OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nightswimming

«Nightswimming» és el vint-i-quatrè senzill de la banda estatunidenca R.E.M., el cinquè extret de l'àlbum Automatic for the People, el 12 de juliol de 1993 per Warner Bros. Records.

## Producció

Es tracta d'una balada amb Michael Stipe com a cantant i acompanyat únicament del baixista Mike Mills al piano, i només a la part final del tema hi ha un oboè tocat per Deborah Workman. Els arranjaments de corda els va realitzar John Paul Jones, que fou baixista de Led Zeppelin. Tota la banda apareix acreditada com a autora de la cançó, però realment Stipe va compondre la lletra i Mills la música. Mills va començar a tocar el riff de piano a l'estudi de John Keane, a Athens, i malgrat estava apunt de descartar la melodia, Stipe s'hi va interessar i en va compondre la lletra.
La cançó no es va incloure en el Out of Time però la demo enregistrada en aquesta època es va utilitzar per l'Automatic for the People amb els nous arranjaments de Jones.
El videoclip per promocionar el senzill va ser dirigit per Jem Cohen, però se'n van editar dues versions, una censurada i una altra que no. La versió no censurada es va incloure en la compilació de vídeos titulada Parallel (1995).
Altres bandes han versionat la cançó oficialment com Dashboard Confessional, Gene, Ingrid Michaelson o Azure Ray.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Bill Berry, Michael Stipe, Peter Buck i Mike Mills, excepte les indicades.
# Hipocalcèmia

La hipocalcèmia és un trastorn electrolític que cursa amb nivells baixos de calci en el sèrum sanguini. El rang normal és de 2,1-2,6 mmol/L (8,8-10,7 mg/dL, 4,3-5,2 mEq/L) són definits com a hipocalcèmia uns nivells inferiors a 2,1 mmol/L. Els nivells lleugerament baixos que es desenvolupen lentament sovint no donen lloc a símptomes. En cas contrari els símptomes poden incloure entumiment, espasmes musculars, convulsions, confusió o aturada cardíaca.
Les causes més freqüents inclouen l'hipoparatiroïdisme i la carència de vitamina D. Altres causes inclouen insuficiència renal, pancreatitis, sobredosi de blocadors de canals de calci, rabdomiòlisi, síndrome de lisi tumoral i medicaments com bisfosfonats. El diagnòstic generalment s'hauria de confirmar amb la determinació d'un calci corregit o ionitzat. Es poden observar canvis específics en un electrocardiograma (ECG).
El tractament inicial per a la malaltia greu és amb clorur de calci intravenós i, possiblement, amb sulfat de magnesi. Altres tractaments poden incloure suplements de vitamina D, magnesi i calci. Si és degut a un hipoparatiroïdisme, també es pot recomanar hidroclorotiazida, quelants del fosfat i una dieta baixa en sal. Un 18% de les persones hospitalitzades tenen hipocalcèmia.

## Referències

* ↑ LeMone, Priscilla; Burke, Karen; Dwyer, Trudy; Levett-Jones, Tracy; Moxham, Lorna; Reid-Searl, Kerry [2016-10-02]. Medical-Surgical Nursing (en anglès). Pearson Higher Education AU, 2015, p. 237. ISBN 9781486014408.
* 1 2 3 4 5 Soar, J; Perkins, GD; Abbas, G; Alfonzo, A; Barelli, A; Bierens, JJ; Brugger, H; Deakin, CD; Dunning, J «European Resuscitation Council Guidelines for Resuscitation 2010 Section 8. Cardiac arrest in special circumstances: Electrolyte abnormalities, poisoning, drowning, accidental hypothermia, hyperthermia, asthma, anaphylaxis, cardiac surgery, trauma, pregnancy, electrocution.». Resuscitation, 81, 10, 10-2010, pàg. 1400–33. DOI: 10.1016/j.resuscitation.2010.08.015. PMID: 20956045.
* ↑ Pathy, M.S. John [2016-10-01]. Principles and practice of geriatric medicine. 4.. Chichester [u.a.]: Wiley, 2006, p. Appendix. ISBN 9780470090558.
* ↑ Minisola, S; Pepe, J; Piemonte, S; Cipriani, C «The diagnosis and management of hypercalcaemia.». BMJ (Clinical research ed.), 350, 02-06-2015, pàg. h2723. DOI: 10.1136/bmj.h2723. PMID: 26037642.
* 1 2 3 4 5 Fong, J; Khan, A «Hypocalcemia: updates in diagnosis and management for primary care.». Canadian family physician Medecin de famille canadien, 58, 2, 2-2012, pàg. 158–62. PMC: 3279267. PMID: 22439169.
* 1 2 Cooper, MS; Gittoes, NJ «Diagnosis and management of hypocalcaemia.». BMJ (Clinical research ed.), 336, 7656, 07-06-2008, pàg. 1298–302. DOI: 10.1136/bmj.39582.589433.be. PMC: 2413335. PMID: 18535072.
# Camins de glòria

Camins de glòria (títol original en anglès Paths of Glory) és una pel·lícula estatunidenca dirigida l'any 1957 per Stanley Kubrick. Encara que considerada una obra mestra del director, ha patit un llarg periple de prohibicions a tot el món pel seu contingut antimilitarista. Va ser prohibida a França fins al 1975 i a Espanya fins al 1986.

## Argument

França, 1916, durant la Primera Guerra Mundial, el general Boulard ordena la captura d'una inexpugnable posició alemanya i encarrega aquesta tasca a l'ambiciós general Mireau. Aquest, al seu torn, ordena al coronel Dax que encapçali l'atac. La presa del turó resulta un infern, i el regiment torna a les seves posicions. L'alt comandament militar, irritat per la derrota, decideix castigar i donar exemple als soldats.

## Anàlisi

Títol clau dins del cinema antimilitarista, la pel·lícula transcorre en el context històric de la Primera Guerra Mundial, concretament l'any 1916, durant l'anomenat període de la "guerra de trinxeres" (a causa de l'estancament dels fronts). Podem considerar que l'acció se situa entre el setembre i l'octubre al front occidental, a la frontera entre França i Alemanya, (estabilitzada aleshores a uns 30 km de París), concretament prop de l'estratègica posició d'Agnoc.
El general Mireau és el responsable del conjunt de trinxeres de la zona d'Agnoc i, per tant, es fa càrrec d'uns 8.000 soldats. És per la gran responsabilitat que això representa que, quan el general Broulard li proposa conquerir el Turó de les Formigues, objectiu que costaria gran quantitat de vides, refusa immediatament l'oferta. Finalment, però, i a causa de la seva gran corrupció i ambició de poder, Mireau es deixarà temptar i acabarà accedint a l'empresa en el moment en què Broulard li ofereix a canvi un ascens fins a la posició de comandant de la Desena Divisió, càrrec que sempre havia somiat.
Kubrick aprofita aquesta adaptació d'una novel·la basada en fets reals per a criticar durament, en general, l'absurditat i cruesa de totes les guerres i, particularment, la corrupció i deshumanització dels alts càrrecs de l'exèrcit, la dura disciplina que imposen i la lògica implacable de la jerarquia militar.

## Repartiment

* Kirk Douglas: el coronel Dax
* Adolphe Menjou: el general George Brullard
* Ralph Meeker: Paris
* George Macready: el general Mireau
* Timothy Carey: Férol
* Joseph Turkel: Arnaud.
* Wayne Morris.
* Richard Anderson: El comandant Saint-Auban
* Susanne Christian

## Referències

* ↑ «Camins de glòria». ésAdir. El portal lingüístic de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals. Generalitat de Catalunya. Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals. [Consulta: 18 maig 2015].
* ↑ Àngel, Comas «Arriba per fi "Senders de glòria" la pel·lícula prohibida de Kubrick». La Vanguardia, 28-09-1986.
* 1 2 «Crítica del film». Fotogramas.
* ↑ «Release dates for Paths of Glory» (en anglès). IMDB. [Consulta: 18 abril 2013].
# J

La J és la desena lletra de l'alfabet cat i setena de les consonants. El seu nom és jota.

## Fonètic

En català representa la fricativa postalveolar sonora entre vocals i a inici de mot en els dialectes central i balear. Té un so prepalatal africat sonor en el català nord occidental, en el català tarragoní i el valencià no apitxat mentre que l'apitxat és prepalatal africat sord. És una lletra que en un principi va desenvolupar-se de la lletra i per representar el so semivocàlic i que va acabar representant un so diferent. Per això és inexistent en l'alfabet llatí. Juntament amb la lletra t fa el dígraf (tj)

## Significats de la J

* Cronologia: als calendaris designa els mesos d'estiu juny i juliol.
* Física: en majúscula, símbol del joule en el Sistema Internacional (però el nom de la unitat s'escriu en minúscula).
* Electromagnetisme: en minúscula, símbol de la densitat de corrent.
* Matemàtiques: segon imaginari del quaternió.
* Matemàtiques: símbol a la Funció de Bessel.

## Símbols derivats o relacionats

| Caràcter | Descripció | Unicode (maj./min.) | Notes d'ús |
| Ĵ | J amb accent circumflex | U+0134 U+0135 | esperanto |
| Ĳ | Lligatura IJ | U+0132 U+0133 | neerlandès |
| ǰ | j amb anticircumflex (només minúscula) | U+01F0 | AFI |
Viccionari
# Østerdalen

Østerdalen és una vall i tradicional districte al comtat de Hedmark, a l'est de Noruega. És compost pels municipis Rendalen, Alvdal, Folldal, Tynset, Tolga i Os al nord i Elverum, Stor-Elvdal, Engerdal, Trysil i Åmot al sud.
Østerdalen és bastant àmplia en la majoria de llocs i es caracteritza per paisatges tranquils i muntanyes arrodonides. La vall està coberta majoritàriament per pinedes. El més típic d'Østerdalen és que gran part del sòl del bosc està cobert amb molsa de ren, una varietat de líquens.
La Vall Gomma (Glåmdalen) és una designació per la vall formada pel riu Glåma (també anomenat el Glomma), que és el riu més llarg i més gran de Noruega.
El nom d'Østerdalen en nòrdic antic del nom era Øystridalir (Eystridalir) de les valls orientals. El nom es referia a les valls dels rius Glomma, Rena, Trysil, Elva i Österdalälven.

## Referències

* ↑ «Østerdalen, pàgina d'aquest districte natural» (en noruec).
# Al-Hamdaní

Abu-Muhàmmad al-Hàssan ibn Àhmad ibn Yaqub ibn Yússuf ibn Dàwud ibn Sulayman Dhi-d-Dumayna al-Hamdaní, més conegut senzillament com al-Hamdaní, fou un historiador, geògraf i poeta d'Aràbia del sud, nascut a Sanaà vers 893 i mort vers 945.
Va escriure diverses genealogies de nissagues del sud d'Aràbia, conegut com l'al-Iklil, reunint material històric, genealògic oi geogràfic, i una antologia de la poesia iemenita. Va ser empresonat per l'imam ràssida de Sa'dah Àhmad an-Nàssir ibn Yahya al-Hadi; alliberat i tornat a empresonar, va provocar una revolta que va acabar amb la batalla de Katafa i la mort de l'imam i el seu germà Hassan; fou alliberat per orde de Ibn Ziyad, senyor de Zabid, i en la seva poesia va elogiar els caps de la revolta.

## Bibliografia

Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "(al-)Hamdānī".
# El Krib

El Krib (àrab: الكريب, al-Krīb) és una ciutat de Tunísia al nord-oest de la governació de Siliana, situada uns 42 km de Siliana. Té una població 7.811 habitants en 2014. La seva activitat econòmica principal són l'agricultura (amb cultiu de cereals) i la ramaderia.

## Patrimoni

La ciutat romana de Dougga és a només 11 km, però el seu accés es fa generalment des de Tunis o la costa nord, per la part nord, i El Krib queda al sud-oest de Dougga.
Es troba al sud-est del Djebel Goraa, on hi ha el jaciment arqueològic d'Agbia i, al peu de la muntanya, la vil·la de Bordj El Massoudi, uns 7 km a l'oest d'El Krib.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 24 55 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en set sectors o imades:
* El Krib Nord (24 55 51)
* El Krib Sud (24 55 52)
* Dokhania (24 55 53)
* Hammam Biadha Nord (24 55 54)
* Hammam Biadha Sud (24 55 55)
* Borj El Messaoudi Nord (24 55 56)
* Borj El Messaoudi Sud (24 55 57)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 24 14).

## Referències

* ↑ «Institut National de la Statistique - Tunisie», 04-12-2012. [Consulta: 7 gener 2025].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 73-77. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 145. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Introducció a les Categories d'Aristòtil

La Introducció a les Categories d'Aristòtil (en grec Εἰσαγωγὴ εἰς τὰς Ἀριστοτέλους κατηγορίας Eisagōgḕ eis tàs Aristotélous katēgorías), també anomenada Isagoga o Isagoge (en grec Εἰσαγωγή Eisagōgḗ), és un text escrit pel filòsof neoplatònic Porfiri i traduït del grec al llatí per Boeci, esdevingué el manual estàndard sobre lògica durant almenys un mil·lenni després de la mort de l'estagirita. L'obra fou escrita entre els anys 268 i 270 dC, i inclou una detallada classificació dels conceptes aristotèlics de gènere i espècie. És a partir d'aquesta revisió que s'ha construït l'anomenat Arbre de Porfiri, que consisteix en una classificació dicotòmica que pren com a punt de partida el gènere de substància (el més general), descendent així a la resta dels individus, passant per les espècies.
Boeci traduí al llatí aquesta obra, la qual arribà a convertir-se ràpidament en un manual estàndard de lògica aristotèlica a les universitats europees, bo i establint una de les etapes més importants en el desenvolupament de l'escolàstica medieval: el tema dels universals. Molts escriptors, com Boeci, Averrois, Pere Abelard i el propi Joan Duns Escot, entre d'altres, escrigueren comentaris contra el llibre. D'altres escriptors, com Guillem d'Occam, els incorporaren en llurs manuals de lògica.

## Edicions

La traducció llatina més primerenca, no gaire exacta, fou de Gai Mari Victorí al segle iv. La primera traducció al sirià és del segle vii per Atanasi de Balad. També s'ha trobat una traducció antiga a l'armeni.
La traducció a l'àrab prové d'Abd-Al·lah ibn al-Muqaffa des d'una versió siriana. Amb el nom àrab d'Isaghuji es convertí en el text estàndard de lògica al món musulmà i va influir en l'estudi de la teologia, filosofia, gramàtica i jurisprudència.
A més de les adaptacions i resums del text, molts treballs independents de lògica realitzats per filòsofs musulmans han estat titulats Isaghuji. La discussió de Porfiri sobre el tema de l'accident provocà un llarg debat sobre l'ús dels conceptes aristotèlics d'accident i essència.

## Contingut

Porfiri aclareix les seves intencions en el proemi de l'obra: vol fer comprensibles les categories aristotèliques, i alhora, alliçonar en la doctrina de la definició, de la divisió i de la prova, de tan necessitada urgència en la vida intel·lectual.
El contingut de la Isagoga és la doctrina dels predicables, ço és, dels modes de relacionar, segons Aristòtil, subjecte i predicat. Porfiri parla de cinc predicables: gènere, espècie, diferència, propi i accident.
Cal distingir, seguint també Aristòtil, entre predicable i categoria. Com a forma de dur a terme una predicació, el predicable relaciona el subjecte amb el predicat, en canvi, la categoria és la determinació d'un terme en si mateix, de manera independent.

## Referències

* ↑ http://www.ccel.org/ccel/pearse/morefathers/files/porphyry_isagogue_01_intro.htm
* ↑ Enciclopèdia Irànica, "Araz" (accident)
# Yacine Brahimi

Yacine Brahimi (en àrab: ياسين إبراهيمي; nascut el 8 de febrer de 1990) és un futbolista algerià d'origen francès que actualment juga a l'Al-Gharafa S. C. de la Lliga qatarina de futbol.
El 22 de juliol de 2014, el FC Porto va anunciar el fitxatge de Brahimi procedent del Granada per una quota de traspàs de 6,5 milions d'euros i amb un contracte de cinc anys. Va deixar el Porto en finalitzar el seu contracte el 30 de juny de 2019. El 22 de juliol de 2019, Brahimi va fitxar pel Qatar Stars League amb l'Al-Rayyan.

## Referències

* ↑ Morsy, Omar Ahmed. «Porto sign Algeria's Brahimi from Granada» (en anglès britànic), 23-07-2014. [Consulta: 15 gener 2025].
* ↑ «Herrera e Brahimi terminam hoje contrato com o FC Porto» (en portuguès de Portugal), 30-06-2019. [Consulta: 15 gener 2025].
* ↑ Tribune, Qatar; webmaster. «Al Gharafa sign Algerian international Yacine Brahimi from Al Rayyan» (en anglès), 22-06-2022. [Consulta: 15 gener 2025].
* ↑ «Đăng Ký Kubet» (en anglès americà), 24-09-2024. [Consulta: 15 gener 2025].
* ↑ Reporter, By Sports. «Brahimi joins Gharafa after three seasons with Rayyan» (en anglès), 21-06-2022. [Consulta: 15 gener 2025].
# Cooperativa de Sant Jaume (Tortosa)

L'antiga seu de la Cooperativa de Sant Jaume és un edifici de Tortosa (Baix Ebre) protegit com a bé cultural d'interès local. Actualment és ocupada per la policia local.

## Descripció

Antigament era una edificació independent però més endavant se li va adossar un cos de construcció moderna que s'utilitzava per a magatzem i oficines. L'edifici modernista consta de dues naus rectangulars cobertes a doble vessant, que són de les mateixes dimensions i es troben adossades. La façana mira a la plaça de la Immaculada i reflecteix l'estructura interior de dues naus: té dues portes grans, una a cada cos, i dos finestrals rectangulars a sobre. A la part superior, s'hi alternen finestrals petits i falses finestres que s'adapten a l'estructura de la teulada.
Els materials alternen, a la base, un aparell poligonal de pedra amb maçoneria, i a la resta de mur, maó arrebossat. L'arrebossat simula carreus amb un encoixinat poc acusat. El mur lateral, al costat oest, per on s'entraven les olives, és tot de maó ordinari vist.
La part vella i la nova es comuniquen interiorment.
La decoració és absent. Es redueix a l'arrebossat de la façana, que tendeix a ressaltar les estructures.

## Història

L'edifici es va construir a la primeria del segle XX en un espai obert conegut com l'Esplanada de Remolins. Situat a l'extrem sud de l'antic barri jueu, mai no havia estat edificat fins a aquesta època. Al llarg de l'edat mitjana aquesta esplanada s'utilitzà com a mercat musulmà, cosa que donà lloc al nom de l'antic Portal de l'Assoc, que es trobava a l'extrem del carrer de Sant Jaume, vora la cooperativa, i que fou destruït a la darreria del segle xix.
Un cop abandonada la seva antiga funció, el juny del 2008, després de diverses obres de rehabilitació, es va inaugurar com a comissaria de la policia local de Tortosa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Cooperativa de Sant Jaume». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
* ↑ «Tortosa continua la modernització de la policia local amb la nova comissaria». Vilaweb, 12-06-2008. [Consulta: 11 setembre 2015].
* ↑ «La Policia Local estrena comissaria». L'Ajuntament informa. Ajuntament de Tortosa. [Consulta: 11 setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Cooperativa de Sant Jaume». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Gracia Baptista

Gracia Baptista (? - c. 1557) va ser una compositora i monja castellana que va viure a Àvila.
No es coneixen dades biogràfiques d'aquesta dona compositora, excepte que va ser monja i va residir a la ciutat castellana d'Àvila al llarg de la primera meitat del segle xvi. Aquesta informació prové de l'únic llibre que inclou una obra seva, el cant litúrgic Conditor alme siderum, una composició que va ser publicada a Alcalá de Henares l'any 1557, al Libro de cifra nueva para tecla, arpa y vihuela (llibre de xifrat nou per a tecla, arpa i viola de mà) de Luis Venegas de Henestrosa, i és l'obra per a teclat més antiga composta per una dona castellana (i, probablement, l'única publicada que es conserva anterior al segle xviii), a més de la primera composició d'una dona publicada a Europa. Es tracta d'una obra per a veu amb acompanyament d'orgue o clavicèmbal, que ha estat enregistrada en diverses ocasions.

## Referències

* 1 2 Women's Roles in the Renaissance. Greenwood Publishing Group, 2005, p. 270–. ISBN 978-0-313-32210-5.
* ↑ Jackson, Barbara Garvey. Say Can You Deny Me: A Guide to Surviving Music by Women from the 16th Through the 18th Centuries. University of Arkansas Press, 1994, p. 44–. ISBN 978-1-55728-303-0.
* ↑ Weiss, Susan Forscher; Murray, Jr., Russell E.; Cyrus, Cynthia J. Indiana University Press. Music Education in the Middle Ages and the Renaissance, 16 de juliol de 2010, p. 275–. ISBN 0-253-00455-1.
* ↑ Silbiger, Alexander. Keyboard Music Before 1700. Routledge, 2 d'agost de 2004, p. 387–. ISBN 978-1-135-92423-2.
* ↑ Lorenzo Arribas, Josemi «Gracia Baptista, año 1557. La primera compositora europea con obra publicada». Revista de Musicología, Vol. 34, No. 2, pàg. 263-284.
* ↑ Pan Pipes: Sigma Alpha Iota Quarterly. Wayside Press, 1992.
* ↑ «Gracia BAPTISTA». Arxivat de l'original el 2010-03-25. [Consulta: 1r març 2016].
# (1101) Clematis

(1101) Clematis és un asteroide que forma part del cinturó exterior d'asteroides i va ser descobert per Karl Wilhelm Reinmuth el 22 de setembre de 1928 des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, a Alemanya.
Inicialment va ser designat com 1928 SJ. Més endavant es va anomenar per la Clematis, un gènere de plantes de la família de les ranunculàcies.
Clematis està situat a una distància mitjana del Sol de 3,232 ua, podent acostar-se fins a 2,98 ua i allunyar-se fins a 3,484 ua. Té una inclinació orbital de 21,42° i una excentricitat de 0,07796. Empra 2122 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1101.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 27 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «(1101) Clematis» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 11 juliol 2018].

## Enllaços externs

* «(1101) Clematis» (en anglès). Minor Planet Centerconsulta=11 de juliol de 2018.
* «Diagrama orbital de (1101) Clematis» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 11 juliol 2018].