OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La dama de les camèlies

La dama de les camèlies (originalment en francès: La Dame aux Camélias) és una novel·la de 1848 signada per Alexandre Dumas (fill). Aquesta obra està inspirada en un fet real de la vida de l'autor relatiu a un romanç amb Marie Duplessis, una jove cortesana de París que va mantenir diferents relacions amb grans personatges de la vida social. La novel·la pertany al moviment literari que es coneixeria com a realisme, una de les primeres que conformarien la transició del romanticisme. L'òpera La Traviata, del compositor italià Giuseppe Verdi, es va basar en aquesta novel·la. També ha inspirat diverses pel·lícules, obres de teatre i ballets.

## Tema

Els principals temes de la novel·la són: la prostitució reflectida en la vida de la protagonista Margarida Gautier, els seus costums i amistats. D'altra banda, trobem l'abnegació en diversos actes de la protagonista, sobretot pel que fa al seu amor per l'Armand Duval.
També l'obra critica els prejudicis socials, que radiquen en el rebuig social d'acceptar a Margarida, principalment es representen pel pare d'Armando Duval, qui li exigeix sacrificis. Finalment, trobem en grau més baix la gelosia i la venjança en el personatge d'Armand Duval.

## Estil

Coexisteixen dos narradors en la novel·la: un narrador editor que coneix el narrador protagonista, Armand Duval. Està escrita en un llenguatge senzill i estructurada en vint capítols sense títols.

## Adaptacions

Sabine Dufrenoy adaptà al català una versió teatral de la novel·la. La peça, dirigida per Hermann Bonnín i protagonitzada per llur filla, Nausicaa Bonnín, va ser estrenada a Barcelona el 30 d'abril de 2014.

## Traduccions al català

* Traducció de Lídia Anoll. Adesiara editorial. Martorell, 2012.
* Traducció de J. DELS D. Llibreria Catalònia (col·lecció Biblioteca Univers), ca. 1935.

## Referències

* 1 2 La dama de les camèlies Arxivat 2023-01-15 a Wayback Machine. a Adesiara Editorial
* ↑ «Nausicaa Bonnín és 'La Dama de les Camèlies». [Consulta: 4 maig 2023].
# Llista de topònims del barri Gòtic

La llista de topònims (noms propis de lloc) del barri Gòtic de Barcelona està dividida en dues llistes per motius tècnics (per la seva mida excessiva), dividint el barri per l'eix format pel carrer Ferran, la plaça de Sant Jaume, el carrer Jaume I i la plaça de l'Àngel.
* Llista de topònims del barri Gòtic (part alta)
* Llista de topònims del barri Gòtic (part baixa)
En aquesta llista general hi apareixen només els topònims que no són en cap de les dues llistes parcials perquè no tenen coordenades a Wikidata (si n'hi ha algun).
Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!

## Misc

| Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Protecció | Commons (més fotos) |
| Carilló del Palau de la Generalitat | Barcelona el Gòtic | carilló | 1976 | Palau de la Generalitat de Catalunya | | Carillon of Palau de la Generalitat |
| Casa-fàbrica Rull | el Gòtic | casa fàbrica | 1783 Estat: enderrocat o destruït | ca:Còdols, 12 i Obradors, 17 | | |
| Cintes | Barcelona Ciutat Vella el Gòtic | obra escultòrica | Creador: Robert Llimós i Oriol Estat: enderrocat o destruït | | art públic de Barcelona | |
| Quiosc de Canaletes | Barcelona el Gòtic el Raval | quiosc | Arquitecte: Antoni Rovira i Trias Pere Falqués i Urpí Josep Goday i Casals 1878 Estat: enderrocat o destruït | la Rambla | | Quiosc de Canaletes |
# Investidura de Donald Trump de 2017

La investidura de Donald Trump com a 45è President dels Estats Units va marcar l'inici del període de quatre anys de Donald Trump com a President i de Mike Pence com a Vicepresident. Es va dur a terme una cerimònia pública el divendres 20 de gener de 2017 a la Façana Oest de l'edifici del Capitoli dels Estats Units a Washington, D.C.
La temàtica de la investidura és "Uniquely American" (Singularment Americà), una frase que defineix la cerimònia d'investidura com "una expressió singularment Americana del nostre sistema Constitucional". El tema també accentua la transició pacífica de poder, i que els americans estan "units en una duradora república". La cerimònia d'investidura va ser a Washington, D.C., el 20 de gener de 2017, va incloure concerts, el jurament cerimonial, una desfilada, i una oració per la investidura interreligiosa. El jurament presidencial va ser administrat a Trump pel Cap de la Justícia dels Estats Units John Roberts, i el jurament vicepresidencial va ser administrat a Pence pel Jutge Associat Clarence Thomas. Trump va jurar sobre la Bíblia de Lincoln, la mateixa utilitzada a la investidura de Barack Obama, i sobre la Bíblia personal de la seva infància.

## Planificació

La inauguració va ser planejada principalment per dos comitès: el Comitè Conjunt de Juntes per a les Cerimònies Inaugurals i el Comitè de la Inauguració Presidencial 2017. Tot i que l'elecció va ser planificada per al 8 de novembre de 2016, el Comitè Conjunt de Juntes va començar a preparar la inauguració el 21 de setembre de 2016.

## Vegeu també

* Clientelisme als Estats Units

## Referències

* ↑ «Entire Program». Joint Congressional Inauguration Committee. Arxivat de l'original el 20 de gener 2017. [Consulta: 18 gener 2017].
* ↑ Staff, Writer «VP Pence to be sworn in by Clarence Thomas». WPSD-TV. Associated Press, 13-01-2017 [Consulta: 16 gener 2017]. Arxivat 15 de gener 2017 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-01-15. [Consulta: 20 gener 2017].
* ↑ «Trump Will Be Sworn In With Same Bible As Lincoln And Obama». NPR. [Consulta: 19 gener 2017].
* ↑ Jalonick, Mary Clare. «Construction begins on presidential inauguration platform». Associated Press. Salon, 21-09-2016. Arxivat de l'original el 18 de gener 2017.
# Revolta de l'Alt Llobregat

Els historiadors han anomenat Revolta de l'Alt Llobregat, o Fets de Fígols de 1932, a la vaga general, de caràcter revolucionari, que es produí entre els dies 18 i 23 de gener de 1932 i que va tenir un seguiment important als sectors miner i tèxtil.
La protesta s'inicià a Berga i arribà a les mines de Fígols, on els anarquistes proclamaren el comunisme llibertari.
Iniciada la vaga general revolucionària, el moviment es propagà cap a altres poblacions mineres com Balsareny, Sallent, Cardona i Súria, on els vaguistes revolucionaris es feren els amos de la situació. La resposta fou una dura repressió que va castigar fins i tot el revolucionari espanyol Buenaventura Durruti. Joan Garcia Oliver va qualificar l'experiència de "gimnàstica revolucionària". El govern de la República ordenà la intervenció de l'exèrcit dirigit per Goded. Manresa quedà ocupada militarment com a centre d'operacions per controlar tota la comarca. Molts miners foren detinguts i alguns d'ells van ser empresonats i fins i tot deportats al RIF, protectorat espanyol a l'Àfrica.
L'esclat de la vaga revolucionària fou el resultat de la situació econòmica de la zona i del país, i de les expectatives de canvi social radical que s'havien creat molts sectors obrers des dels primers temps de l'etapa republicana. A Catalunya els sectors més radicals dels anarquistes havien anat controlant la CNT, fet que coincidia amb un augment de la conflictivitat social que va arribar a tenir un dels seus punts més crítics amb la insurrecció de l'Alt Llobregat. L'aixecament fou el detonant del distanciament al si de la CNT entre la tendència més sindicalista i la tendència més anarquista ja les diferències estratègiques de cada sector eren notables.
El Museu de les Mines de Cercs va incorporar el 2009 un audiovisual de 16 minuts que descriu aquesta revolta de 1932.

## Referències

* 1 2 3 4 Diccionari d'Història de Catalunya, p. 35, ed. 62, Barcelona, 1998, ISBN 84-297-3521-6
* ↑ dbergueda.cat, 9/2/2009, El Museu de les Mines de Cercs incorpora un audiovisual sobre els fets revolucionaris de Fígols de 1932
# Paleohattèrids

Els paleohattèrids (Palaeohatteriidae) són una família extinta de sinàpsids que visqueren durant el Permià inferior en allò que avui en dia és Europa. Se n'han trobat restes fòssils a Alemanya. Es consideren esfenacodonts intermedis entre els «haptodontins», més basals, i els esfenacodòntids, més derivats. Algunes fonts sinonimitzen els paleohattèrids amb aquests últims.

## Referències

* ↑ Spindler, 2016, p. 1.
* ↑ Spindler, 2016, p. 50.
* ↑ Entrada «Sphenacodontoidea» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 23 desembre 2022].

## Bibliografia

* Spindler, F. «Morphological description and taxonomic status of Palaeohatteria and Pantelosaurus (Synapsida: Sphenacodontia)» (en anglès). Paläontologie, Stratigraphie, Fazies, 23, 2016, pàg. 1-57.
# El Boixó

El Boixó és una obra del municipi de Sant Julià de Vilatorta (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana la qual es troba orientada a migdia. Està adossada a un serrat i assentada damunt la roca viva que forma l'era. Consta de planta baixa i dos pisos. La façana presenta un portal rectangular de pedra i una finestreta amb inflexió gòtica a la planta; la resta d'obertures són de construcció recent. Llurs murs són gairebé cecs. L'edifici es troba envoltat per diverses construccions recents. És construïda amb pedra basta unida amb morter, alguns dels sectors són de tàpia i és arrebossada al damunt. L'estat conservació és bo.

## Història

Masia registrada en el Nomenclàtor de la província de Barcelona de l'any 1892. La fesomia que presenta actualment és fruit d'una reforma del 1955.

## Referències

* 1 2 «El Boixó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2016].
# Plaça de Cuba

La plaça de Cuba és un espai públic del barri del Sant Crist de Can Cabanyes de Badalona.
En origen era un solar on els veïns aparcaven els seus vehicles, i està molt vinculada al carrer de Cuba, que porta el mateix nom i passa pel seu costat. El 1975 l'Ajuntament de Badalona va projectar i inaugurar la plaça. A causa del desnivell del terreny, es va construir a tres alçades, i es va dotar l'espai d'arbrat, bancs, una font i va ser decorada amb l'estàtua d'una sirena. El nom es va aprovar oficialment el 4 de juliol de 1975, tot i que el carrer de Cuba ja tenia aquesta denominació almenys des de 1940, tot i que no consta que s'aprovés de manera oficial. Hom afirma que el nom va ser per influència de Ramon Rodó, que va ser promotor d'una urbanització al barri a la dècada de 1920 i que havia fet fortuna a l'illa de Cuba.
Entre 1969 i 1975 es va bastir en l'àmbit de la plaça el temple parroquial de la Mare de Déu de Montserrat, que antigament havia estat al carrer de la Camèlia, llavors dit de Ramon Franco. Al cap de pocs anys, el 1981 es va proposar la seva reurbanització a causa del seu mal estat i es va projectar una plaça a dos nivells, a més de ser declarada com a zona de vianants. Posteriorment, encara es feu una tercera remodelació a la dècada del 2000.
Quant a esdeveniments, l'1 d'agost de 1992, es va organitzar un acte de solidaritat amb motiu de l'agermanament de Badalona amb la població de San Miguel del Padrón, que va comptar amb la participació d'esportistes de la delegació olímpica cubana, el ministre d'esports de Cuba, el delegat del comitè olímpic, així com autoritats badalonines i representants de l'associació de veïns del Sant Crist, col·locant-se una placa commemorativa. El 1994 la placa es va instal·lar en un monòlit, que va ser inaugurat per l'alcalde Joan Blanch i el cònsol de Cuba a Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 4 Palacio Serra, Francesc. Sant Crist de Can Cabanyes: història d'un barri. Badalona: Associació de Veïns de Sant Crist de Can Cabanyes, 2017, p. 131, 146-147, 152-157.
* ↑ Abras Pou, Margarida; Carreras García, Montserrat; Nieto Sabater, M. Dolors. Tots els carrers de Badalona. Badalona: Museu de Badalona, 2003, p. 105.
# Sofia de Jesucrist

Sofia de Jesucrist és un llibre apòcrif, gnòstic que forma part del quart tractat del còdex III dels Manuscrits de Nag Hammadi (NH III, 4,90-119).

## Autor, Lloc i data de composició

L'autor semble ser un setita gnòstic. No seria estrany que aquest llibre s'hagués escrit poc després de l'adveniment del cristianisme a Egipte - l'última mitat del segle i. Aquesta possibilitat és recolzada pel to no polèmic del tractat.

## Influencia

La Sofia de Jesucrist està evidentment influïda per l'Epístola d'Eugnostos, les dues trobades a Nag Hammadi en dues còpies diferents. La Sofia de Jesucrist transforma l'Epístola d'Eugnostos en un diàleg amb Jesús. La noció de tres homes divins en la jerarquia divina semble basar-se en Gènesi 1-3:
* Home immortal = Déu;
* Fill de l'home = Adam;
* Fill de Set = salvador)
A causa de la presència de Set, Eugnostos ha de ser considerat com un escrit setià. Per altra banda, com que no és gnòstic tradicional i manca d'altres elements de la idea setita desenvolupada, pot ser identificat com proto-setita solament. La idea religiosa egípcia també sembla haver influït en la seva imatge de l'esfera celestial. Per tant, el lloc probable del seu origen es Egipte. Una cita molt primitiva senyala que estoics, epicuris i astròlegs són anomenats tots els filòsofs. Aquesta definició hauria estat apropiada en el segle i aC., però no després. Eugnostos i Sofia de Jesucrist poden haver influït en els Setians – Ofites descrits per Sant Ireneu. Alguns han proposat l'influx d'Eugnostos sobre el Valentinisme.

## Contingut

El text es componga de 13 preguntes que fan els deixebles, seguit de breus discursos de Jesús en resposta.
* La primera pregunta es refereix a la vanitat i la futilitat de la recerca de Déu.
* La segona es refereix a la manera de trobar la veritat, però sols per explicar el que no és.
* La tercera es refereix a com la veritat fou revelada als gnòstics en el principi dels temps.
* La quarta es refereix a com s'ha de despertar per veure la veritat.
* La quinta es refereix a com les coses van començar.
* La sexta es refereix a com la humanitat arribar a la gnosis.
* La sèptima es refereix a la posició de Jesús en tot això.
* L'octava es refereix a la identitat de Jesús.
* La novena es refereix a la forma en que l'esperit es connecta amb el material.
* La dècima es refereix al nombre dels esperits.
* L'onzena es refereix a la immortalitat.
* La dotzena es refereix a aquells que no siguin significatius.
* L'última pregunta es refereix al fet que procedien de la humanitat i el que té de tenir fi.

## Enllaços externs

* THE GNOSTIC SOCIETY LIBRARY, text en anglès (anglès)
* Els evangelis Gnòstics (anglès)
# Segona carta a Timoteu

* Epístoles Paulines
* · 1 Tessalonicencs (52)
* · 2 Tessalonicencs* (~53?)
* · 1 Corintis (56)
* · Romans (56)
* · Filipencs (56-57)
* · 2 Corintis (57-58)
* · Gàlates (57-58)
* · Colossencs (~60?)
* · Filemó (60-61)
* · Efesis* (60-62?)
* · 1 Timoteu* (~60-70?)
* · 2 Timoteu* (~60-70?)
* · Titus* (~65-70?)
* * Autoria dubtosa
La Segona carta a Timoteu és un llibre del Nou Testament, tradicionalment atribuïda a Pau de Tars. En aquesta carta, l'autor insta a sant Timoteu a defensar el cristianisme i proclamar públicament la seva fe, ja que ell aviat morirà. Igualment adverteix dels perills de caure en el pecat o de negar les pròpies creences davant les persecucions creixents. Té un to més personal que altres cartes paulines, fet que ha portat a alguns estudiosos a afirmar que va ser escrita per una altra mà.

## Enllaços externs

* Text de la Segona carta a Timoteu
# Papir 115

El Papir 115 o Papir Oxirrinc 4499 (${\mathfrak {P}}$$^{115}$ Gregory-Aland), és un papir escrit en grec. Format per 12 petits fragments d'un papir còdex, que conté parts de l'Apocalipsi de Joan. Data de mitjans a finals de segle iii, al voltant de 225-275.
Bernard Pyne Grenfell i Arthur Surridge Hunt van descobrir el papir a Oxirrinc, Egipte. Aquest manuscrit no va ser desxifrat i publicat fins al final del segle XX i en l'actualitat està ubicat al Ashmolean Museum, Oxford. En el còdex original hi havia 33-36 línies per pàgina de 15,5 cm per 23,5 cm. El text que ha sobreviscut inclou: 2:1-3, 13-15, 27-29, 3:10-12, 5:8-9; 6:5-6; 8:3-8, 11-13; 9:1 -- 5, 7-16, 18-21, 10:1-4, 8.-11., 11:1-5, 8-15, 18-19, 12:1-5, 8-10, 12-17, 13: 1-3, 6 .-16., 18, 14:1-3, 5-7, 10-11, 14-15, 18-20, 15:1, 4-7. El text és de tipus Alexandria. segueix el text del Còdex Alexandrinus i del Còdex Ephraemi Rescriptus. Una curiositat d'aquest text és que dona el nombre de la bèstia, com 616 (ΧΙ Ϛ), en lloc de la majoria de textos - 666 (ΧΞ Ϛ).
Nomina sacra - ΙΗΛ ΑΥΤΟΥ ΠΡΣ ΘΩ ΘΥ ΑΝΩΝ ΠΝΑ ΟΥΝΟΥ ΟΥΝΟΝ ΚΥ ΘΝ ΑΝΟΥ ΟΥΝΩ.

## Enllaços externs

* «P. Oxy. LXVI 4499 »
* Imatge dels fragments del Papir d'Oxirrinc 4499
* David C. Parker, A new Oxyrhynchus Papyrus of Revelation: P115 (P. Oxy. 4499), w: Manuscripts, Texts, Theology: Collected Papers, 1977-2007, Walter de Gruyter, Berlin, 2009, ss. 73-92.
Papirs d'Oxirrinc :
# Municipi de Belogradtxik

El municipi de Belogradtxik (búlgar: Община Белоградчик) és un municipi búlgar pertanyent a la província de Vidin, amb capital a la ciutat de Belogradtxik. Es troba al sud-oest de la província, a la frontera amb Sèrbia.
L'any 2011 tenia 6.602 habitants, el 79,35 % búlgars i el 20,08 % gitanos. Tres quartes parts de la població viuen a la capital municipal, Belogradtxik.

## Localitats

El municipi es compon de les següents localitats:
| Localitat | Ciríl·lic | Població(desembre de 2009) |
| Belogradtxik | Белоградчик | 5334 |
| Borovitsa | Боровица | 195 |
| Chiflik | Чифлик | 128 |
| Dabravka | Дъбравка | 77 |
| Granitovo | Гранитово | 66 |
| Granichak | Граничак | 19 |
| Krachimir | Крачимир | 26 |
| Oshane | Ошане | 71 |
| Prauzhda | Праужда | 74 |
| Prolaznitsa | Пролазница | 18 |
| Rabisha | Рабиша | 312 |
| Rayanovtsi | Раяновци | 144 |
| Salash | Салаш | 217 |
| Slivovnik | Сливовник | 26 |
| Stakevtsi | Стакевци | 233 |
| Struindol | Струиндол | 23 |
| Veshtitsa | Вещица | 53 |
| Varba | Върба | 29 |
| Total | 7045 |

## Referències

* ↑ «Mapa de Belogradtxik». Google Maps.
* ↑ «НАСЕЛЕНИЕ ПО ОБЛАСТИ, ОБЩИНИ, НАСЕЛЕНИ МЕСТА И САМООПРЕДЕЛЕНИЕ ПО ЕТНИЧЕСКА ПРИНАДЛЕЖНОСТ КЪМ 1.02.2011 ГОДИНА» (en búlgar). Национален статистически институт (Institut Nacional d'Estadística de Bulgària). [Consulta: 24 febrer 2018].
* ↑ (anglès) Bulgarian National Statistical Institute - Bulgarian towns in 2009 Arxivat 2010-11-13 a Wayback Machine.
* ↑ (anglès) Bulgarian National Statistical Institute - Bulgarian villages under 1000 inhabitants - December 2009
* ↑ (anglès) Bulgarian National Statistical Institute - Bulgarian Settlements 1000-5000 inhabitants - December 2009

## Enllaços externs

* Municipi de Belogradtxik - Lloc web oficial
# We Die Young

We Die Young és una pel·lícula d'acció nord-americana de directe a vídeo del 2019 dirigida per Lior Geller i protagonitzada per Jean-Claude Van Damme, David Castañeda i Elijah Rodriguez. Ha estat doblada i subtitulada al català.

## Sinopsi

Lucas, un noi de 14 anys que es va incorporar a la vida de la banda a Washington DC, està decidit que el seu germà de 10 anys no segueixi el mateix camí. Quan un veterà de la guerra de l'Afganistan arriba al barri, sorgeix una oportunitat.

## Repartiment

* Elijah Rodriguez com a Lucas
* Jean-Claude Van Damme com a Daniel
* David Castañeda com a Rincon
* Nicholas Sean Johnny com a Miguel
* Charlie MacGechan com a Jester
* Joana Metrass com a Anna
* Dean John-Wilson com a Mousey
* Jim Caesar com a Fellx
* Kerry Bennett com a Brenda
* Jacob Scipio com a Tomas
* Joseph Long com a Luis

## Referències

* 1 2 «We Die Young». Goita què fan, ara!. [Consulta: 7 juliol 2023].
# Llegeix-me els llavis

Llegeix-me els llavis (títol original: Sur mes lèvres) és una pel·lícula francesa (2001) de Jacques Audiard que ha obtingut tres Cèsars l'any 2002: millor actriu per a Emmanuelle Devos, millor guió i millor so. Ha estat doblada al català.

## Argument

Carla és sorda de naixement. Empleada com a secretària en una agència immobiliària, porta una vida solitària i ha de patir les humiliacions dels seus col·legues. El seu empresari decideix un dia posar-li un estudiant en pràctiques. L'Agence nationale pour l'emploiva enviar-li Paul, un antic delinqüent que ha estat 2 anys a la presó per a robatori agreujat i que acaba de ser alliberat sota control judicial.

## Repartiment

* Vincent Cassel: Paul
* Emmanuelle Devos: Carla
* Olivier Gourmet: Marchand
* Olivier Perrier: Masson
* Olivia Bonamy: Annie
* Bernard Alane: Morel
* Céline Samie: Josie
* Pierre Diot: Keller
* François Loriquet: Jean-François
* Serge Boutleroff: Mamut
* David Saracino: Richard Carambo
* Christophe Vandevelde: Louis Carambo
* Bô Gaultier de Kermoal: El barman
* Loïc El Pàgina: Quentin
* Nathalie Lacroix: L'empleada de l'ANPE
* Laurent Valo: El jove sord del cafè
* Christiane Cohendy: Mathilde
* Isabelle Caubère: Jeanne
* Chloé Mons: Boubou
* Philippe Wintousky: El cap d'obra
* Gladys Gàmbia, Maurine Nicot i Keena: Ballarines

## Banda original

* Chartsengrafs - Grandaddy
* Zobi la moca - Les Négresses Verdes
* Lella
* Hands Up
* Never Tell You - Rhythm and Sound / Tikiman
* La Moca - Cassius
* Make It Funky
* Positiva Educació - Slam
* Space Trucker
* Slam-Dunkin 1
* Marseille Is in the House - Electrocypher
* Last Dance (and I come over) - Superfunk
* Ritmo Americano - Dusminguet
* Goa Tribe
* The Child - Alex Gopher
* Make It Happen (Radio Edit) - Playgroup
* Till You Drop

## Premis i nominacions

El film va obtenir nou nominacions en la cerimònia dels César 2002 entre les quals les del millor film, del millor director, del millor actor (Vincent Cassel), de la millor actriu (Emmanuelle Devos) i de so (Pascal Villard, Marc-Antoine Beldent i Cyril Holtz). Assoleix el premi en tres categories (millor actriu, millor guió i millor so) en un any considerat com a excel·lent, en competició amb Amélie, La Cambra dels oficials, La pianista, Chaos.

## Projecte d'adaptació

L'any 2018, David Manson, el productor delegat de diverses sèries Netflix, com House of Cards o Bloodline, signa un acord de dos anys amb Paramount Television per adaptar el film de Jacques Audiard a una sèrie.

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Llegeix-me els llavis». [Consulta: 10 desembre 2018].
* ↑ AlloCine. «Sur mes lèvres». [Consulta: 10 desembre 2018].
* ↑ AlloCine. «Sur mes lèvres: le film de Jacques Audiard adapté en série». [Consulta: 10 desembre 2018].