OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 55a Divisió (Exèrcit Popular de la República)

La 55a Divisió va ser una de les divisions de l'Exèrcit Popular de la República que es van organitzar durant la Guerra Civil espanyola sobre la base de les Brigades Mixtes. Va estar desplegada en el front del Segre.

## Historial

Anteriorment una divisió en el front del Nord ja havia emprat aquesta numeració.
La divisió va ser creada al juliol de 1938, a partir del desdoblament de la recentment reforçada 43a Divisió; la nova unitat va quedar sota el comandament de l'antic comandant de la 130a Brigada Mixta, el tinent coronel Leopoldo Ramírez Jiménez. Va quedar composta per les brigades mixtes 176a, 177a i 178a. Inicialment, va quedar adscrita al XXIV Cos d'Exèrcit, en la reserva general del GERO. A la fi de 1938 la divisió estava assignada a l'XI Cos d'Exèrcit, desplegada en el front del Segre. Al començament de 1939 va arribar a intervenir en la batalla de Catalunya, sense aconseguir frenar l'ofensiva franquista.

## Notes

* ↑ Durant la seva etapa en el nord els comandaments de la divisió, que va prendre part en la batalla de Santander, van ser el major de milícies Pablo Beldarrain Olalde, el major de milícies Juan de Pablo Janssen i el tinent coronel Antonio San Juan Cañete. Va ser dissolta després dels combats de Santander, després de sofrir greus pèrdues.

## Referències

* ↑ Engel, 1999, p. 225.
* ↑ VV.AA., 1990, p. 600.
* ↑ Martínez Bande, 1978, p. 58.
* ↑ Martínez Bande, 1979, p. 30.
* ↑ Martínez Bande, 1979, p. 64.

## Bibliografia

* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid, Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Martínez Bande, José Manuel. La Batalla del Ebro. Madrid: San Martín, 1978.
* Martínez Bande, José Manuel. La Campaña de Cataluña. Madrid: San Martín, 1979.
* VV.AA.. Historia general de España y América XVII. La segunda república y la guerra civil. Madrid: Ediciones Rialp, 1990.
# 69a Divisió (Exèrcit Popular de la República)

La 69a Divisió va ser una de les divisions de l'Exèrcit Popular de la República que es van organitzar durant la Guerra Civil espanyola sobre la base de les Brigades Mixtes. Situada en el front de la Serra de Guadarrama, no va tenir un paper rellevant.

## Historial

La unitat va ser creada el 26 de setembre de 1937, agrupant les brigades mixtes 99a, 105a i 108a. La 69a Divisió va ser assignada en el I Cos d'Exèrcit, que cobria el front de la Sierra de Madrid. Va tenir la seva caserna general a Perales del Canchal.
Va romandre en el front de la Sierra durant la resta de la guerra, sense intervenir en operacions rellevants.

## Comandaments
### Comandants

* comandant d'Infanteria Domingo Benages Sacristán;
* major de milícies Juan José Gallego Pérez;

### Comissaris

* Nicolás Yuste Serra, del PCE;
* Julio Cano Gutiérrez, del PSOE;
* Victorio Casado Fernández, del PSOE;
* José Ladrón de Guevara;

## Ordre de batalla

| Data | Cos d'Exèrcit adscrit | Brigades Mixtes integrades | Front de batalla |
| Setembre de 1937 | I Cos d'Exèrcit | 99a, 105a i 108a | Sierra de Madrid |
| Desembre de 1937 | I Cos d'Exèrcit | 28a, 99a i 105a | Sierra de Madrid |
| Marzo de 1938 | I Cos d'Exèrcit | 99a, 105a i 108a | Sierra de Madrid |
| Novembre de 1938 | I Cos d'Exèrcit | 99a i 108a | Sierra de Madrid |
| Desembre de 1938 | I Cos d'Exèrcit | 7a, 99a i 108a | Sierra de Madrid |

## Referències

* 1 2 3 Engel, 1999, p. 230.
* ↑ Alpert, 1989, p. 370.
* ↑ Álvarez, 1989, p. 181.
* ↑ Álvarez, 1989, p. 189.

## Bibliografia

* Alpert, Michael. El Ejército republicano en la guerra civil. Siglo XXI Editores, 1989.
* Álvarez, Santiago. Los comisarios políticos en el Ejército Popular de la República. Ediciós do Castro, 1989.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid, Almena, 1999. 84-922644-7-0.
# 87a Brigada Mixta (Exèrcit Popular de la República)

La 87a Brigada Mixta va ser una unitat de l'Exèrcit Popular de la República creada durant la Guerra Civil Espanyola. La brigada, que va ser organitzada amb batallons del Cos de Carrabiners, va tenir una activitat destacada durant la contesa.

## Historial

La brigada va ser creada al març de 1937, a la localitat de Llorca, a partir de forces de Carrabiners. En els primers temps, durant el període d'instrucció, la unitat va estar sota la direcció del coronel Carlos Amores Cantos. Posteriorment el comandament va ser assumit pel major de milícies Andrés Nieto Carmona.
Al començament de la batalla de Terol la unitat va ser assignada a la 40a Divisió. El major de milícies Andrés Nieto va passar a manar la 40a Divisió, i fou substituït per Alfredo Ramos en el comandament de la brigada. Al començament de la batalla la unitat va travessar el Port de l'Escandón i va continuar el seu avanç per la carretera Terol-Sagunt; després d'haver ocupat el Vèrtex Castellar i Castralvo, va arribar als afores de Terol. El 21 de desembre la 87a BM va atacar el nucli urbà pel flanc dret, arribant l'endemà a la plaça del Torico i ocupant diverses posicions enemigues com a caserna de la Guàrdia Civil i la Catedral. Va continuar el seu avanç, assetjant el reducte enemic del Seminari.
El 24 de gener de 1938 va llançar un atac contra les posicions enemigues en «El Muletón», però la temptativa va acabar en un fracàs.
Durant la Campanya del Llevant la brigada va tenir una actuació destacada, arribant a ser condecorada amb Medalla al Valor col·lectiva. La unitat va haver de fer front a nombroses envestides enemigues, havent de retirar-se a les posicions defensives de la línia XYZ. La 87a BM continuava en el Front de Llevant quan va acabar la guerra.

## Comandaments
### Comandants

* Coronel d'infanteria Carlos Amores Cantos;
* Major de milícies Andrés Nieto Carmona;
* Major de milícies Alfredo Ramos Gómez;

## Referències

* 1 2 3 Carlos Engel (1999). Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República, Madrid: Almena, pàg. 83
* ↑ Pedro Corral (2004). Si me quieres escribir: la batalla de Teruel, Debolsillo, pàg. 36-37
* 1 2 Pedro Corral (2004). Si me quieres escribir: la batalla de Teruel, Debolsillo, pàg. 77
* ↑ Pedro Corral (2004). Si me quieres escribir: la batalla de Teruel, Debolsillo, pàg. 95-96

## Bibliografia

* Alpert, Michael (1989); El Ejército Republicano en la Guerra Civil, Siglo XXI de España, Madrid, ISBN 84-3230-682-7
* Salas Larrazábal, Ramón (2000); Historia del Ejército Popular de la República. La Esfera de los Libros S.L. ISBN 84-9734-465-0
# 97a Brigada Mixta (Exèrcit Popular de la República)

La 97a Brigada Mixta va ser una unitat de l'Exèrcit Popular de la República que va prendre part en la Guerra Civil Espanyola. Durant la major part de la contesa va estar desplegada en el front de Terol, prenent part en nombroses operacions.

## Historial

La unitat va ser creada al juny de 1937 a la comarca de Cartagena a partir de reemplaçaments de 1932, 1933, 1934 i 1935. Per a la prefectura de la unitat va ser nomenat el tinent coronel Salvador Revuelta Mustienses, amb el capità d'infanteria Carlos Ruiz García-Quijada com a cap d'Estat Major.
La 97 BM.ª seria assignada a la 24a Divisió, sent envidada des d'Almeria al capdavant de Terol com a unitat de reforç. Va quedar situada en l'encreuament de carretera de Terol a Albarrasí amb la carretera de Conca a Albarrasí. Va arribar a intervenir en la trucada 3a batalla de Terol, entre 4 i 21 d'agost, si bé es va limitar a realitzar moviments tàctics sense arribar a prendre part en els combats. El 27 d'agost la 97a BM va llançar un assalt per a intentar reconquerir Villastar i Fuente Artesa, que es va saldar amb un fracàs. Amb posterioritat va haver-hi un canvi en els comandaments de la unitat i aquesta va passar a dependre de la 41a Divisió del XIX Cos d'Exèrcit.
El desembre de 1937 va prendre part en la batalla de Terol, si bé les operacions inicials de la 97a Brigada no van tenir un bon començament. El 30 de desembre, davant el contraatac franquista, va perdre el «Pico del Zorro», sofrint a més les nevades i baixes temperatures que van causar malalties i baixes per congelació. Després del final de les operacions a Terol la brigada va passar a formar part de la 40a Divisió del XIX Cos d'Exèrcit. No tornaria a prendre part en operacions militars de rellevància.
Va estar agregada breument a la 5a Divisió, passant posteriorment a la 64a Divisió. Al començament de gener de 1939 la brigada enviada al capdavant d'Extremadura, per a participar en la batalla de Peñarroya, si bé només va realitzar alguna acció menor i romangué en reserva durant la major part de la batalla.

## Comandaments
### Comandants

* Tinent coronel d'infanteria Salvador Revuelta Mustienses;
* Major de milícies Luis Guillén Feito;
* Major de milícies Sergio Granda González;

### Comissaris

* Ricardo Calvache Guzmán, del PSOE;

### Caps d'Estat Major

* capità d'infanteria Carlos Ruiz García-Quijada;
* capità de milícies Antonio Montava Chinchilla;

## Referències

* 1 2 Engel, 1999, p. 89.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 167.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 303.

## Bibliografia

* Engel, Carlos. Historia de las brigadas mixtas del Ejército Popular de la República. Almena Ediciones, 1999.
* Martínez Bande, José Manuel. La batalla de Pozoblanco y el cierre de la bolsa de Mérida. Madrid: Editorial San Martín, 1981.
# Bahram Vallis

Bahram Vallis és una formació geològica de tipus vallis a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 21.57 ° latitud N i 304.48 ° longitud E, que fa 269.68 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1976 i fa referència a una característica d'albedo que pren el nom del mot persa del planeta Mart.

## Referències

* ↑ "Bahram Vallis". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ List of names for Mars in various languages provided by Carl Sagan.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Étienne Mulsant

Martial Étienne Mulsant (Thizy (Roine), 2 de març del 1797 - Lió, 4 de novembre del 1880) va ser un entomòleg i bibliotecari francès.
L'any 1806, va iniciar estudis al collège de Belley, el 1808 passà al de Roanne i de 1810 a 1814 als orationans de Tournon-sur-Rhône. Era legitimista (en francès:légitimiste) i, per tant, el 1830 va haver de deixar les seves funcions de batlle i es va retrobar amb els seus pares a Lió, on treballà de bibliotecari. Al Liceu imperial de Líó (lycée impérial), actualment conegut com a Collège-lycée Ampère, va ser professor d'història natural entre 1843 i 1873.
Publicà en col·laboració amb molts entomòlegs (Antoine Casimir Marguerite Eugène Foudras, Claudius Rey, Francisque Guillebeau, Valéry Mayet, Jean Baptiste Édouard Verreaux). També amb l'ornitòleg Jules Bourcier, especialista en els Trochilidae.

## Abreviació zoològica

L'abreviatura Mulsant s'empra per a indicar a Étienne Mulsant com a autoritat en la descripció i taxonomia en zoologia.

## Llista parcial de publicacions

* Opuscules entomologiques, Paris, L. Maison[puis] Maguin, Blanchard [puis] Deyrolle fils, 1852-1875;
* Histoire naturelle des coléoptères de France, Paris, L. Maison [puis] Magnin, Blanchard et Cie, 1854-1863;
* Magnin, Blanchard et Cie. Souvenirs d'un voyage en Allemagne, 1862.
* Histoire naturelle des punaises de France, Paris, F. Savy (Paris) [puis] Deyrolle, 1865-1873;
* A. Laplace. Lettres à Julie sur l'ornithologie, 1868.
* Pitrat Aîné. Souvenirs du Mont Pilat et de ses environs, 1870.
# Torre de Can Nadal

La Torre de Can Nadal és una torre de guaita i defensa de Vilassar de Mar (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès nacional. És l'única que resta de les tres que hi havia a l'antic Veïnat de Mar de Vilassar (les altres eren les de Can Mir i la de Can Brufau que protegien altres dos masos). No han delimitat mai cap recinte emmurallat sinó que van ser tres torres de guaita i defensa aïllades.

## Descripció

Es tracta d'un edifici civil, una torre cilíndrica de planta circular amb corsera. Consta d'una planta baixa i tres pisos. Comunica directament amb la casa de Can Nadal, que té un façana reformada al segle xix, a través d'un petit pont a l'altura del primer pis. Conserva algunes espitlleres i una finestra gòtica de tipus conopial. Destaca el coronament de la torre, una sèrie de matacans que l'envolten. Està molt ben conservada.

## Història

La Torre d'en Nadal va ser edificada el 1551 per la família Sala. Se sap l'any d'inici de les obres perquè s'ha conservat el document en què es demana el permís per edificar-la.
És fruit de la necessitat urgent de protegir-se, ja que s'ha documentat un atac dels pirates nord-africans l'any anterior, en que feren presoner un fill de Can Lledó de Mar. La documentació diu que l'atac fou al ‘Rial del Pou’ que ha estat identificat amb l'actual carrer de Sant Joan, o la zona propera, per tant en l'incipient nucli del ‘Veïnat de Mar’ de Vilassar.
La família Sala era de Vallromanes, eren pagesos benestants que combinaven l'agricultura amb una activitat industrial important; la fabricació de vidre. Tenien un forn a la mateixa casa de Vallromanes i venien les produccions a Barcelona. Van ser uns dels líders de les revoltes remences del segle xv.
Els Sala havien adquirit el forn de vidre de Vilassar el 1548 a la família Reig d'Argentona. Sembla que els Reig havien edificat el forn cap al 1530 en una peça de terra sota domini de la rectoria de Caldes d'Estrac per fugir dels dominis senyorials del castell de Vilassar. Per tant, un cop comprat el forn, (cal entendre que estava dins la casa que avui es coneix com a Can Nadal) el primer que feren fou fortificar-lo amb la construcció d'aquesta torre adossada a la casa.
La casa fou adquirida a mitjan segle xvii pels Nadal, que van ser hostalers, i d'aquí n'ha quedat el nom.

## Referències

* 1 2 3 «Torre de Can Nadal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 març 2015].

## Bibliografia

* Lacuesta Contreras (dir.), Raquel. Pla especial urbanístic de protecció i catàleg del patrimoni històric, arquitectònic i ambiental de Vilassar de Mar. Vilassar de Mar: Diputació de Barcelona, 2014.
* Oliva Ricós, Benet. La generació de Feliu de la Penya : Burgesia mercantil i Guerra de Successió entre el Maresme i Barcelona. Lleida: Universitat, 2001. ISBN 84-8409-092-2.
* Romeu, Imma. Vilassar de Mar portes endins. Vilassar de Mar: Ajuntament, 2007. ISBN 978-84-931149-3-0.
* Serrano Méndez, Alexis. L'Abans : Vilassar de Mar recull gràfic (1852-1965). El Papiol: Efadós, 2007. ISBN 978-84-95550-65-1.
# Lübben (Spreewald)

Lübben (Spreewald) (baix sòrab: Lubin (Błota)) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Brandenburg.

## Districtes

* Lübben Stadt (Lubin město)
* Hartmannsdorf (Hartmanojce)
* Lubolz (Lubolc)
** Groß Lubolz (Wjelike Lubolce)
** Klein Lubolz (Małe Lubolce)
* Neuendorf (Nowa Wjas)
* Radensdorf (Radom; Radowašojce)
* Steinkirchen (Kamjena)
* Treppendorf (Ranchow)

## Burgmestres

* 1794–1807 August Wilhelm Beckmann († 1807) i Martin Carl Andreas Neumann
* 1807–1824 Martin Carl Andreas Neumann († 1824) i Christian Gottlob Alberti
* 1824–1830 Christian Gottlob Alberti († 1830)
* 1830–1832 Schubke (kommissarisch)
* 1832–1835 Carl Gottlieb Wohlfahrt
* 1836–1852 Johann Wilhelm Neumann
* 1852–1864 Karl-August Sachsenröder
* 1864–1872 Karl-Theodor Louis Große
* 1872–1874 Friedrich Wilhelm Mehling
* 1874–1901 Emil Moritz Koberstein († 1901)
* 1902–1936 Karl Kirsch
* 1937–1945 Rudolf Genrich
* 1945–1947 Friedrich Schulze (comissari)
* 1948–1950 Alma Maey
* 1951–1952 Walter Resag (comissari)
* 1952–1953 Herbert Lewinsky (comissari)
* 1953–1954 Werner Miras
* 1954–1955 Erich Pohland
* 1955–1957 Rolf Wahl
* 1957–1960 Walter Stein
* 1960–1965 Kurt Eschberger
* 1965–1979 Paul Hoffmann
* 1979–1989 Hellmuth Franzka
* 1989–1990 Elfi Lowa
* 1990 Rolf Friedrich
* 1990- Lothar Bretterbauer

## Fills il·lustres

* Karin Büttner-Janz (1952) gimnasta artística alemanya, guanyadora de set medalles olímpiques
* Kornelia Kunisch (1959), de soltera Elbe, jugadora d'handbol alemanya
* Thorsten Rund (1976) ciclista alemany
* Carl Siegemund Schönebeck (1758 - segle XIX) violoncel·lista i compositor alemany

## Evolució demogràfica

* Evolució demogràfica en els límits de 2020
* Evolució actual i les previsions demogràfiques
| Any | Població |
| 1875 | 9 168 |
| 1890 | 10 140 |
| 1910 | 12 370 |
| 1925 | 11 992 |
| 1933 | 12 018 |
| 1939 | 12 337 |
| 1946 | 12 726 |
| 1950 | 12 245 |
| 1964 | 14 717 |
| 1971 | 15 274 |
| 1981 | 15 727 |
| 1985 | 15 829 |
| 1989 | 15 712 |
| Any | Població |
| 1990 | 15 495 |
| 1991 | 15 257 |
| 1992 | 15 262 |
| 1993 | 15 139 |
| 1994 | 15 202 |
| 1995 | 15 091 |
| 1996 | 15 070 |
| 1997 | 15 054 |
| 1998 | 14 998 |
| 1999 | 15 095 |
| Any | Població |
| 2000 | 15 025 |
| 2001 | 14 845 |
| 2002 | 14 897 |
| 2003 | 14 807 |
| 2004 | 14 751 |
| 2005 | 14 627 |
| 2006 | 14 557 |
| 2007 | 14 346 |
| 2008 | 14 250 |
| 2009 | 14 179 |
| Any | Població |
| 2010 | 14 122 |
| 2011 | 13 869 |
| 2012 | 13 815 |
| 2013 | 13 707 |
| 2014 | 13 672 |
| 2015 | 13 824 |
| 2016 | 13 861 |
| 2017 | 13 964 |
| 2018 | 14 024 |
| 2019 | 14 022 |
| Any | Població |
| 2020 | 14 036 |

## Agermanaments

* Wolsztyn
* Neunkirchen (Saarland)

## Enllaços externs

* Lübben (Spreewald) Arxivat 2010-01-16 a Wayback Machine.
* Velles postals de Lübben Arxivat 2011-04-06 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ Les fonts de dades es poden trobar en els Wikimedia Commons Population Projection Brandenburg at Wikimedia Commons
# Lliga catalana de bàsquet masculina 1992-1993

Fou la 13a edició de la Lliga catalana de bàsquet. Aquesta edició va estar marcada per la mort durant la competició del capità del TDK Manresa, Pep Pujolràs en accident de trànsit, l'organització en homenatge li va atorgar el premi al millor jugador.

## Primera ronda

6 de setembre, Pavelló Nou Congost, Manresa
| Equip 1 | Marcador | Equip 2 |
| Andorra | 71–61 | Girona |
| Manresa | 80–77 | Granollers |

## Semifinals

| Equip 1 | Marcador | Equip 2 |
| Barcelona | 73–60 | Andorra |
| Joventut | 75–72 | Manresa |
| 10 setembre 1992 | FC Barcelona | 73–60 | BC Andorra | Pavelló Nou Congost, Manresa Assistència: 4.900 espectadors Àrbitres: Pizarro, Láinez |
| 10 setembre 1992 | Pts: Savic 17 Rebs: Norris 12 | | Pts: Ortiz 14 Rebs: Godfread 7 | Pavelló Nou Congost, Manresa Assistència: 4.900 espectadors Àrbitres: Pizarro, Láinez |
| 10 setembre 1992 | Club Joventut de Badalona | '75'–72 | Bàsquet Manresa | Pavelló Nou Congost, Manresa Assistència: 4.800 espectadors Àrbitres: Galerón, Catalán |
| Pavelló Nou Congost, Manresa Assistència: 4.800 espectadors Àrbitres: Galerón, Catalán |||
| 10 setembre 1992 | Pts: Villacampa 20 Rebs: Kopicki, Villacampa, Martínez 5 | | Pts: Singleton 21 Rebs: Hall 15 | Pavelló Nou Congost, Manresa Assistència: 4.800 espectadors Àrbitres: Galerón, Catalán |

## Final

| 11 setembre 1992 20:30 | Club Joventut de Badalona | '89'–79 | FC Barcelona | Pavelló Nou Congost, Manresa Assistència: 5.000 espectadors Àrbitres: Mas, Mitjana |
| Pavelló Nou Congost, Manresa Assistència: 5.000 espectadors Àrbitres: Mas, Mitjana |||
| 11 setembre 1992 20:30 | Pts: Villacampa, Martínez, Smith 18 Rebs: Smith 12 Assist: T. Jofresa, Villacampa 4 Rec: Smith 4 | | Pts: Savic 21 Rebs: Norris 6 Assist: Galilea, Norris 3 Rec: Norris 3 | Pavelló Nou Congost, Manresa Assistència: 5.000 espectadors Àrbitres: Mas, Mitjana |
| Joventut | Barcelona |
| Cinc inicial: | Cinc inicial: | Cinc inicial: | P | R | A |
| P | 4 | Joseph Kopicki | 5 | 3 | 0 |
| B | 5 | Rafael Jofresa | 6 | 2 | 1 |
| B | 6 | Tomàs Jofresa | 9 | 0 | 4 |
| A | 8 | Jordi Villacampa | 18 | 4 | 4 |
| P | 10 | Cornelius Thompson | 13 | 3 | 1 |
| A | 11 | Harold Pressley | 2 | 7 | 1 |
| P | 12 | Juan Antonio Morales | 0 | 2 | 1 |
| P | 13 | Ferran Martínez | 18 | 6 | 1 |
| A | 15 | Mike Smith | 18 | 12 | 1 |
| Entrenador: ||||||
| Manuel Sáinz ||||||
* Campió de la Lliga Catalana 1992
* Club Joventut de Badalona Sisè títol
| Cinc inicial: | Cinc inicial: | Cinc inicial: | P | R | A |
| A | 4 | Andrés Jiménez | 8 | 1 | 1 |
| B | 5 | José Luis Galilea | 5 | 0 | 3 |
| E | 6 | Roger Esteller | 10 | 1 | 1 |
| P | 8 | Bernardino Tamames | 3 | 1 | 0 |
| P | 9 | Michael Jones | 13 | 2 | 0 |
| B | 10 | José Antonio Montero | 5 | 2 | 2 |
| P | 11 | Zoran Savic | 21 | 4 | 2 |
| A | 12 | José Antonio Paraíso | 2 | 1 | 0 |
| P | 14 | Audie Norris | 8 | 6 | 3 |
| A | 15 | Epi | 4 | 0 | 1 |
| Entrenador: ||||||
| Aíto García Reneses ||||||
# Llista de primers ministres de Malàisia

Aquesta taula enumera els primers ministres de Malàisia des del 31 d'agost de 1957, data de la seva independència del Regne Unit.
| # | Cognom | Inici | Final | Partit |
| 1 | Abdul Rahman | 31 d'agost de 1957 | 16 d'abril de 1959 | UMNO -AP |
| 2 | Abdul Razak Hussein | 16 d'abril de 1959 | 19 d'agost de 1959 | UMNO -AP |
| 3 | Abdul Rahman | 19 d'agost de 1959 | 22 de setembre de 1970 | UMNO -AP |
| 4 | Abdul Razak Hussein | 22 de setembre de 1970 | 14 de gener de 1976 | UMNO -AP UMNO - BN |
| 5 | Hussein Onn | 14 de gener de 1976 | 16 de juliol de 1981 | UMNO - BN |
| 6 | Mahathir Mohamad | 16 de juliol de 1981 | 31 d'octubre de 2003 | UMNO - BN |
| 7 | Abdullah Ahmad Badawi | 31 d'octubre de 2003 | 3 d'abril de 2009 | UMNO - BN |
| 8 | Najib Razak | 3 d'abril de 2009 | 10 de maig de 2018 | UMNO - BN |
| 9 | Mahathir Mohamad | 10 de maig de 2018 | 1 de març de 2020 | PPBM - PH |
| 10 | Muhyiddin Yassin | 1 de març de 2020 | 21 d'agost de 2021 | PPBM - PN |
| 11 | Ismail Sabri Yaakob | 21 d'agost de 2021 | 24 de novembre de 2022 | UMNO - BN |
| 12 | Anwar Ibrahim | 24 de novembre de 2022 | actiu | Keadilan - Pakatan Harapan |
# Carcí

«Carcí, Carcin o Quercy» té aquests significats:
* Regió del Carcí, regió de França que avui forma el departament de l'Òlt
* Comtat de Carcí, jurisdicció feudal d'Occitània que abraçava la regió del Carcí centrada a la ciutat de Càors

## Vegeu també

* Càrcinos (desambiguació)
# Lluís de Morenés i García-Alesson

Lluís de Morenés i García-Alesson (Tarragona, 1872 - Madrid, 4 de juny de 1931) fou un aristòcrata i polític català, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Era el novè fill de Carles de Morenés i de Tord, baró de les Quatre Torres i de María Fernanda Garcia-Alesson y Pardo de Rivadeneyra, 6a comtessa d'El Asalto. Es va casar amb Mercedes Arteaga y Echagüe, filla dels ducs de l'Infantado, marquesa d'Argüero i de Campoó i comtessa de Bañares. Van tenir tres fills. Ell mateix va rebre el 25 de maig de 1915 el marquesat de Bassecourt.
Políticament milità en el Partit Conservador i en 1915 va substituir en el seu escó José Orueta y Pérez de Nenín, elegit diputat per Tolosa a les eleccions generals espanyoles de 1914. Després fou elegit diputat pel districte de Tarragona a les eleccions generals espanyoles de 1920.
Entre altres reconeixements, fou gentilhome Gran d'Espanya amb exercici i servitud, mestrant de Saragossa, cavaller del Reial Cos de la Noblesa de Catalunya i comanador de la Legió d'Honor.

## Referències

* ↑ Lluís de Morenés a geneall.net
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Salvador-J. Rovira i Gómez Els Morenés Vuitcentistes
# Lo Teish

Lo Teish (en francès Le Teich) és una comuna d'Occitània, a la Gascunya, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.658 | 1.680 | 2.176 | 2.946 | 3.607 | 4.822 | 6.284 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1962-1989 | Claude Laymand | UDF |
| 1989- | François Deluga | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 29 desembre 2010].
| Etapa precedent Endarnòs | Camí de Sant Jaume Via de Solac | Etapa següent Sanguinet |