OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El metralla

El metralla és una pel·lícula de 2021 escrita i dirigida per Jordi Roigé. Està basada en l'obra de teatre Paco, el Metralla, de Joan Pera. Ambientada a la Guerra Civil Espanyola, es va rodar a Cerdanyola del Vallès amb el mateix Joan Pera, Roger Pera, Cristina Brondo i Mercè Pons. Representa la primera pel·lícula on coincideixen Joan i Roger Pera. Es tracta d'una coproducció entre Televisió de Catalunya i La Drecera Produccions.
Es va acabar de rodar el juliol de 2021. Es va estrenar el 23 de novembre de 2021 com a inauguració del Zoom Festival Internacional de Continguts Audiovisuals de Catalunya al Cine Ateneu d'Igualada. El 19 de desembre de 2022 es va emetre per primer cop a TV3, on va ser seguida per 352.000 espectadors, cosa que va representar el 18,3% de quota de pantalla. Va ser la pel·lícula més vista a TV3 el 2022.

## Sinopsi

El mossèn Joan i un milicià del Partit Obrer d'Unificació Marxista conegut amb el sobrenom d'«El metralla» passen bona part de la Guerra Civil Espanyola amagats a les golfes de la casa de la Pepeta, que es converteix en líder moral del grup. El relat és una mirada tragicòmica i de reconciliació en un moment en què les milícies comunistes i anarquistes de Barcelona inicien la repressió i els assassinats contra emrpesaris i religiosos.

## Repartiment

* Lluís Arruga: Bofill
* Cristina Brondo: Aurora
* Joan Pera: Mossèn Joan
* Roger Pera: Paco el Metralla
* Mercè Pons: Pepeta

## Referències

* ↑ «Joan i Roger Pera, junts a la comèdia 'El Metralla'». El Cinèfil, 18-07-2022. [Consulta: 17 desembre 2022].
* ↑ «S'estrena a TV3 '"El Metralla", protagonitzada per Joan Pera i Roger Pera». TV3, 12-12-2022. [Consulta: 17 desembre 2022].
* ↑ «TV3 acaba de rodar 'El metralla' amb Joan i Roger Pera». Ara, 01-08-2021 [Consulta: 17 desembre 2022].
* ↑ «La coproducció de TV3 "El metralla", protagonitzada per Joan Pera i Roger Pera, inaugurarà el Zoom Festival 2021». CCMA, 11-11-2021. [Consulta: 17 desembre 2022].
* ↑ Redacció. «"El metralla" (18,3%) triomfa a TV3 i els dos nous concursos de Tele 5 (6,4% i 3,2%) fracassen», 20-12-2022. [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Gutiérrez, Àlex. «TV3 es manté tretze anys líder mentre Antena 3 aconsegueix un ‘sorpasso’ històric a Espanya», 01-01-2023. [Consulta: 28 desembre 2023].
* ↑ «Ens colem al rodatge d'"El Metralla"». TV3, 08-07-2021. [Consulta: 17 desembre 2022].
# El Senyor dels Anells, el joc de rol de la Terra Mitjana

Aquest article tracta del joc de I.C.E. Pel joc de Decipher Inc., vegeu El Senyor dels Anells, el joc de rol
El Senyor dels Anells, el joc de rol de la Terra Mitjana fou el primer joc de rol oficialment situat en el món de fantasia èpica creat per John Ronald Reuel Tolkien. El sistema de joc de El Senyor dels Anells es basa en el de Rolemaster, que també fou creat i editat per Iron Crown Enterprises.

## Història

Mitjançant un contracte signat entre Tolkien Enterprises i Iron Crown Enterprises el joc va ésser publicat per primer cop als Estats Units d'Amèrica per Iron Crown Enterprises el 1984 amb el títol original de Middle-earth Role Playing («Joc de rol de la Terra Mitjana», també conegut per les seves sigles angleses, MERP). Després d'haver sobreviscut a una crisi el 1993 ICE va entrar finalment en fallida i el 21 de setembre de 1999 va anunciar que des de l'endemà (22 de setembre de 1999) els drets d'explotació de productes relacionats amb la Terra Mitjana ja no li pertanyien. Aquesta cessació de contracte va fer que MERP desaparegués del tot, el que també fa que avui dia el joc estigui completament descatalogat de les llibreries especialitzades.
Després de rompre les seves relacions comercials amb ICE, Tolkien Enterprises va cedir els drets d'explotació a Decipher Inc. i l'actual joc de rol situat a la Terra Mitjana és el que Decipher publica d'ençà el 2000 amb el títol original de The Lord of the Rings Roleplaying Game. Escrit per Steve S. Long aquest joc de rol és completament diferent de MERP.

## Traducció i publicació en català

A més d'ésser traduït en castellà (el 1989), Middle-earth Role Playing també va ser traduït en català per Joc Internacional el 1992 sota el títol El Senyor dels Anells, el joc de rol de la Terra Mitjana (traducció de Dolors Udina Abelló).

## Referències

* ↑ Breu història de I.C.E (en anglès)
* ↑ COLEMAN CHARLTON S., El Senyor dels Anells, el joc de rol de la Terra Mitjana, Joc Internacional, Barcelona, primera edició en català: 1992, traducció en català de Dolors Udina Abelló, ISBN 84-7831-097-5

## Vegeu també

* Terra Mitjana
# Dret mercantil

El dret mercantil o dret comercial és el conjunt de normes jurídiques relatives als comerciants en l'exercici de la seva professió, als actes de comerç legalment qualificats com a tals i a les relacions jurídiques derivades de la seva realització; en temes amplis és la branca del dret que regula l'exercici del comerç. Un dels seus fonaments és el comerç lliure. En la majoria de les legislacions, una relació es considera comercial i, per tant, subjecta al Dret mercantil, si és un acte de comerç. El Dret mercantil actual es refereix a aquests actes encara que el subjecte que els realitza no tingui la qualitat de comerciant. El dret comercial és una branca especial del dret privat, mentre que el dret civil s'erigeix com dret comú. El dret comercial inclou, entre molts altres els àmbits del transport; la marina mercant; garanties;assegurances de vida i accidents, contractes corporatius, vendes al consumidor, etc.

## Vegeu també

* Vici ocult

## Enllaços externs

* Legislació espanyola
* Legislació mexicana
* Dret mercantil Guia temàtica electrònica de la Biblioteca/CRAI de la Universitat Pompeu Fabra [Actualitzada: 22 gener 2016]
# AMD Bulldozer

Bulldozer és una microarquitectura de processadors multinucli dissenyada per la companyia Advanced Micro Devices. Va ser introduïda a l'any 2011 implementant novetats com el multifil en clusters (Clustered Multi Threading, CMT). L'objectiu principal de Bulldozer era millorar el paral·lelisme a nivell de fil de les tècniques de multifil simultani (Simultaneous Multi Threading, SMT) sense deixar de banda el rendiment monofil.

## Arquitectura
### Clustered Multi Threading

A diferència d'una microarquitectura de multifil simultani on tots els recursos del processador són compartits, en un processador CMT cada fil disposa de recursos dedicats com si aquests pertanyessin a nuclis diferents. Els recursos menys utilitzats són compartits com en el cas SMT. Per tant, es permet estalviar transistors donat que amb CMT no s'ha de implementar nuclis complerts.
Bulldozer fa un ús extensiu d'aquesta tècnica. La microarquitectura està construïda al voltant d'una unitat bàsica, el mòdul. Un mòdul de Bulldozer conté dos clústers d'enters i un de coma flotant. Això permet tenir en execució dos fils executant operacions d'enters al mateix temps com si es tractés de dos nuclis completament separats. El clúster de coma flotant es comparteix com en un nucli multifil simultani tradicional, amb la particularitat de permetre execució simultània de dos fils diferents si les dades són de 128 bits o menys. Altres unitats compartides corresponen als predictors de salts, els buscadors d'instruccions, la memòria cau d'instruccions de nivell u, la memòria cau de nivell dos i la unitat de preentrega d'instruccions (prefetch) que inclou la cua de les instruccions predites. Les unitats compartides canvien de fil amb una granularitat de fins a un cicle.

### Especificacions de l'arquitectura

* Suport al conjunt d'instruccions Intel AVX, SSE4.1, SSE4.2, AES i CLMUL.
* Introducció d'instruccions FMAC amb 4 operands, XOP i F16C.

## Referències

* 1 2 3 «The Idea Behind AMD's Bulldozer - AMD Bulldozer Review: FX-8150 Gets Tested» (en anglès). Tom's Hardware, 11-10-2011.
* 1 2 3 4 Butler, M.; Barnes, L.; Sarma, D. D.; Gelinas, B. «Bulldozer: An Approach to Multithreaded Compute Performance». IEEE Micro, 31, 2, 3-2011, pàg. 6–15. DOI: 10.1109/MM.2011.23. ISSN: 0272-1732.
* ↑ Collins, J.D.; Tullsen, Dean. Clustered multithreaded architectures - pursuing both IPC and cycle time, 2004-05-26. DOI 10.1109/IPDPS.2004.1303010. ISBN 0769521320.
# Santos-Dumont (cràter)

Santos-Dumont és un petit cràter d'impacte lunar que es troba a l'extrem nord de la serralada dels Montes Apenninus, a l'extrem oriental del Mare Imbrium. Es troba a uns 30 km al nord-est de Mons Hadley, un massís muntanyós.
Aquest cràter és una formació circular en forma de bol que es troba al cim d'una carena als Montes Apenninus. D'altra banda, és una formació poc remarcable sense trets inusuals i poca aparença de desgast.
Al nord-oest de Santos-Dumont hi ha un sistema de rimes de 90 km d'amplada denominat Rimae Fresnel, que rep el nom del Promontorium Fresnel que es troba al nord del cràter. Aquesta darrera formació forma l'extrem nord dels Montes Apenninus, i es troba a cavall de la bretxa que uneix el Mare Imbrium a l'oest amb la Mare Serenitatis a l'est. Al sud-est, a la vall més enllà de Mons Hadley, hi ha el lloc d'allunatge de la missió Apollo 15.
Aquesta característica rep el seu nom en honor al pioner de l'aviació brasiler Alberto Santos-Dumont. Anteriorment es va designar Hadley B.
* Localització de Sampson (superior centre de la imatge)
* Vista de la rima Fresnel

## Referències

* ↑ "Santos-Dumont (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Zona degradada

Zona degradada és un concepte d'ecologia segons el qual la qualitat de l'entorn biofísic és alterada mitjançant processos d'intervenció humana sobre la superfície terrestre.

## Processos artificials

És important aclarir que el concepte ecològic de "zona degradada" no inclou els processos naturals de degradació del terreny, com les catàstrofes naturals.
Les causes de la degradació ecològica més greus, rellevants i perdurables provenen en la majoria dels casos de la interferència humana directa o indirecta amb el terreny o zona. Cal tenir en compte també que moltes activitats humanes poden facilitar desastres naturals com incendis forestals, allaus, ensulsiades, riuades i inundacions.
Segons càlculs del 2007 un 40% dels terrenys amb possibilitats agrícoles o forestals de la Terra es troben en estat de degradació.
L'aprofitament excessiu d'aigües per regadiu pot abocar a la degradació dels mars interiors, com la mar d'Aral, que es troba actualment en un estat catastròfic.
Al Pantà de Flix hi ha una zona degradada amb productes químics d'alta toxicitat.

## Causes

Entre les causes importants de la degradació de terrenys es pot fer esment:
* Males pràctiques agrícoles que no tenen cura de la terra i que afavoreixen l'erosió.
* L'excés de pasturatge per part del ramat o sobrepastura.
* Desforestació
* Pedreres i mines a cel obert
* Excés de regadiu, incl. camps de golf i jardins en zones naturalment àrides
* Urbanització i desenvolupament comercial excessius.
* Contaminació directa o indirecta dels terrenys amb residus industrials, tòxics o radioactius.
* Abocadors d'escombraries o abundància de brossa escampada a la zona
* Excés de pas de vehicles tot terreny

## Exemples de zones degradades a Catalunya

* Massís del Garraf
* Delta del Llobregat
* Pantà de Flix
* Serra Grossa (Ulldecona)
* Serra de les Veles

## Vegeu també

* Efecte de vora
* Desforestació
* Desertització
* Destrucció de l'hàbitat
* Contaminació del sòl
* Ruderal
* Erm

## Referències

* ↑ Conacher, Arthur; Conacher, Jeanette. Rural Land Degradation in Australia. South Melbourne, Victoria: Oxford University Press Australia, 1995, p. 2. ISBN 0195534360.
* ↑ Ian Sample. «Global food crisis looms as climate change and population growth strip fertile land». The Guardian, 31-08-2007. [Consulta: 23 juliol 2008].
* ↑ Comencen les obres de col·locació de la barrera que aïllarà els llots tòxics del pantà de Flix durant la descontaminació
* ↑ Naomi Klein, The Shock Doctrine: The Rise of Disaster Capitalism, ISBN 0805079831

## Bibliografia

* Eswaran, H.; R. Lal and P.F. Reich. (2001). "Land degradation: an overview". Responses to Land Degradation. Proc. 2nd. International Conference on Land Degradation and Desertification, New Delhi, India: Oxford Press Arxivat 2012-01-20 a Wayback Machine.
* D.L. Johnson and L.A. Lewis Land Degradation:Creation and Destruction, 2nd edition, Rowman and Littlefield, Lanham, Boulder, New York, Toronto, Oxford, 2007.

## Enllaços externs

* USDA Natural Resources Conservation Service
* Rehabilitació de terrenys
# Riu Kema (llac Blanc)

El riu Kema és un riu curt de l'óblast de Vólogda, a Rússia, que desemboca al llac Blanc, i a través del seu emissari, el riu Xeksnà, acaba abocant les seves aigües al riu Volga.
Té una llargària de 150 km. i drena una conca de 4.480 km². Si consideréssim els diferents recorreguts arriba als 247 km (sistema riu Kema, llac Kémkoye (Кемское озеро), riu Soydo (Сойда), llac Soydozero (Сойдозеро), i les seves petites fonts.
Els seus principals afluents són l'Indomanka i el Korba

## Geografia

El riu Kema neix com a emissari del llac Kémskoye, en les proximitats del llogaret de Ilina. Pren direcció sud travessant les localitats de Evsinskaya, Borísovo, Véliki Dvor, Mirni —on rep, per la dreta, al Niuksha—, Tatarija, Kabetsovo, Kuznetsovo, Ignátovo i Mironovo —on rep, per l'esquerra, al riu Sheiruchéi. Ja en el seu curs mitjà, rep per la dreta les aigües dels afluents Fominsk i Korba. Després de passar les localitats de Nikonovo i Nefedovo, rep les aigües del riu Indomanka abans d'arribar a Troshino. Continua el seu curs, està vegada cap a l'oest, per Matvéyeva Gora, Moseyevo, Bosovo, Shugino, Pópovka, Bonga, Levino, Jarbovo, Podgornaya, Kostino, Kuzminskaya, Ganino i Novoselo. En entrar en curs inferior, el riu gira al sud i travessa Prokovskoye, Driabloye, Nikólskoye, i Novokemski, poc abans de la seva desembocadura en el llac Blanc.

## Referències

* ↑ La distancia entre bocas en el lago Kémkoye, así como las pequeñas fuentes del lago Soydozero se han medido cuidadosamente con la herramienta de medición de distancias de GoogelMaps.

## Enllaços externs

* Lloc web de Prokovskoye (rus)
* Lloc web de Novokemski (rus)
* Informació bàsica del riu (rus)
# Els fills del sol

Els fills del sol (en gallec: Os fillos do sol) és una pel·lícula de televisió gallegocatalana de 2017 dirigida per Ramón Costafreda i Kiko Ruiz. Es basa en la història real del naixement de la farmacèutica Zeltia, gràcies a la col·laboració entre el científic català Fernando Calvet Prats, Ramón Obella Vidal, un metge i empresari de Compostel·la, i els germans empresaris Xosé i Antonio Fernández. S'ha doblat al català per a TV3.
A la 16a edició dels premis Mestre Mateo, fou nominada a set categories (inclosa la de millor pel·lícula), i van obtenir un únic premi (millor maquillatge i pentinat).

## Personatges

* Pablo Derqui com a Fernando Calvet Prats
* Xosé Barato com a Ramón Obella Vidal
* Vicky Luengo com a Elena
* Tamar Novas com a Nicholas
* Víctor Duplá com a Xosé Fernández
* Xúlio Abonjo com a Antonio Fernández
* Roser Tapias com a Carmela Domènech
* Celso Bugallo com a Ramiro
* Clara Segura com a Antonia Domènech
* Xabier Deive com a Isidro Parga Pondal

## Premis i nominacions
### Premis Mestre Mateo

| Anus | Categoria | Receptor | Resultat |
| 16ª edició | Millor pel·lícula | Ramón Costafreda i Kiko Ruiz | Nominada |
| 16ª edició | Millor direcció de producció | Ana Míguez i Albert Morera | Nominada |
| 16ª edició | Millor direcció artística | Antonio Pereira | Nominat |
| 16ª edició | Millor música original | Xavi Font | Nominat |
| 16ª edició | Millor fotografia | Xavier Gil | Nominat |
| 16ª edició | Millor maquillatge i pentinat | Chicha Blanco Vicen Veti | Guanyadora |
| 16ª edició | Millor disseny de vestuari | Alicia Dapena i Lola Dapena | Nominada |

## Notes

* ↑ «Els fills del sol». Catalanfilms.cat.
* ↑ «Còpia arxivada». mesalafilms.com. Arxivat de l'original el 2020-02-18. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «Els fills del sol». ésAdir. [Consulta: 26 juliol 2023].
* ↑ «Pel·lícules - Els fills del sol». TV3, 26-12-2017. [Consulta: 26 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Els fills del sol a Goita què fan, ara!
# Cotoner Pima

El cotoner Pima (Gossypium barbadense), també conegut com a cotó extra llarg, cotó d'Amèrica del Sud, Creole o cotó egipci, és una espècie de cotoner. És una planta tropical sensible a les glaçades i perenne que produeix flors grogues i llavors negres. Creix com un petit arbre arbustiu i dona cotó amb la fibra extraordinàriament llarga i sedosa.

## Història

El nom Pima és en honor dels amerindis pimes, que ajudaren a cultivar el cotó als Estats Units en granges experimentals d'Arizona a principi del segle xx.
La primera evidència de domesticació d'aquesta espècie de cotoner és d'Ancón a la costa del Perú cap a 4200 aC
Cap a 1786, van començar les plantacions d'aquesta espècie a les colònies britàniques americanes de Carolina del Sud i Geòrgia amb gent provinent de Barbados. Aquest cotó tenia un preu més alt però va ser substituït per l'espècie Gossypium hirsutum i el cotó Pima actualment només representa el 5% del cotó produït als Estats Units.

## Referències

* Sauer, J.D. 1993. Historical geography of crop plants - a select roster. CRC Press, Boca Raton, Florida.
* ↑ Cotton Year Book 1910, Textile Mercury Annual, 1910, Manchester

## Enllaços externs

* Cotton Botany at Cotton Inc. Arxivat 2007-04-07 a Wayback Machine.
* Organization of American Pima Cotton Growers
* History of Sea Island Cotton Arxivat 2010-07-13 a Wayback Machine., West Indian Sea Island Cotton Association (WISICA)
# Werner Pluskat

Werner Pluskat (1912-11 de juny de 2002) va ser un major alemany, comandant del 1r Batalló del 252è Regiment d'Infanteria de la 352a divisió d'infanteria durant la invasió aliada a Normandia.
Cornelius Ryan, al seu llibre The Longest Day, credita Pluskat com el primer oficial alemany que va veure la flota d'invasió el 6 de juny de 1944, dirigint-se cap a la seva zona de desembarcament a Omaha Beach. L'Oberleutnant (M.A.) Walter Ohmsen, comandant de la bateria Crisbecq, també té el mateix crèdit en ser el primer a veure la flota mitjançant el telèmetre de la bateria. No obstant, Heinrich "Hein" Severloh, un metrallador a Omaha Beach, senyala al seu llibre WN62: A German Soldier's Memories of the Defence of Omaha Beach, Normandy, June 6, 1944 que Pluskat no estava amb la seva unitat aquell dia i que "no va ser gaire ben retratat" a la pel·lícula El dia més llarg. Els homes de Pluskat van disparar els seus canons fins a quedar-se sense munció.
Pluskat es trobava amb el Generalleutnant Kurt Dittmar quan aquest es rendí als soldats de la 30a Divisió estatunidenca a Magdeburg el 23 d'abril de 1945.
Per a la producció de la pel·lícula El dia més llarg, Pluskat va ser un dels diversos assessors militars que havien estat a les platges el 6 de juny. A la pel·lícula, va ser interpretat per Hans Christian Blech.

## Referències

* ↑ «Als erster Deutscher sah er die Invasion» (en alemany). Heilbronner Stimme, 12-06-2002 [Consulta: 21 maig 2013]. Arxivat 19 April 2014$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-04-19. [Consulta: 26 maig 2022].
* ↑ Tanne, p. 67.

### Bibliografia

* Tanne, Philippe. Batterie de Crisbecq — The Crisbecq Battery (in French and English). Album Memorial by Editions Aubert'Graphic.

## Enllaços externs

* The Batterie at Longues sur Mer Arxivat 2006-04-27 a Wayback Machine.
* Widerstandsnest WN 59
* [Hein Severloh, WN62: A German Soldier's Memories of the Defence of Omaha Beach,I.M.K. Creativ Verlag, Garbsen, Germany, 2000]
# Eduard Calvet i Pintó

Eduard Calvet i Pintó (Barcelona, 10 de febrer de 1875 - 2 d'agost de 1917) fou un empresari i polític català, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Eduard Emili Ildefons Calvet i Pintó va néixer al carrer Governador de Barcelona el 10 de febrer de 1875, fill de Pere Màrtir Calvet i Carbonell, de Sant Genís de Vilassar, i de la seva esposa Juliana Pintó i Roldós, de la mateixa població. La seva família posseïa una fàbrica de teixits de cotó al carrer Canuda de Barcelona, de la que des del 1896 se n'encarregà. Malgrat les seves idees republicanes, el 1906 fou nomenat vicepresident de la secció barcelonina de la Lliga Regionalista i a les eleccions generals espanyoles de 1907 fou elegit diputat pel districte d'Arenys de Mar dins les llistes de la Solidaritat Catalana. El 1908, però, ingressà al Centre Nacionalista Republicà i fou membre del consell d'administració del diari El Poble Català, de l'Associació Protectora de l'Ensenyança Catalana i de l'Associació de Viatjants de Catalunya.
El 1910 ingressà a la nova Unió Federal Nacionalista Republicana. No es va presentar a la reelecció a les eleccions de 1910 i es dedicà a les tasques empresarials. Com a vocal de la Federació Internacional Cotonera, va organitzar el Congrés Internacional Cotoner de Barcelona el 1911 i el 1912 fou nomenat president de la patronal Foment del Treball Nacional. El 1914 fou nomenat senador per Tarragona i va intervenir en la solució de les vagues del tèxtil i del ferrocarril d'aquell any, alhora que intentava fomentar la signatura d'un tractat de comerç entre Espanya i Cuba. Va morir d'una penosa malaltia el mateix dia en què també ho feia Enric Prat de la Riba. Té un carrer dedicat a Vilassar de Dalt.

## Referències

* ↑ Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1875, número de registre 784.
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Maspoch, Mònica. Galeria d'autors : ruta del modernisme, Barcelona. 1a ed.. Barcelona: Institut del Paisatge Urbà i la Qualitat de Vida, 2008, p. 56. ISBN 978-84-96696-02-0 [Consulta: 14 agost 2013].

## Bibliografia

* Mendoza, Cristina. Ramon Casas, Retrats al carbó. Sabadell: Editorial AUSA, 1995, p. 282pp. (catàleg MNAC). ISBN 84-8043-009-5.

## Enllaços externs

* Eduard Calvet i Pintó (1875-1917) Polític, industrial i dirigent empresarial
* Biografia Arxivat 2010-07-06 a Wayback Machine.