OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Constantí II

Constantí II és el nom dels següents personatges:
* Constantí II o Flavi Claudi Constantí (317 - 340), fill gran de Constantí el Gran, emperador romà del 337 al 340
* Constantí II d'Armènia Menor o Gosdantin II, príncep d'Armènia Menor, de la dinastia rubènida
* Constantí II d'Escòcia (879 - 952), rei d'Escòcia, fill d'Aedh i cosí de Donald II
* Constantí II de Grècia (Atenes, 1940), rei de Grècia (1964 - 1973)
* Constantí II de Torres conegut com "de Martis" va succeir al seu pare Barisó II de Torres com a jutge de Torres el 1186
* Constantí Salusi II de Càller, fill d'Orsoc Torxitori I al que va succeir com a jutge de Càller vers el 1089
* Constantí II Pronagortz, patriarca de l'església armènia del 1286 al 1289
* Constantí II Spanu de Gallura, gendre de Torxitori I de Zori, jutge de Gallura
* Monarques de la regió de Geòrgia:
** Constantí II de Geòrgia, rei de Geòrgia del 1478 al 1505
** Constantí II Mukhrani-batoni, 11è príncep de Mukhran (Mukhrani-batoni) breument el 1710, fill d'Aixot Mukhrani-batoni
** Constantí III de Kartli (Mahmud Quli Khan), rei de Kakhètia del 1721 al 1732 i rei de Kartli el 1727
** Constantí II d'Imerècia, germà de Jordi I d'Imerècia i fill de Bagrat I Mtziré
# Makomanai Open Stadium

Makomanai Open Stadium, anteriorment denominat Makomanai Sekisui Heim Stadium, és un estadi olímpic situat a la ciutat de Sapporo (Japó) que actualment acull partits de futbol.
Aquest estadi fou construït el 1971 amb motiu dels Jocs Olímpics d'Hivern de 1972 realitzats a la ciutat de Sapporo. En el transcurs dels Jocs fou utilitzat durant la cerimònia d'obertura i clausura així com per les proves de patinatge de velocitat sobre gel.
Al llarg de la seva història també ha allotjat la competició dels Jocs Asiàtics d'hivern de 1986 i dels Jocs Asiàtics d'hivern de 1990.

## Enllaços externs

* (japonès) Portal de l'estadi
# Setge de Varna (1201)

El setge de Varna (búlgar: Обсада на Варна) va tenir lloc entre el 21 i el 24 març de 1201 a Varna, a la costa búlgara del mar Negre entre els búlgars i els romans d'Orient. Els búlgars van sortir-ne victoriosos i van capturar la ciutat.

## Antecedents

Després que el més jove dels tres germans Assèn, Kaloian, fos coronat emperador a principi de 1197, immediatament va decidir continuar la guerra amb els romans d'Orient per tots els mitjans i d'alliberar totes les terres búlgares. L'any següent, Kaloian fins i tot es va aliar amb Ivanko, l'assassí del seu germà gran, Ivan Assèn.

## El setge

Al començament del nou segle es va apoderar del poderós castell de Constància (prop de la moderna Simeonovgrad) i després van donar un cop en direcció contrària i va assetjar l'última fortalesa romana d'Orient al nord de les muntanyes dels Balcans, Varna. Aquesta fortalesa estava defensada per una nombrosa guarnició, inclosos els mercenaris occidentals coneguts com els soldats més valents de l'exèrcit romà d'Orient. Per tal de prendre la fortalesa, els enginyers búlgars van construir una enorme torre de setge que era més àmplia que el fossat exterior. Amb l'ajuda de l'equip de setge, l'exèrcit búlgar va ser capaç de travessar el fossat i arribar a les muralles de la ciutat i al tercer dia del setge, el 24 març 1201 els búlgars van penetrar la fortalesa. Segons l'historiador romà d'Orient Nicetes Coniata, Kaloyan no va dubtar a matar tots els defensors tot i que era la Pasqua. Els romans d'Orient van ser llançats en una fossa i enterrats vius. Després d'això, va destruir els murs de la ciutat i va tornar a la seva capital, Tarnovo.

## Conseqüències

Al final de l'any, Bulgària i l'Imperi Romà d'Orient van començar la negociació que va concloure amb un tractat de pau a principi de 1202. Els búlgars van assegurar els seus nous guanys i ara eren capaços d'enfrontar-se a l'amenaça d'Hongria al nord-oest. Després de diverses batalles a la vall del riu Morava, els hongaresos van ser derrotats.

## Referències

* ↑ Andreev, J. The Bulgarian khans and Tsars (Balgarskite khanove i tsare, Българските ханове и царе ), Veliko Tarnovo, 1996, p. 161 ISBN 954-427-216-X

## Bibliografia

* Атанас Пейчев и колектив, 1300 години на стража, Военно издателство, София 1984.
* Йордан Андреев, Милчо Лалков, Българските ханове и царе, Велико Търново, 1996.
# El Molinero de Subiza

El molinero de Subiza és una sarsuela amb música de Cristóbal Oudrid i text de Luis de Eguilaz, estrenada al Palau de la Sarsuela el 21 d'octubre de 1870.
El narració transcorre a Navarra el 1134, relatant la rebel·lió dels nobles contra Ramir el Monjo i la coronació de Garcia Ramires com a rei navarrés, qui a l'obra es fa passar per moliner a Subitza, com diu el títol.
S'hi canta per primera volta i popularitza la cançó Salve marinera.

## Referències

* 1 2 «El molinero de Subiza». Auñamendi Eusko Entziklopedia. [Consulta: 2 març 2023].
* ↑ González, David Pérez Sierra. ««El molinero de Subiza»» (en castellà). La Nueva España, 05-05-2010. [Consulta: 2 març 2023].
* ↑ «¿Cuál es el origen de la Salve Marinera?» (en castellà). La Voz de Cádiz, 09-01-2023. [Consulta: 2 març 2023].
# Euskal pilota. Larrua harriaren kontra

Euskal pilota. Larrua harriaren kontra (traduïble com a 'La pilota basca. La pell contra la pedra') és una pel·lícula documental basca de l'any 2003 dirigida per Julio Medem; rep el seu nom del joc de la pilota basca.
S'hi relata la situació d'Euskal Herria des del punt de vista de la llengua, del terrorisme d'ETA i els GAL, la situació dels presos polítics, i es repassa la història d'Euskadi i Navarra des de les Guerres Carlines fins a l'actualitat.
Va estar nominada al Goya al millor documental de l'any 2004.

## Participants

Alguns dels entrevistats són: Xabier Arzalluz, Bernardo Atxaga, Txiki Benegas, Odón Elorza, Iñaki Gabilondo, Felipe González, Juan José Ibarretxe, Fermin Muguruza, Arnaldo Otegi i Gregorio Peces-Barba.
També apareixen altres personalitats: Gemma Nierga, Ana Torrent (interpretant Yoyes), Carmelo Gómez, José Luis Rodríguez Zapatero i José María Aznar.

## Referències

* ↑ «La pelota vasca (La piel contra la piedra)» (en castellà). PremiosGoya.com. [Consulta: 16 agost 2022].
# Lorenz Nieberl

Lorenz Nieberl (República de Weimar, 7 de juny de 1919 - 12 d'abril de 1968), a vegades escrit Lorenz Niebert, fou un esportista alemany, especialista en bobsleigh.

## Carrera esportiva

Especialista en bobsleigh, durant la seva participació en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1952 realitzats a Oslo (Noruega) es convertí, juntament amb el seu company Andreas Ostler, en el primer a aconseguir dues medalles d'or en aquesta disciplina en guanyar les proves de dos i quatre homes. En la seva participació en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1956 realitzats a Cortina d'Ampezzo (Itàlia) finalitzà en novena posició de la prova de dos homes i sisè en la prova de quatre homes.
Al llarg de la seva carrera esportiva va aconseguir guanyar el Mundial de Bobsleigh l'any 1951 en les categories de bobs a 2 i bobs a 4, i va finalitzar tercer l'any 1953 en la prova de 2 homes i tercer l'any 1954 en la prova de 4 homes.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Lorenz Nieberl». [Consulta: 28 desembre 2023].

## Enllaços externs

* (anglès) www.databaseolympics.com
# Bruno Pellizzari

Bruno Pellizzari (Milà, 5 de novembre de 1907 - Milà, 22 de desembre de 1991) va ser un ciclista en pista italià que fou professional entre 1932 i 1938.
Abans de passar al professionalisme va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles de 1932, en què va guanyar una medalla de bronze en la prova del velocitat individual, per darrere Jacobus van Egmond i Louis Chaillot.

## Palmarès

* 1929
** 1r a Copenhaguen en velocitat
* 1930
** Medalla de bronze en velocitat al campionat del món en pista amateur
* 1931
** Campió d'Itàlia de velocitat amateur
* 1932
** Campió d'Itàlia de velocitat amateur
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Los Angeles en velocitat individual
* 1934
** Campió d'Itàlia de velocitat
* 1935
** Campió d'Itàlia de velocitat

## Referències

* ↑ «PELLIZZARI Bruno». [Consulta: 10 febrer 2024].
* ↑ «Olympedia – Advanced Athlete Search». [Consulta: 10 febrer 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Bruno PELLIZZARI» (en italià). [Consulta: 10 febrer 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Bruno Pellizzari a sitiodeciclismo.net
# Terra del Sol de mitjanit

La Terra del Sol de Mitjanit és un nom utilitzat per referir-se a moltes regions nòrdiques del món que es troben per sobre del cercle polar àrtic, incloent-hi:
* Suècia
* Finlàndia
* Noruega
* Islàndia
* Les regions septentrionals del Canadà, incloent-hi el Yukon, els Territoris del Nord-oest, i Nunavut
* Groenlàndia
* Lapònia
* Alaska
# Mastí dels Pirineus

El mastí dels Pirineus és una raça de gos bover espanyola originària del Pirineu aragonès i català. Per la seva gran grandària i fortalesa la Federació Cinològica Internacional el va incloure dins del grup 2, secció 3a, molosos del tipus muntanya.

## Història

Durant molt de temps el mastí dels Pirineus va acompanyar els ramats d'ovelles en els seus recorreguts transhumants des dels Pirineus aragonesos i navarresos fins al Maestrat. La seva principal funció era la de protegir els ramats i els seus amos dels atacs dels llops, dels ossos i dels lladres.
Durant el segle xx i especialment després de la Guerra civil espanyola, a causa de les dificultats econòmiques, el mastí va entrar en declivi, ja que resultava molt car mantenir un gos de la seva mida. En els anys 1970 un grup d'aficionats van iniciar un treball de recuperació de la raça a través dels escassos exemplars que es trobaven al camp i que encara posseïen característiques típiques de l'antic molós. L'any 1977 es va crear el Club del Mastí dels Pirineus d'Espanya, que organitza la selecció i el programa de cria de la raça. En l'actualitat la raça té un gran reconeixement internacional com demostra l'existència de clubs en nombrosos països europeus i als Estats Units.

## Descripció

El mastí dels Pirineus és un gos de grans dimensions, segons el seu patró racial els mascles han de fer més de 77 cm i les femelles 71 cm, encara que s'aconsella que sobrepassin els 81 cm i els 77 cm respectivament. Posseeixen un cos cobert d'un pelatge espès i llarg, de color blanc amb taques més fosques per tot el cos.

## Vegeu també

* És una de les races utilitzades per a la creació del dog argentí (gos de caça major).
* Gos de muntanya dels Pirineus

## Referències

* http://www.cmpe.net
* Pyreneanmastiff.org
* Breed Standard
* Club del Mastín del Pirineo de España
* PMCA Pyrenean Mastiff Club of America

## Enllaços externs

* Club del Mastí dels Pirineus d'Espanya
# Eric el Roig

Eric el Roig (950-1003; antic islandès: Eiríkr Rauði; noruec: Eirik Raude), anomenat així arran del fet de ser pèl-roig, va ser el fundador del primer assentament viking a Groenlàndia i el pare de Leif Ericsson. Nat a Noruega, era el fill de Þorvaldr Ásvaldsson, raó per la qual també se'l coneix com a Erik Torvaldson ('Eric fill de Torvald').

## Biografia
### Exili

Cap al 970, el seu pare es veié forçat a marxar de Noruega per culpa d'un assassinat. La seva família s'instal·là a Islàndia, però el 982, Eric va ser desterrat per un altre assassinat. Decidí anar a la recerca d'una terra a l'oest d'Islàndia que el viatger Gunnbjörn Ulfsson havia descobert tot anomenant-la Gunnbjarnarsker ('Esculls d'en Gunnbjörn') i que posteriorment visità Snaebjörn Galti.

### Descobriments

Segons la Saga d'Eric el Roig (probablement escrita per Jon Thorharson el 1387, després de 4 segles de transmissió oral), Eric passà tres anys desterrat tot explorant la costa de Groenlàndia, per tornar posteriorment a Islàndia amb històries fantàstiques sobre la nova terra. El 985, tornà a Groenlàndia amb un gran nombre de colons, que s'hi establiren en dues colònies a la costa oest: Eystribyggð ('Poble de l'Est', prop de la punta sud) i Vestribyggð ('Poble de l'Oest', prop de Nuuk). L'aventura de colonització incloïa vint-i-cinc vaixells, dels quals només catorze acabaren el viatge, i se n'enfonsaren o hi tornaren els onze restants. A Eystribyggð, Eric s'hi construí la casa de pagès Brattahlíð, prop del que actualment és Qassiarsuk. El seu títol era el de cabdill de Groenlàndia.
L'assentament prosperà, i cresqué fins a tenir més de 3.000 habitants, en unir-se al grup originari immigrants que fugien del superpoblament d'Islàndia. Tanmateix, un grup d'immigrants arribat el 1002 portà una epidèmia que delmà la colònia, i en matà molts dels ciutadans, inclòs Eric, l'hivern del 1003. Tot i això, la colònia sobrevisqué, i continuà fins als inicis de la petita edat de gel, poc abans dels viatges de Colom.

## Descendents

Es creu que Eric va tenir quatre fills: Leif Eriksson i Torstein amb la seva muller Tjodhild, i Torvald i Frøydis Eiriksdotter amb altres dones.
A diferència del seu fill Leif Eriksson, era pagà.
Durant una breu ocupació de Groenlàndia per part de Noruega a començaments del segle xx, el territori ocupat fou batejant en honor d'Eric el Roig.

## Referències

* ↑ The Little Ice Age: How Climate Made History, 1300–1850, Basic Books, 2002, p. 10. ISBN 0-465-02272-3
# Carl Frederick Wandel

Carl Frederick Wandel (Copenhaguen, 15 d'agost de 1843 - 21 d'abril de 1930) va ser un oficial naval i explorador polar danès. Va estar molt implicat en treballs hidrogràfics.
Wandel es va convertir en oficial de la Marina danesa el 1863, ascendint al grau de capità el 1892, de contraalmirall el 1899 i de vicealmirall el 1905. Es va retirar del servei actiu el 1911.

## Carrera

El 1864 va servir a la goleta HDMS Absalon al mar Bàltic i de 1865 a 1867 va participar en una expedició francesa a Mèxic. Entre 1876 i 1978 va dirigir el vaixell correu a Islàndia i el 1880 va participar en una expedició de prospecció oceanogràfica dels Estats Units. De 1881 a 1886 va ser cap de la Secretaria del Ministeri de la Marina, de 1886 a 1888 cap d'estudis marítims a les aigües daneses i de 1889 a 1898 director de l'arxiu de cartografia. El 1890 va ser nomenat president de la comissió per a l'estudi de les aigües daneses i el 1895 president de la comissió d'estudis geològics i geogràfics a Groenlàndia. En el període 1901 a 1908 fou funcionari de la Comissió de Defensa. De 1914 a 1927 va ser el president de la Royal Danish Geographical Society.
Wandel va ser desplegat regularment com a comandant: el 1884 i el 1897 com a comandant del cuirassat HDMS Helgoland; el 1895 i 1896 com a líder de l'expedició Ingolf a Groenlàndia i el 1898 com a comandant de la fragata HDMS Fyn al Mediterrani.

## Honors

El mar de Wandel, entre Groenlàndia i les Svalbard, el Cap Wandel i la Terra de Wandel, a Groenlàndia, reben el nom en honor seu.

## Referències

* 1 2 «489 (Salmonsens konversationsleksikon / Anden Udgave / Bind XXIV: Tyskland—Vertere)» (en danès). [Consulta: 6 abril 2024].
* ↑ «The Danish "Ingolf" Expedition». The Geographical Journal. The Geographical Journal, Vol. 15, No. 3 (Mar., 1900), pp. 273-275, vol. 15, 3, 1900, pàg. 273–275. DOI: 10.2307/1774695. JSTOR: 1774695.
* ↑ Danish Ingolf Expedition (1895-1896); Københavns universitet. Zoologisk museum; Wandel, C. F. (Carl Frederik). The Danish Ingolf-Expedition. Copenhagen : H. Hagerup, 1899-1953.
* ↑ «Catalogue of place names in northern East Greenland». Geological Survey of Denmark. Arxivat de l'original el 13 de maig 2020. [Consulta: 18 juny 2016].
# Plesiomorfia

En biologia sistemàtica i, en particular, en cladística, una plesiomorfia és l'estat ancestral o primitiu d'un caràcter. El concepte s'oposa al d'apomorfia, que és l'estat derivat d'un caràcter.
Per exemple, el quiridi (extremitat amb cinc dits) és la condició ancestral de les extremitats dels primitius tetràpodes i és per tant una plesiomorfia. A partir d'aquesta condició primitiva, van sorgir diversos estats apomòrfics, com les extremitats amb un sol dit dels cavall, les aletes dels cetacis o l'atròfia de les potes de les serps.
Les simplesiomorfies, o plesiomorfies compartides, no s'han d'utilitzar per a definir grups monofilètics (clades). El fet de compartir un o més caràcters plesiomòrfics no justifica la creació de tàxons. Així, durant dècades, els animals diblàstics (cnidaris i ctenòfors) es van agrupar en l'embrancament dels celenterats pel fet de posseir només dues fulles embrionàries, ectoderma i endoderma; però es considera que aquesta és la condició ancestral dels primitius eumetazous i, no existint cap caràcter apomòrfic que reuneixi cnidaris i ctenòfors, és inadequat formar un tàxon amb ambdós grups. L'aparició d'una tercera fulla embrionària (la mesoderma) és una apomorfia (novetat evolutiva) i, per tant, sí és justificat agrupar a tots els animals triblàstics (amb mesoderma, a més d'ectoderma i endoderma).
# Portada/efemèride gener 31

Kenzaburō Ōe
« 30 de gener · 31 de gener · 1 de febrer »
# Medalla Hubbard

La Medalla Hubbard és un premi atorgat per la National Geographic Society a individus destacats en el camp de l'exploració, el descobriment i la investigació. La medalla reb el nom de Gardiner Greene Hubbard, primer president de la National Geographic Society.

## Receptors

| Any | Nom | Professió | Raó |
| 1906 | Robert Peary | Explorador polar | Viatge més al nord d'un humà. |
| 1907 | Roald Amundsen | Explorador polar | Primer en transitar pel Passatge Nord-oest. |
| 1909 | Robert Abram Bartlett | Explorador polar | |
| 1910 | Sir Ernest Shackleton | Explorador polar | |
| 1926 | Richard E. Byrd | Explorador polar i aviador | Primer vol pel Pol Nord. |
| 1927 | Charles Lindbergh | aviador | Primer vol en solitari creuant l'Atlànitc |
| 1931 | Roy Chapman Andrews | Explorador del Desert del Gobi | |
| 1934 | Anne Morrow Lindbergh | aviador | |
| 1935 | Capità Orvil Arson Anderson i Capità Albert William Stevens | aeronàutes | Aconseguit en l'ascens del globus Explorer II. |
| 1954 | British Mount Everest Expedition | muntanyistes | (premi grupal) Primer ascens a l'Everest. |
| 1958 | Paul Allen Siple | Explorador polar | Veterà de moltes expedicions a l'antàrtic. |
| 1962 | John Glenn | astronauta | Primer americà en orbitar la Terra. |
| 1962 | Louis Leakey i Mary Leakey | antropòlegs | |
| 1963 | Norman Dyhrenfurth i el seu equip | muntanyistes | Primers americans en escalar l'Everest |
| 1970 | Neil Armstrong Edwin Aldrin Michael Collins | astronautes | Primer aterratge a la Lluna. |
| 1981 | John Young Robert Crippen | astronautes | Arxivat 2011-07-24 a Wayback Machine. Primer vol amb transbordador espacial. |
| 1969 | Frank Borman Jim Lovell William Anders | astronautes | Primer vol a la Lluna. |
| 1994 | Richard Leakey | antropòleg | |
| 1995 | Jane Goodall | ambientalista | |
| 1996 | Robert Ballard | explorador submarí | Descobridor de les restes del naufragi del Titanic |
| 1999 | Bertrand Piccard i Brian Jones | Aeronautes | |
| 2000 | Matthew Henson | Explorador polar | Company del primer guanyador, Robert Peary. No fou guardonat al mateix temps per motius racials. Guardonat pòstumament. Arxivat 2022-01-04 a Wayback Machine. |
| 2010 | Don Walsh | Oceanògraf | Immersió en el Batiscaf Trieste Dive |
| 2012 | Jacques Piccard | Oceanògraf | Primera expedició a la Fossa de les Mariannes |
| 2013 | Sylvia Earle James Cameron Edward Osborne Wilson | biòleg director de cinema /explorador biòleg | Exploració marina Exploració marina Investigació biològica |

## Referències

* ↑ National Geographic Society Hubbard Medal, Captain Orvil Anderson, Arxivat 2011-04-03 a Wayback Machine.
* ↑ Primera Fotografia d'alta altitud Arxivat 2010-01-18 a Wayback Machine.
# Nemesysco

Nemesysco (en hebreu: נמסיסקו) és una empresa israeliana que fabrica detectors de mentides i altres productes, basant-se en l'anàlisi de veu. Els detectors, són majorment utilitzats en els aeroports d'Israel i Rússia per companyies d'assegurances i en les línies d'ajuda de la seguretat social en el Regne Unit. Va haver-hi molta discussió sobre el dret a la privacitat, i si el seu funcionament és científic o no. El director general és Amir Liberman i el president executiu és David Ofek. El seu mètode s'anomena "anàlisi de la veu per capes" (LVA per les seves sigles en anglès (Layered Voice Analysis), és un tipus d'anàlisi de l'estrès de la veu humana.
Les autoritats locals de Regne Unit han usat els detectors de mentides de Nemesysco en les línies d'ajuda de la seguretat social britànica. Això va generar crítiques per no publicar els resultats de les proves, i per acusar usuaris innocents però nerviosos.

## Referències

* ↑ «Speak no evil at airports» (en anglès). news24.com, 18-11-2005.
* ↑ «Insurer to use lie detectors to root out false claims» (en anglès). The Independent, 15-08-2003.
* ↑ «We can tell if you're fibbing» (en anglès). The Daily Telegraph, 16-12-2003. Arxivat de l'original el 2012-09-11. [Consulta: 6 juliol 2017].
* ↑ «The truth is out there, and lie-detection technology just might find it» (en anglès). USA Today, 03-09-2003.
* ↑ «Nemesysco Appoints Executive Chairman» (en anglès). Security Park, 26-07-2007. Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 6 juliol 2017].
* ↑ «Tech Blotter: Artsy Laptops and Airport Lie Detectors» (en anglès). ABC News, 21-11-2005.
* ↑ «Lie detectors extend their reach to social security helplines» (en anglès). The Inquirer, 07-05-2008.
# Aksjeselskap

Aksjeselskap (abreujat AS o A/S) és el terme noruec per a una empresa basada en accions. Una AS sempre és una societat mercantil en la qual els propietaris no es fan responsable del deute més enllà del capital social perquè és de responsabilitat limitada. Les empreses públiques es diuen Allmennaksjeselskap (ASA), mentre que les empreses sense responsabilitat limitada es diuen Ansvarlig selskap (ANS).
Totes les empreses AS han de tenir un capital social d'almenys 30.000 corones noruegues per a la seva constitució. A més, han de tenir un Consell d'administració i, en funció de la mida de la seva facturació, el total del balanç o el nombre d'empleats i un auditor. Es pot optar per tenir un executiu en cap. Si l'empresa compta amb actius superiors als 3 milions de corones noruegues, la junta ha de tenir un mínim de tres membres i el director gerent no pot ser president del Consell. Encara que la llei no ho exigeix, la pràctica totalitat de les empreses noruegues tenen un any fiscal comprès entre gener i desembre, malgrat que algunes filials estrangeres poden tenir un any fiscal diferent perquè coincideixi amb l'empresa matriu.

## Referències

* ↑ Knudsen, Gudmund. «Store Norske leksikon – aksjeselskap» (en noruec). Store Norske Leksikon, 04-03-2009. [Consulta: 4 octubre 2013].
* ↑ «Business with Limited Liability» (en anglès). Ministeri de Comerç i Indústria, 27-10-2011. Arxivat de l'original el 2011-12-17. [Consulta: 4 octubre 2013].