OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gabriel Pita da Veiga y Sanz

Gabriel Pita da Veiga y Sanz (Ferrol, La Corunya, 31 de gener de 1909 - Madrid, 8 de maig de 1993) va ser un marí espanyol i ministre de Marina en el període 1973-1977.

## Biografia

Gabriel Pita da Veiga va ingressar a l'Escola Naval Militar en 1924 i va obtenir l'ocupació d'alferes de navili en 1929, amb el qual al març de 1930, va ser destinat al creuer Victoria Eugenia. Una vegada finalitzada la Guerra Civil, en la qual va combatre en el bàndol revoltat, va tenir el comandament de diversos vaixells de guerra i en 1967 va ser nomenat contraalmirall, i amb aquesta graduació va ser cap de la Divisió Orgànica de l'Estat Major de l'Armada i segon cap d'aquest Estat Major (1969).
Vicealmirall en 1970, va prendre el comandament de la Comandància General de la Flota a l'any següent. És nomenat almirall al juny de 1972 i, el 8 de juliol d'aquest mateix any, Cap d'Estat Major de l'Armada, la qual cosa suposava la culminació de la seva carrera professional. No obstant això, al juny de 1973, el president del Govern, Luis Carrero Blanco, el va proposar al general Francisco Franco com a ministre de Marina, càrrec que va assumir immediatament.
Després de l'atemptat que va provocar la mort de Carrero Blanco al desembre de 1973, Pita da Veiga va ser confirmat en el seu càrrec ministerial amb el nou cap de Govern, Carlos Arias Navarro, i després amb Adolfo Suárez, una vegada mort Franco.
Al març de 1974, va acudir a Brasília a la presa de possessió d'Ernesto Geisel com a president de Brasil en qualitat d'ambaixador extraordinari. Per designació directa de Franco, va ser designat l'1 de setembre de 1974 Conseller nacional del Movimiento.
Es va mantenir en el seu càrrec de ministre de marina durant els primers anys de la trucada Transició Democràtica com a representant de la línia franquista més ortodoxa, enfront dels esforços del tinent general Manuel Gutiérrez Mellado per convèncer a les jerarquies castrenses de la necessitat d'introduir canvis democratitzadors en la vida nacional. Quan el 9 d'abril de 1977 el president del Govern, Adolfo Suárez, va legalitzar per sorpresa el Partit Comunista d'Espanya, l'almirall Pita da Veiga va presentar la seva dimissió, evidenciant així la seva total discrepància amb la mesura. Va passar a la reserva el 2 de febrer de 1979
Després de la seva renúncia, es va mantenir totalment allunyat de la política fins a la seva mort, que va tenir lloc el 8 de maig de 1993.

## Referències

* ↑ ABC 7 de març de 1930; informacions de marina
* 1 2 3 ABC 3 de maig de 1975: Quien es quien en las Fuerzas Armadas
* ↑ ABC 13 de juny de 1973: El nuevo gobierno
* ↑ ABC 2 de febrer de 1979; El Almirante Pita da Veiga pasa a Reserva
* ↑ ABC 9 de mayo de 1993: Fallece en Madrid el almirante Gabriel Pita da Veiga, ex-ministro de marina

## Enllaços externs

* Notícies sobre Gabriel Pita da Veiga a El País
# Gadifer de la Salle

Gadifer de la Salle (Sainte-Radegonde, Poitou-Charentes, 1340-1415) fou un militar i explorador francès que al costat de Jean de Béthencourt va liderar la primera expedició de conquesta a les Illes Canàries el 1402. Va participar de manera activa en la Guerra dels Cent Anys, i va entrar en contacte amb Bethecourt en l'expedició creuada normanda contra Tunis de 1390. Va ser escuder del Duc de Berry i senyor de Bigorra. L'expedició de 1402 tenia com a objectiu la conquesta i evangelització de les Canàries i el poblament amb colons normands. Els normands van ser ben rebuts pels nadius de Lanzarote, als quals van prometre evitar el comerç d'esclaus. Les disensions entre ells van començar immediatament. Bethencourt retorna a Espanya i Berthin de Beneval, a càrrec de l'expedició, traí Gadifer, al que abandona a la seva sort després d'assaltar els assentaments de la costa del Rubicón. Mentre, Bethencourt aconsegueix del Regne de Castella la senyoria de les illes conquistades. Gadifer, amb un grup reduït d'homes, sotmet l'illa i captura al rei nadiu Guadarfia. Després del retorn de Bethencourt la conquista prossegueix en Fuerteventura i El Hierro, fracassant en la resta de les illes. Gadifer regressa a Castella per a reclamar l'autoria de la conquesta davant Enric III de Castella, una cosa que mai aconseguirà. El relat de la conquesta es troba a Le Canarien.

## Bibliografia

* Jean de Béthencourt, Le Canarien : Histoire de la première descouverte et conqueste des Canaries, faite dès l'an 1402 escrite du temps mesme par Jean de Béthencourt, plus un Traicté de la navigation et des voyages de descouverte et conquestes modernes et principales des François (1402-1422), introducció i notes de Gabriel Gravier, Société de l'histoire de Normandie, Rouen, C. Métérie, 1874;
* R. Favreau, «Gadifer de la Salle et la conquête des Canaries (1402)» dans Revue Historique du Centre-Ouest, editada per la Société des Antiquaires de l'Ouest (SAO), Tom II - 2n semestre, 2003, Poitiers;
* (anglès) M. Keen, Gadifer de la Salle: A late medieval knight, a C. Harper-Bill and R. Harvey, eds, The ideals and practice of medieval knighthood, Woodbridge, 1986, p. 74-85.
# Galeries comercials

Unes galeries comercials (o, simplement, galeries) són uns carrers o places completament coberts i que només es troben oberts al trànsit de vianants, on s'apleguen diversos establiments comercials i d'hostaleria.
Les galeries comercials són diferents del simple mercat cobert, que es limita a oferir sota un sostre una gamma de productes habitual en un mercat a l'aire lliure.
L'expansió de les galeries comercials clàssiques coincideix amb la Belle Époque. Hi ha molts exemples d'aquesta generació de galeries en diverses grans ciutats europees, especialment a Itàlia, i unes de les més famoses en són les Galeries Víctor Manuel II de la plaça del Duomo de Milà, que tenen el mèrit d'haver introduït el terme «galeria» (en italià galleria).
Una segona època d'apogeu de les galeries comercials va lligada al naixement dels grans centres comercials, dels quals les galeries comercials en són un element precursor fonamental.

## Referències

* ↑ «gallerìa - Treccani» (en italià). [Consulta: 30 desembre 2023].

## Vegeu també

* Passatge (arquitectura)
# Noemi Cantele

Noemi Cantele (Varese, 17 de juliol de 1981) és una ciclista italiana, professional del 2002 al 2014. Ha guanyat una medalla de plata al Campionat del Món de contrarellotge i una de bronze al de ruta. També participat tres cops als Jocs Olímpics.

## Palmarès

* 2000
** 1a al Tour de Berna
* 2002
** Vencedora d'una etapa a l'Eko Tour Dookola Polski
** Vencedora d'una etapa al Giro del Trentino
* 2005
** 1a al Gran Premi de Plouay
** Vencedora de 2 etapes a l'Albstadt-Frauen-Etappenrennen
* 2006
** Vencedora d'una etapa a la Ruta de França
** Vencedora d'una etapa al Trofeu d'Or
** Vencedora de 2 etapes al Giro de Toscana-Memorial Michela Fanini
* 2007
** 1a al Gran Premi de Plouay
** 1a al Trofeu d'Or i vencedora d'una etapa
** 1a al Giro de Toscana-Memorial Michela Fanini i vencedora de 2 etapes
** 1a al Gran Premi de Brissago
* 2008
** 1a al Gran Premi Santa Luce-Castellina Marittima
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Turíngia
* 2009
** Campiona d'Itàlia en contrarellotge
** 1a a la Durango-Durango Emakumeen Saria
** 1a al Gran Premi de Brissago
** 1a a la Giornata Rosa di Nove
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2010
** 1a a la Clàssica Ciutat de Pàdua
** 1a a la Giornata Rosa di Nove
** Vencedora d'una etapa al Giro de Toscana-Memorial Michela Fanini
* 2011
** Campiona d'Itàlia en ruta
** Campiona d'Itàlia en contrarellotge
* 2012
** 1a al Gran Premi della Liberazione
** 1a al Gran Premi El Salvador
** Vencedora d'una etapa a la Volta a El Salvador
** Vencedora d'una etapa al Giro del Trentino
* 2013
** 1a a la Volta a El Salvador i vencedora de 2 etapes
** 1a al Gran Premi d'Orient

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Rossella Galbiati

Rossella "Rosa" Galbiati (Milà, 11 d'octubre de 1958) és una ciclista italiana, ja retirada, que va combinar el ciclisme en pista amb la carretera. En el seu palmarès destaca el Campionat d'Itàlia en ruta de 1984 i una medalla de bronze al Campionat del Món en pista de 1984.

## Palmarès en ruta

* 1978
** Campiona d'Itàlia en ruta
* 1987
** 1a al Trofeu Alfredo Binda
* 1992
** Vencedora de 2 etapes del Giro de Sicília

## Referències

* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Rossella GALBIATI» (en italià). [Consulta: 10 febrer 2024].
* ↑ «Rossella Galbiati ciclista milanese, la storia» (en italià), 13-07-2021. [Consulta: 28 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Alessandra Cappellotto

Alessandra Cappellotto (Sarcedo, província de Vicenza, 27 d'agost de 1968) va ser una ciclista italiana. El seu èxit més important va ser el Campionat del Món en ruta de 1997.
És germana de la també ciclista Valeria Cappellotto.

## Palmarès en ruta

* 1992
** 1a al Gran Premi Okinawa
** 1a al Giro del Friül
* 1995
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedora de 2 etapes al Tour ciclista femení
* 1996
** Vencedora d'una etapa al Giro del Trentino
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedora d'una etapa al Tour ciclista femení
* 1997
** Campiona del Món en ruta
** 1r al Chrono champenois
** 1a a la Volta a Turíngia i vencedora d'una etapa
** Vencedora d'una etapa al Giro del Trentino
** Vencedora d'una etapa a l'Emakumeen Bira
* 1998
** 1a al Trofeu Internacional
** Vencedora d'una etapa al Gran Bucle
* 2000
** Vencedora d'una etapa al Gran Bucle
** Vencedora de 2 etapes al Giro d'Itàlia
** Vencedora d'una etapa al Giro de Toscana-Memorial Michela Fanini
* 2001
** Campiona d'Itàlia en contrarellotge
* 2002
** 1a al Gran Premi de Dottignies
* 2003
** Campiona d'Itàlia en ruta

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Avanti Martinetti

Avanti Martinetti (Lausana, Suïssa, 3 de desembre de 1904 - París, 15 d'octubre de 1970) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1927 i 1938. Anteriorment, com a ciclista amateur s'havia proclamat campió del món en velocitat. Va participar en tretze curses de sis dies.

## Palmarès en pista

* 1926
** Campió del món amateur en velocitat
* 1928
** 1r al Gran Premi de l'UCI
* 1931
** Campió d'Itàlia en Velocitat
* 1932
** Campió d'Itàlia en Velocitat
* 1933
** Campió d'Itàlia en Velocitat
* 1936
** Campió d'Itàlia en Velocitat
* 1937
** Campió d'Itàlia en Velocitat

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Susanna Zorzi

Susanna Zorzi (Thiene, 13 de març de 1992) és una ciclista italiana professional des del 2011 i actualment a l'equip Drops. Del seu palmarès destaca la medalla al Campionat del Món en Contrarellotge per equips del 2014.

## Palmarès

* 2010
** Campiona d'Itàlia júnior en ruta
** Campiona d'Itàlia júnior en contrarellotge
** 1a al Memorial Davide Fardelli júnior
* 2012
** Vencedora d'una etapa al Trofeu d'Or

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Fabiana Luperini

Fabiana Luperini (Pontedera, 14 de juliol de 1974) és una ciclista italiana professional durant més de vint anys. Especialista en curses per etapes, ha guanyat cinc cops el Giro d'Itàlia i tres vegades el Tour ciclista femení. També s'ha proclamat campiona nacional en ruta quatre cops.

## Palmarès

* 1993
** 1a al Giro del Friül
** 1a al Gran Premi Okinawa
* 1994
** 1a al Trofeu Alfredo Binda
** Vencedora de 2 etapes al Gracia Tour
* 1995
** 1a al Giro d'Itàlia i vencedora de 2 etapes
** 1a al Tour ciclista femení i vencedora de 3 etapes
** 1a al Giro del Trentino i vencedora de 2 etapes
* 1996
** Campiona d'Itàlia en ruta
** 1a al Giro d'Itàlia i vencedora de 5 etapes
** 1a al Tour ciclista femení i vencedora de 3 etapes
** 1a al Giro del Trentino i vencedora de 2 etapes
* 1997
** 1a al Giro d'Itàlia i vencedora de 3 etapes
** 1a al Tour ciclista femení i vencedora de 3 etapes
** Vencedora d'una etapa al Giro del Trentino
* 1998
** 1a al Giro d'Itàlia i vencedora de 3 etapes
** 1a a la Fletxa Valona femenina
** 1a al Tour de l'Aude i vencedora de 2 etapes
** Vencedora de 2 etapes al Gran Bucle
** Vencedora de 3 etapes al Giro del Trentino
* 1999
** 1a al Giro del Trentino i vencedora d'una etapa
* 2000
** 1a al Trofeu Alfredo Binda
** Vencedora d'una etapa al Giro del Trentino
* 2001
** 1a a la Fletxa Valona femenina
** 1a al Trofeu Costa Etrusca
** Vencedora de 3 etapes al Gran Bucle
** Vencedora d'una etapa al Giro del Trentino
* 2002
** 1a al Giro del Trentino i vencedora d'una etapa
** 1a a la Fletxa Valona femenina
* 2003
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Aude
** Vencedora d'una etapa a l'Emakumeen Bira
** Vencedora de 2 etapes al Gran Bucle
* 2004
** Campiona d'Itàlia en ruta
** 1a al Tour de Berna
* 2005
** Vencedora d'una etapa a la Gracia Orlová
** Vencedora d'una etapa a l'Emakumeen Bira
* 2006
** Campiona d'Itàlia en ruta
** 1a a l'Emakumeen Bira i vencedora d'una etapa
** 1a al Gran Premi de Brissago
** 1a al Trofeu Costa Etrusca
** 1a al Giro del Friül
* 2007
** 1a a la Copa del món ciclista femenina de Mont-real
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Aude
** Vencedora de 2 etapes al Tour de l'Ardecha
* 2008
** Campiona d'Itàlia en ruta
** 1a al Giro d'Itàlia i vencedora de 2 etapes
** 1a al Giro del Trentino i vencedora d'una etapa
** 1a al Gran Premi de Plouay
* 2009
** Vencedora d'una etapa a la Gracia Orlová
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Turíngia
* 2012
** Vencedora d'una etapa al Giro del Trentino

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl Arxivat 2018-04-02 a Wayback Machine.
* Fitxa a museociclismo.it
* Història a museociclismo.it
# Roberto Ceruti

Roberto Ceruti (Paderno Ponchielli, Província de Cremona, 10 de novembre de 1953) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1977 i 1987. El seu èxit més important fou una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 1979, així com els triomfs finals al Giro de la Romanya i al Giro d'Úmbria.

## Palmarès

* 1975
** Campió d'Itàlia amateur en ruta
** 1r al Circuit del Porto-Trofeu Arvedi
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Ciclista Bergamasca
* 1976
** 1r al Gran Premi Guillem Tell i vencedor d'una etapa
* 1977
** 1r al Giro de la Romanya
* 1978
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1980
** 1r al Giro d'Úmbria
* 1984
** 1r al Gran Premi Ciutat de Camaiore

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1983. 23è de la classificació general
* 1984. 37è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1977. 60è de la classificació general
* 1979. 27è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1980. 17è de la classificació general
* 1981. 35è de la classificació general
* 1982. 21è de la classificació general
* 1983. 47è de la classificació general
* 1985. 21è de la classificació general
* 1986. 48è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1979. No surt (10a etapa)

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Walter Avogadri

Walter Avogadri (Covo, província de Bèrgam, 27 de gener de 1948) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1973 i 1980. Va combinar la carretera amb el ciclisme en pista, on va guanyar una medalla al Campionat del món de Mig Fons.

## Palmarès en pista

* 1976
** Campió d'Itàlia en Mig Fons

## Palmarès en ruta
### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1973. 112è de la classificació general
* 1974. Abandona

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Orfeo Pizzoferrato

Orfeo Pizzoferrato (Pescina, província de L'Aquila, 19 de gener de 1951) va ser un ciclista italià que s'especialitzà en la pista. Com amateur va guanyar dues medalles al Campionat del món de persecució. Va participar en els Jocs Olímpics de 1976.
El seu germà Lino i el seu fill Claudio també es van dedicar al ciclisme.

## Palmarès en pista

* 1974
** Campió d'Itàlia amateur en persecució
* 1975
** Medalla d'or als Jocs del Mediterrani en persecució
** Campió d'Itàlia amateur en persecució
* 1976
** Campió d'Itàlia amateur en persecució
* 1978
** Campió d'Itàlia amateur en persecució
** Campió d'Itàlia amateur en persecució per equips
* 1980
** Campió d'Itàlia amateur en persecució

## Palmarès en ruta

* 1975
** 1r a la Coppa San Geo
* 1976
** Campió d'Itàlia amateur en contrarellotge
* 1977
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Ciclista Bergamasca
* 1978
** Campió d'Itàlia amateur en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Ciclista Bergamasca
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Vall d'Aosta

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Eva Lechner

Eva Lechner (Bozen, 1 de juliol de 1985) és una ciclista italiana que competeix en les modalitats de ciclisme de muntanya, ciclocròs i carretera.
Ha guanyat 9 medalles al Campionat Mundial de Ciclisme de Muntanya entre els anys 2005 i 2015, i 10 medalles al Campionat Europeu de Ciclisme de Muntanya entre els anys 2005 i 2015.
En ciclocròs va obtenir una medalla de plata al Campionat Mundial de Ciclocròs de 2014.

## Palmarès en ciclisme de muntanya

* 2005
** Campiona d'Europa en Camp a través per relleus (amb Marco Bui, Toni Longo i Johannes Schweiggl)
* 2007
** Campiona d'Europa sub-23 en Camp a través
* 2009
** Campiona del món en Camp a través per relleus (amb Marco Aurelio Fontana, Gerhard Kerschbaumer i Cristian Cominelli)
* 2012
** Campiona del món en Camp a través per relleus (amb Marco Aurelio Fontana, Beltain Schmid i Luca Braidot)
** Campiona d'Europa en Camp a través per relleus (amb Michele Casagrande, Gioele Bertolini i Luca Braidot)
* 2013
** Campiona del món en Camp a través per relleus (amb Marco Aurelio Fontana, Gerhard Kerschbaumer i Gioele Bertolini)
** Campiona d'Europa en Camp a través per relleus (amb Marco Aurelio Fontana, Gioele Bertolini i Gerhard Kerschbaumer)

## Palmarès en ciclocròs

* 2008-2009
** Campiona d'Itàlia en ciclocròs
* 2009-2010
** Campiona d'Itàlia en ciclocròs
* 2011-2012
** Campiona d'Itàlia en ciclocròs
* 2012-2013
** Campiona d'Itàlia en ciclocròs
* 2013-2014
** Campiona d'Itàlia en ciclocròs
* 2014-2015
** Campiona d'Itàlia en ciclocròs
* 2016-2017
** Campiona d'Itàlia en ciclocròs

## Palmarès en ruta

* 2007
** Campiona d'Itàlia en ruta

## Referències

* ↑ «Eva Lechner» Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Eva Lechner» en The-sports.org (anglès)
* ↑ «Eva Lechner» en The-sports.org (anglès)

## Enllaços externs

* Fitxa a Cycling Archives
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
* Fitxa a museociclismo.it
# Beatrice Bartelloni

Beatrice Bartelloni (Staranzano, província de Gorizia, 5 de febrer de 1993) és una ciclista italiana, ja retirada, que fou professional del 2013 al 2018. Especialista en la pista, també va competir en carretera. El 2016 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Rio de Janeiro, on fou sisena en la prova de persecució per equips del programa de ciclisme.

## Palmarès en pista

* 2011
** Campiona d'Europa júnior en Persecució per equips (amb Maria Giulia Confalonieri i Chiara Vannucci)
* 2012
** Campiona d'Itàlia en persecució per equips
* 2013
** Campiona d'Itàlia en persecució per equips
* 2014
** Campiona d'Itàlia en persecució per equips

### Resultats a la Copa del Món en pista

* 2012-2013
** 1r a Cali, en Persecució per equips

## Referències

* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Beatrice BARTELLONI» (en italià). [Consulta: 22 desembre 2023].
* ↑ «Olympedia – Beatrice Bartelloni». [Consulta: 22 desembre 2023].
* ↑ «Beatrice Bartelloni (Track Cycling) : Prize list and results». [Consulta: 22 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Arianna Fidanza

Arianna Fidanza (Bèrgam, 6 de gener de 1995) és una ciclista italiana, que combina tant la carretera com el ciclisme en pista. Professional des del 2014, actualment milita a l'equip Laboral Kutxa - Fundación Euskadi.
És filla del també ciclista i director esportiu Giovanni Fidanza i germana de la també ciclista Martina Fidanza.

## Palmarès en pista

* 2012
** Campiona d'Europa júnior en Puntuació
* 2013
** Campiona del món júnior en Puntuació
** Campiona d'Europa júnior en Persecució per equips (amb Francesca Pattaro, Michela Maltese i Maria Vittoria Sperotto)

## Palmarès en ruta

* 2013
** Campiona d'Itàlia júnior en ruta
* 2016
** Vencedora d'una etapa al Tour de Zhoushan Island
* 2019
** 1a al Tour de Taiyuan
** 1a al Tour del Gavaudan Llenguadoc-Rosselló i vencedora de 2 etapes
* 2023
** 1a al Women Cycling Pro Costa De Almería

### Resultats a les Grans Voltes
#### Giro d'Itàlia

2024: 82a posició

#### Tour de França

2023: 98a posició

## Referències

* ↑ «El Laboral Kutxa ficha a Alice Arzuffi, y Txomin Juaristi y Gotzon Martín renuevan con el Euskaltel-Euskadi» (en castellà). eitb, 30-10-2024. [Consulta: 4 desembre 2024].
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Daniele Pontoni

Daniele Pontoni (Udine, Friül - Venècia Júlia, 8 de setembre de 1966) va ser un ciclista italià especialista en ciclocròs. Va guanyar dos Campionats del món, un com amateur i un en categoria elit.

## Palmarès en ciclocròs

* 1991-1992
** Campió del món amateur en ciclocròs
* 1992-1993
** 1r al Superprestige
** 1r al Ciclocròs d'Igorre
* 1993-1994
** Campió d'Itàlia en ciclocròs
** 1r al Superprestige
* 1994-1995
** Campió d'Itàlia en ciclocròs
** 1r a la Copa del món de ciclocròs
** 1r al Ciclocròs d'Igorre
* 1995-1996
** Campió d'Itàlia en ciclocròs
** 1r al Ciclocròs d'Igorre
* 1996-1997
** Campió del món en ciclocròs
** Campió d'Itàlia en ciclocròs
** 1r al Ciclocròs d'Igorre
* 1997-1998
** Campió d'Itàlia en ciclocròs
* 1998-1999
** Campió d'Itàlia en ciclocròs
** 1r al Ciclocròs d'Igorre
* 1999-2000
** Campió d'Itàlia en ciclocròs
* 2000-2001
** Campió d'Itàlia en ciclocròs
** 1r al Ciclocròs d'Igorre
* 2001-2002
** Campió d'Itàlia en ciclocròs
* 2002-2003
** Campió d'Itàlia en ciclocròs
* 2003-2004
** Campió d'Itàlia en ciclocròs

## Palmarès en ciclisme de muntanya

* 1997
** Campió d'Itàlia en Camp a través

## Palmarès en ruta

* 1993
** 1r a la Cronoscalata Gardone Val Trompia-Prati di Caregno

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Alice Maria Arzuffi

Alice Maria Arzuffi (Giussano, província de Monza i Brianza, 19 de novembre de 1994) és una ciclista italiana professional des del 2013 i actualment a l'equip Lensworld-Zannata. Competeix en ciclocròs i carretera.
La seva germana Allegra i la seva cosina Maria Giulia també s'han dedicat al ciclisme.

## Palmarès en ciclocròs

* 2012-2013
** Campiona d'Itàlia sub-23 en ciclocròs
* 2013-2014
** Campiona d'Itàlia sub-23 en ciclocròs
* 2014-2015
** Campiona d'Itàlia sub-23 en ciclocròs
* 2015-2016
** Campiona d'Itàlia sub-23 en ciclocròs

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com