OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eufràsia de Kíev

Eufràsia de Kíev (1071 – 20 de juliol de 1109) fou la filla de Vsèvolod I de Kíiv i la segona esposa d'Enric IV del Sacre Imperi Romanogermànic. Fou germana de Vladímir Monòmac.
Eufràsia es va casar per primera vegada amb Enric I el Llarg, Marcgravi de la Marca del Nord, fill de Lotari Udo II. No van tenir fills abans de la seva mort en 1087. Eufràsia es va anar a viure al convent de Quedlinburg, on va conèixer a Enric IV, qui en aquest moment era el rei dels saxons. Enric va quedar impressionat per la seva bellesa i, després de la mort al desembre de 1087 de la seva primera esposa, es va casar amb Eufràsia en 1089 en Colònia. Després de la coronació, va assumir el nom de Adelheid (Adelaida).
Durant la campanya d'Enric a Itàlia portà a Eufrasia-Adelheid amb ell i la va mantenir segrestada en Verona. Eufràsia va escapar en 1093 i va fugir a Canossa, on va buscar l'ajuda de Matilde de Canossa, una de les enemigues d'Enric. Es va reunir amb el papa Urbà II i en les seves exhortacions Eufrasia-Adelheid va fer una confessió pública enfront de l'església en el Concili de Piacenza. Va acusar Enric de retenir-la contra la seva voluntat, forçar-la a participar en orgies i realitzar misses negres en el seu cos nu. Aquestes acusacions van ser confirmades per Conrad II d'Itàlia, qui afirmava que aquesta era la raó per la qual es va girar contra el seu pare.
D'acord amb les cròniques, Enric es va involucrar en la secta nicolaïta, i va organitzar orgies de la secta i rituals en els seus palaus. Eufràsia-Adelheid va ser forçada a participar en aquestes orgies i, en una ocasió, Enric la va oferir al seu fill Conrad. Aquest es va negar indignat i, després, es va rebel·lar contra el seu pare. Aquesta llegenda s'origina per l'hostilitat entre Enric i Urbà II durant la Lluita de les Investidures.
Eufràsia-Adelheid va deixar Itàlia per Hongria, on va viure fins a 1099, quan va tornar a Kíiv. Després de la mort d'Enric en 1106 es va convertir en monja fins que va morir en 1109.

## Referències

* ↑ «Women of Ancient Rus» (en ruso). [Consulta: 10 març 2016].

## Bibliografia

* Vernadsky, George. Kievan Rus (en anglès). New Haven: Yale University Press, 1976.
* Raffensperger, Christian «Evpraksia Vsevolodovna between East and West» (en anglès). Russian History/Histoire Russe, 30, 1–2, 2003, p. 23.
* Rüß, Hartmut «Eupraxia - Adelheid. Eine biographische Annäherung» (en alemany). Jahrbücher für Geschichte Osteuropas, 54, 2006, pp. 481–518.
# Portada/efemèride febrer 13

Vernon Lee
« 12 de febrer · 13 de febrer · 14 de febrer »
# Arahuetes

Arahuetes és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 56 | 45 | 52 | 54 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# La democràcia a Amèrica

La democràcia a Amèrica (en francès: De la démocratie en Amérique) és una obra escrita per Alexis de Tocqueville i publicada el 1835, en la seua estada als recentment creats Estats Units. És una anàlisi que fa l'autor, polític i jurista francès, en què exposa els mèrits del règim americà i les seues bondats. El 2011 en va aparèixer una traducció en català a càrrec de Jaume Ortolà.
Aquesta obra ha passat a la història per ser una de les més valorades en els mateixos Estats Units, erigint-se en un dels clàssics del pensament polític que li donà honors i fama a l'autor, així com entrada en la posteritat. Es considera una gran reflexió i síntesi del que representava als anys trenta del segle xix viure en el sistema polític més avançat del món.
Tocqueville fou un acèrrim crític de la Revolució Francesa per la seua radicalitat, i pels excessos; sobretot en l'època del terror dels jacobins (amb Robespierre al capdavant). Fou un gran teòric de la democràcia i del liberalisme moderat; visionari d'un conservadorisme gens extremat i capaç d'obrir-se a les reformes necessàries per evitar les ruptures.
En el llibre hi ha una lloança al poble nord-americà, fruit de l'esforç colonitzador d'una època molt dura. Les claus per a entendre el poble americà són el seu individualisme, pragmatisme, capacitat d'iniciativa i superació, ambició i desig de prosperitat, la seva potència imparable...

## Notes

* ↑ Alexis de Tocqueville, La democràcia a Amèrica, ed. Riurau, Barcelona, 2011.
# Un Israel

Un Israel (hebreu: ישראל אחת‎, Israel Ahat) era una aliança electoral del Partit Laborista Israelià, Meimad i Guéixer que van crear per a concórrer a les eleccions legislatives de 1999.
Un Israel va ser format per dirigent de Partit Laborista Ehud Barak en la cursa cap a les eleccions de 1999 amb l'objectiu de fer que el Partit Laborista aparegués com un partit més centrista i per a reduir la seva reputació de partit secular i elitista entre els votants membres de la comunitat mizrahim (Guéixer era dirigit pel polític mizrahi i exdiputat del Likud David Levy mentre que Meimad era un partit religiós). Aquesta transformació fou inspirada per la de Tony Blair all Partit Laborista britànic conegut com a Nou Laborisme. L'acord de coalició va donar a Guéixer el número tres en la llista (darrere Barak i Shimon Peres), dues posicions segures més i la promesa que Levy aconseguiria una posició ministerial. A Meimad se li va oferir un lloc segur en la llista i una posició ministerial per a un altre membre del partit.
En la cursa fins a l'elecció, les enquestes van pronosticar que el partit guanyaria 33 escons. Tanmateix, tot i que Un Israel aconseguí 26 escons i fou la facció més gran de la Kenésset, els seus 26 escons era el nombre més baix per a un partit guanyador (els 34 escons del Partit Laborista en les eleccions de 1996, presentant-se en solitari, era l'anterior nombre més baix). Dels 26 seients, 22 van correspondre als laboristes, tres a Guéixer i un a Meimad. D'acord amb els acords de coalició, Levy fou nomenat viceprimer ministre i Ministre d'Afers Exteriors i el membre de Meimad Michael Melchior fou nomenat Ministre d'Afers Social i de la Diàspora.
Barak, qui hi havia superat a Binyamín Netanyahu en l'elecció per a Primer ministre, va haver de formar un govern de coalició inestable amb sis altres partits: Xas, Nou Moviment - Mérets, Israel ba-Aliyà, el Partit de Centre, el Partit Nacional Religiós i Judaisme Unit de la Torà.
La participació de Barak en la Cimera de Camp David amb Iàssir Arafat l'estiu de 2000 provocà la sortida de Guéixer de l'aliança el 7 de març de 2001. El 7 de maig se'ls va unir un membre de la facció Nova Via, que s'havia escindit del Partit de Centre, però el 15 de maig de 2001 va deixar d'existir i el grup parlamentari va ser rebatejat Laborista-Meimad.
Després del final de la coalició, Barak va ser investigat per les acusacions que Un Israel havia infringit la llei de finançament de partits per permetre que diners de l'estranger fossin dirigits al partit a través d'entitats no lucratives per tal d'aconseguir sobrepassar els límits de despesa. El partit ja havia estat multat amb 13 milions de xéquels per infringir les lleis de recaptació de fons. Aquest afer, posteriorment, fou conegut com l'«Afer d'Organització de Barak».

## Referències

* ↑ Fleischer, Tzvi. «Barak's 'One Israel'». The Review, 01-04-1999. Arxivat de l'original el 24 març 2010. [Consulta: 28 març 2014].
* ↑ Barak party faces criminal probe BBC News, 27 de gener de 2000

## Enllaços externs

* Un Israel a la página web de la Kenésset
# Moles dels Viarnets

Les Moles dels Viarnets és una muntanya de 751 metres que es troba entre els municipis d'Arnes i d'Horta de Sant Joan, a la comarca de la Terra Alta.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Miliard

Un miliard és un nombre natural que s'escriu 1.000.000.000 (10⁹) i el nom usual del qual en català és mil milions.
* $un\;miliard=mil\;milions=10^{9}=1\;000\;000\;000\,$
A les unitats del Sistema Internacional s'expressa aquest factor amb el prefix giga-.
En el sistema binari és 111011100110101100101000000000 i en l'hexadecimal és 3B9ACA00.
La seva factorització en nombres primers és 2⁹ × 5⁹.

## Referències

* ↑ «miliard». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.

## Vegeu també

* Bilió
* Escales curta i llarga
# Llista de valències dels elements

A continuació hi ha una llista d'elements més comuns amb la seva valència. La valència s'indica amb nombres romans.

## València I

* H - Hidrogen
* Li - Liti
* Na - Sodi
* K - Potassi
* Rb - Rubidi
* Cs - Cesi
* Fr - Franci
* Ag - Argent
* F - Fluor (és -1)

## València II

* Be - Beril·li
* Mg - Magnesi
* Ca - Calci
* Sr - Estronci
* Ba - Bari
* Ra - Radi
* O - Oxigen (és -2)
* Zn - Zinc
* Cd - Cadmi

## València III

* B - Bor
* Al - Alumini
* Ga - Gal·li
* In - Indi
* Sc - Escandi
* Ti - Titani

## València IV

* Si - Silici

## València I, III i V

* N - Nitrogen
* As - Arsènic
* Sb - Antimoni
* Bi - Bismut
* P - Fòsfor

## València II, IV i VI

* S - Sofre
* Se - Seleni
* Te - Tel·luri

## València I, II, III, V i VII

* Cl - Clor
* Br - Brom
* I - Iode

## València II i III

* Fe - Ferro
* Ni - Níquel
* Co - Cobalt

## València I, II

* Cu - Coure
* Hg - Mercuri (element) (Val. 1 només en estructures mol·leculars)

## València II, IV

* Pd - Pal·ladi
* Pt - Platí
* Ge - Germani
* Sn - Estany
* Pb - Plom
* Ir - Iridi
* C - Carboni

## València I i III

* Au - Or
* Tl - Tal·li

## València II, III i VI

* Cr - Crom

## València II, III, IV, VI i VII

* Mn - Manganès
# Serra d'Esdolomada

La Serra d'Esdolomada és una serra de la Baixa Ribagorça de l'Aragó. La serra està disposada en direcció NW-SE i les altures màximes oscil·len entre els 1.420 de la Serra d'Esdolomada i els 1.401 del Morrón de Güel.
El municipi d'Isàvena és el terme principal de la serra. Esdolomada és un llogaret del municipi d'Isàvena, situat al vessant NE de la serra.

## Barrancs de l'Isàvena

La serra aporta aigües al riu Isàvena. Al vessant nord el barranc de Torrontiello i el barranc Cañemá o de La Font, desemboquen en el barranc de Carrasquer, afluent del riu Isàvena.

## Camí de la serra

Per dalt de la serra d'Esdolomada podem anar a Güel pel camí de l'ermita passant pel Tossal de les Piles.

## Imatges

* Serra del Jordal i serra d'Esdolomada amb els camps de conreu. Imatge feta des de la serra de Sis
* Serra i poble d'Esdolomada
* Congustro de Carrasquer

## Vegetació i geologia

A la serra dominen els boscos de Pinus sylvestris, Quercus rotundifolia al vessant meridional i Quercus faginea en zones amb major humitat. A les zones més elevades podem veure formacions arbustives. Freqüentment, han ocupat antigues terrasses abancalades amb repoblacions de Pinus sylvestris.
Els materials més freqüents són terciaris conglomeràtics, de còdols i blocs enormes, i de ciment calcari dipositats sobre els estrats de gres i argila, característics de les serres del flysch Eocè. Coincidint amb el Barranc del Congustro (o barranc de Carrasquer), a la part meridional, els vessants estan cimentats per glacis d'acumulació (Raiguer) del Plistocè, sisè període del Cenozoic i el tercer període del Neogen, i foradats per barrancs d'incisió lineal.

## Referències

* ↑ Serra d'Esdolomada
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-05-22. [Consulta: 24 juny 2015].
* ↑ «Serra d'Esdolomada». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Serra d'Esdolomada». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Cruchaga, Luis Javier. PRAMES. Turbón y Sierra de Sis (en espanyol). PRAMES, 2002, p. 40 (Mapas excursionistas, 12). ISBN 84-8321-123-8.
* ↑ «Serra d'Esdolomada». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Arén. Madrid: Direcció General de l'Institut Geogràfic i Catastral (Mapa Topogràfic, escala 1:50.000, 251).
* ↑ «Serra d'Esdolomada, vegetació». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 24 juny 2015].
* ↑ «Serra d'Esdolomada». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Serra d'Esdolomada, geologia». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 24 juny 2015].

## Bibliografia

* Geologia de la Serra d'Esdolomada Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Esther Jansma

Esther Jansma (Amsterdam, 24 de desembre de 1958 - 23 de gener de 2025) va ser una arqueòloga, escriptora i catedràtica neerlandesa.
Nascuda a la ciutat d'Amsterdam, treballà com a arqueòloga. Jansma va publicar la seva primera col·lecció de poesia Stem onder mijn bed el 1988. El 1990, va publicar Bloem (flor), que reflecteix els seus sentiments després que el seu primer fill va morir en néixer. Jansma va ser professora al departament de Geociències a la Universitat d'Utrecht des de 2007 per la dendrocronologia i paleoecologia del Quaternari.

## Obra publicada

Selecció d'obres literària.
* Waaigat, poesia (1993)
* Picknick op de wenteltrap, novel·la (1997)
* Hier is de tijd, poesia (1998), va rebre el Premi VSB Premi de Poesia
* Dakruiters, poesia (2000), va rebre el Premi Hugues C. Pernath
* Alles is nieuw, poesia (2005), nominat per al Premi de Poesia VSB i guardonat amb la medalla A.Roland Holst-Penning i el Premi Jan Campert

## Referències

* ↑ «Professor and poet Esther Jansma dies aged 66 | DUB» (en anglès). [Consulta: 30 gener 2025].
* 1 2 3 Monna, Janita; Jones, Francis R. (traductor). «Esther Jansma» (en anglès). Poetry International Rotterdam, 10-10-2002. Arxivat de l'original el 20 de novembre 2017. [Consulta: 14 abril 2016].
* 1 2 3 Vergeer, Koen; Mollison, Elisabeth (traductor) «Riposte to Death: Esther Jansma's Poetry» (en anglès). The Low Countries. Digitale Bibliotheek voor de Nederlandse Letteren, 9, 2001, pàg. 257-259.
* 1 2 «Prof. dr. Esther Jansma». Universitat d'Utrecht. [Consulta: 14 abril 2016].
# Allan Woodman

Allan Charles "Huck" Woodman (Winnipeg, Manitoba, 11 de març de 1899 - Winnipeg, Manitoba, 17 d'abril de 1963) va ser un jugador d'hoquei sobre gel canadenc que va competir a començaments del segle xx.
El 1920, un cop superada la Primera Guerra Mundial, va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre gel. Era l'únic membre de l'equip que no era d'ascendència islandesa.
A nivell de clubs jugà al Winnipeg Falcons.

## Referències

* 1 2 «Huck Woodman Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 21 setembre 2017].
# Timeu Matemàtic

Timeu Matemàtic (en grec antic: Τίμαιος, Tímaios) va ser un astròleg de l'antiga Grècia del segle i aC.
Segons Antíoc d'Ascaló, va fixar els set llocs més «influents» del Dodecàtopos ('els dotze llocs'), que seria la divisió original de l'espai terrestre en dotze segments d'una mateixa mida (30º), tal com ho fa el zodíac, que al mateix temps és una divisió de l'espai celeste en dotze cases. Timeu va fixar també els quatre cantons, els dos trígons dels horòscops i l'ortus del centre del cel. Plini el Vell, qui l'anomena «Matemàtic», l'esmenta diverses vegades, i recorda els seus càlculs sobre l'òrbita de Venus i les seves teories, tant les explicacions sobre el desbordament del Nil com la que deia que les fulles cauen dels arbres quan el sol passa a la constel·lació d'Escorpió. Veti Valent, al segle II dC, en fa referència a les seves obres. És esmentat per la Suda, que, tot i que atribueix una obra anomenada Matemàtiques (Μαθηματικά) a Timeu de Locres, pel títol i pel contingut, que és astrològic, sembla força més probable que sigui obra d'aquest autor.

## Referències

* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 298. ISBN 8481641618.
# Sit arlequí

El sit arlequí o pardal calàndria (Chondestes grammacus) és una espècie d'ocell de la família dels passerèl·lids (Passerellidae) i única espècie del gènere Chondestes.

## Distribució i hàbitat

Es reprodueix al sud del Canadà, gran part dels Estats Units i el nord de Mèxic. És molt menys freqüent a l'est, on la seva distribució s'està contraent. Les poblacions de Mèxic i els estats adjacents dels Estats Units són residents, però altres ocells són migratoris, hivernant al sud dels Estats Units, Mèxic i al sud de Guatemala.

## Descripció

El sit arlequí és distintiu. Mesura entre 15 i 17cm de llarg, pesa entre 24 i 33 g. i té una envergadures d'uns 28cm.
Els adults tenen l'esquena marró amb ratlles fosques, semblant a al pardal i les parts inferiors blanques, excepte una taca central fosca. Les galtes i els costats de la capçada són de color castany amb la cella blanca i ratllada aparentant una corona. La cua és fosca però l'exterior també és blanc. Els joves són de colors més apagats i a les parts inferiors tenen vetes.

## Dieta i comportament

S'alimenten a terra o en matolls baixos. Mengen principalment llavors, però en època de reproducció també s'alimenten d'insectes com llagostes. En migració o a l'hivern formen estols. Quan un depredador s'acosta a un niu ocupat, se sap que les femelles adultes del sit arlequí realitzen tàctiques de distracció.

### Cria

La zona de reproducció es compon per una varietat d'hàbitats oberts que inclouen pastures i cultiu. Els sit arlequí nien a terra, ponen de tres a sis ous en un niu en forma de copa feta d'herba protegit també per herba o altra tipus de vegetació. Els ous són blancs amb gargots negres. Són víctimes ocasionals del parasitisme de la cria per part del vaquer capbrú.

## Taxonomia

Es reconeixen dues subespècies:
* C. g. grammacus - (Say, 1823) - des del centre i sud de Canada (Ontario) fins a Nova York, nord de Texas i oest de Carolina del Nord.
* C. g. strigatus - (Swainson, 1827) - sud oest de Canada i oest dels Estats Units fins al nord i sud de Mèxic.

## Referències

* ↑ «Sit arlequí». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
* ↑ Fitxa del pardal calàndria a Birdguides Ltd Arxivat 2012-11-07 a Wayback Machine. Rev. 22/12/2012 (anglès)
* ↑ «Lark Sparrow (Chondestes grammacus)» (en anglès). IUCN. [Consulta: 11 juny 2023].
* ↑ James, Edwin; Long, Stephen H.; Say, Thomas; Adams, John. Account of an expedition from Pittsburgh to the Rocky Mountains (en anglès). 1. Philadelphia: H.C. Carey and I. Lea, 1823, p. 139.
* 1 2 «Lark Sparrow» (en anglès). Birds of Stanford. [Consulta: 11 juny 2023].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Briths of the World – IOC World Bird List v13.1g» (en anglès americà), 2023. [Consulta: 6 novembre 2023].
# Arnold Martignoni

Arnold Martignoni (Sankt Moritz, 19 de maig de 1901 - Samedan, 9 de març de 1984) va ser un jugador d'hoquei sobre gel suís que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'hoquei sobre gel.
Amb l'EHC St. Moritz, amb qui jugà entre 1921 i 1931, guanyà la lliga suïssa de 1922, 1923 i 1928. També guanyà l'or al Campionat d'Europa de 1926.

## Referències

* 1 2 «Arnold Martignoni Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 11 febrer 2017].
# Dècada del 500
## Esdeveniments

* Guerra amb la Pèrsia sassànida: l'emperador Anastasi I es nega a pagar una part del cost de la defensa del Congost de Darial, a través de les quals les tribus nòmades han vingut per atacar Pèrsia i l'Imperi Romà d'Orient. El rei Kavadh I envaeix Armènia i captura Teodosiòpolis.
* Kavadh I assetja la ciutat-fortalesa d'Amida (l'actual Turquia). Els defensors, encara que no tenen el suport de les tropes romanes, repelen els assalts perses durant tres mesos abans que finalment siguin derrotats.
* Els francs asseguren el seu domini sobre la Gàl·lia i fan recular els visigots a Hispània
* Promulgació de la Llei Sàlica per part dels Francs salis.
* S'estableixen els cànons clàssics de la pintura xinesa
* 503 - Guerra entre l'Imperi Persa i els romans

## Personatges destacats

* Alaric II
* Clodoveu I, rei dels francs (481 - 511) de la dinastia merovíngia
* Papa Símmac

## Referències

* ↑ Dodgeon, Michael H.; Lieu, Samuel N. C.; Greatrex, Geoffrey. The Roman Eastern Frontier and the Persian Wars: AD 363-630: a narrative sourcebook (en anglès). Routledge, 1991, p. 62. ISBN 978-0-415-14687-6.
* ↑ Dodgeon, Michael H.; Lieu, Samuel N. C.; Greatrex, Geoffrey. The Roman Eastern Frontier and the Persian Wars: AD 363-630: a narrative sourcebook (en anglès). Routledge, 1991, p. 63. ISBN 978-0-415-14687-6.
* ↑ Walgenbach, Elizabeth. Excommunication and Outlawry in the Legal World of Medieval Iceland (en anglès). BRILL, 2021-05-25, p. 40. ISBN 978-90-04-46146-8.
* ↑ Kirsch, J.P. «Pope Saint Symmachus». CATHOLIC ENCYCLOPEDIA:, 1912. [Consulta: 25 setembre 2022].
# Kamen (volcà)

Kamen (rus: Камень) és un estratovolcà dorment que es troba al centre de la península de Kamtxatka, Rússia. El cim s'eleva fins als 4.585 msnm, o 4.579 metres segons les fonts, sent el segon volcà més alt de Kamtxatka. Es troba flanquejat pels volcans Bezimianni i Kliutxévskaia sopka.
Es va formar durant el final del Plistocè, però l'activitat va continuar fins a l'holocè. Fa uns 1.200-1.300 anys va perdre gran part del costat oriental, produint un gran allau de 4-6 km³ que va recórrer més de 30 quilòmetres en direcció sud-est.

## Referències

* 1 2 «Global Volcanism Program | Kamen» (en anglès). [Consulta: 8 novembre 2020].
* ↑ «Full de mapa rus», 1986. [Consulta: 8 novembre 2020].
# Lucy Dahl

Lucy Dahl Neal (4 d'agost de 1965) és una guionista anglesa i filla de l'escriptor britànic Roald Dahl i de l'actriu nord-americana Patricia Neal. Dahl va escriure el guió de Wild Child i ser assessora de la pel·lícula Charlie i la fàbrica de xocolata, basada en el llibre homònim del seu pare. També col·labora en el diari digital sobre alimentació i vi Zester Daily. Dahl està divorciada i té dos fills, Phoebe Patricia Rose Dahl i Chloe Dahl.

## Referències

* ↑ zesterdaily.com articles by Lucy Dahl Arxivat 2012-10-15 a Wayback Machine.
# Carl Abrahamsson

Carl Abrahamsson (Södertälje, 1 de maig de 1896 - Södertälje, 25 de desembre de 1948) va ser un atleta, jugador de bandy i d'hoquei sobre gel suec, que va competir durant el primer terç del segle xx. Era germà del també jugador d'hoquei Erik Abrahamsson.
Abrahamsson començà practicant l'atletisme i guanyà 28 campionats regionals en diverses modalitats durant la dècada de 1910. Com a jugador de bandy va ser subcampió del campionat suec amb l'AIK el 1915 i el 1917. Com a jugador d'hoquei sobre gel va guanyar el títols suecs de 1925 i 1931 amb el Södertälje. El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de plata en la competició d'hoquei sobre gel. Aquesta mateixa competició serví de decidir el campió d'Europa d'aquell any. El 1932 formà part de l'equip que guanyà el Campionat d'Europa d'hoquei sobre gel.
Un cop finalitzà la seva carrera com a jugador passà a exercir tasques d'entrenador i directives a la Federació Sueca.

## Referències

* 1 2 3 4 «Karl Abrahamsson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 17 gener 2019].