OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dansa del drac

La dansa del drac (xinés simplificat: 舞龙; xinés tradicional: 舞龍; pinyin: wǔ lóng) és una dansa tradicional de la cultura xinesa. Igual que la dansa del lleó, es veu sovint en les celebracions festives. Un equip de ballarins manipulen una figura llarga i flexible d'un drac amb pals col·locats a intervals regulars al llarg del drac. L'equip imita els moviments imaginaris d'aquest esperit fluvial d'una manera ondulada. La dansa del drac és l'acte final de les festivitats de l'Any Nou xinés: les desfilades comencen el mateix dia d'Any Nou i continuen durant quinze dies fins a la cloenda amb el Festival dels Fanals.

## Història
### La dansa

La desfilada del drac és la culminació de les festes. El drac xinés representa la saviesa, el poder i la riquesa. Popularment es creu que la dansa ajuda a espantar els mals esperits i s'hi enduu la mala sort. Durant la dansa se sosté el drac sobre pals fent-lo elevar-se i descendir fent l'efecte que dansa mentre transcorre entre la gent acompanyat dels gongs i tambors.
La desfilada del drac xinés es duu a terme juntament amb les danses del lleó, amb acròbates, practicants de kungfu entre tambors i címbals, i acaben amb focs artificials.

### El drac

Tradicionalment, l'armadura del drac es feia amb fusta o bambú, i es cobria amb tela. En l'actualitat els components que més s'hi utilitzen són més lleus com l'alumini o plàstic.
La disfressa del drac se sol elaborar amb diferents colors. El color del cos o el tronc del drac pot ser verd per simbolitzar una gran collita, o groc, representant l'imperi, l'or i l'l'argent, símbols de la prosperitat; i el roig denota l'entusiasme i la bona sort de les festes.
Els dracs varien de grandària: alguns n'arriben fins als 100 m de llarg ja que es té la creença que com més llarg siga el drac més prosperitat i bona sort durà.

## Galeria

* Drac de foc per a la dansa del drac al 2003.
* Personalització d'un cap de drac a Chongqing, Xina.
* Membres de la Societat de Joves de la Xina fent un truc bàsic amb un drac.

## Referències

* ↑ «Dansa del drac de foc de Tai Hang Source: http://www.discoverhongkong.com/es/see-do/culture-heritage/living-culture/tai-hang-fire-dragon-dance.jsp#ixzz3rnEM4CX1» (en anglés). Arxivat de l'original el 2020-03-27. [Consulta: 17 novembre 2015].
* 1 2 3 4 5 «La dansa del drac» (en anglés). [Consulta: 17 novembre 2015].
* 1 2 «Drac de la Xina» (en anglés). [Consulta: 17 novembre 2015].
* 1 2 3 «La danza del dragón» (en castellà). Arxivat de l'original el 2019-08-20. [Consulta: 17 novembre 2015].

## Vegeu també

* Drac xinès
* Qingming
* Art de la Xina
* Història de la Xina
# 103a Brigada Mixta (Exèrcit Popular de la República)

La 103a Brigada Mixta va ser una unitat de l'Exèrcit Popular de la República creada durant la Guerra Civil Espanyola. Al llarg de la contesa va romandre destinada al front d'Extremadura.

## Historial

La unitat va ser creada el març de 1937 a Cieza a partir de forces milicianes i de reclutes, procedents dels reemplaçaments de 1931 i 1936. La prefectura de la 103a BM va recaure en el tinent coronel Germán Madroñero López, mentre que el major de milícies Copérnico Ballester Francés fou nomenat cap d'Estat Major. Inicialment la unitat va quedar assignada com a reserva, i després fou assignada a la 38a Divisió.
En els seus inicis la 103a BM ocupava les posicions del Cerro de los Baños i Peña de l'Aguila, al sector de Villaharta, comptant amb el seu lloc de comandament a Los Pedroches. Desués passaria a cobrir el front comprès entre La Granjuela i el riu Zújar. No va prendre part en operacions militars de rellevància.
El gener de 1938 un atac franquista contra les posicions de la brigada fortes baixes i va suposar la pèrdua d'un dels seus batallons. Mesos després va sofrir un altre atac enemic que la va desallotjar de Los Blázquez, la qual cosa va suposar la destitució del seu llavors cap —el major de milícies Jesús Beguiristain Matesanz. Va ser retirada a Chillón i sotmesa a una reorganització, romanent un temps retirada de les operacions de primera línia; en aquest temps va cedir alguns els seus batallons per a reforçar a les desgastades 51a i 38a divisions. Posteriorment tornaria al front, passant a cobrir el front que anava des de Sierra Navarra fins al riu Zújar.

## Comandaments
### Comandants

* Tinent coronel d'infanteria Germán Madroñero López;
* Major de milícies Jesús Beguiristain Matesanz;
* Major de milícies Juan García López;
* major de milícies Bartolomé Fernández Ladreda?;

### Comissaris

* Ricardo Blasco Pueyo, d'IR;

### Caps d'Estat Major

* major de milícies Copérnico Ballester Francés;

## Referències

* 1 2 3 Engel, 1999, p. 96.
* ↑ Zaragoza, 1983, p. 58.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 129.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 216.
* ↑ Álvarez, 1989, p. 183.

## Bibliografia

* Álvarez, Santiago. Los comisarios políticos en el Ejército Popular de la República. Ediciós do Castro, 1989.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid, Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Martínez Bande, José Manuel. La batalla de Pozoblanco y el cierre de la bolsa de Mérida. Madrid: Editorial San Martín, 1981.
* Zaragoza, Cristóbal. Ejército Popular y Militares de la República, 1936-1939. Barcelona: Ed. Planeta, 1983.
# 113a Brigada Mixta (Exèrcit Popular de la República)

La 113a Brigada Mixta va ser una unitat de l'Exèrcit Popular de la República que va participar en la guerra civil espanyola. Durant la major de la contesa va estar desplegada en el front del Tajo, sense intervenir en accions de rellevància.

## Historial

La unitat va ser creada el març de 1937 en la zona d'Almagro, a partir de reclutes procedents de la lleva de 1936. La 113a BM va ser assignada a la 36a Divisió del VII Cos d'Exèrcit, amb la idea de la seva participació en el pla «P». L'operació, no obstant això, no es duria a terme i en canvi la brigada va ser enviada al front de Toledo, al començament de maig, per a tapar la ruptura d'aquell sector degut a un atac franquista. Durant la resta de la contesa no va intervenir en cap altra operació.
Al març de 1939 el comandant de la brigada, el major de milícies Ángel Carrasco Nolasco, va ser destituït per les forces casadistes, ja que es va mantenir lleial al govern Negrín. Unes setmanes després, després del començament de l'ofensiva final franquista, el 27 de març la brigada es va autodissoldre i les seves forces es van rendir al Cos d'Exèrcit del Maestrat.

## Comandaments
### Comandants

* Tinent coronel d'infanteria Francisco Mejide Gunrea;
* Major de milícies Olegario Pachón Núñez;
* Major de milícies Gabriel Pareja Núñez;
* Major de milícies Ángel Carrasco Nolasco;

### Comissaris

* Pedro Yáñez Jiménez, del PSOE;
* José Sánchez Hidalgo;

### Caps d'Estat Major

* comandant d'infanteria Emilio López lbar;

## Notes

* ↑ Cap al final de la contesa el major de milícies Olegario Pachón manava la 37a Divisió.

## Referències

* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 85.
* 1 2 Engel, 1999, p. 102.
* ↑ Engel, 1999, p. 216.

## Bibliografia

* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid, Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Martínez Bande, José Manuel. La batalla de Pozoblanco y el cierre de la bolsa de Mérida. Madrid: Editorial San Martín, 1981.
# Ondàmetre

Un ondàmetre és un instrument per mesurar la freqüència de senyals de microones. Consisteix en una cavitat ressonant sintonitzable acoblada a una línia de transmissió o una guia d'ona.
Per realitzar una mesura es disposa l'ondàmetre en sèrie amb un detector i es varia la sintonia de la cavitat fins a arribar a la seva freqüència de ressonància. En aquestes condicions es comporta com un curtcircuit, reflectint tota la potència, de manera que a la sortida del detector no hi haurà tensió. Se sol incloure algun tipus d'aïllador per a la seva protecció, ja que es reflecteix la potència cap al generador.
L'alt factor de qualitat (Q) d'aquestes cavitats dificulta localitzar la ressonància, de manera que se sol incloure un element dissipatiu que el disminueixi. Tot i així l'ondàmetre permet una mesura molt precisa (millor que tres dígits) de la freqüència. A causa de la faramalla que necessita i al desenvolupament dels PLL, oscil·ladors sintonitzats, divisors digitals, etc. i la seva inclusió en els equips de mesura de microones, l'ondàmetre ha caigut en desús, conservant el seu valor per a utilitzar en pràctiques de laboratori i introducció a les microones, degut a la seva simplicitat conceptual i el seu valor didàctic.

## Vegeu també

* GDO
# Guillem de Varoïc

Guillem de Varoïc és un personatge de la novel·la cavalleresca de Joanot Martorell, Tirant lo Blanc.
El cavaller Guillem de Varoïc vivia a Anglaterra. En la seva joventut havia guanyat renom com a guerrer i s'havia trobat en nombrosos combats, dels quals sempre havia sortit vencedor. En arribar als cinquanta-cinc anys, va decidir abandonar la vida de les armes i emprendre un pelegrinatge a Jerusalem, per tal d'obtenir el perdó dels seus pecats. Un cop presa aquesta decisió, va cridar els seus servents, als quals va pagar el que els devia, i al davant de tots ells va fer donació del comtat a la Comtessa, la seva esposa (ja que el seu fill era massa petit) i li va deixar un anell partit en dos.
Després va comunicar el seu propòsit a la Comtessa, qui, després d'haver-se'n dolgut llargament, va manifestar la seva disconformitat. Després d'haver intentat consolar-la, Guillem de Varoïc va deixar Anglaterra i va emprendre el seu pelegrinatge. Visitades les ciutats de Jerusalem i Alexandria, se'n va anar a Venècia, on va fer divulgar la notícia que havia mort i va procurar que arribés a Anglaterra. En saber-ho, la Comtessa va manar fer-li els funerals, convençuda que s'havia quedat viuda. Per la seva banda, Guillem va tornar a Varoïc vestit amb l'hàbit de Sant Francesc, amb una llarga cabellera i barba, i va instal·lar-se en una ermita, on vivia de les almoines que li donaven. La mateixa Comtessa acostumava a donar-n'hi.
En el llibre de Tirant lo Blanc, aquest ermità es fa amic del cavaller bretó.
Guillem de Varoïc està inspirat en el romanç Guy de Warwycke, suposat avantpassat dels ducs de Warwick.

## Referències

* ↑ «Guillem de Varoïc | enciclopedia.cat». [Consulta: 3 abril 2023].
# Xu Jingda

Xu Jingda (xinès simplificat: 徐景达, pinyin: Xú Jǐngdá), més conegut pel pesudònim A Da (xinès simplificat: 阿达, pinyin: Ā Dá; Shanghai, 6 de juny de 1934 - Beijing, 15 de febrer del 1987) va ser un animador i director de cinema xinés. Fou l'animador xinés més famós a l'estranger pel seu talent, però també perquè parlava perfectament anglés pels seus estudis d'infantesa.
Va nàixer en una família de banquers provinent de Kunshan, Jiangsu. Son pare, estricte i temerós que la Shanghai republicana fóra una mala influència per al jove, el va enviar a estudiar a una escola religiosa a Qimen, Suzhou. Allà entra en contacte amb el còmic i l'art per la influència d'un professor britànic. El 1951 entra a l'acadèmia de Belles Arts de Suzhou, i un any després se'l transfereix a l'Acadèmia de Cine de Beijing. El 1952 entra a l'estudi d'animació de Shanghai, treballant en unes trenta produccions diferents.
Entre les seues aportacions al món de l'animació xinesa, hi trobem que va tindre la idea de fer una pel·lícula inspirada en l'art de Qi Baishi, que desenvoluparia juntament amb Duan Xiaoxuan i Jiajun Qian, i que esdevindria Xiao Kedou zhao Mama. Com a director, comença a dirigir una vegada finalitza la Revolució Cultural, amb obres crítiques amb el que havia ocorregut com Hualang Yiye, i sobretot Nezha Nao Hai, del 1979, que seria juntament amb San ge Heshang una de les seues obres més famoses.
En el camp teòric, viatjà al Festival de Zagreb del 1982, experiència que compartí en un extens article on s'analitzaven diferents aspectes del món de l'animació. Hi participaria en les edicions següents, i guanyaria un premi per Sanshiliu gezi. Com a resultat d'aquella experiència, la República Popular de la Xina s'uniria a l'ASIFA, i el 1988 es creava el festival de Shanghai.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Bruckner, Franziska; Lang, Holger; Gilic, Nikica; Šuljic, Daniel; Turkovic, Hrvoje. Global Animation Theory: International Perspectives at Animafest Zagreb. Bloomsbury Publishing USA, 2018-11-01, p. 71, 75-79. ISBN 978-1-5013-3715-4.
* ↑ Adrien Gombeaud (sous la direction d'). Dictionnaire du cinéma asiatique. Nouveau monde (éditions), octobre 2008, p. 640. ISBN 978-2-84736-359-3.
* 1 2 3 4 5 6 «阿达：中国动画走向世界的先行者_新闻台_中国网络电视台». China Central Television, 22-07-2012. [Consulta: 23 març 2021].
* 1 2 Lent, John A.; Ying, Xu. Comics Art in China (en anglès). Univ. Press of Mississippi, 2017-07-20. ISBN 978-1-4968-1175-2.
* ↑ 银色印记: 上海影人理论文选. 復旦大學出版社, 2005, p. 36. ISBN 978-7-309-04398-3. «上海影人理论文选国印记一类是漫画形式的美术片,如动画片《黄金梦》、《画廊 一夜》,前者讽刺资本主义世界;后者揭露“四人帮”的丑恶。此类美术片音乐就是极其 夸张的喜剧性音乐。除此之外,在美术片音乐中为正剧谱写的也有,如《半夜鸡叫》等。»
* ↑ Ye, Tan; Zhu, Yun. Historical Dictionary of Chinese Cinema. Rowman & Littlefield, 2012, p. 15. ISBN 978-0-8108-6779-6.
* ↑ Sun, Lijun. The History of Chinese Animation. Routledge, 2021-02-25, p. 62-73. ISBN 978-1-000-41627-5.

## Enllaços externs

* Xu Jingda, a l'enciclopèdia de Baike-Baidu.
# Brussílov

Brussílov és el nom dels següents personatges:
Brussílov (Брусилов), o en femení Brussílova (Брусилова), és un cognom rus que pot referir-se a:
* Aleksei Brussílov (1853-1926), general rus de la Primera Guerra Mundial.
* Georgi Brussílov (1884-1914?), oficial naval rus i explorador de l'Àrtida.
* Lev Brussílov (1857-1909), vicealmirall rus, germà d'Aleksei Brussílov.
# Eurhinodelphis

Eurhinodelphis és un gènere extint de cetacis de la família dels eurrinodelfínids que tingueren una distribució cosmopolita durant el Miocè. Se n'han trobat restes fòssils a Bèlgica, Costa Rica, els Estats Units, França, Itàlia, el Japó, els Països Baixos i Turquia. Les espècies d'aquest grup tenien el rostre ample i arrodonit. El maxil·lar superior formava una estructura llarga i punxeguda, semblant a l'agulla (o espasa) del peix espasa. Així mateix, tenien les dents llargues i afilades.

## Referències

* 1 2 Entrada «Eurhinodelphis» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 17 agost 2023].
* ↑ Perrin, Wursig i Thewissen, 2002, «Cetacea, Overview» (L. G. Barnes).
* ↑ Palmer, D. The Marshall Illustrated Encyclopedia of Dinosaurs and Prehistoric Animals. Marshall Editions, 1999, p. 232. ISBN 1-84028-152-9.

## Bibliografia

* Perrin, W. F.; Wursig, B.; Thewissen, J. G. M. Encyclopedia of Marine Mammals (en anglès). 2a edició. Academic Press, 2002. ISBN 0-12-551340-2.
# Carolozittelia tapiroides

Carolozittelia tapiroides és una espècie extinta de mamífer piroteri de la família dels pirotèrids (o, segons altres classificacions, un xenungulat possiblement de la família dels caròdnids) que visqué a Sud-amèrica durant l'Eocè, fa entre 38 i 47,8 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a les províncies argentines de Chubut i Neuquén. Avui en dia, es tracta de l'única espècie del gènere Carolozittelia, que anteriorment també contenia C. eluta. Tenia les últimes dents molars semblants a les del piroteri. El nom genèric Carolozittelia fou elegit en honor del paleontòleg alemany Karl Alfred von Zittel, mentre que el nom específic tapiroides significa ‘semblant a un tapir’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Carolozittelia tapiroides» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 26 març 2024].
* ↑ Rose, 2006, p. 237.
* ↑ Prothero, D. R. i Schoch, R. M. Horns, tusks, and flippers: the evolution of hoofed mammals (en anglès). The Johns Hopkins University Press, 2002, p. 15. ISBN 9780801871351.
* ↑ Palmer, 1904, p. 162.

## Bibliografia

* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
* Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
# La Valeta

«La Valeta» té aquests significats:
* La Valeta (occità) o La Valette-du-Var, municipi francès, en l'aglomeració de Toló, al departament del Var (regió de Provença-Alps-Costa Blava)
* La Valeta (Alta Garona), municipi al departament francès de l'Alta Garona (regió d'Occitània)
* La Valeta (Aude), municipi de França al departament de l'Aude (regió d'Occitània)
* La Valeta (Erau), municipi occità del Llenguadoc, al departament de l'Erau (regió d'Occitània)
* Ansa de la Valeta, cala al terme comunal de Cotlliure, a la comarca del Rosselló, de la Catalunya del Nord
* Cantó de La Valeta, cantó francès al districte de Toló (departament de la Var, regió de Nova Aquitània)
* Cantó de Vilabòsc-La Valeta, cantó francès al districte d'Angulema (departament del Charente, regió de Nova Aquitània)
* Manhac de la Valeta e Vilars, municipi francès al departament del Charente (regió de Nova Aquitània)
* Sent Marçau de Valeta, municipi francès al departament de la Dordonya (regió de Nova Aquitània)
* Vau de la Valeta, municipi francès al departament del Charente (regió de Nova Aquitània)
* Vilabòsc-La Valeta, municipi francès al departament del Charente (regió de Nova Aquitània)
# Dave Thompson

David Thompson (nascut el 4 de gener de 1960, conegut també com a Dave Thomas) és un escriptor anglès que és autor de més de cent llibres, que tracten en gran part sobre rock i música pop, però també sobre cinema, esports, filatèlia, numismàtica i eròtica. Va escriure regularment per a Melody Maker i Record Collector a la dècada de 1980, i des de llavors ha col·laborat en revistes com Mojo, Q, Rolling Stone i Goldmine.
Thompson va néixer a Bideford, al comtat de Devon. A finals de la dècada de 1970, va escriure i va publicar un fanzine de punk rock. A la dècada de 1980, va treballar per a Northern & Shell de Richard Desmond als Docklands (Londres). Es va traslladar als Estats Units el 1989. Entre moltes altres publicacions musicals, ha escrit per a Alternative Press i Shindig!, així com per al web AllMusic.
El seu primer llibre publicat, U2: Stories for Boys (Plexus, 1985, sota el nom de ploma Dave Thomas), va ser la primera biografia de la banda U2. Ha escrit sobre els grups Depeche Mode, Red Hot Chili Peppers, Phish, T. V. Smith i the Adverts, ZZ Top, Joan Jett, Perry Farrell, Patti Smith, Kurt Cobain, Deep Purple, Genesis i Simple Minds.
Thompson també ha escrit molt sobre David Bowie, incloses les biografies Moonage Daydream (1987) i Hallo Spaceboy (2006), així com el llibre semi-fictici To Major Tom (2000). El 2004, Helter Skelter va publicar el seu llibre The Psychedelic Furs: Beautiful Chaos.
El seu llibre Black and White and Blue: Adult Cinema from the Victorian Age to the VCR va ser publicat el 2007 per ECW Press.

## Referències

* ↑ Sandall, Robert. Cream by Dave Thompson. Arxivat 2011-06-15 a Wayback Machine. Times Online. 17 April 2005.
* 1 2 3 "Dave Thompson". Rock's Backpages, Retrieved 14 April 2021.
* 1 2 Biography at Collectors Guide Publishing. Retrieved 4 February 2014
* ↑ Dave Thompson, "Penthouse & Forum", It's Not Only Rock'n'Roll. Retrieved 4 February 2014
* ↑ «Psychedelic Furs – Beautiful Chaos», 01-08-2011.

## Enllaços externs

* "It's Not Only Rock'n'Roll" (blog personal de Dave Thompson)
* Dave Thompson profile at Goodreads
* Short biography at Rock's Back Pages
* Biography at CG Publishing
# Aires Ali

Aires Bonifácio Baptista Ali (nascut el 6 de desembre de 1955) fou primer ministre de Moçambic. Va assumir el dia 16 de gener de 2010 i va ocupar el càrrec fins al 8 d'octubre de 2012 quan fou substituït per Alberto Vaquina. Va ser governador de la Província d'Inhambane (2000-2004) i Ministre de l'Educació (2005-2010).

## Referències

* ↑ «Mozambique: Guebuza Announces New Government». allAfrica.com, 18-01-2010. [Consulta: 21 gener 2010].
# Císium

Un císium (llatí: cisium) era un carruatge romà obert, de dues rodes, adaptat per portar persones d'una ciutat a una altra de manera ràpida. Era tirat generalment per cavalls o mules, normalment un parell, però de vegades per una única mula. Ausoni parla d'un císium estirat per tres cavalls. El vehicle podia fer llargs recorreguts en poc de temps (100 km en deu hores), parant a les estacions (mutatio) del camí on es podien canviar els animals.
Els conductors d'aquests vehicles eren anomenats cisiaris (cisiarii), i estaven sotmesos a dures sancions en cas de conducció perillosa o manca d'atenció. El conductor podia ser un llibert o un esclau del propietari, o tenir aquest ofici per compte d'altres.

## Referències

* ↑ "Cisium".(anglès)
* ↑ Smith, William (ed.). «Cisium». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 19 febrer 2023].
# Lincoln City (Oregon)

Lincoln City és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 7.437 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lincoln City tenia 7.437 habitants, 3.371 habitatges, i 1.860 famílies. La densitat de població era de 538,7 habitants per km².
Dels 3.371 habitatges en un 24,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,2% hi vivien parelles casades, en un 12,9% dones solteres, i en un 44,8% no eren unitats familiars. En el 36,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 26,2% de 45 a 60 i un 19,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.959$ i la renda mediana per família de 31.783$. Els homes tenien una renda mediana de 26.667$ mentre que les dones 21.483$. La renda per capita de la població era de 15.597$. Aproximadament el 12,5% de les famílies i el 16,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lincoln City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lincoln City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Joaquín Aguirre

Joaquín Aguirre és el nom dels següents personatges:
* Joaquín Aguirre López (1958) magistrat espanyol, que va ser titular del jutjat d'instrucció número 1 de Barcelona
* Joaquín Aguirre de la Peña (Ágreda, 1807 - Madrid, 1869), polític i catedràtic espanyol, president de la Junta Provisional Revolucionària que va assumir el poder després de l'enderrocament de la reina Isabel II i president del Tribunal Suprem