024-03-28. [Consulta: 29 setembre 2022].

## Vegeu també

* Llista d'estacions d'Adif a Catalunya
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Casino de Barcelona

El Casino de Barcelona, que comercialment usa la marca Casino Barcelona, és un casino de joc situat en els baixos de l'Hotel Arts de Barcelona. És gestionat per la societat Gran Casino de Barcelona, SLU, que al seu torn pertany al Grup Peralada.
En 2014 va ser la quarta empresa del sector del joc en Espanya en nombre d'ingressos, amb una facturació de 61 milions d'euros.

## Història

El matrimoni d'empresaris Artur Suqué i Carme Mateu, a través de la societat Inverama, va obrir el Gran Casino de Barcelona en 1978, aprofitant la legalització dels jocs d'atzar en finalitzar el franquisme. Malgrat aquesta autorització, la normativa de l'època encara prohibia l'establiment de casinos en zones metropolitanes, per la qual cosa, fins i tot portant el nom de Barcelona, el casino va estar inicialment situat a 40 quilòmetres de la ciutat, a Sant Pere de Ribas, en una torre coneguda com Mas Solers i que anteriorment havia pertangut al Marquès de l'Argentera
Amb l'objectiu d'atreure un públic major, en 1998 Inverama va aconseguir l'autorització de la Generalitat de Catalunya i del Ajuntament de Barcelona per a traslladar-se a la ciutat comtal. A aquest efecte, va adquirir un local en el Port Olímpic de Barcelona, en els baixos del Hotel Arts, ocupats fins llavors pels grans magatzems de la cadena japonesa Sogo. El trasllat no va estar exempt de polèmica, i va ser pledejat sense èxit per associacions de ex ludópates, per empresaris del sector de les màquines recreatives i pel Partit per la Independència (PI), que va arribar a presentar un recurs davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya.
Les noves instal·lacions es van inaugurar l'1 de juliol de 1999. Amb el trasllat a Barcelona, el casino va passar dels 2000 metres quadrats de Mas Solers a una superfície superior als 7000 metres quadrats, donant també cabuda a altres ofertes d'oci al marge del joc, com a restaurants i sales de balls i concerts. En 2012, CasinoBarcelona va ser dels primers casinos a Espanya a obtenir llicència per part de la Direcció General d'Ordenació del Joc, amb l'objectiu de poder operar 'en línia' a través del seu lloc web. La primera etapa del European Poker Tour va tenir lloc en 2004 en el Casino Barcelona i des de llavors ha estat parada en totes les edicions del circuit.

## Referències

* ↑ «Las diez empresas que más facturan en el sector de las loterías y los juegos de azar». .
* 1 2 «El Casino abrirá en verano en los antiguos almacenes Soho». .
* ↑ «Inverama proyecta un "hotel de agua" en el palacio que ocupa el Casino de Barcelona». .
* ↑ «Las empresas de máquinas recreativas impugnan el traslado del casino». La Vanguardia.
* ↑ «El Ayuntamiento concede la licencia para la instalación del casino en Barcelona». .
* ↑ «El casino abre el juego». .
* ↑ «EPT Barcelona». European Poker Tour.

## Enllaços externs

* Casino de Barcelona - Lloc web oficial
* Notícies sobre Casino de Barcelona a El País
# Millenium (obelisc)

El Millenium és un monument amb forma d'obelisc situat al passeig Marítim de La Corunya (Galícia). Es va aixecar per commemorar l'inici del segle xxi i té com a referents la torre d'Hèrcules i l'obelisc d'Os Cantóns. Té 46 metres d'alçada i està fet d'acer (dues tones) i 147 cristalls de roca portats des dels Països Baixos.
En els 13 primers metres, s'explica la història dels principals esdeveniments i personatges de La Corunya, tallats en els vidres, que tenen 3 mm de gruix, van ser tractats a 800 °C i pesen 3 tones.
De nit, l'obelisc Millenium s'il·lumina mitjançant 142 focus de llum (53.100 watts). L'1 de gener de 2001 es va encendre per primera vegada en 12 trams.
El projecte inicial incloïa sota la seva base un mirador que també faria de cafeteria, que no va arribar a obrir.

## Galeria d'imatges

* Detall de l'obelisc

## Enllaços externs

* Informació al web de Turisme de la Corunya (castellà).
# ECCO City Green SC

L'ECCO City Green SC és un club botswanès de futbol de la ciutat de Francistown. Posteriorment s'anomenà Francistown City Greens.

## Palmarès

* Lliga botswanesa de futbol:
** 2007

## Referències

* ↑ «A dark day for the greens». The voice Botswana, 19-06-2020. [Consulta: 30 gener 2025].
* ↑ «Botswana - List of Champions». RSSSF, 2010.
# Sárgatúró

El sárgatúró ("mató groc" en hongarès) és una especialitat pasqual hongaresa, preparada principalment a les regions de tradició catòlica oriental, especialment al Comtat de Szabolcs-Szatmár-Bereg i a la zona de Hajdúság.

## Preparació

Es prepara combinant llet, ous i sucre, que es bullen mentre es remou constantment fins que la barreja comença a quallar, de manera similar al mató o al quark. Després s'hi afegeix aroma de vainilla. Quan s'han format els grumolls, la barreja es col·loca dins d’un drap resistent i es prem per eliminar-ne l'excés d'humitat. La part superior del drap es lliga amb una cinta i el sárgatúró es penja per deixar-lo degotar i consolidar-se. Se serveix fred, acompanyant altres menjars típics de Pasqua com el pernil, el kalács i els ous durs. A més de la recepta bàsica, algunes variants familiars poden incloure panses, canyella o nou moscada com a espècies addicionals.

## Tradicions

Entre les tradicions pasquals relacionades amb el sárgatúró es troba la de portar una cistella amb menjar a la missa de Pasqua, perquè el sacerdot la beneeixi. En alguns pobles, la cistella beneïda es duia després per tota la casa per allunyar els mals esperits.

## Referències

* 1 2 Magyari Márta «Görög katolikus húsvéti hagyományok Létavértesen» (en hongarès). Bihari Múzeum Évkönyve 12-14., 2009, pàg. 191.
* 1 2 Ujváry Zoltán, Szathmáry V. Ibolya. Néprajzi tanulmányok: Prof. Ujváry Zoltán tiszteletére (en hongarès). Hajdú-Bihar Megyei Múzeumok Igazgatósága, 1992, p. 152.
* 1 2 «Sárgatúró, a kihagyhatatlan húsvéti étel» (en hongarès). Felvidék ma, 27-03-2016. [Consulta: 5 abril 2020].
* ↑ «Sárga túró (Yellow Cheese)» (en english). Magyar News, 28-02-2013. Arxivat de l'original el 2014-02-23.
* ↑ Petercsák Tivadar. Népszokások Filkeházán. (en hongarès). Debrecen: A Kossuth Lajos Tudományegyetem Néprajzi Tanszékének Kiadványa, 1985.
# Estació de les Franqueses - Granollers Nord

Mapa sinòptic línia R2 :
Les Franqueses - Granollers Nord és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada al barri de Bellavista de les Franqueses del Vallès molt a prop del municipi de Granollers, ambdós a la comarca del Vallès Oriental. L'estació es troba a la línia Barcelona-Girona-Portbou i hi tenen parada trens de Rodalies de Catalunya de la línia R2 Nord dels serveis de rodalia de Barcelona, operats per Renfe Operadora.
L'any 2019 va registrar l'entrada de 776.000 passatgers.

## Serveis ferroviaris

Rodalia de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Aeroport Sants | Granollers Centre | | Cardedeu | Sant Celoni Maçanet-Massanes |

## Referències

* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2019. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2024-03-28. [Consulta: 28 setembre 2022].

## Vegeu també

* Estació de les Franqueses del Vallès
* Llista d'estacions d'Adif a Catalunya
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Castanhiers

Castanhiers (en francès Castagniers) és un municipi francès situat al departament dels Alps Marítims i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 692 | 820 | 958 | 1.076 | 1.234 | 1.362 | 1.478 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1970-1971 | Jean Curan |
| 1971-1975 | Albert Bonhomme |
| 1975-1977 | Henri Michaud |
| 1977- | Jean-François Spinelli |

## Agermanaments

* Rocchetta Palafea

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alps Marítims
# Pas de Peyrol

El pas de Peyrol és un coll de muntanya que corona 1.589 msnm que es troba a la regió francesa d'Alvèrnia-Roine-Alps, als monts del Cantal, entre el puy Mary (1.787 m) i el puy de la Tourte. Destaca per ser el coll transitable al del Massís Central.
El coll es troba en l'encreuament de tres rutes:
* D17: pel sud-oest, cap a Aurillac: passant primer pel col de Redondet (1.531 m), situat a 1,5 km i baixant per la vall de la Jordana
* D680, pel nord-oest cap a Mauriac, cap a la vall del Mars
* D680, a l'est cap a Dienne i la vall del Santoire.
Al coll hi ha dos edificis: una botiga de records i un restaurant. Des d'allà es pot pujar a peu fins al cim del Puy Mary per una escala de formigó.
La neu obliga a tallar el coll a la circulació rodada durant l'hivern.

## Tour de França

El coll és lloc habitual de pas del Tour de França quan s'acosta a la zona del Massís Central. La primera vegada que es va pujar va ser en l'edició del 1959, quan Louis Bergaud fou el primer en coronar-lo. Des d'aleshores han estat deu les vegades que s'ha pujat, la més recent en la 5a etapa del Tour de França de 2016.
| Any | Etapa | Categoria | Inici etapa | Final etapa | Primer al cim |
| 2024 | 11 | 1 | Evaun | Le Lioran | Tadej Pogačar |
| 2020 | 13 | 1 | Châtel-Guyon | Puy Mary Pas de Peyrol | Daniel Martínez |
| 2016 | 5 | 2 | Llemotges | Le Lioran | Thomas De Gendt |
| 2011 | 9 | 2 | Issoire | Sant Flor | Thomas Voeckler |
| 2008 | 7 | 2 | Brioude | Aurillac | David de la Fuente |
| 2004 | 10 | 1 | Llemotges | Sant Flor | Richard Virenque |
| 1985 | 15 | 2 | Sant-Etiève | Aurillac | Eduardo Chozas |
| 1983 | 14 | 2 | Aurillac | Issoire | Lucien Van Impe |
| 1975 | 14 | 3 | Aurillac | Puy-de-Dôme | Lucien Van Impe |
| 1968 | 17 | 3 | Aurillac | Sant-Etiève | Aurelio Gonzalez |
| 1963 | 14 | 3 | Aurillac | Sant-Etiève | Federico Bahamontes |
| 1959 | 14 | 2 | Aurillac | Clermont-Ferrand | Louis Bergaud |

## Referències

* ↑ «Le Pas de Peyrol rendu à la circulation».
* ↑ Le Pas-de-peyrol (Puy-Mary) al Tour de França (francès)
# Robert Förster

Robert Förster (Markkleeberg, Saxònia, 27 de gener de 1978) és un ciclista alemany, ja retirat, que fou professional del 2001 al 2015.
En el seu palmarès destaquen dues victòries d'etapa al Giro d'Itàlia i una a la Volta a Espanya.

## Palmarès

* 2000
** Vencedor d'una etapa del Giro del Cap
* 2001
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Saxònia
** Vencedor de d'una etapa de la Volta a Cuba
** Vencedor d'una etapa del Giro del Cap
** Vencedor d'una etapa del Trofeu Joaquim Agostinho
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Hessen
* 2002
** Vencedor d'una etapa del Circuito Montañés
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Saxònia
* 2003
** 1r a la Groningue-Münster
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Renània-Palatinat
* 2004
** 1r a la Groningue-Münster
* 2005
** Vencedor d'una etapa de la Volta a la Baixa Saxònia
* 2006
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Dinamarca
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa del Ster Elektrotoer
** Vencedor d'una etapa del Circuit de La Sarthe
* 2007
** Vencedor de 2 etapes del Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Alemanya
** Vencedor d'una etapa de la Setmana Internacional Coppi i Bartali
* 2008
** 1r a la Veenendaal-Veenendaal
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a l'Algarve
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Polònia
* 2009
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Turquia
* 2011
** Vencedor de 2 etapes de la Nature Valley Grand Prix
** Vencedor d'una etapa del Tour de Langkawi
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Astúries
** Vencedor d'una etapa del Tour del llac Qinghai
* 2013
** Vencedor d'una etapa del Tour del llac Qinghai
* 2015
** 1r a la Neuseen Classics

### Resultats al Tour de França

* 2005. 151è de la classificació general
* 2007. 135è de la classificació general
* 2008. 116è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2004. 116è de la classificació general
* 2005. 137è de la classificació general
* 2006. 139è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2007. No surt (12a etapa). Vencedor d'una etapa
* 2008. No surt (14a etapa)
* 2009. 162è de la classificació general
* 2010. 96è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2006. 130è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2010. 137è de la classificació general

## Referències

* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Robert FORSTER» (en italià). [Consulta: 18 desembre 2023].
* ↑ «El alemán Robert Förster gana al esprint la decimoquinta etapa de la Vuelta a España» (en castellà), 10-09-2006. [Consulta: 18 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Fitxa de Robert Förster a sitiodeciclismo.net
# Estadi 9 de Mayo

L'Estadi 9 de Mayo és un estadi esportiu de la ciutat de Machala, Equador.
És propietat de la Federació d'Esports de la província de El Oro, i seu dels clubs Audaz Octubrino, Fuerza Amarilla i Orense Sporting Club. Va ser inaugurat el 9 de maig de 1939 i té una capacitat per a 16.500 espectadors. Fou una de les seus de la Copa Amèrica de futbol de 1993.

## Referències

* ↑ «Stadiums in Ecuador». Worldstadiums.com. Arxivat de l'original el 21 de juny 2018. [Consulta: 24 setembre 2011].
* ↑ «FÚTBOL DE MACHALA . ECUADOR - ESTADIO NUEVE DE MAYO». futbolmachala.
* ↑ «Copa América 1993». Martín Tabeira rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
# Petit Belt

El Petit Belt (Lillebælt en danès) és un estret de Dinamarca situat entre la península de Jutlàndia i l'illa de Fiònia.
És un dels principals estrets danesos, s'estén seguint un eix de nord-oest vers sud-est tot unint el Kattegat amb la mar Bàltica. Té una longitud d'uns 50 km i una amplada que varia entre els 800 metres i els 28 quilòmetres. La seva profunditat és aproximadament d'uns 75 metres.
El Petit Belt és travessat per dos ponts, l'antic que data del 1935 i el nou que és del 1970.

## Història

El 30 de gener del 1658 el rei Carles X Gustau de Suècia, que venia de Polònia amb un exèrcit de 9.000 soldats de cavalleria i 3000 d'infanteria, va creuar el Petit Belt a peu, que en aquell moment era congelat. En arribar a Fiònia va saquejar Odense i va començar a creuar el Gran Belt, un cop arribat a l'illa de Sjælland l'11 de febrer estigué en condicions d'amenaçar directament Copenhaguen. Agafat per sorpresa, el rei de Dinamarca i Noruega Frederic III es va veure obligat a signar el Tractat de Roskilde, pel qual les antigues províncies (llavors) daneses d'Escània, Halland i Blekinge a més de la llavors província noruega de Bohuslän passaven a mans de Suècia.

## Illes

al llarg de l'estret del Petit Belt hi un gran nombre d'illes i illots, a continuació s'enumeren les més importants de nord a sud:
* Fænø
* Brandsø
* Bågø
* Årø
* Torø
* Helnæs
* Barsø
* Als (la més gran)
* Lyø
* Ærø (la segona més gran)
# Estadi Municipal Reino de León

L'Estadi Municipal Reino de León, anomenat fins a l'any 2008 Nuevo Estadio Antonio Amilivia, és un estadi de futbol de la ciutat de Lleó. És de propietat municipal i en ell hi juga els seus partits com a local la Cultural Leonesa. És l'estadi amb més capacitat de la ciutat i de la província de Lleó.
Es va inaugurar el 20 de maig de 2001 amb un partit entre la Cultural Leonesa i el Xerez CD que va acabar amb 1-0 per als locals. El primer gol el va marcar el culturalista Iban Espadas Zubizarreta.
El primer estadi on van disputar els partits com a locals va ser l'estadi ja enderrocat als 90, La Puentecilla, localitzat al centre de la ciutat. El 1971, va passar a dir-se Estadi Antonio Amilivia, en honor del president que va aconseguir l'únic ascens fins al moment a primera divisió espanyola, disputant-la a la temporada 1955-56. Als 90, l'ajuntament va decidir enderrocar-lo i construir un més modern i ampli, i amb més prestacions per als aficionats. Durant el temps de construcció del nou estadi, l'Ajuntament va utilitzar les instal·lacions de Puente Castro, al barri de Puente Castro de la ciutat.
El partit més important disputat al terreny de joc d'aquest estadi, va ser el 2003, entre la Selecció Espanyola i Armenia, en partit oficial classificatori per a la Eurocopa 2004 de Portugal, que va finalitzar amb victoria d'Espanya per 3 a 0. El 2015 la selecció va tornar a lleó per segona vegada en la història a la ciutat, i en aquest estadi, en un partit davant Costa Rica on es van imposar els espanyols per 2-1.

## Referències

* ↑ «L'estadi Antonio Amilivia ja és el nou estadi Reino de León». Arxivat de l'original el 2015-06-19. [Consulta: 19 juny 2015].

## Enllaços externs

* Informació a la pàgina web de la Cultural Leonesa Arxivat 2015-06-19 a Wayback Machine. (castellà)
# Estret de Femern

L'estret de Femern (en danès Femern Bælt, en alemany Fehmarnbelt) és un estret de la mar Bàltica situat entre l'illa alemanya de Fehmarn (Femern en danès) i la danesa de Lolland, connectant les badies de Kiel i Mecklenburg. L'estret fa uns 18 quilòmetres d'amplada i la seva fondària oscil·la entre els 20 i els 30 metres. Els corrents són febles i depenen principalment del vent.
El 29 de juny del 2007 els governs d'Alemanya i Dinamarca van acordar la construcció d'un enllaç fix que substitueixi l'actual ferri entre Puttgarden i Rødby, millorant la comunicació i estalviant una hora en el trajecte. Segons el projecte aprovat pel Parlament de Dinamarca el 2011 per una amplísima majoria, es construiria un túnel amb tres tres unitats independents, dues utilitzades per una autopista de dos carrils per sentit i la tercera per construir una línia de ferrocarril de doble via, amb un cost de 5.100.000.000 € i entrada en servei prevista per a l'any 2020.

## Notes

* ↑ A l'entrada dedicada per la Gran Enciclopèdia Catalana a l'illa de Fehmarn (topònim alemany) s'anomena estret de Femern a l'estret entre aquesta illa i la de Lolland mentre l'estret situat entre el continent i l'illa de Fehmarn rep el nom d'estret de Fehmarn.

## Referències

* ↑ «Estret de Femern». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Dänemark baut Supertunnel nach Deutschland» (en alemany). Der Spiegel, online edition, 01-02-2011 [Consulta: 7 maig 2011].
* ↑ Femerntunnelen på gyngende grund, Danmarks Radio, 15 de febrer del 2011.