OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cap de Salou

El cap de Salou és un conjunt rocós que s'endinsa cap al mar Mediterrani i que està situat al municipi de Salou, al Tarragonès, a Catalunya. S'enlaira fins a una cota de 75 metres a la zona de la Talaia.
Les característiques rocoses del cap han facilitat la formació al seu voltant de petites però precioses cales, com ara la cala Font, la cala Vinya, la cala Crancs o la cala Morisca.
També s'hi identifiquen nombroses puntes: la punteta Roja, la punta de Porroig, la punta del Lari, la punta Roja, la punta Prima, la punta del Cavall, la punta de la Salada, la punta de la cala Crancs o la punta de la Farola.
Hi trobem algunes platges, entre les quals cal destacar la platja dels Capellans, la platja de Llenguadets, la platja Llarga i la platgeta de la Penya Tallada.
La zona on està ubicat el Far del Cap de Salou, inaugurat el 1858 i actualment en funcionament, es coneix com a Punta Falconera.
El cap de Salou forma un petit massís que té a terra una petita extensió boscosa principalment formada per pinedes de pi blanc i pi pinyer. Hi destaca les zones boscoses del pinar de la Paella, el Racó de Salou, la Glorieta o el Bosc Gran.
No obstant, està àmpliament urbanitzat. Aquí s'hi trobem, per exemple les urbanitzacions del Port Pirata, Núria, Dunamar, Taurana, Pinosmar o els Bergs.
Està subjecte a l'acció de l'onatge, provocat sobretot pels vents de llevant. Es pot recórrer gràcies a un camí de ronda.

## Vegeu també

* Costa Daurada
* Història de Salou

## Referències

* ↑ «Cap de Salou». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Geozona 311 Cap de Salou». Direcció General del Medi Natural.
* 1 2 3 4 «ICGC - Vissir3». [Consulta: 23 març 2020].
* ↑ dportero. «El Far de Salou — Patronat de Turisme de Salou». [Consulta: 23 març 2020].
* ↑ «Far de Salou (Salou - Tarragonès)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 16 desembre 2020].
* 1 2 dportero. «Camí de Ronda — Patronat de Turisme de Salou». [Consulta: 23 març 2020].

## Enllaços externs

* Salas, Ramon. «Geozona 311 Cap de Salou». Generalitat de Catalunya. Direcció General de Medi Natural.
# Teorema de Myers

En geometria riemanniana, el teorema de Myers, també conegut com el teorema de Bonnet–Myers, és un cèlebre teorema fonamental descobert per Sumner Byron Myers l'any 1941. Afirma el següent:
Sigui $(M,g)$ una varietat riemanniana completa i connexa de dimensió $n$ i la curvatura de Ricci de la qual satisfà per un cert nombre real fixat $r$ la desigualtat $\operatorname {Ric} _{p}(v)\geq (n-1){\frac {1}{r^{2}}}$ per tot $p\in M$ i $v\in T_{p}M$ unitari. Llavors dos punts qualssevol de M poden ser connectats per una geodèsica amb longitud inferior o igual a $\pi r$.
En el cas especial de superfícies, aquest resultat va ser demostrat per Pierre-Ossian Bonnet l'any 1855. Per a una superfície, les curvatures de Gauss, seccional i de Ricci són totes iguals, però la demostració de Bonnet generalitza fàcilment el cas a dimensions superiors si s'assumeix una fita inferior positiva en la curvatura seccional. La contribució clau de Myers va ser, per tant, la de demostrar que tot el que es necessita per arribar a la mateixa conclusió és una fita inferior per a la curvatura de Ricci.

## Corol·laris

La conclusió del teorema diu, en particular, que el diàmetre de $(M,g)$ és finit. El teorema de Hopf-Rinow per tant implica que $M$ ha de ser compacte, ja que una bola tancada (i per tant compacta) de radi $\pi /{\sqrt {k}}$ en qualsevol espai tangencial contínuada en tot $M$ per mitjà de l'aplicació exponencial.
Com a cas molt particular, això demostra que tota varietat riemanniana completa, suau i no compacta que és Einstein ha de tenir una constant d'Einstein no positiva.
Com que $M$ és connex, existeix el mapa revestiment universal suau $\pi :N\to M.$ Un pot considerar la mètrica pullback π$^*$g en $N.$ Com que $\pi$ és una isometria local, el teorema de Myers aplica a la varietat riemanniana (N,π$^*$g) i, per tant, $N$ és compacte i el mapa revestiment és finit. Això implica que el grup fonamental de $M$ és finit.

## Teorema de rigiditat del diàmetre de Cheng

La conclusió del teorema de Myers diu que donats dos punts qualssevol $p,q\in M,$ es té d$_g$(p,q) ≤ π/√k. L'any 1975, el matemàtic hongkonguès Shiu-Yuen Cheng va demostrar que:

## Referències

* Ambrose, W. A theorem of Myers. Duke Math. J. 24 (1957), 345–348.
* Cheng, Shiu Yuen (1975), "Eigenvalue comparison theorems and its geometric applications", Mathematische Zeitschrift 143 (3): 289–297, ISSN 0025-5874, DOI 10.1007/BF01214381
* do Carmo, M. P. (1992), Riemannian Geometry, Boston, Mass.: Birkhäuser, ISBN 0-8176-3490-8
* Myers, S. B. (1941), "Riemannian manifolds with positive mean curvature", Duke Mathematical Journal 8 (2): 401–404, DOI 10.1215/S0012-7094-41-00832-3
# The Italian Job

The Italian Job és una pel·lícula estatunidenca de F. Gary Gray estrenada el 2003. Aquesta pel·lícula és un remake bastant lliure d'Un treball a Itàlia de Peter Collinson estrenada el 1969.

## Argument

Charlie Croker i el seu equip preparen un atracament perfecte a Venècia. Tot passa com estava previst però és sense comptar la presència d'un traïdor entre ells. Steve els amagarà els lingots i matarà el degà del grup, John Bridger, especialista dels cofres forts que era un pare per a tots. Després d'haver passat per morts durant molts mesos, trobaran la pista de Steve a Califòrnia…

## Repartiment

* Mark Wahlberg: Charlie Croker
* Charlize Theron: Stella Bridger
* Donald Sutherland: John Bridger
* Jason Statham: «Rob»
* Seth Green: Lyle «Napster»
* Mos Def: «Left Ear»
* Edward Norton: Steve Frezelli
* Franky G.: « Wrench »
* Kelly Brook: promesa de Lyle

## Banda original

* The Wreckoning - Boomkat
* Money - Pink Floyd
* ABC - Jackson 5
* Heartbreaker - Pat Benatar
* Pedal to the Metal - Kazzer
* Girls and Posse Surf - Paul Haslinger
* To Get Down - Timo Maas
* Bloody Fingers - Jet Black Summer
* Fire - Ohio Players
* California Soul - Marlena Shaw
* Go (Pete Lorimer Mix) - Andy Hunter
* The Jump Off - Mos Def
* Music and Wine - Blue Six
* Sunbeams - UKO
* Saboteur - Amon Tobin
* Where's My Truck - Reinhold Heil and Johnny Klimek
* Go - Andy Hunter

## Al voltant de la pel·lícula

* Quan l'equip fa explotar la carretera per enxampar el camió que transporta els lingots, es pot veure Spiderman enmig de la multitud.
* Els vehicles que es poden veure són mini cooper. El més poderós és el de Stella, es tracta d'un mini cooper S vermell, els actors principals han efectuat un curs accelerat de conducció i han realitzat ells mateixos algunes escenes de risc, com el descens per les escales del metro, dirigida amb minis elèctrics que no existeixen al catàleg.
* Quan Steve arriba en helicòpter per vigilar la transferència dels lingots, sobrevola el pujol on és inscrit el nom de Hollywood. Sobre la primera seqüència, es pot veure que l'"H" i la " O " estan invertides.

## Referències

* ↑ «The Italian Job». The New York Times.

## Enllaços externs

* The Italian Job - Lloc web oficial
* Crítica, argument Arxivat 2010-03-16 a Wayback Machine.
# Heròdies

Heròdies (grec: Ηρωδιάς) (Jerusalem, 15 aC - Lugdúnum dels Cònvenes, 39 dC (>39 dC)) va ser una princesa de la dinastia herodiana de Judea durant l'època de l'Imperi Romà. Filla d'Aristòbul i Berenice (neboda d'Herodes el Gran), casada primer amb Herodes Filip, el seu oncle, i després amb el germà d'aquest, Herodes Antipas. Fou mare de Salomé i, segons els evangelis, participà en una intriga que conduí a l'execució de Joan Baptista.

## Evangelis

Evangeli segons Mateu 14,11: «El dia del natalici d'Herodes, la filla d'Heròdies va ballar davant dels convidats, i va agradar tant a Herodes que aquest es comprometé amb jurament a donar-li el que demanés. Ella instigada per la seva mare, digué:
—Dona'm aquí mateix en una safata, el cap de Joan Baptista-.»
Evangeli segons Marc 6,19: «Heròdies odiava [a Joan] i el volia fer matar [...] Herodes, amb motiu del seu natalici, va oferir un banquet als seus alts funcionaris, als tribuns de l'exèrcit i als personatges importants de Galilea. Durant el convit entrà la filla d'Heròdies a ballar, i va agradar tant a Herodes i als convidats que el rei digué a la noia: -Demana'm el que vulguis i t'ho donaré. [...] La noia va sortir i preguntà a la seva mare: -Què haig de demanar? Ella li respongué: -El cap de Joan Baptista.»

## Autenticitat històrica

Alguns erudits bíblics dubten que els Evangelis donin una història exacta de l'execució de Joan. Segons l'historiador Flavi Josep, Joan fou encarcerat i executat per Herodes Antipas per raons polítiques, a causa de la influència sediciosa del profeta. Altres exegetes creuen que la història dels Evangelis recorda la lluita religiosa que oposà als monarques israelites Acab, i Jezabel al profeta Elies.

## Referències

* ↑ «Strabo, Geography, Book XVI, Chapter II, section 34». Perseus.tufts.edu. [Consulta: 21 abril 2019].
* ↑ Schwentzel, 2011, p. 225.
* ↑ Schwentzel, 2011, p. 219.
* ↑ Dominique Casajus, citant Claudine Gauthier, Saint Jean et Salomé. Anthropologie du banquet d’Hérode, Tours, Éditions Lume, octobre-décembre 2009 .
* ↑ Schwentzel, 2011, p. 221.
* ↑ Schwentzel, 2011, p. 220.
* ↑ «Herodías Que es, Concepto y Definicion» (en castellà). [Consulta: 19 gener 2025].

## Bibliografia

* Schwentzel, Christian-Georges. Pygmalion (maison d'édition). Hérode le Grand (en francès), 2011, p. 321. ISBN 978-2-7564-0472-1.
# Agustí Pàniker

Agustí Pàniker (n. Barcelona; 1959) és editor i escriptor, especialitzat en la cultura de l'Índia. Fill del filòsof Salvador Pàniker i la dibuixant Núria Pompeia Vilaplana, és autor dels llibres El jainismo i Índika, aquest últim subtitulat "Una descolonització intel·lectual: reflexions sobre la història, l'etnologia, la política i la religió al Sud d'Àsia".
Ancorat en una sensibilitat post-colonial i pluralista, Agustí Pàniker mostra com l'Índia i Occident es van modelar concatenadament, i com els mateixos indis van reinscriure i van hibridar les narratives, categories i desenvolupaments de la modernitat. El propòsit de Pàniker és, doncs, una descolonització dels clixés, tòpics i narratives que poblen la nostra manera d'entendre el món índic. És un intent de neutralitzar l'agressiva visió occidental de la modernitat i mostrar que hi ha altres maneres d'estar en el món, de veure'l i d'entendre'l.
L'obra més recent de Pàniker, Els sikhs, és una anàlisi molt completa d'aquesta important comunitat índia, amb la seva història, la seva religió i els seus costums.
En alguna ocasió, Pàniker s'ha definit com un mediterrani que enyora l'Índia i a qui apassionen l'escriptura, la música i els viatges. Pàniker ha resumit la seva trajectòria intel·lectual i espiritual en una entrevista al llibre Espirituals sense religió, de Laia de Ahumada.

## Referències

* ↑ Guillamon, Julià. La ciutat interrompuda ; seguit de El gran novel·lloide sobre Barcelona. 1. ed. Barcelona: Editorial Anagrama, maig 2019. ISBN 9788433915702.
* ↑ Ahumada, Laia de. Espirituals sense religió. Barcelona: Fragmenta Editorial, 2015, p. 117 i ss.. ISBN ISBN 978-84-15518-15-0..
# Caseta del Rei Sanxo

La caseta del Rei Sanxo és un conjunt modest d'edificacions a la falda del puig del Teix a Bunyola, construïdes entre 1309 i 1310 per ordre del rei Jaume II de Mallorca. Se sap que qui en va fer ús fou el rei Sanç I de Mallorca, segurament com pavelló de caça, durant la seva estada a Valldemossa entre 1315 i 1316.

## Referències

* ↑ «Caseta del Rei Sanxo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Casetes del Rei Sanxo». [Consulta: 9 març 2024].
* ↑ Bordoi, Joan Riera. «113 - Casetes del rei Sanç (o l'obra del Teix) 14-2-2010 | Aires de la Serra Mallorquina», 14-03-2015. [Consulta: 9 març 2024].
# Temporada 1919-1920 del RCD Espanyol

Dades de la Temporada 1919-1920 del RCD Espanyol.

## Fets Destacats

* 1 d'octubre de 1919: Copa Internacional: Internacional 0 - Espanyol 1.
* 21 d'abril de 1920: Copa Barcelona: Espanyol 3 - FC Espanya 1.
* 9 de juny de 1920: Copa Barcelona: Espanyol 7 - Terrassa FC 1.
* 15 de juny de 1920: Copa Barcelona: Espanyol 6 - FC Espanya 1.
* 7 de juliol de 1920: Copa Barcelona: Espanyol 2 - Avenç 2.

## Resultats i Classificació
### Campionat de Catalunya

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts |
| 2 | CE Sabadell | 10 | 5 | 2 | 3 | 12 | 12 | 0 | 12 |
| 3 | RCD Espanyol | 10 | 3 | 4 | 3 | 8 | 8 | 0 | 10 |
| 4 | FC Internacional | 10 | 3 | 2 | 5 | 9 | 13 | −4 | 8 |

## Plantilla

| P | Jugador | C. de Catalunya | C. de Catalunya |
| P | Jugador | PJ | G |
| POR | Ramon Bruguera | 9 | -7 |
| POR | Pablo Lemmel | 1 | -1 |
| DEF | Amadeo Puig | 9 | - |
| DEF | Josep Maria Canals | 9 | - |
| DEF | Eugeni Montesinos | 5 | 1 |
| DEF | Josep Batlle | - | - |
| DEF | Santiago Massana | - | - |
| MIG | Pere Querol | 10 | - |
| MIG | Lluís Blanco | 9 | - |
| MIG | Ismael López | 6 | - |
| MIG | Miquel Urgell | 5 | - |
| MIG | Patricio Caicedo | 1 | - |
| MIG | Ferrer | - | - |
| MIG | Martínez | - | - |
| DAV | Ángel Alfaro | 9 | - |
| DAV | Josep Segarra | 9 | 1 |
| DAV | José García | 7 | - |
| DAV | Casimir Mallorquí | 6 | 1 |
| DAV | Mateo López | 6 | 1 |
| DAV | Miquel Llauger | 3 | 1 |
| DAV | Juanito López | 2 | 1 |
| DAV | Carlos Pereira | 2 | - |
| DAV | Jaime Noguera | 1 | 2 |
| DAV | Felip Janer | 1 | - |
| DAV | Raúl de Loredo | - | - |
| DAV | Enrique Mairlot | - | - |
| DAV | Francisco Nin | - | - |

## Referències

* ↑ «Diversos articles». Mundo Deportivo, Diverses dates. [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ «ELS RESULTATS DEL RCD ESPANYOL». statspericos.blogspot.com. [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ «Temporada 1919». periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Temporada 1919-20». BDFutbol. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ Bdfutbol Campionat de Catalunya 1919-20
* ↑ RSSSF Catalonia Championship 1903-1940 - All Results
* ↑ «pàgina 11». El Diluvio, 24-11-1919. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Pere Querol». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ «Español-Internacional». Mundo Deportivo, 18-09-1919. [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ «Perfil». periquito.cat. [Consulta: 4 juliol 2020].
* ↑ «Fitxa del jugador». periquito.cat. [Consulta: 17 gener 2024].
* ↑ «Fitxa de Noguera». Periquito.cat. [Consulta: 9 setembre 2020].
* ↑ «pàgina 10». El Diluvio, 19-01-1920. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Español-Internacional». Mundo Deportivo, 18-09-1919. [Consulta: 4 juliol 2020].
# Temporada 1916-1917 del RCD Espanyol

Dades de la Temporada 1916-1917 del RCD Espanyol.

## Fets Destacats

* 28 d'agost de 1916: Festa Major de Sants: RCD Espanyol 2 - FC Barcelona 2.
* 2 d'octubre de 1916: Copa Martí Ventosa: Espanyol 1 - Universitary SC 0.
* 30 d'octubre de 1916: En partit amistós: Alfons XIII 1 - RCD Espanyol 6.
* 7 de novembre de 1916: Inauguració del camp del Pompèia: Espanyol 4 - Universitary SC 0.
* 13 de novembre de 1916: Partit Pro Sindicat de Periodistes Esportius: Barcelona 2 - Espanyol 1.

## Resultats i Classificació
### Campionat de Catalunya

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | Classificació |
| 1 | FC Espanya (C) | 12 | 9 | 1 | 2 | 32 | 10 | +22 | 19 | Campió |
| 2 | RCD Espanyol | 12 | 6 | 2 | 4 | 13 | 10 | +3 | 16 | (+2) |
| 3 | CS Sabadell | 12 | 5 | 1 | 6 | 14 | 17 | −3 | 13 | (+2) |

## Plantilla

| P | Jugador | C. de Catalunya | C. de Catalunya |
| P | Jugador | PJ | G |
| POR | Ricard Zamora | 12 | -10 |
| POR | Prui | - | - |
| DEF | Francesc Armet Pakan | 11 | - |
| DEF | Amadeo Puig | 11 | - |
| DEF | Lorenzo Alvarado | 11 | 1 |
| DEF | Vidiella | - | - |
| MIG | Miquel Urgell | 12 | 1 |
| MIG | Jordi Pueo | 11 | - |
| MIG | Casimir Mallorquí | 6 | - |
| MIG | Pere Querol | 3 | - |
| MIG | Lluís Blanco | 2 | - |
| MIG | Emili Sampere | 2 | - |
| MIG | Quiles | 1 | - |
| DAV | Juanito López | 10 | 4 |
| DAV | Ventura Vergés | 9 | 1 |
| DAV | José María Usobiaga | 7 | 2 |
| DAV | José Pérez | 7 | 1 |
| DAV | Leandre Gassó | 4 | 2 |
| DAV | Joan Armet Kinké | 3 | - |
| DAV | Jordi Armet Koki | 3 | - |
| DAV | Domènech | 2 | - |
| DAV | Joan Reig | 2 | 1 |
| DAV | Pedro Serrés | 1 | - |
| DAV | Vicenç Camps | 1 | - |
| DAV | Climent Gràcia | - | - |
| DAV | Álvaro Alvarado | - | - |

## Referències

* ↑ «Diversos articles». Mundo Deportivo, Diverses dates. [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ «ELS RESULTATS DEL RCD ESPANYOL». statspericos.blogspot.com. [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ «Temporada 1916». periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Temporada 1916-17». BDFutbol. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ Bdfutbol Campionat de Catalunya 1916-17
* ↑ RSSSF Catalonia Championship 1903-1940 - All Results
* 1 2 10 juliol de 1917, Pàgina 3
* ↑ «Copa Martí Ventosa». La Vanguardia, 25-12-1916. [Consulta: 20 gener 2014].
* ↑ «Pere Querol». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ «Perfil». periquito.cat. [Consulta: 4 juliol 2020].
* ↑ «Fitxa del jugador». periquito.cat. [Consulta: 17 desembre 2023].
* ↑ [Ayer y hoy de nuestras viejas glorias, Diari Marca, 9 de febrer de 1943]
# Herodes Pol·lió

Herodes Pol·lió (segle I aC - 48 dC) o Herodes de Calcis (grec antic: Ἡρώδης) fou rei de Calcis, fill d'Aristobul (fill d'Herodes el Gran i de Mariamne i germà d'Herodes Agripa I).
Claudi li va concedir el regne de Calcis a petició del seu germà Agripa (any 41) i l'emperador a més li va donar rang pretorià. A la mort d'Herodes Agripa I (44) Claudi li va concedir la superintendència general del temple i dels tresors sagrats de Jerusalem amb el dret de nomenar els grans sacerdots, privilegi que va fer servir per destituir al gran sacerdot Cantheras i nomenar Josep fill de Camos, i més tard per destituir a Josep i nomenar Ananies fill de Nebedeus.
Va regnar vuit anys i va morir l'any 48. Claudi va donar el regne al seu nebot Herodes Agripa II.
Es va casar dues vegades: primer amb Mariamne filla d'Olímpies (filla d'Herodes el Gran) amb la qual va tenir un fill de nom Aristòbul; i en segones noces amb Berenice (filla d'Herodes Agripa I), amb la qual va tenir dos fills: Berecià i Hircà.

## Referències

* ↑ Wagner, Sir Anthony. Pedigree and Progress: Ensayos en la interpretación genealógica de la historia. Phillimore & Co. Ltd, 1972, p. 174.
* ↑ Frederic William Madden. Historia de la moneda judía, y del dinero en el Antiguo y Nuevo Testamento. B. Quaritch, 1 de enero de 1864, p. 113.
* ↑ Joseph Jacobs. com/articles/7599-herod-ii# HEROD II..
* ↑ Hija de José ben José (sobrino de Herodes) y de la hija de Herodes Olympias, que era hermana de Herodes Arquelao y Herodes Antipas. Véase Antiquites XVIII 5:4.
* ↑ Joseph Jacobs. com/articles/7599-herod-ii# HEROD II..
# Creu monumental de Pacs del Penedès

La Creu monumental de Pacs del Penedès és una una creu de pedra situada al costat del camí del Cementiri de Pacs del Penedès (Alt Penedès), prop de la parròquia de Sant Genís.
Va ser alçada l'any 1945, tal com està inscrit en relleu al revers de la creu. A la part frontal hi ha el monograma de Crist.

## Referències

* ↑ «Creu monumental». Pobles de Catalunya.
# Harold van der Heijden

Harold van der Heijden (Veghel, Països Baixos, 18 de desembre de 1960) és un compositor d'estudis d'escacs neerlandès. De professió, després d'acabar el doctorat l'any 2009, és cap del laboratori de Recerca i Desenvolupament d'un institut veterinari.
La seva col·lecció d'estudis finals es considera la més gran i la més completa del món (comptant més de 83.000 estudis al setembre de 2014). Aquesta col·lecció és útil per als jutges en la comprovació anticipada. Ha estat consultat pels jutges de molts tornejos i també ha organitzat i/o jutjat diversos tornejos d'estudis de finals. L'any 2001 li va ser atorgat per la Comissió Permanent de la FIDE de Composició d'Escacs (PCCC) el títol de Jutge Internacional de Composició d'Escacs per als estudis finals de joc i el 2012 el títol de Mestre de la FIDE per a la composició d'escacs.
Ha publicat més de 130 estudis propis. Amb els seus 101 estudis que han partitpat en tornejos, va guanyar 28 premis, 31 mencions d'honor i 17 mencions (a setembre de 2014). Va ser nomenat per la Comissió Permanent de la FIDE per a les Composicions d'Escacs (PCCC) com a Director de la Secció de l'Àlbum de la FIDE per a la secció d'estudis finals des de l'Àlbum 1998-2000 fins a l'Àlbum 2007-2009.
Va ser editor (1989) i més tard redactor en cap (1993) de la revista EBUR del cercle neerlandès d'estudis de finals ARVES. EBUR es va fusionar el 2007 amb la famosa revista internacional d'estudis finals EG fundada per John Roycroft el 1965. També va ser editor d'aquesta revista des de 1991 i va assumir l'editorial en cap de John Roycroft amb la fusió de les revistes.

## Llibres

* Harold van der Heijden (1996): Promoció de peó a alfil o torre a l'estudi final del joc, New in Chess, Alkmaar ISBN 90-5691-005-1
* Harrie Grondijs & Harold van der Heijden (2008): Inleiding tot de Eindspelstudie, RUEB, Rijswijk.

## Enllaços externs

* https://web.archive.org/web/20101009074352/http://home.concepts.nl/~he16442/
* http://hhdbv.nl/ Arxivat 2017-12-01 a Wayback Machine.
# El Pujol (Matadepera)

El Pujol és una muntanya de 617 metres que es troba al municipi de Matadepera, a la comarca del Vallès Occidental.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pluherlin

Pluherlin (en bretó Pluhernin) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.224 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.327 | 1.225 | 1.184 | 1.172 | 1.197 | 1.098 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Alain Richard | |
# Faune bru

El faune bru (Hipparchia statilinus) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Distribució

S'estén pel nord-oest d'Àfrica, sud i centre d'Europa i Turquia; la seva distribució al centre d'Europa és molt irregular. Absent a les Illes Balears.

## Descripció

Envergadura alar d'entre 42 i 50 mm. Es tracta d'una espècie polimòrfica, on predominen coloracions críptiques: anvers marró i revers grisenc. Destaquen dos ocels a cada ala anterior, visibles tant a l'anvers com al revers i més desenvolupats en les femelles.

## Hàbitat

Zones rocoses, seques i càlides (espècie de tendència xeròfila), entre matollar o clars de boscos de pins, alzinars o carrascars. L'eruga s'alimenta de nombroses espècies de gramínies tals com Festuca, Poa, Lolium, Koeleria, Stipa...

## Període de vol i hibernació

Vola en una sola generació entre finals de juny i octubre. Hiberna com a eruga.

## Referències

* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 4 febrer 2014].
* ↑ «Hipparchia statilinus» (en anglès). [Consulta: 26 juliol 2013].
* 1 2 3 4 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.
* 1 2 3 «Hipparchia statilinus» (en castellà). Asturnatura. González Fernández, J.. [Consulta: 26 juliol 2013].

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual (castellà)
* Waste Magazine (castellà)