OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Garcia i Jacot

Josep Garcia i Jacot (Barcelona, 30 de gener de 1853 - Montevideo, 1912) fou un violoncel·lista català, alumne de Pau Fargas i Soler i mestre de Pau Casals.
Fill d'Arseni Garcia i Font d'ofici rellotger nascut a Barcelona i Alexandrina Jacot nascuda a Suïssa. El 1873, va acabar els estudis al Conservatori de Música del Liceu rebent la seva formació musical de Pau Fargas.
Va tocar a duo amb Isaac Albeniz. Des del 1887 fou violoncel solista al Teatro Real de Madrid i a la capella reial, i professor del Conservatori de Música madrileny. El 1888, amb ocasió d'un concert de cambra celebrat al Vendrell, fou escoltat per un jove Pau Casals i aquest concert ajudà el jove pau a decidir-se a estudiar violoncel. El 1894 ocupà el càrrec de professor de violoncel a l'Escola Municipal de Música de Barcelona i fou un dels primers professors de Pau Casals. El 1896 va ser substituït per Pau Casals com a professor de violoncel de l'Escola Municipal de Música i viatjà a l'Argentina, on va fer concerts sota la direcció d'Arturo Toscanini i on es va establir de forma definitiva. A Argentina va ensenyar al Conservatorio Thibaud-Piazzini, al Conservatorio Musical Beethoven i a l'Instituto Superior Santa Cecilia. En aquest últim Institut va tenir entre els seus alumnes a Francesco Ennio Bolognini.

## Referències

* ↑ Bassal, Josep; Tortella, Jaime. Historia del violonchelo en Cataluña (en castellà). Primera edición, 2015, p. 23. ISBN 978-84-15798-13-2.
* ↑ «Josep Garcia i Jacot». Gran Enciclopèdia de la Música. [Consulta: 17 setembre 2019].
* ↑ https://www.stokowski.org/Principal_Musicians_Chicago_Symphony.htm#Fluteofe/Index Arxivat 2022-07-02 a Wayback Machine. Point_%7C
# Jaume Collet-Serra

Jaume Collet-Serra (Sant Iscle de Vallalta, 23 de març de 1974) és un director de cinema i productor català-estatunidenc.

## Biografia

Jaume Collet-Serra va néixer a Sant Iscle de Vallalta el 23 de març de 1974. Als 18 anys es va establir a Hollywood per tal de ser cineasta. Collet-Serra va començar estudiant cinema en una escola de cinema a Los Angeles i aviat va tenir les seves primeres experiències com a muntador. Després va enregistrar els seus primers videoclips musicals i anuncis comercials. Va passar diversos anys treballant en comercials amb actors, actrius i cantants de dilatada carrera, com ara Brad Pitt, Britney Spears o Enrique Iglesias.
Joel Silver el va remarcar el 2004 i amb la Warner Bros va dirigir La casa de cera; el rodatge va tenir lloc a Brisbane (Austràlia) el 2004 i la pel·lícula es va estrenar als Estats Units el 6 de maig de 2005 amb gran èxit (arribà a ser segona a la taquilla nord-americana) i amb polèmica afegida a causa de l'actuació de la famosa milionària Paris Hilton.
Durant la temporada 2005-2006 Jaume Collet-Serra va acceptar el projecte de The Walt Disney Company i Adidas per a realitzar la segona part de la trilogia Goal, que va ser rodada entre Londres i Madrid.
A l'hivern de 2007, Collet-Serra va treballar al Canadà en la seva última pel·lícula, L'òrfena, produïda per Joel Silver, i, entre d'altres, també per Leonardo di Caprio, ja que tots dos ja van treballar plegats en l'òpera prima de Collet-Serra, La casa de cera. Es va estrenar a Catalunya el 16 d'octubre de 2009.
El 2011 estrena el seu quart film, un thriller anomenat Sense identitat. Amb aquest assoleix bones crítiques i esdevé una reeixida comercial que ja en la primera setmana arriba al número 1 de la taquilla americana, esdevenint d'aquesta manera el primer director català a arribar-hi.
El 2017 es confirmà que seria el director de Suicide Squad 2. encara que al final va passar a mans del director James Gunn.

## Filmografia
### Pel·lícules

| Any | Pel·lícula | Com a | Com a |
| Any | Pel·lícula | Director | Productor |
| 2005 | La casa de cera | Sí | No |
| 2007 | Goal II: Living the Dream | Sí | No |
| 2009 | L'òrfena | Sí | No |
| 2011 | Sense identitat | Sí | No |
| 2013 | Mindscape | No | Sí |
| 2014 | Non-Stop | Sí | No |
| 2014 | Eden | No | Sí |
| 2015 | Una nit per sobreviure | Sí | No |
| 2015 | Extinction | No | Sí |
| 2015 | Curve | No | Sí |
| 2016 | The Shallows | Sí | No |
| 2018 | The Commuter | Sí | No |
| 2020 | Jungle Cruise | Sí | No |
| 2021 | Black Adam | Sí | No |
| | Victus | Sí | No |
| | Suicide Squad 2 | Sí | No |
| 2024 | Equipatge de mà | Sí | No |

### Televisió

| Any | Títol | Com a | Com a |
| Any | Títol | Director | Productor |
| 2012 | The River (2 episodis) | Sí | Sí |
| 2018 | Reverie (1 episodi) | Sí | No |

## Referències

* 1 2 Diari Ara, 22 de febrer 2011
* ↑ Fleming Jr., Mike «Jaume Collet-Serra Frontrunner For ‘Suicide Squad' Sequel». Deadline, 11-07-2017 [Consulta: 12 juliol 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# Gegants de Maó

Els Gegants de Maó són una família de gegants que van establir-se de manera permanent a Menorca a la ciutat de Maó, després d'una primera visita com gegants llogats durant les «Festes Populars de Setembre» del 1934, en temps de la Segona República Espanyola, quan els noms de les festes majors es van secularitzar. La primera parella, arribada vestida de reis, va canviar de nom i de vestit, va esdevenir més menorquina i el 1992 finalment va ser batejada «Tomeu i Guida», pares d'una colla que va enriquir-se dels gegants del Casal de Gent Gran, en Pere i na Gràcia, Miquelet es Salero i s'Àvia Corema.
El 1929 la ciutat de Maó ja va llogar per a la primera vegada una parella de gegants i quatre capgrossos de cartó pedra per a les Festes de la Mare de Déu, a la casa El Ingenio de Barcelona.
L'any 1998 la grallera Xisca Caules va compondre el vals Gegants, pel que el ballador Xiscu Mora va fer una coreografia a ballar per la gran parella. El tema és utilitzat com a ball de lluïment als moments més protocol·laris dels històrics gegants en Tomeu i na Guida. El 2009 es va celebrar el 75è aniversari de l'arribada dels gegants a Maó amb una festa i l'edició d'un segell dedicat als gegants. Des dels anys 2010 i 2011 l'artista Miquel Villalonga i Coll es va encarregar de restaurar-les i tornar-les el seu aspecte original.

## Bibliografia

* Villalonga i Coll, Miquel. En Tomeu i na Guida. Una història gegant, 2002, p. 164.
* Villalonga i Coll, Miquel «Les dues històries d'en Tomeu i na Guida». Tornaveu Associacionisme i Cultura, 24-09-2013.

## Referències

* ↑ Villalonga, Miquel «En Tomeu i na Guida, l'inici d'una tradició» (pdf). Mediateca Festes.org, s.d.., pàg. 2.
* ↑ «Els gegants de Maó». Ajuntament de Maó, s.d.. [Consulta: 18 setembre 2015].
* ↑ «Gegants i capgrossos». Cultura popular i d'arrel tradicional de Menorca. Consell insular de Menorca. Arxivat de l'original el 2015-04-18. [Consulta: 18 setembre 2015].
* ↑ «Presentació del segell dels Gegants de Maó». Es Diari, 08-10-2009. Arxivat de l'original el 2016-03-03 [Consulta: 18 setembre 2015].
* ↑ «Restauració dels gegants de Maó». Es Diari, 29-08-2011.
* ↑ «La casa on es fabriquen les il·lusions gegants».

## Enllaços externs

* Gegants de Maó - Lloc web oficial
* «Els videos d'en Tomeu i na Guida, en Miquelet es Salero, S'Àvia Corema i altres Gegants de Menorca».
* «El Blog dels Gegants de Maó en Tomeu i na Guida». Arxivat de l'original el 2014-11-02. [Consulta: 2 novembre 2014].
# Fossar municipal d'Amposta

El Fossar municipal d'Amposta o cementeri d'Amposta és un cementiri d'Amposta inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El recinte és rectangular i presenta a la part del davant un trencament còncau de la uniformitat del mur, originant una petita plaça semicircular delimitada per xiprers. Als extrems d'aquesta part principal hi ha dos petits edificis de planta rectangular. El recinte original del fossar, que es troba a la part davantera, també és de planta rectangular i està dividit per dos carrers creuats que delimiten quatre espais rectangulars on es troben algunes tombes, però no blocs de nínxols. Darrere aquest recinte original hi ha tot un seguit d'ampliacions posteriors, plenes de blocs rectangulars de nínxols ordenats en funció del carrer central.
S'accedeix al recinte per una llarga i estreta avinguda, envoltada de xiprers que començà a la carretera de Santa Bàrbara i arriba fins a la plaça semicircular. La façana principal és d'una gran simplicitat, amb una petita porta central amb frontó i reixat, els dos edificis a les bandes, d'una sola planta i teulada a doble vessant amb un gran frontó amb emmarcaments i motllures a les cantonades. A l'interior presenta blocs de nínxols de dos nivells situats als laterals del primer recinte amb dues capelles a cada costat.

## Història

Construït durant la batllia de Joan Palau i Miralles en substitució de l'antic fossar, situat al solar on es troben les Cases Barates. El recinte original comprèn els quatre quadrats de davant.
Durant la guerra civil va patir alguns desperfectes localitzats (trencada de creus superiors dels nínxols) a més de ser un lloc per afusellaments (hi ha forats de bales a la porta de ferro).
Després de la guerra civil van començar les ampliacions, en sentit longitudinal, cap a l'interior, i se'n van fer unes quatre o cinc fins als últims anys.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Fossar municipal d'Amposta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Ganges Chasma

Ganges Chasma és una estructura geològica del tipus chasma a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -5.82 ° de latitud N i 317 ° de longitud E. Fa 574.08 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Ganges Chasma". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Maria Eugènia Alegret i Burgués

Maria Eugènia Alegret i Burgués (Barcelona, 1956) és una jurista catalana. Fou Presidenta del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya entre 2004 i 2010.

## Biografia

Va néixer a Barcelona el 1956. El 1978 va llicenciar en dret per la Universitat de Barcelona. Va començar la carrera judicial el 1980. Des de llavors, ha treballat a Llorca, Fraga i Sant Feliu de Llobregat, Barakaldo, Terrassa i Barcelona. Després d'asumir diversos càrrecs, el 2004 fou nomenada presidenta del TSJC.
Va col·laborar amb el Ministeri de Justícia d'Espanya en l'estudi dels avantprojectes de la Llei d'Enjudiciament Civil (2000) i amb l'Observatori de Dret Civil Privat de Catalunya per la reforma del Codi de Successions l'any 2004.

## Tribunal Superior de Justícia de Catalunya

Després d'ocupar múltiples càrrecs l'any 2004 fou nomenada presidenta del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC), tot substituint en Guillem Vidal Andreu.
És membre de la conservadora Associació Professional de la Magistratura.
Va ratificar la decisió del Jutge de Pau de Canet de Mar de no casar dos homosexuals argumentant que un d'ells era de l'Índia. Es va posicionar en contra de la discriminació positiva de la Llei sobre violència de gènere.

## Referències

* ↑ «La mayoría conservadora del CGPJ elige a María Eugenia Alegret como nueva presidenta del TSJC». La Vanguardia, 31-05-2006 [Consulta: 9 novembre 2017].
* ↑ «La banda de los jueces prejuiciosos | Periódico Diagonal». [Consulta: 29 febrer 2020].
* ↑ esport3. «Alegret no creu correcta la discriminació positiva de la Llei sobre Violència de Gènere», 22-07-2004. [Consulta: 29 febrer 2020].
# Juventae Chasma

Juventae Chasma és una estructura geològica del tipus chasma a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -0.62 ° de latitud N i 300.34 ° de longitud E. Fa 304.99 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1973 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Juventae Chasma". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Lambert de Toscana

Lambert de Toscana fou comte de Lucca, i marquès de Toscana, fill d'Adalbert II de Toscana i de Berta de Lotaríngia (filla de Lotari II) i germà i successor de Guiu de Toscana a la mort d'aquest el 929 sense fills mascles.
Guiu s'havia distanciat del seu germanastre Hug d'Arle, potser sota influència de la poderosa senatrix romana Maròzia, i a la mort de Guiu, Hug va investir amb el marquesat a Lambert, que era també el seu germanastre i germà de Guiu. Lambert es va mostrar com un home bel·licós i aviat va incomodar a Hug que el va veure com un possible rival al tron d'Itàlia. D'altra banda Bosó d'Arle, germà d'Hug, li havia demanat el govern de Toscana.
Per vèncer l'oposició romana i papal a la seva coronació, Hug es va voler casar amb la seva rival Maròzia, que en un canvi sorprenent d'aliances (potser per l'ambició d'esdevenir emperadriu) li havia ofert la seva mà i la seguretat de ser coronat pel papa, que era el fill de Maròzia, Joan XI. Hug esperava governar Toscana, Roma, i Itàlia. Al juliol de 931 Joan XI, pel que sembla seguint els dictats de la mare, va enviar el pal·li a Hilduí arquebisbe de Milà, un clar gest d'acostar-se al rei Hug; però la llei canònica impedia casar-se a dos cunyats (a dos germans successivament amb la mateixa dona) i, per tant, va jurar que la seva mare Berta de Lotaríngia no havia tingut fills amb Adalbert II de Toscana i que Guiu, Lambert i Ermengarda eren per tant d'una altra dona; això deixava en mala posició a Lambert que passava a ser un usurpador i al qual Hug va demanar que no l'anomenés més com germà. Però Lambert va desafiar al seu germanastre en el camp de l'honor i produït l'enfrontament va resultar vencedor. No obstant Hug no es va aturar i encara que els relats varien sembla que el 931, abans del 17 d'octubre, el va deposar i el va fer cegar. El seu fill Joan (conegut com a Joan de Laurino), absent, va ser apartat del poder que legítimament li corresponia i el marquesat de Toscana i les possessions familiars de Lucca foren concedides al seu propi germà carnal Bosó d'Arle.

## Notes

* ↑ a l'any següent, el juliol, Hug va anar a Roma i va celebrar el matrimoni amb Marozia, però durant la cerimònia els dos esposos foren enderrocats pel fill de Maròzia, Alberic II i Hug va haver de fugir

## Referències

* Dizionario geografico fisico storico della Toscana, Volum 2, per Emanuele Repetti
# Portada/efemèride gener 30

Douglas Engelbart
« 29 de gener · 30 de gener · 31 de gener »
# Coquille

«Coquille» té aquests significats:
* Coquille o ko-kwel, tribu ameríndia situada al sud-oest d'Oregon als EUA
* Coquille o tututni, llengua atapascana extingida parlada antigament pels coquille d'Oregon
* Tribu índia Coquille, tribu ameríndia reconeguda federalment formada per membres de les nacions coquille i coos
* Coquille (ciutat), ciutat i seu del comtat de Coos, Oregon, Estats Units
* La Coquille, afluent del llac Nicabau, que discorre pel Quebec (Canadà)
* La Coquille (francès) o La Coquilha (occità), municipi francès al departament de la Dordonya (regió de Nova Aquitània)
# Partit d'Acció per la Independència del Kurdistan

Partit d'Acció per la Independència del Kurdistan (Parti Kari Sarbakhoy Kurdistan o Parti Khabat bo Serbogoy Kurdistan), és un moviment polític kurd, format com escissió del Partit Comunista Iraquià. El primer dirigent fou Mohammed (Hussein) Halleq que fou assassinat el 2 de novembre de 1995; el partit va acusar la Unió Patriòtica del Kurdistan de la mort. Posteriorment va agafar la direcció Yousif Hanna Yousif, conegut com a Abu Hikmat que va obtenir un ministeri al gabinet regional del Partit Democràtic del Kurdistan a Arbil.
El 2005 el partit es va unir al Partit Democràtic del Kurdistan i es va dissoldre, però aquesta decisió, de la majoria, va trobar opositors i una part del partit va decidir continuar i el desembre del 2007 va demanar la llicència al govern regional, que no li fou atorgada.

## Referències

* Intent de refundació
* Global Security
# Melas Chasma

Melas Chasma és una estructura geològica del tipus chasma a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -7.23 ° de latitud N i 291.89 ° de longitud E. Fa 563.52 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1973 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Melas Chasma". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Echus Montes

Echus Montes és una estructura geològica del tipus mons a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 11.09 ° de latitud N i 283.67 ° de longitud E. Fa 397.06 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Echus Montes". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Hadriacus Mons

Hadriacus Mons és una estructura geològica del tipus mons a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -28.12 ° de latitud N i 95.22 ° de longitud E. Fa 450 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI 19 de setembre de 2007 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Hadriacus Mons". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Syria Mons

Syria Mons és una estructura geològica del tipus mons a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -13.27 ° de latitud N i 256.28 ° de longitud E. Fa 73.47 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI el sis de juliol de 2009 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Syria Mons". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Tartarus Montes

Tartarus Montes és una estructura geològica del tipus mons a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 22.04 ° de latitud N i 173.86 ° de longitud E. Fa 1.086,46 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Tartarus Montes". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Aonium Sinus

Aonium Sinus és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -44.66 ° latitud N i 255 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a la Badia Aonia, regió muntanyenca on vivien les muses.

## Referències

* ↑ "Aonium Sinus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Somnium

Somnium sive Astronomia lunaris Joannis Kepleri (El Somni o Astronomia de la Lluna de Johannes Kepler) és una novel·la de ficció escrita en llatí per Johannes Kepler l'any 1608, però publicada pòstumament l'any 1634. És considerada per molts com la primera obra de ciència-ficció de la història.
A la novel·la es narra la història de Duracotus, un jove islandès. Gràcies a la seva mare, Fiolxhilda, i a través d'un encanteri, ambdós viatjaren a la Lluna durant un eclipsi solar.
Pocs anys més tard, donat que el personatge de Duracotus té certes característiques autobiogràfiques, l'argument de la novel·la va ser emprat per acusar la seva mare, Katherine Kepler, de ser bruixa.

## Referències

* 1 2 Flood, Alison «Work from 1616 is 'the first ever science fiction novel'» (en anglès). The Guardian, 23-05-2016 [Consulta: 15 agost 2021]. «Published in 1616, The Chemical Wedding predates Johannes Kepler’s novel Somnium, which was written in 1608 but not published until 1634...»
* ↑ Johnson, Beth «Art Imaginarium: Kepler’s Somnium» (en anglès). SETI Institute, 07-04-2021 [Consulta: 15 agost 2021]. «Johannes Kepler's 'Somnium' is considered by many people to be the first science fiction story.»

## Enllaços externs

* Text en anglès, amb introducció: visualització prèvia de Google Llibres.
* Text en anglès, amb introducció.
* Text en llatí a Google Llibres.
# Antoni Barnils i Viñas

Antoni Barnils i Viñas (Granollers, 1 de setembre de 1945 - Sant Cugat del Vallès, 16 de setembre de 2024) fou un futbolista català de la dècada de 1960.

## Trajectòria

Era un futbolista que jugava com a defensa lateral o central. Començà a destacar a l'EC Granollers, arribant a ser convocat amb la selecció espanyola sots 18 per disputar el campionat d'Europa de la UEFA d'Holanda 1964. L'any 1964 fou fitxat pel RCD Espanyol. Debutà en un partit al camp del Reial Betis de la mà de Ladislau Kubala. No obstant no quallà a l'equip, jugant només 4 partits de lliga i un de copa en tota la temporada. L'any 1965 fitxà pel CF Badalona, que jugava a Segona Divisió, i tenia a Antoni Argilés d'entrenador i Santiago Schild de president. Més tard fou cedit al CE Mataró i FC Calella i la temporada 1968-69 defensà els colors del FC Santboià.
Era cosí-germà del també futbolista Josep Canal i Viñas.

## Referències

* 1 2 «Antonio Barnils Viñas». Mundo Deportivo, 09-03-1963. [Consulta: 1r octubre 2014].
* ↑ «El Comité Nacional de juveniles concentra en Madrid a los seleccionados para el Torneo de la UEFA en Holanda.». Mundo Deportivo, 13-03-1964. [Consulta: 1r octubre 2014].
* 1 2 3 «Fitxa de Barnils». Periquito.cat. [Consulta: 1r octubre 2014].
* ↑ «El RCD Español se interesa por el jugador del Granollers BARNILS». Mundo Deportivo, 16-01-1964. [Consulta: 1r octubre 2014].
* ↑ «El internacional juvenil de Granollers Barnils...». Mundo Deportivo, 13-02-1965. [Consulta: 1r octubre 2014].
* ↑ «RCD Español». Mundo Deportivo, 17-09-1967. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Antonio Barnils Viñas tuvo un feliz debut». Mundo Deportivo, 25-09-1968. [Consulta: 1r octubre 2014].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Rehobot-Ir

Rehobot-Ir és el nom bíblic d'una ciutat en el llibre de Gènesi 10:11, fundada per Assur o Nimrod. La seva ubicació geogràfica exacta es desconeix. Rehobot-Ir possiblement han estat a la rodalia de la ciutat de Nínive. Tanmateix, el seu nom és quasi idèntica a la paraula hebrea "rehovot ir", que significa "carrer de la ciutat" o "plaça pública de la ciutat", que pot referir-se a Nínive, en comptes del nom d'un poble.

## Referències

* ↑ William Coleman Piercy. The Illustrated Bible Dictionary. Dutton, 1908, p. 741.
* ↑ Eerdman's Bible Dictionary, p. 1116.