OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Horst Hörnlein

Horst Hörnlein (Möhrenbach, 31 de maig de 1945) és un conductor de luge alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Grenoble, on va disputar les dues proves del programa de luge. Fou cinquè en la prova per parelles i setè en la prova individual. Quatre anys més tard, als Jocs de Sapporo, fent parella amb Reinhard Bredow, guanyà la medalla d'or en la prova per parelles.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or, una de plata i tres de bronze al Campionat del món de luge, i tres d'or i una de bronze al Campionat d'Europa.

## Referències

* 1 2 «Horst Hörnlein Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2012. [Consulta: 20 febrer 2020].
# Gael García Bernal

Gael García Bernal (Guadalajara, 30 de novembre de 1978) és un actor, director i productor de cinema mexicà.
Gael és fill dels actors José Ángel García i Patricia Bernal. Inicià la seva carrera artística actuant al teatre. Als 11 anys participà en la seva primera telenovel·la, Teresa, protagonitzada per Salma Hayek; tres anys més tard va tenir el seu primer paper com a protagonista a la telenovel·la El abuelo y yo amb Ludwika Paleta i Diego Luna.
Estudià interpretació a la Central School of Speech and Drama de Londres. Ha participat en pel·lícules com El crimen del padre Amaro, Diarios de motocicleta o La mala educación.
Té una relació amb l'actriu argentina Dolores Fonzi; el 8 de gener del 2009 van tenir un fill.

## Filmografia
### Com a actor
#### Televisió

* Teresa (1989) - Peluche
* El abuelo y yo (1992) - Daniel García Medina
* Soy tu fan (2006) - Emilio
* Queen of Swords (2000) - Churi
* Mozart in the jungle (2014-2018) - Rodrigo de Souza
* Aquí en la tierra (2018) - L'ocell
* Hombre (2020) - Marcos Osuna

#### Pel·lícules

* De tripas corazón, 1996
* Amores perros, 2000.
* Cerebro, 2000.
* Sin noticias de Dios, 2001
* Vidas privadas, 2001
* Y tu mamá también, 2001
* The Last Post, 2001
* El ojo en la nuca, 2001
* I'm with Lucy, 2002
* Fidel, 2002
* El crimen del padre Amaro, 2002
* Dreaming of Julia, 2003
* Dot the I, 2003
* Sin noticias de Dios, 2003
* La mala educación, 2004
* Diarios de Motocicleta , 2004
* The King, 2005
* Babel, 2006
* La Science des rêves, 2006
* Déficit', 2007
* El Pasado, 2007
* Blindness, 2008
* Rudo y Cursi, 2008
* Mammoth, 2009
* The Limits of Control, 2009
* Lucio, 2009
* Letters to Juliet, 2010
* Pedro Páramo, 2010
* Triple Crossing, 2010
* También la lluvia, 2010
* A Little Bit of Heaven, 2011
* El planeta más solitario, 2011
* Casa de mi padre, 2012
* No, 2012
* Vamps, 2012
* Ardor, 2014
* 118 días, 2014
* Zoom, 2015
* Eva no duerme, 2015
* Desierto, 2015
* Me estás matando, Susana, 2016
* Neruda, 2016
* Sal y fuego, 2016
* Coco, 2017
* La maestra de kinder, 2018
* Museo, 2018
* Acusada, 2018
* Ema, 2019
* Wasp Network, 2019

### Com a director

* 8 (2008)
* Défict (2007)
* Lucio (2009)
* Chicuarotes (2019)

## Referències

* ↑ «Gael Garcia Bernal | Biography, Movies, & Facts | Britannica» (en anglès). [Consulta: 16 novembre 2021].

## Enllaços externs

* Gael García en Biosstars International Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Francisco de Federico y Martínez

Francisco de Federico y Martínez (Madrid, 15 d'abril de 1846 - † Madrid, 13 d'abril de 1910) fou un enginyer i polític espanyol, va ser ministre de Foment durant el regnat d'Alfons XIII.

## Trajectòria

Es traslladà a Pontevedra en 1886 per a fer un estudi d'un port entre Pontevedra i Marín. Apadrinat per José María Riestra y López, marquès de Riestra i el marqués de la Vega de Armijo inicià la seva carrera política en el Partit Liberal quan fou elegit diputat pel districte de Redondela a les eleccions generals espanyoles de 1893. Tornà a ser elegit diputat pel districte d'A Estrada en 1896. A les eleccions de 1898 tornà a ser elegit per Redondela, escó que revalidaria en les successives convocatòries electorals que se celebraren fins a 1910.
Va ser ministre de Foment entre el 4 de desembre de 1906 i el 25 de gener de 1907 en un govern presidit per Antonio Aguilar y Correa. Es casà amb Teresa Riestra López, filla de Francisco Antonio Riestra i germana de José Riestra López. Fou pare de Francisco de Federico Riestra.

## Notes

* ↑ Necrològica s ABC, 12-4-1911, p. 19

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats
* Xenealoxía dos Marqueses de Riestra
Càrrecs públics :
| Precedit per: Rafael Gasset Chinchilla | Ministre de Foment 1906-1907 | Succeït per: Augusto González-Besada y Mein |
# Quadrangle Bach

El quadrangle Bach és un dels 15 quadrangles definits del reticulat cartogràfic adoptat de la Unió Astronòmica Internacional per Mercuri. Comprén el tros de la superfície de Mercuri localitzat per damunt del paral·lel 70º de latitudS i s'identifica amb el codi H-15.
El cràter Bach és l'estructura geològica present al seu interior triada com epònim pel mateix quadrangle. Aquesta denominació ha estat adoptada el 1976 després que la missió Mariner 10 disposara de les primeres imatges de la superfície de Mercuri. Abans s'anomenava quadrangle Australia, el nom de l'homònima característica de albedo que havia estat històricament definida per la regió antàrtica de Mercuri.
Durant els tres vols propers de Mercuri, aproximadament la meitat de la regió estava més enllà del terminador i, per tant, només hi havia disponible una cartografia parcial. Després de la missió MESSENGER es va poder completar el mapa i millorar el detall de la part ja coneguda.
Les formacions principals de la regió comprenen les rupes Adventure i Resolution i, en orde de longitud d'oest cap a est, els cràters Boccaccio, Cervantes, Bernini, van Gogh, Ictinus i Leopardi.

## Referències

* ↑ NASA. «SP-423 Atlas of Mercury - Description».
* ↑ NASA. «SP-423 Atlas of Mercury - The regions of Mercury as seen by Mariner 10.».

## Bibliografia

* Strom, Bob. «Geologic Map of the Bach Region of Mercury» (en anglès). USGS. DOI: 10.3133/i2015. [Consulta: 8 juny 2021].
# Rat für deutsche Rechtschreibung

El Rat für deutsche Rechtschreibung (RdR; "Consell de l'ortografia alemanya") és el principal òrgan internacional regulador de la llengua alemanya.
Amb seu a Mannheim, Alemanya, el RdR es va formar l'any 2004 com a successor del Zwischenstaatliche Kommission für deutsche Rechtschreibung ("Comissió intergovernamental de l'ortografia alemanya") per tal que constés tant de partidaris com de detractors de la Reforma de l'ortografia alemanya del 1996 (i les consegüents reformes).
Actualment la RdR està formada per 39 membres dels següents estats i regions:
* Alemanya: 18 consellers
* Àustria: 9 consellers
* Suïssa: 9 consellers
* Plantilla:Country data South Tyrol Província de Bolzano-Bozen - Sud-Tirol (Itàlia): 1 conseller
* Comunitat Germanòfona de Bèlgica: 1 conseller
* Liechtenstein: 1 conseller
Tot i tenir l'alemany com una de les seves llengües oficials, Luxemburg, que no es va implicar en la concepció de la reforma el 1996, no forma part del consell. El govern de Luxemburg va adoptar unilateralment la reforma i, atesa la seva eficiència, és ben acceptada pels professors del país. Segons el diari més important del ducat, el Luxemburger Wort, Luxemburg no es considera a si mateix un estat germanòfon (l'única llengua nacional és el luxemburguès i, per tant, no té dret de formar part del consell. No obstant això, resulta interessant posar en relleu, que Luxemburg participa en la Francofonia i té membres a l'Académie française, si bé el francès disposa del mateix estatus que l'alemany.
El president de la Gesellschaft für deutsche Sprache és membre del consell. L'any 2003, la RdR, la GfdS, el Goethe-Institut i l'Institut de la Llengua Alemanya, van fundar el Consell de Llengua Alemanya (Deutscher Sprachrat) a la qual es va unir posteriorment el Servei Alemany d'Intercanvi Acadèmic (DAAD).

## Referències

* ↑ Luxemburger Wort, 9. Agost 2004
* ↑ http://www.francophonie.org/oif/membres.cfm Arxivat 2009-04-16 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Lloc web del Rat für deutsche Rechtschreibung (alemany)
* Conferències de premsa del Rat für deutsche Rechtschreibung en format d'arxius d'àudio Arxivat 2008-11-20 a Wayback Machine. (alemany)
# Rei de Northúmbria

Els reis de Northúmbria són aquells que varen governar Northúmbria entre el 593 i el 867, data en què es va dissoldre després de la derrota davant el gran exèrcit pagà.

## Llista de reis anglosaxons de Northúmbria

| Regnat | Nom | Notes |
| 593 - 616 | Etelfred | Primer rei de Nothúmbria. Rei de Bernícia que conquistà Deira. |
| 616 - 12 d'octubre del 632 | Edwin | Rei de Deira, que es convertí en monarca de Northúmbria i, per tant, també de Bernícia. Morí en batalla. |
| 634 - 5 d'agost del 641 | Osvald | Fill d'Etelfred. |
| 654 - 15 de febrer del 670 | Oswiu | Fill d'Etelfred. |
| Febrer de 670 - 20 de maig de 685 | Egfrid | Fill d'Oswiu. |
| 20 de maig de 685 - 14 de desembre de 704 | Aldfrith | Germanastre d'Egfred. |
| Finals de 704 - principi de 705 | Eadwulf | Usurpà el tron. |
| 705 - 716 | Osred | Fill d'Aldfed. |
| 716 - 718 | Coenred | |
| 718 - 29 de maig del 729 | Osric | Fill d'Aldfred. Adoptà Ceolwulf com a hereu. |
| 729 – tardor del 731 | Ceolwulf | Per un fallit cop d'estat l'any 731 deixà el tron per un cert temps. |
| 731 – hivern del 737/8 | Ceolwulf | Abdicà per fer-se monjo. |
| 737 - 758 | Edbert | Cosí de Ceolwulf. Abdicà i es va fer monjo. |
| 758 - 759 | Oswulf (Osulf) | Assassinat. |
| 759 - 765 | Ethelwald Moll | Destronat. |
| 765 - 774 | Alhred | Destronat i exiliat. |
| 774 - 779 | Ethelred I | Destronat. |
| 779 - 23 de setembre de 788 | Elfwald I | Assassinat. |
| 788 - 790 | Osred II | Destronat i exiliat. |
| 790 - 18 d'abril de 796 | Ethelred I | Reprengué el tron. |
| 796 | Osvald | S'exilià després de regnar només 27 dies. |
| 14 de maig de 796 - 806/8 | Eardwulf | Destronat. |
| 806/8 - 808/10 | Elfwald II | |
| 808 - 810 | Eardwulf | Reprengué el tron. |
| 810 - 841 | Enred | Fill d'Eardwulf. |
| 840/1 - 844 | Ethelred II | Destronat. |
| 844 | Redwulf | Usurpador del tron. |
| 844 - c. 848/9 | Ethelred II | Reprengué el poder. |
| C. 848/9 - 862/3 | Osberht | Destronat. |
| 862/3/7 - 21 de març de 867 | Aella | Usurpador, assassinat pels danesos amb Osberht. |

## Vegeu també

* Rei de Deira
* Rei de Bernícia
# Samshwilde

Samshwilde fou una fortalesa armènia al sud-oest de Tbilisi, a la riba d'un afluent de la dreta del riu Kura.
Va ser la capital del regne de Taixir (dinastia dels reis korikian de Lorí) des de vers el 972 a la meitat del segle xiii.
# Thomas Köhler

Thomas Köhler (Zwickau, 25 de juny de 1940) és un corredor de luge alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern d'Innsbruck, on va disputar les dues proves del programa de luge. Guanyà la medalla d'or en la prova individual, mentre en la prova per parelles abandonà. Quatre anys més tard, als Jocs de Grenoble, junt a Klaus Bonsack guanyà la medalla d'or en la prova per parelles, i la de plata en la prova individual.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles d'or i una de plata al Campionat del món de luge.

## Referències

* 1 2 «Thomas Köhler Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 25 d’octubre 2009. [Consulta: 17 febrer 2020].
# Abdiso bar Berika

Abdiso bar Berika (siríac: ܥܒܕܝܫܘܥ ܕܨܘܒܐ) (Nísibis, c. 1250 - ?, 1318) fou un escriptor en siríac, autor de comentaris bíblics, de tractats polèmics contra l'heretgia i d'escrits dogmàtics i legals. També va escriure textos en mètrica, entre els quals hi ha un catàleg d'autors que té molta importància per a la història de la literatura siríaca.

## Referències

* ↑ Lavenant, René. «Ebedjesus ($^c$Abdīšō$^c$) bar Berīkā». A: Walter Kasper (ed.). Lexikon für Theologie und Kirche (en alemany). 3.3. Freiburg im Breisgau: Herder, 1995, p. 423-424.
* ↑ Graf, Georg. Geschichte der christlichen arabischen Literatur (en alemany). 1, 1944, p. 165.
* ↑ Graf, Georg. Geschichte der christlichen arabischen Literatur (en alemany). 2, 1947, p. 214-216.
* ↑ Baumstark, Anton. Geschichte der syrischen Literatur mit Ausschluss der christlich palästinensischen Texte (en alemany), 1922, p. 323-325.
# 6a Divisió SS de Muntanya Nord

6a Divisió SS de Muntanya Nord (alemany 6ª SS-Gebirgs-Division Nord) va ser una unitat de tropes de muntanya que va combatre durant la Segona Guerra Mundial enquadrada a les Waffen-SS, la branca militar de les Schutzstaffel (SS), amb el rang orgànic de Divisió. Va prendre part especialment en combats al Front Oriental.

## Historial

La unitat va ser constituïda al setembre de 1941 a partir d'un nucli format per membres del SS-Kampfgruppe "Nord", present a Noruega fins a fins de febrer del següent any. La major part dels seus components procedia de la 3a Divisió SS Totenkopf. Va ser enviada a Lapònia finlandesa per a participar en l'Operació Barbarossa enquadrada en el XXXVIè Cos d'Exèrcit alemany. El juliol de 1941 va prendre part a l'Operació Silberfuchs ("Operació Guineu Platejada"), que pretenia l'alliberament del territori finlandès ocupat per l'Exèrcit Roig després de la Guerra d'Hivern, així com la invasió de la Carelia soviètica amb la posterior ocupació del port àrtic de Múrmansk.
Degut a la inexperiència de les tropes, la Divisió va sofrir fortes pèrdues (700 morts en dos dies) en l'atac contra la ciutat de Salla l'estiu de 1941. Integrada posteriorment en el 3r Cos d'Exèrcit finlandès, va actuar en el sector de Kiestinki durant 1.214 dies consecutius en la taiga subàrtica contra les forces soviètiques. En la segona meitat de 1944 va prendre part en la Guerra de Lapònia contra Finlàndia, després que aquest país escandinau signés l'armistici amb la Unió Soviètica.
La Divisió va actuar en la rereguarda de les forces alemanyes entre setembre i novembre de 1944, en una marxa de gairebé 1.600 quilòmetres fins a la part meridional de Noruega. Traslladada després a Dinamarca, i posteriorment a Alemanya, les restes de la Divisió es van rendir als nord-americans el maig de 1945 a Baviera.

## Condecorats amb la Creu de Cavaller de la Creu de Ferro

En total van ser 4 els membres de la unitat condecorats amb la Creu de Cavaller de la Creu de Ferro.

## Comandants

* SS-Brigadeführer Karl Herrmann (28 de febrer de 1941 – 15 de maig de 1941)
* SS-Obergruppenführer Karl-Maria Demelhuber (15 de maig de 1941 – 1 d'abril de 1942)
* SS-Obergruppenführer Matthias Kleinheisterkamp (1 d'abril de 1942 – 20 d'abril de 1942)
* SS-Oberführer Hans Scheider (20 d'abril de 1942 – 14 de juny de 1942)
* SS-Obergruppenführer Matthias Kleinheisterkamp (14 de juny de 1942 – 15 de gener de 1943)
* SS-Gruppenführer Lothar Debes (15 de gener de 1943 – 14 de juny de 1943)
* SS-Obergruppenführer Friedrich-Wilhelm Krüger (14 de juny de 1943 – 23 d'agost de 1944)
* SS-Brigadeführer Gustav Lombard (23 d'agost de 1944 – 1 de setembre de 1944)
* SS-Gruppenführer Karl Brenner (1 de setembre de 1944 – 3 d'abril de 1945)
* SS-Standartenführer Franz Schreiber (3 d'abril de 1945 – 8 de maig de 1945)
# Birnessita

La birnessita és un mineral de la classe dels òxids que pertany i dona nom al grup de la birnessita. Va ser anomenada en honor de la localitat de Birness, a Escòcia, on va ser descoberta.

## Característiques

La birnessita és un òxid de fórmula química (Na,Ca,K)$_{0.6}$(Mn$^{4+}$,Mn$^{3+}$)₂O₄·1.5H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic poques vegades en plaquetes, de fins a 50 µm; comunament de manera extremadament cristal·lina fina, esferulítica i cel·lular. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la birnessita pertany a «04.FL: Hidròxids (sense V o U), amb H2O+-(OH); làmines d'octaedres que comparetixen angles» juntament amb els següents minerals: trebeurdenita, woodallita, iowaïta, jamborita, meixnerita, fougerita, hidrocalumita, kuzelita, aurorita, calcofanita, ernienickelita, jianshuiïta, woodruffita, asbolana, buserita, rancieïta, takanelita, cianciul·liïta, jensenita, leisingita, akdalaïta, cafetita, mourita i deloryita.

## Formació i jaciments

La birnessita és un mineral important en molts sòls amb manganès. Pot ser producte d'alteració comú de dipòsits minerals rics en manganès, un component d'òxids de manganès precipitats bacterians, un important component del "vernís del desert" i dels nòduls de manganès marins.
Va ser descoberta a Birness, a Ellon (Buchan Grampian, Escòcia, Regne Unit). També ha estat descrita als oceans Àrtic, Atlàntic i Pacífic, a Alemanya, Austràlia, a Àustria, el Brasil, el Canadà, Dinamarca, Eslovàquia, Espanya, els Estats Units, Finlàndia, França, Grècia, Hongria, l'Índia, Indonèsia, Israel, Itàlia, el Japó, Jordània, el Kazakhstan, Mèxic, Moldàvia, Nova Zelanda, Noruega, Papua-Nova Guinea, Polònia, el Regne Unit, la República Txeca, Romania, Rússia, Sud-àfrica, Suècia, Suïssa, Tonga, Ucraïna, Vanuatu, Xile i la Xina.
Sol trobar-se associada amb altres minerals com: rodonita, rodocrosita, tefroïta, espessartina, al·leghanyita, cummingtonita, òxids de manganès i de ferro i nòduls de carbonat de calci marí.

## Referències

* 1 2 3 «Birnessite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 3 «Birnessite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 20 març 2019].
# Bison menneri

Bison menneri és una espècie extinta de mamífer artiodàctil de la família dels bòvids que visqué a Europa durant el Plistocè inferior, fa 1,5 milions d'anys. Se n'han trobat nombroses restes fòssils a Turíngia (Alemanya). Així mateix, hi ha material descobert als Països Baixos que podria correspondre a aquesta espècie. Era més alt i tenia les potes més llargues que els bisons moderns. Fou un dels primers bisons autèntics a arribar al continent. És possible que el seu parent més proper sigui el iac (assumint que sigui correcta la hipòtesi que el iac pertany al gènere Bison i no pas a Bos).

## Referències

* ↑ Agustí i Antón, 2002, p. 255.
* ↑ Stefanelli et al., 2024, p. 539.

## Bibliografia

* Agustí, J.; Antón, M. Mammoths, Sabertooths and Hominids: 65 Million Years of Mammalian Evolution in Europe (en anglès). Columbia University Press, 2002. ISBN 0-231-11640-3.
* Stefanelli, D.; Sorbelli, L.; Mecozzi, B.; Maiorano, P.; Marino, M.; Sardella, R. «The Bison sample from the Early Middle Pleistocene site of Contrada Monticelli (Apulia, southern Italy)» (en anglès). Rivista Italiana di Paleontologia e Stratigrafia, 130, 3, 2024, pàg. 525-544. DOI: 10.54103/2039-4942/23473.
# Canal Terrassa Vallès

Canal Terrassa és la televisió pública local que emet per TDT i en HD a través del canal 45 a tota la comarca del Vallès Occidental. Es va fundar el 17 de gener de 1986 amb el nom de TVT. Aquest naixement va ser fruit de la coincidència entre la voluntat política i l’interès d’un grup de terrassencs per crear un nou mitjà de comunicació local. Iniciar una televisió pública local oberta a tota la ciutat i que garantís el dret a la informació de tota societat democràtica.
És una televisió de servei que dóna molta importància als continguts. Amb la proximitat com a eix vertebrador, Canal Terrassa ofereix 24 hores diàries de programació. Aquesta prioritza la informació local, amb dues edicions de notícies de dilluns a divendres i una altra els caps de setmana. També hi destaquen els espais d’entrevistes, participació, esports i debats, amb una gran presència d’entitats diverses de la ciutat.
Canal Terrassa forma part de la Xarxa de Televisions Locals, organisme que agrupa més de 65 televisions locals de tot Catalunya.

## Enllaços externs

* Canal Terrassa Vallès Arxivat 2012-04-19 a Wayback Machine.
# Ekbert de Schönau

Ekbert de Schönau (1120 - 28 de març de 1184 $^{(Gregorià)}$) Abat de Schönau, va ser un monjo i abat benedictí de l'abadia de Schönau (Renània), escriptor i germà de la mística i escriptora Isabel de Schönau.

## Biografia

Nascut a la primera part del segle xii en una família distingida de vall del Roine; mort 28 de març, de 1184, a l'Abadia de Schönau. Va ser canonge primer a la col·legiata de Sant Cassius i Florentius a Bonn. El 1155 es convertia en benedictí a Schönau a la diòcesi de Trèveris, i el 1166, després de la mort del primer abat, Hildelin, era elegit l'abat del monestir. Un home de gran zel, predicava i escrivia molt per a la salvació d'ànimes i la conversió d'heretges. Els càtars, llavors nombrosos a la vall del Roine, li donaven molt sovint mals de cap. Mentre era a Bonn sovint discutia amb heretges, i després de la seva professió monàstica, convidava l'arquebisbe Rainald de Colònia per discutir públicament amb els líders de la secta a Colònia mateix.
La seva obra més coneguda és Contra Sermones Catharos, on sembla que va ser el primer a anomenar així als càtars.

## Referències

* ↑ "Ekbert of Schönau", Encyclopedia of the Middle Ages (André Vauchez, ed.) James Clarke & Co., 2002 ISBN 9780227679319
* ↑ Steele, F. M., "St. Elisabeth of Schönau and her Visions", The American Catholic Quarterly Review, Volumen 36, Hardy and Mahony, 1911, p. 392.
* ↑ Schaefer, Francis. "Eckebert", The Catholic Encyclopedia, vol. 5. Nueva York: Robert Appleton Company, 1909.
# Hala Alkarib

Hala al-Karib o Hala Alkarib és una activista sudanesa contra la violència sexual a la guerra. És la directora regional de la Iniciativa Estratègica per a les Dones a la Banya d'Àfrica (SIHA).

## Biografia

al-Karib va néixer al Sudan i la seva infància la va passar allà i al Canadà. Al començament de la seva carrera, va treballar al Sudan del Sud, a la Universitat de Juba.
Treballa per a la Iniciativa Estratègica per a les Dones a la Banya d'Àfrica (SIHA) que combina els interessos de 75 organitzacions per treballar en nou països africans per reduir la subordinació de les dones a la banya d'Àfrica. SIHA es va crear el 1995 i al-Karib es va convertir en la seva directora regional. L'entitat té la seu a Uganda.
SIHA publica una revista anual "Women in Islam" i Al-Harib n'és l'editora principal. La revista cobreix "les relacions de gènere i els drets de les dones a les comunitats musulmanes de la Gran Banya d'Àfrica.
El 2021 el Consell de Seguretat de les Nacions Unides va discutir la situació al Sudan. Al-Karib va preparar una declaració a petició d'ells resumint la situació civil. El Consell de Seguretat es va tornar a reunir el 2023 per discutir el Sudan i es va demanar novament a al-Karib que preparés un informe. Ha estat involucrada en negociacions de pau encara que només per assenyalar que hi ha tan poques dones influents implicades que és poc probable que cap resultat sigui equilibrat. El 2024 el seu treball va ser reconegut quan es va unir a les 100 dones inspiradores de la BBC.
És membre de l'Institut de la Vall del Rift i membre de la junta de l'organització Musawah, des d'on intenta garantir la igualtat i la justícia en les lleis de família musulmana.

## Referències

* ↑ «Hala Al Karib – Rift Valley Institute». riftvalley.net. [Consulta: 24 desembre 2024].
* ↑ «Strategic Initiative for Women in the Horn of Africa (SIHA) | Devex». www.devex.com. [Consulta: 24 desembre 2024].
* ↑ «Hala Al-Karib» (en anglès americà). NGO Working Group on Women, Peace and Security. [Consulta: 24 desembre 2024].
* ↑ «About – Women In Islam English» (en anglès americà). [Consulta: 24 desembre 2024].
* ↑ «UN Security Council Briefing on Sudan by Hala Al-Karib» (en anglès americà). NGO Working Group on Women, Peace and Security. [Consulta: 24 desembre 2024].
* ↑ «Statement by Ms. Hala Al Karib at the UN Security Council Open Debate on Women, Peace and Security» (en anglès americà). NGO Working Group on Women, Peace and Security. [Consulta: 24 desembre 2024].
* ↑ Berridge, Willow; Waal, Alex de; Lynch, Justin. Sudan's Unfinished Democracy: The Promise and Betrayal of a People's Revolution (en anglès). Oxford University Press, 2022-08-01. ISBN 978-0-19-766017-1.
* ↑ «BBC 100 Women 2024: Who is on the list this year? - BBC News» (en anglès britànic). News. [Consulta: 24 desembre 2024].
* ↑ Segran, Elizabeth «The Rise of the Islamic Feminists» (en anglès). , 04-12-2013.