OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa Torrecabota

Casa Torrecabota és un edifici del municipi de Castelló d'Empúries (Alt Empordà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat en els límits de l'antic nucli emmurallat de la població, formant cantonada entre els carres del Calabró i el Climent.
Conjunt format pel claustre del convent i al seu costat l'església. El claustre, de planta rectangular, es troba molt transformat, de la mateixa manera que les ales on hi havia les dependències del convent. De la façana del carrer Calabró, destaca la porta d'accés al claustre.
Es tracta d'una gran porta d'obertura rectangular de carreus de pedra escairats, emmarcada per dues pilastres amb els capitells i els basaments decorats, i un entaulament amb el coronament motllurat. Per damunt, una petita fornícula decorada amb la imatge d'un sant. En un dels carreus apareix la data 1749. La resta de la façana està molt transformada. Un altre element digne d'esment és la torre que s'eleva a l'esquerra de l'església. És de planta quadrada, bastida amb pedra, i amb el cos superior vuitavat, amb motllures decoratives i quatre obertures d'arc de mig punt. Conserva interessants gàrgoles amb decoració de tema animal. De la mateixa façana de l'església destaquen alguns trams amb el parament de carreus escairats i un gran portal d'arc rebaixat d'accés a l'interior.

## Història

Els agustins foren una de les cinc cases monàstiques que van establir-se a Castelló d'Empúries, fora muralles, al s. XIII. Se sap que hi havia un primer convent de Santa Magdalena -també anomenat de Sant Agustí- des del segle xiii al barri de Sant Llàtzer, i que posteriorment, després del setge dels francesos el 1655, en què foren destruïts tots els convents, van traslladar-se a l'actual edifici de Torrecabota, dintre del nucli urbà.
El convent i l'església actuals van ser bastits durant el segle xviii. A la llinda de la porta d'accés del convent es pot apreciar la data del 1749, així com un làpida sepulcral jueva a la façana est.
Aquest edifici és de propietat privada des de la desamortització del segle xix. En l'actualitat l'antic convent és una casa particular que s'ha reconvertit per poder albergar el restaurant i la piscina de l'Hotel Canet, situat a les proximitats. El nom del Paller d'en Roda correspon a l'annex de l'antiga església que actualment s'utilitza de magatzem.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Casa Torrecabota». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Sesimbra

Sesimbra és un municipi portuguès, situat al districte de Setúbal, a la regió de Lisboa i a la subregió de Península de Setúbal. L'any 2004 tenia 44.046 habitants. Es divideix en 3 freguesias. Limita al nord amb Almada i Seixal, al nord-est amb Barreiro, a l'est amb Setúbal i al sud i a l'oest amb el litoral de l'oceà Atlàntic.

## Demografia

Població del concejo de Sesimbra (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 3920 | 4695 | 9047 | 13276 | 16837 | 23103 | 27246 | 37567 | 44046 |

## Freguesies

* Castelo
* Quinta do Conde
* Santiago

## Agermanaments

Sesimbra és membre fundador del Douzelage, una associació d'agermanament de 23 municipis d'arreu de la Unió Europea. Aquest agermanament actiu va començar el 1991 i s'hi convoquen esdeveniments regulars, com un mercat de productes de cadascun dels països i festivals.
| Altea, País Valencià Bad Kötzting, Alemanya Bellagio, Itàlia Bundoran, República d'Irlanda Chojna, Polònia Granville, França Holstebro, Dinamarca Houffalize, Valònia | Judenburg, Àustria Karkkila, Finlàndia Kőszeg, Hongria Marsaskala, Malta Meerssen, Països Baixos Oxelösund, Suècia Prienai, Lituània | Préveza, Grècia Niederanven, Portugal Sherborne, Anglaterra Sigulda, Letònia Sušice, República Txeca Türi, Estònia Zvolen, Eslovàquia |

## Referències

* ↑ «Douzelage.org: Home». www.douzelage.org. Arxivat de l'original el 2010-02-17. [Consulta: 21 octubre 2009].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 «Douzelage.org: Ciutats membres». www.douzelage.org. Arxivat de l'original el 2009-04-06.
# David Rangel Pastor

David Rangel Pastor (València, 25 de juliol de 1979) és un exfutbolista professional valencià, que ocupava la posició de porter.

## Trajectòria

Comença a destacar al Burjassot, d'on passa al filial del València CF. Puja al primer equip a la temporada 03/04, en la qual és suplent de Cañizares. Tot i jugar només un encontre, eixe any el València acaba campió de Lliga i de la UEFA.
No continua i marxa a la UE Lleida. Amb els catalans, per aquell temps a la Segona Divisió, hi juga 46 partits entre 2004 i 2006. La carrera del porter prossegueix per equips de Segona Divisió B, com l'Hèrcules CF (06/07), l'Alzira (07/08), l'Ontinyent CF (08/10), el CE Castelló (10/11), l'Alabès (11/12), l'Ontinyent (12/13), el CE Alcoià (13/14) i l'Olímpic de Xàtiva (14/15), on es va retirar.

## Referències

* ↑ «Rangel, David Rangel Pastor - Futbolista | BDFutbol». [Consulta: 11 gener 2025].
* ↑ «David Rangel anuncia la seua retirada als 35 anys d'edat».
# Candomblé

El candomblé, culte dels orixás, d'origen totèmic i familiar, és una de les religions afrobrasileres practicades principalment al Brasil i que també ha arribat als països veïns com Argentina, Colòmbia, Panamà, Uruguai, Veneçuela i fins a Mèxic.
La religió té per base l'ànima de la natura i, per tant, és classificada com a animista. Va començar al Brasil, a partir del coneixement dels sacerdots esclavitzats i portats des d'Àfrica, amb els seus orixás/nkisis/voduns, la seva cultura i els seus dialectes, entre 1549 i 1888.
Tot i estar limitat originalment als esclaus, prohibit per l'Església catòlica i fins criminalitzat per alguns governs, el candomblé prosperà durant quatre segles i es va expandir notablement des de la fi de l'esclavatge el 1888. Avui és una de les principals religions establertes, amb seguidors de totes les classes socials i desenes de milers de temples. En censos recents, prop de tres milions de brasilers (l'1,5 % de les població total) van declarar el candomblé com la seva religió.
A Salvador hi ha 2230 Terreiros registrats a la Federació Baiano de Cultes Afrobrasilera. A més, a la cultura brasilera, les religions no es veuen com a exclusives; segons algunes organitzacions culturals afrobrasilers, fins a 70 milions de persones participen en rituals del candomblé, regularment o ocasional. Els orixàs del candomblé, els rituals i les festes són avui part de la cultura i el folklore brasilers.
El candomblé no s'ha de confondre amb la Umbanda i la Macumba, dues religions afrobrasileres de similar origen, ni amb altres religions afroderivades com el vudú haitià, la santeria cubana i l'obeah, les quals van sorgir independentment del candomblé i són virtualment desconegudes al Brasil.
# Sriram Krishnan

Sriram Krishnan (Chennai, gener 1984) és un inversor de capital de risc, podcaster i autor indoamericà. Va ser soci a la empresa de capital risc Andreessen Horowitz. El 22 de desembre de 2024, el president electe dels Estats Units, Donald Trump, va anunciar el seu nomenament com a assessor sènior en polítiques d’intel·ligència artificial a la Casa Blanca.
Nascut a Chennai, Índia, en una família de classe mitjana, va estudiar Tecnologies de la Informació a SRM University (2001-2005). Està casat amb Aarthi Ramamurthy des del 2010. Ha liderat equips de producte a Microsoft, Twitter, Yahoo!, Facebook i Snap. A Facebook va desenvolupar la Facebook Audience Network, mentre que a Twitter va impulsar un creixement anual del 20% en usuaris. El 2021 es va incorporar a Andreessen Horowitz, liderant el llançament de la seva oficina a Londres el 2023. El 2022, va col·laborar amb Elon Musk en la reestructuració de Twitter després de la seva adquisició.
Juntament amb la seva esposa, Aarthi Ramamurthy, és coamfitrió del programa The Aarthi and Sriram Show, un podcast que va començar a Clubhouse i després es va traslladar a YouTube i altres plataformes, assolint més d’un milió de descàrregues el 2023. Han entrevistat figures com Elon Musk, Mark Zuckerberg i Tony Hawk.

## Referències

* ↑ de la Sotilla, Javier. «‘Techies’ contra MAGA». La Vanguardia, 13-01-2025. [Consulta: 13 gener 2025].
* ↑ PTI «Trump appoints Indian-American entrepreneur Sriram Krishnan as senior policy advisor on Artificial Intelligence» (en Indian English). The Hindu, 23-12-2024. ISSN: 0971-751X.
* ↑ «How Sriram Krishnan and Aarthi Ramamurthy Blew Up on Clubhouse» (en anglès americà). finance.yahoo.com. [Consulta: 12 desembre 2021].
* ↑ Kay, Grace. «Kanye West and Elon Musk are slated to appear on a Clubhouse talk show hosted by a Facebook employee and her VC husband» (en castellà). Business Insider México | Noticias pensadas para ti. [Consulta: 12 desembre 2021].
# Evelio Doncós Prado

Evelio Doncós Prado (Barcelona, 14 de desembre de 1879 - Barcelona, 20 de gener de 1954) fou un dirigent esportiu català i àrbitre de futbol de començament de segle xx.
Fou el primer president el club Star Football Club el 1909.
Fou escollit president del RCD Espanyol el 14 d'octubre de 1910, succeint Àngel Rodríguez Ruiz, i exercí el càrrec fins al setembre de 1911, essent reemplaçat per José Gaspar Hardoy. Durant el seu mandat va haver d'hipotecar una propietat seva per poder pagar el lloguer del Camp del carrer Muntaner.
També fou àrbitre de futbol, dirigint partit del Campionat de Catalunya.

## Referències

* 1 2 3 «Fitxa de Doncós». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2021].
* ↑ «Star FC». Enciclopèdia de l'Sport, Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 9 abril 2021].
* ↑ «Evelio Doncos». BDFutbol. [Consulta: 9 abril 2021].
# Carme Tort Creus

Carme Tort Creus (Artés, Bages, 4 de gener de 1978) és una corredora de muntanya catalana.
Durant la seva trajectòria esportiva ha estat vinculada al Club Atlètic Manresa, al Centre Excursionista d'Avinyó, al Centre Excursionista Comarca del Bages i al Club Triatló Sant Joan de les Abadesses, i des del 2001 ha estat membre de la selecció catalana. L'any 2002 fou tercera en la classificació final individual de la I Copa del Món per equips de curses d'altitud. Posteriorment, ha aconseguit més títols mundials per equips amb Catalunya. El 2008 guanyà el Triatló Vila de Sitges.
Entre els seus èxits esportius es pot destacar el primer lloc en la classificació de la Mitja Marató de Vilanova del 2016, i també en la Mitja Marató de Sitges del 2017.

## Referències

* 1 2 «Carme Tort Creus». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Carme Tort Creus». Reial Federació Espanyola d'Atletisme. [Consulta: 14 febrer 2020].
# Enriqueta Teixidó Ferrándiz

Enriqueta Teixidó Ferrándiz (Barcelona, 20 febrer 1917- Barcelona, 29 de març 2002) va ser una locutora i actriu de Ràdio Barcelona.
Filla única d'una família molt vinculada al món del teatre, des de petita tenia dots artístiques i tocava el piano. La seva mare, Empar Ferrándiz i Carbonell, havia sigut primera actriu en la companyia d'Enric Borràs, que col·laborava amb l'elenc teatral de Ràdio Associació de Catalunya, on Enriqueta es va iniciar com a locutora el 1938. Acabada la Guerra Civil, va ser la primera locutora catalana que va guanyar la plaça per oposició, entrant a formar part de la plantilla de Ràdio Barcelona, on va desenvolupar múltiples facetes artístiques, des de presentar programes i llegir publicitat, fins a actuar com actriu, cantant i pianista. Va obtenir un contracte definitiu el 1946 i va continuar treballant un cop casada i mare de dos fills.
El 1948, la Fira de Mostres de Barcelona va ser l'escenari escollit per a la primera prova de televisió que es va fer a Espanya, a l'estand de la Philips, una càmara va enregistrar les primeres imatges televisives d'Enriqueta Teixidor i Enric Fernández. Es va jubilar el 1977 i va morir a Barcelona el 2002, després d'haver rebut diversos reconeixements, com el premi especial de l'Associació de periodistes i informadors de premsa (APEI).

## Referències

* ↑ «Periodistes en temps difícils » Enriqueta Teixidó Ferrándiz» (en anglès americà). [Consulta: 11 març 2024].
* ↑ Espinosa, Sílvia. Dones de Ràdio, Les primeres locutores de Catalunya. Barcelona: Alberti, Editor SL, 2014, p. 53-54. ISBN 978-84-7246-100-0.
* ↑ «Las sesiones de televisión». La Vanguardia, 23-06-1948, pàg. 9.
* ↑ Baena, Francisco J. Rodríguez. «Ràdio amb nom de dona - Report.cat», 20-02-2017. [Consulta: 11 març 2024].
* ↑ «En el centenario de Enriqueta Teixidó, locutora de Radio Barcelona – Guia de la Radio» (en castellà). [Consulta: 11 març 2024].
# Xina (desambiguació)

«Xina» té aquests significats:
* la República Popular de la Xina, Estat comunista fundat a la Xina continental, i que inclou Hong Kong i Macau, sovint hom s'hi refereix simplement com a Xina
* la República de la Xina, Estat fundat a la Xina continental el 1912, desplaçat el 1949 i que en l'actualitat governa sobre les illes de Taiwan, Pescadors, Quemoy, Matsu, Dongsha i altres illes properes; sovint hom es refereix a la República de la Xina simplement com a "Taiwan" o per la seva designació internacional "Xina Taipei";
* la Xina continental, un terme que designa el territori geogràfic de la Xina que exclou les regions administratives de Hong Kong i Macau, i les illes administrades per la República de la Xina;
* la Xina pròpia, territori de difícil concreció que correspon al país dels xinesos (xinesos han i hui), excloent els territoris on viuen les altres ètnies de la Xina
# Fàbrica Burés

«Fàbrica Burés» té aquests significats:
* Fàbrica Burés (Anglès)
* Fàbrica Burés (Sant Joan de Vilatorrada)
# Alessandro Florenzi

Alessandro Florenzi (Roma, 11 de març de 1991) és un futbolista italià que juga com a migcampista o defensa a l'AC Milan i la selecció italiana.

## Palmarès
### Paris Saint-Germain

* 1 Copa francesa: 2020-21
* 1 Supercopa francesa: 2020

### AC Milan

* 1 Serie A: 2021-22
* 1 Supercopa italiana: 2024

### Selecció italiana

* 1 Eurocopa: 2020

## Referències

* ↑ «Alessandro Florenzi». ASRoma.com. Arxivat de l'original el 2016-06-15. [Consulta: 13 novembre 2017].
* ↑ «Kylian Mbappé stars as PSG beat Monaco in Coupe de France final». , 19-05-2021.
* ↑ «Neymar and Icardi fire Pochettino to first title». ligue1.com, 13-01-2021. [Consulta: 13 gener 2021].
* ↑ «Milan Secure 1st Serie A Title in 11 Years». news18.com, 23-05-2022. [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ «¡Locura y Supercopazo del Milan!» (en castellà). As, 06-01-2025. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ McNulty, Phil «England lose shootout in Euro 2020 final» (en anglès). BBC Sport, 11-07-2021.

## Enllaços externs

* Estadístiques al web de l'Associació Italiana de Futbolistes
Alessandro Florenzi amb la selecció italiana - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Itàlia – Eurocopa 2016
1 Buffon (c) •
2 De Sciglio •
3 Chiellini •
4 Darmian •
5 Ogbonna •
6 Candreva •
7 Zaza •
8 Florenzi •
9 Pellè •
10 Motta •
11 Immobile •
12 Sirigu •
13 Marchetti •
14 Sturaro •
15 Barzagli •
16 De Rossi •
17 Éder •
18 Parolo •
19 Bonucci •
20 Insigne •
21 Bernardeschi •
22 El Shaarawy •
23 Giaccherini •
Entrenador: Conte
Selecció de futbol d'Itàlia – Eurocopa 2020
1 Sirigu •
2 Di Lorenzo •
3 Chiellini (c) •
4 Spinazzola •
5 Locatelli •
6 Verratti •
7 Castrovilli •
8 Jorginho •
9 Belotti •
10 Insigne •
11 Berardi •
12 Pessina •
13 Emerson •
14 Chiesa •
15 Acerbi •
16 Cristante •
17 Immobile •
18 Barella •
19 Bonucci •
20 Bernardeschi •
21 Donnarumma •
22 Raspadori •
23 Bastoni •
24 Florenzi •
25 Tolói •
26 Meret •
Entrenador: Mancini :
# Ruben Loftus-Cheek

Ruben Ira Loftus-Cheek (Lewisham, Londres, Anglaterra, 23 de gener de 1996), és un futbolista anglès que juga com a migcampista a l'AC Milan de la Serie A. Ha sigut internacional amb la selecció d'Anglaterra.
Format a les categories inferiors del Chelsea FC, va debutar amb el primer equip el 10 de desembre de 2014, en un partit de la Lliga de Campions de la UEFA contra l'Sporting CP a Stamford Bridge. Amb el club londinenc guanyà la Premier League 2016-17. El juliol de 2017 va ser cedit per una temporada al Crystal Palace, també de la Premier League.
Loftus-Cheek ha estat internacional amb la selecció d'Anglaterra, en les categories juvenils i en l'absoluta. Va disputar la Copa del Món de 2018.

## Palmarès
### Chelsea FC

* 1 Lliga Europa de la UEFA: 2018-19
* 1 Supercopa d'Europa: 2021
* 1 Premier League: 2016-17

### AC Milan

* 1 Supercopa italiana: 2024

## Referències

* ↑ «Ruben Loftus-Cheek makes debut versus Sporting to boost Chelsea academy» (en anglès). The Guardian, 09-12-2014. [Consulta: 3 juliol 2018].
* ↑ «Ruben Loftus-Cheek: Chelsea midfielder joins Crystal Palace on season's loan» (en anglès). BBC, 12-07-2017. [Consulta: 3 juliol 2018].
* ↑ «Ruben LOFTUS-CHEEK - Profile» (en anglès). FIFA, 2018. Arxivat de l'original el 23 de juny 2018. [Consulta: 3 juliol 2018].
* ↑ Bevan, Chris «Chelsea 4–1 Arsenal». , 29-05-2019.
* ↑ Sterling, Mark «Chelsea 1–1 Villarreal». , 11-08-2021.
* ↑ «Ruben Loftus-Cheek: Overview». Premier League. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «¡Locura y Supercopazo del Milan!» (en castellà). As, 06-01-2025. [Consulta: 6 gener 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa de Ruben Loftus-Cheek al web de l'AC Milan
* Fitxa de Ruben Loftus-Cheek al web de Football Association
* Ruben Loftus-Cheek – Fitxa i estadístiques a la UEFA
# Masoveria

El contracte de masoveria (també aparceria) és aquell pel qual el propietari d'una finca rústica encarrega a una persona física (masover, també parcer) l'explotació agrícola de la finca a canvi d'un percentatge en els resultats i que porta annex un dret d'habitació a favor del masover sobre un immoble situat a la finca, també anomenada «masoveria».
Hi ha contractes que no inclouen l'explotació agrícola (perquè no existeix) i es limita a la vigilància de la finca i altres serveis (P.E.: fer de jardiner, cuiner, xòfer, etc..)

## Legislació espanyola

Segons la legislació espanyola, ha de constar per escrit. Això no obstant, segons la jurisprudència aquest requisit no obsta la seva validesa, i atès que és una institució jurídica d'arrelament tradicional, la seva formalització verbal sol donar-se. Es pot dir que cada regió espanyola té una espècie concreta de conveni. La més esmentada és probablement la masoveria del camp català.

## Història

Històricament aquesta figura s'ha utilitzat més en aquells territoris on l'explotació agrícola directa era menys rendible. Mitjançant la masoveria, per tant, el latifundista s'ha assegurat el màxim rendiment possible de les seves possessions mitjançant l'atomització de la unitat d'explotació, i sobretot mitjançant el risc compartit amb un explotador directe absolutament dependent de la rendibilitat d'aquesta explotació.

## Regulació

* Espanya: Llei 49/2003, de 26 de novembre, d'arrendaments rústics.
* A l'Argentina, Brasil, Bolívia, Xile, Veneçuela i El Salvador: Llei de regularització i colonització N º 6.570

## Referències

* ↑ «Masoveria». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. consulta [2011-02-11]

## Bibliografia

* Sòria i Ràfols, Ramon. Diccionari Barcanova d'història de Catalunya. Barcanova, 1989. ISBN 978-8475334578 [Consulta: 5 maig 2012].
# Moreirense Futebol Clube

El Moreirense Futebol Clube és un club de futbol portuguès de la població de Moreira de Cónegos, Guimarães.

## Història

El club va ser fundat l'1 de novembre de 1938. Fins a l'any 2005 va jugar quatre vegades a primera divisió. Després d'alguns descensos, retornà a primera novament l'any 2012. El seu primer títol nacional fou la copa de la lliga guanyada el 29 de gener de 2017.

## Palmarès

* Copa de la Lliga portuguesa de futbol:
** 2016-17
* Segona divisió portuguesa de futbol:
** 2001-02, 2013-14, 2022-23
* Tercera divisió portuguesa de futbol:
** 1994-95, 2000-01
* AF Braga Segona Divisió:
** 1942-43

## Referències

* ↑ «Portugal All-Time Table 1ªLiga/1ªDivisão 1934-2005». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ Honra: Moreirense sobe à Liga (Second Division: Moreirense promotes to top division) Arxivat 2017-09-11 a Wayback Machine.; Mais Futebol, 13 maig 2012 (portuguès)
* ↑ «Moreirense: Vitória histórica para um trofeu com 'pouca história'» (en portuguès). Sapo, 30-01-2017 [Consulta: 30 gener 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial (portuguès)
* Zerozero perfil Arxivat 2014-01-06 a Wayback Machine.
# Gonyaulax

Gonyaulax és un gènere de Dinoflagel·lats amb l'espècie tipus Gonyaulax spinifera (Claparède et Lachmann) Diesing.
Gonyaulax spinifera ha estat relacionada amb la producció de Yessotoxina (YTXs), un grup relacionat amb toxines de polièsters, els quals es poden acumular en els peixos i mol·luscs i produir símptomes similars a les toxines de l'Enverinament Paralític per la Sèpia (PSP).
Totes les espècies són marines excepte Gonyaulax apiculata que és d'aigua dolça.

## Referències

* ↑ Paz et al. 2008. Yessotoxins, a Group of Marine Polyether Toxins: an Overview. Mar. Drugs 2008, 6, 73-102; DOI: 10.3390/md20080005
* ↑ Dodge J.D. 1989. Some revisions of the family Gonyaulacaceae (Dinophyceae) based on scanning electron microscope study. Bot. Mar. 32: 275-298.
# Ander Astralaga Aranguren

Ander Astralaga Aranguren (Berango, 3 de març de 2004) és un futbolista basc que juga com a porter al Barcelona Atlètic.

## Carrera de club
### Primers anys

Nascut a Berango, Astralaga va començar la seva carrera amb el club local Karabigane. El 2014, es va traslladar a l'Athletic Club juvenil. L'estiu del 2018 Astralaga va arribar a La Masia i es va incorporar a l'equip sub-16. Allà va continuar creixent i, a través del planter de l'equip, va jugar el seu primer partit amb el Barça Atlètic contra el Betis Deportivo el 27 de març de 2022.
El 28 de gener de 2023 Astralaga va ser inclòs per primera vegada a la plantilla de la jornada contra el Girona FC. L'abril de 2023 va arribar a un acord amb el FC Barcelona per prorrogar el seu contracte fins al juny de 2025. En l'últim partit de 2023, el 22 de desembre a Dallas, va fer el seu debut no oficial amb l'equip sènior durant un amistós contra el Club Amèrica.

## Internacional

Ander Astralaga ha representat Espanya en l'àmbit internacional juvenil. El 10 d'octubre de 2021 va debutar amb la selecció espanyola de futbol sub-18 contra Romania Sub-18. Va jugar un total de sis partits, abans d'ascendir a l'equip sub-19. El 29 d'agost de 2022, Astralaga va debutar amb l'equip sub-19 contra Israel sub-19 en un amistós, que va acabar amb un empat 0-0. En el seu tercer partit amb l'equip sub-19 el 10 de juliol de 2023 va jugar contra Noruega sub-19 al Campionat d'Europa sub-19, en un partit que va acabar amb un empat 0-0.

## Palmarès

FC Barcelona
* 1 Supercopa d'Espanya: 2025

## Referències

* ↑ «¿Quién es Ander Astralaga?». sport.es.
* ↑ «Ander Astralaga, el portero vasco del Juvenil que llama a la puerta de Xavi». marca.com.
* ↑ «Quien es Ander Astralaga y qué planes tiene Xavi con el en Barcelona». elfutbolero.es.
* ↑ «Ander Astralaga, de Lezama a debutar con el Barça B y entrenar con Xavi». eldesmarque.com.
* ↑ «El ascenso de Ander Astralaga».
* ↑ «Onterview with Ander Astralaga». mundodeportivo.com.
* ↑ «The FC Barcelona squad for the trip to Girona». www.fcbarcelona.com. [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ UEFA.com. «Spain-Norway | UEFA Under-19 2023» (en anglès). UEFA.com. [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ «Ander Astralaga - Títulos & Logros» (en castellà). [Consulta: 13 gener 2025].

## Enllaços externs

* Ander Astralaga Aranguren a BDFutbol
# Somebody to Love (cançó de Queen)

«Somebody to Love» és la cançó principal del disc A Day at the Races (àlbum) del grup de rock anglès Queen. És una composició rock, amb aires de gospel, en la qual la veu de Freddie Mercury (el seu compositor) s'esplaia amb escales de veu molt complicades, amb cors fets per ell mateix, Brian May i Roger Taylor. Té un aire rock i de balada, amb una lletra fortament religiosa. Va ser influenciada pels cors de bandes blues i de jazz, en les quals predominen els jocs de veus.