OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alba Caño Isant

Alba Caño Isant (Puiggròs, 30 de setembre de 2003) és una futbolista catalana que juga en la posició de migcampista al Futbol Club Barcelona.
A les files del Barça des del 2018, Caño havia jugat anteriorment a l'Escola Comarcal de Futbol les Garrigues (2008-2015) i a l'AEM (2015-2018). Essent capitana del filial blaugrana, la temporada 2022-2023 va debutar al primer equip amb 19 anys en partit oficial contra el Llevant Les Planes guanyant 4-0. El 12 de novembre de 2024 va debutar a la Lliga de Campions Femenina de la UEFA.

## Palmarès
### FC Barcelona B

* Primera Federació: 2022-23 i 2023-24.

### FC Barcelona

* Liga F: 2023-24

## Referències

* ↑ Agudo, Pablo. «Alba Caño, Júlia Bartel i Ornella Vignola, el Barça que ve». Betevé, 11-07-2022. [Consulta: 15 novembre 2022].
* ↑ «Alba Caño, de Puiggròs, és una de les nou jugadores que viuran a La Masia del Barça». Somesports.net, 03-08-2021. [Consulta: 15 novembre 2022].
* ↑ «Una lleidatana debuta amb el primer equip del FC Barcelona». Segre, 04-11-2022. [Consulta: 15 novembre 2022].
* ↑ «Barça - Sankt Pölten: Sis punts de sis al Johan (7-0)». FCBarcelona.cat, 12-11-2024. [Consulta: 13 novembre 2024].
# Carles III de Nàpols

Carles III de Nàpols (italià: Carlo III) (Corigliano Calabro, 1345 - Visegrád, 24 de febrer de 1386 $^{(Gregorià)}$) Carles II d'Hongria el Breu, comte de Provença i rei de Nàpols i titular de Jerusalem (1381-1386), príncep d'Aquilea (1383-1386) i rei d'Hongria (1385-1386).

## Bibliografia

Fill de Lluís Durazzo i la seva esposa Margarida Sanseverino. Descendia per línia paterna del rei Carles II de Nàpols, del qual Carles III n'era besnet.

## Ascens al tron napolità

Com a besnet de Carles II de Nàpols, Carles III era cosí segon de la reina Joana I de Nàpols. Aquesta l'adoptà com a fill en ser l'únic mascle de la línia angevina de Nàpols. Joana I al llarg de la seva vida estigué profundament enamorada d'ell, però aquest mai la va correspondre. Tot i això el 1369 Joana el nomenà hereu al tron napolità.
Per l'enfrontament entre Joana I i el Papa Urbà VI, el qual considerava Nàpols com un feu papal, Joana I donà suport a Climent VII durant el Cisma d'Occident i fou destronada el 1381 i va cedir el reialme a Carles III. Va iniciar la guerra de la Unió d'Ais, marxant vers el regne de Nàpols amb un exèrcit hongarès, va derrotar el rei consort Otó IV de Brunswick, i va assetjar la ciutat, fins a capturar la reina el mateix any 1381.
No obstant això, una complicació s'interposà pel camí al tron reial. Joana I, abans de morir el 1382 designà un nou hereu: així adoptà el comte d'Anjou Lluís I d'Anjou. Aquest va prendre possessió dels comtats de Provença i Forcalquier i va marxar vers Nàpols per demanar el regne. A la seva arribada però fou derrotat per Carles III.

## Ascens al tron hongarès

A la mort de Lluís I d'Hongria, Carles III va demanar el tron hongarès com el mascle més gran de la dinastia angevina, i va expulsar Maria I d'Hongria, filla de Lluís I, del tron el desembre de 1385. Tot i això, la reina vídua va organitzar un complot per assassinar Carles a Visegrád el 24 de febrer de 1386.

## Núpcies i descendents

El febrer de 1369 es casà amb la seva cosina germana Margarida de Durazzo, filla de Carles Durazzo i Maria de Nàpols. Margarida era neta per línia paterna i besneta per línia materna de Carles II de Nàpols. D'aquesta unió nasqueren tres fills:
* la infanta Maria de Nàpols 1369-1371)
* la infanta Joana II de Nàpols (1373-1435), reina de Nàpols
* l'infant Ladislau I de Nàpols (1377-1414), rei de Nàpols
Fou enterrat a Belgrad. El seu fill mascle Ladislau el succeí al Regne de Nàpols mentre els regents de Maria I d'Hongria la reinstauraren com a reina d'Hongria.

## Referències

* ↑ Previté-Orton, C. W.. The Shorter Cambridge Medieval History (en anglès), p. 954.
* ↑ Giannone, Pietro. Istoria civile del Regno di Napoli (en italià). M. Lombardi, 1865, p. 497-498.
# Eleccions parlamentàries ruandeses de 2013

Les eleccions parlamentàries ruandeses de 2013 van tenir lloc a Ruanda entre el 16 i el 18 de setembre de 2013. El resultat va ser una victòria per al Front Patriòtic Ruandès, que va mantenir la seva majoria absoluta a la Cambra de Diputats de Ruanda, guanyant 41 de la 80 escons.

## Sistema electoral

Dels 80 escons a la cambra dels diputats, 53 van ser elegits directament per llista tancada de representació proporcional amb un llindar electoral del 5%. Un altre 27 escons van ser elegits indirectament per consells locals i nacionals, inclosos 24 reservats per a dones, dos per a representants de la joventut i un altre per a representants de minusvàlids.

## Incidents

El cap de setmana anterior a les eleccions, els dies 13 i 14 de setembre, dues granades van explotar en un mercat de Kigali. El govern de Ruanda va acusar les Forces Democràtiques d'Alliberament de Ruanda (FDLR), les restes de la força responsable del genocidi ruandès de 1994. Es va preguntar sobre la credibilitat de les eleccions com a transparents, lliures i justes. D'altra banda, es va informar que las votacions es van produir de manera ordenada i sense incidents.

## Resultats

| Partit | Partit | Vots | % | Escons | +/– |
| Coalició Front Patriòtic | Front Patriòtic Ruandès | | 76.22 | 37 | +1 |
| Coalició Front Patriòtic | Partit Demòcrata Centrista | | 76.22 | 1 | 0 |
| Coalició Front Patriòtic | Partit Democràtic Ideal | | 76.22 | 1 | 0 |
| Coalició Front Patriòtic | Partit pel Progrés i la Concòrdia | | 76.22 | 1 | 0 |
| Coalició Front Patriòtic | Partit Socialista Ruandès | | 76.22 | 1 | 0 |
| Partit Socialdemòcrata | Partit Socialdemòcrata | | 13.03 | 7 | 0 |
| Partit Liberal | Partit Liberal | | 9.29 | 5 | +1 |
| Partit Social Imberakuri | Partit Social Imberakuri | | | 0 | Nou |
| Independents | Independents | | | 0 | 0 |
| Membres escollits indirectament | Membres escollits indirectament | – | – | 27 | – |
| Total | Total | 5,881,874 | 100 | 80 | 0 |
| Votants registrats/participació | Votants registrats/participació | 5,953,531 | 98.80 | – | – |
| Font: IPU, All Africa ||||||

## Referències

* ↑ Rwanda: MPs' Nomination Scheduled for July All Africa, 6 June 2013
* 1 2 Rwandans vote in parliamentary elections Al Jazeera, 16 September 2013
* ↑ Two die in grenade attacks in Rwanda Al Jazeera, 14 September 2013
* ↑ Rwanda: A democracy in the making? Arxivat 2018-09-04 a Wayback Machine. Al Jazeera, 16 September 2013
# Nanisme

El nanisme és un terme mèdic per descriure persones d'estatura baixa, amb un pes i talla inferiors del 40% d'un individu de la mateixa edat; o un adult, en cas dels homes amb una alçada menor a 140 cm, i en el cas de les dones amb una alçada menor a 130 cm. El nanisme pot ser causat per unes 200 afeccions mèdiques separades, la majoria de les quals són genètiques. Els símptomes de cada individu poden variar molt. Les persones afectades pel nanisme sovint se'ls anomenen "persones petites".
Les característiques dels nans poden variar molt depenent de cada individu. El nanisme desproporcionat s'identifica perquè una o més parts del cos siguin desproporcionadament grans comparats amb la resta del cos, amb anormalitats visibles de creixement en àrees específiques. En casos de nanisme proporcionat les parts del cos són proporcionals entre si però amb una visible manca de creixement general. La hipotonia és comuna entre els nans, però la intel·ligència i l'esperança de vida solen ser normals.
La causa més comuna és l'acondroplàsia, un trastorn del creixement dels ossos responsable del 70% dels casos de nanisme. En alguns casos d'acondroplàsia les extremitats són curtes respecte al tronc, amb el cap més gran que el normal i el relleu frontal molt visible a la cara. Les afeccions a humans caracteritzats per tenir parts del cos «desproporcionades» són causades normalment per un o més trastorns genètics en el desenvolupament dels ossos o cartílags. Alguns casos en què el cos està proporcionat, encara que sigui molt baix, tenen una causa hormonal o nutricional com per exemple la deficiència de l'hormona del creixement, coneguda com a «nanisme pituïtari».

## Referències

* ↑ «Nanisme». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «MedlinePlus: Dwarfism». MedlinePlus. National Institute of Health, 04-08-2008. [Consulta: 3 octubre 2008].
* 1 2 Dwarfism - KidsHealth
* 1 2 «Dwarfism Resources: Frequently Asked Questions». Little People of America, 09-07-2006. Arxivat de l'original el 2006-05-16. [Consulta: 14 novembre 2006].

## Enllaços externs

* «Nanisme». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Wheeless Textbook of Orthopedics − Té informació sobre diversos trastorns de la formació dels cartílags i ossos. (anglès)
* Little People of America (anglès)
* Restricted Growth Association UK (anglès)
* Little People: A Father Reflects on His Daughter's Dwarfism — and What It Means to Be Different, per Dan Kennedy. (anglès)
# Hans Bänninger

Hans Bänninger (Zúric, 17 de març de 1924 - Zúric, 22 d'agost de 2007) va ser un jugador d'hoquei sobre gel suís que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'hoquei sobre gel. Quatre anys més tard, als Jocs d'Oslo, fou cinquè en la mateixa competició.

## Referències

* ↑ «Hans Bänninger Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de gener 2018. [Consulta: 24 abril 2019].
# Casa Domènech (Vic)

La Casa Domènech és una obra modernista de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. Casa de dos pisos, els baixos de la qual són destinats a establiments comercials. Està situada en el xamfrà plaça del Canonge Collell - plaça del Paradís i consta de planta baixa la qual és porticada formant arcs convexos en els quals instal·lats modernes vitrines, que són de totxo vermell i n'hi ha tres en un costat i quatre a l'altre i presenten diverses mides. Consta de planta baixa, tres pisos i golfes. Al primer i al segon pis s'hi obren arcs de mig punt als balcons, arcs que són allindats i presenten decoracions de mosaics amb formes d'animals (dos dracs encarats). El mur de les golfes és de totxo vist i a la part de la plaça de les Garses, que és com es coneix popularment la plaça del Canonge Collell, s'hi obren galeries sostingudes per columnetes d'ampli basament. En aquesta mateixa façana hi ha un mosaic amb el bust de Sant Miquel dels Sants.

## Història

Aquesta casa presenta una concepció estètica modernista amb alguns elements d'influència oriental com són les arcades de la planta baixa. L'edificació presenta una àmplia varietat de materials de constructius com caracteritzava les construccions de l'època. Fou edificat a principis del segle xx. La façana duu la data de 1914 per l'arquitecte Lluís G. Illa i Casny, autor de diverses edificacions, però del qual no hem sabut trobar cap notícia biogràfica.
Actualment els baixos de la casa s'han destinat a una sabateria, fet que ha produït un canvi de nom i la gent coneix la casa per Can Serrallonga.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Domènech». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 octubre 2017].
# Simone Sterbini

Simone Sterbini (Palestrina, ciutat metropolitana de Roma Capital, 11 de desembre de 1993) és un ciclista italià professional des del 2015. Actualment milita a l'equip Bardiani CSF.
El seu germà Luca també s'ha dedicat professionalment al ciclisme.

## Palmarès

* 2014
** Campió d'Itàlia sub-23 en ruta
* 2016
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Àustria

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Guido Acklin

Guido Acklin (Herznach, 21 de novembre de 1969) és un pilot de bob suís, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1990 i 2000.
El 1994 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Lillehammer. Fent parella amb Reto Götschi guanyà la medalla de plata en la cursa de bobs a dos del programa de bobsleigh. Quatre anys més tard, als Jocs de Nagano, no pogué repetir l'èxit aconseguit a Lillehammer i fou sisè en la mateixa prova. El 2002, a Salt Lake City, va disputar els seus tercers i darrers Jocs, on fou sisè en la prova del bobs a quatre.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat del món de bob, una d'or i una de bronze el 1996 i 1997. Al Campionat d'Europa de bob guanyà sis medalles, tres d'or, una de plata i dues de bronze entre 1995 i 1999. A nivell nacional guanyà nou campionats suïssos de bobs a 2 i dos en bobs a 4.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Reto Götschi». [Consulta: 9 gener 2023].
# Hans Leutenegger

Hans Leutenegger (Bichelsee, 16 de gener de 1940) fou un pilot de bob suís que va competir durant la dècada de 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sapporo, on guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a quatre del programa de bob. Formà equip amb Jean Wicki, Edy Hubacher i Werner Camichel.
Posteriorment es dedicà al ram de la construcció amb una empresa pròpia i va fer d'actor en diverses pel·lícules, com ara Kommando Leopard (1985), on treballà junt a Klaus Kinski.

## Referències

* ↑ «Hans Leutenegger Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2010. [Consulta: 6 febrer 2020].
* ↑ Hans Leutenegger a Internet Movie Database (anglès)
# Hans Mehlhorn

Hans Mehlhorn (Aue, 16 de gener de 1900 - 2 de juliol de 1983) va ser un pilot de bobsleigh alemany que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Lake Placid, on guanyà la medalla de bronze en la prova de bobs a 4 formant equip amb Hanns Kilian, Max Ludwig i Sebastian Huber.

## Referències

* ↑ «Hans Mehlhorn Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 12 febrer 2017].
# Hubert Stevens

Hubert Stevens (Lake Placid, 7 de març de 1890 - Lake Placid, 26 de novembre de 1950) va ser un pilot de bobsleigh estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930. Era germà dels també pilots de bobsleigh Curtis Stevens i Paul Stevens.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Lake Placid, on guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a 2 formant parella amb Curtis Stevens. Quatre anys més tard, als Jocs de Garmisch-Partenkirchen, fou quart en la bobs a 4, fent equip amb Crawford Merkel, Robert Martin i John Shene.

## Referències

* 1 2 3 «Hubert Stevens Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2012. [Consulta: 12 febrer 2017].
# Joseph Beerli

Joseph Beerli (Suïssa, 22 de desembre de 1901 - Suïssa, 4 de setembre de 1967)fou un esportista suís que destacà en el bobsleigh a les dècades de 1930 i 1940.

## Carrera esportiva

Especialista en el bobsleigh, en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1936 realitzats a Garmisch-Partenkirchen (Alemanya) participà en dues proves bobsleigh, aconseguint la medalla d'or en la prova de 4 homes i la medalla de plata en la de 2 homes.
En el Campionat del Món de Bobsleigh aconseguí al llarg de la seva carrera quatre medalles, dos ors en les proves de bobs a 4 (1939 i 1947), una plata en bobs a 4 (1935) i un bronze en bobs a 2 (1938).

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Joseph Beerli». [Consulta: 28 desembre 2023].
# Kaillie Humphries

Kaillie Humphries, anteriorment Kaillie Simondson, (Calgary, 4 de setembre de 1985) és una corredora de bobsleigh canadenca, guanyadora de quatre medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 4 de setembre de 1985 a la ciutat de Calgary, població situada a l'estat d'Alberta (Canadà). Està casada amb el també corredor de bobsleigh britànic Dan Humphries, del qual n'adoptà el cognom.

## Carrera esportiva

Va participar, als 24 anys, als Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 realitzats a Vancouver (Canadà), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova de bobs a 2 amb la seva compatriota Heather Moyse, un metall que aconseguiren revalidar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2014 realitzats a Sotxi (Rússia). Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2018, que se celebraren a la ciutat de Pyeongchang, guanyà la medalla de bronze en la prova de bobs a 2, en aquesta ocasió fent parella amb Phylicia George.
El desembre de 2021 va obtenir la ciutadania estatunidenca, fet que li va permetre competir pels Estats Units als Jocs Olímpics d'hivern de 2022, on va guanyar la primera medalla d'or en monobob.
Entre 2008 i 2001 va guanyar dotze medalles al Campionat del Món de Bobsleigh, quatre d'elles d'or.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Kaillie Humphries». [Consulta: 18 febrer 2022].
* ↑ «Family matters a Humphries storyline - Living - The Guardian», 23-01-2016. Arxivat de l'original el 2016-01-23. [Consulta: 18 febrer 2022].
* 1 2 «IBSF | Kaillie Humphries» (en anglès britànic). [Consulta: 18 febrer 2022].
* ↑ CNN, Ben Church. «Canada-born Humphries wins gold medal for US after filing harassment complaint». [Consulta: 18 febrer 2022].
# Manfred Schumann

Manfred Schumann (Hannover, 7 de febrer de 1951) és un atleta i pilot de bob alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Federal Alemanya durant la dècada de 1970.
Schumann s'inicià en l'atletisme, on destacà en les curses de tanques. El 1972 guanyà la medalla de plata dels 50 metres tanques al Campionat d'Europa d'atletisme en pista coberta que es va disputar a Grenoble. Aquell mateix any va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Múnic, on quedà eliminat en sèries en la cursa dels 110 metres tanques del programa d'atletisme. També el 1972 establí dos rècords mundials en pista coberta en els 60 metres tanques.
Amb tot, els seus èxits esportius més importants els aconseguí en el bobsleigh. El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern d'Innsbruck, on disputà les dues proves del programa de bobs. Guanyà la medalla de plata en la prova del bobs a dos, formant parella amb Wolfgang Zimmerer, i la de bronze en la de bobs a quatre, formant equip amb Wolfgang Zimmerer, Peter Utzschneider i Bodo Bittner. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or, una de plata i una de bronze al Campionat del món de bob.

## Referències

* 1 2 3 «Manfred Schumann Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 10 febrer 2020].
* ↑ «Bobsleigh two-man world championship medalists since 1931 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 10 febrer 2020].
* ↑ «Bobsleigh four-man world championship medalists since 1930 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-12-11. [Consulta: 10 febrer 2020].
# Marcel Rohner

Marcel Rohner (Baar, 21 de juny de 1964) és un pilot de bob suís, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1990.
El 1998 va prendre part als Jocs Olímpics d'Hivern de Nagano, on guanyà la medalla de plata en la prova de bobs a quatre del programa de bobsleigh. Formà equip amb Markus Nüssli, Markus Wasser i Beat Seitz.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de plata al Campionat del món de bob, el 1996 i 1999, així com dues medalles de plata i una de bronze al Campionat d'Europa de bob. Guanyà la Copa del Món de Bobsleigh de bobs a quatre de 1996-97 i 1999-2000 i la combinada el 1999-2000.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Marcel Rohner». [Consulta: 14 gener 2023].
* ↑ «Sports 123: Bobsleigh: World Cup: Men: Combined», 09-04-2008. Arxivat de l'original el 2008-04-09. [Consulta: 14 gener 2023].
* ↑ «Sports 123: Bobsleigh: World Cup: Men: 4-Man», 09-04-2008. Arxivat de l'original el 2008-04-09. [Consulta: 14 gener 2023].
# Percy Bryant

Percy Bryant (Saranac Lake, 12 de juny de 1899 - Nova York, 26 d'agost de 1961) va ser un pilot de bobsleigh estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Lake Placid, on guanyà la medalla de plata en la prova de bobs a 4 formant equip amb Henry Homburger, Paul Stevens i Edmund Horton.

## Referències

* ↑ «Percy Bryant Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 12 febrer 2017].
# Pierre Musy

Pierre Musy (Albeuve, 25 d'agost de 1910 - Düdingen, 21 de novembre de 1990) va ser un pilot de bobsleigh i genet suís que va competir durant les dècades de 1930 i 1940. Posteriorment exercís tasques diplomàtiques.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Garmisch-Partenkirchen, on guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a 4 del programa de bobsleigh. Va formar equip amb Arnold Gartmann, Charles Bouvier i Joseph Beerli. Com a pilot de bobsleigh també destaca una medalla de plata al Campionat del Món de Bobsleigh de 1935.
El 1948, un cop finalitzada la Segona Guerra Mundial, va disputar els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on va disputar dues proves del programa d'hípica. Fou quart en el concurs complet per equips i trenta-dosè en el concurs complet individual.
Era fill de Jean-Marie Musy, que fou President de la Confederació Suïssa el 1925 i 1930. Es graduà en dret per la Universitat de Berna. Entre 1931 i 1939 va treballar en diversos bancs locals i federals a Ginebra. Va ocupar diversos càrrecs militars entre 1938 i 1960, i va servir com a agregat militar suís a Orient Mitjà (1951-1954) i diversos països europeus (1954-1961). Entre 1963 i 1967 va dirigir el Servei Suís d'Intel·ligència Militar, i després va ser nomenat president de FC Fribourg.

## Referències

* 1 2 3 4 «Pierre Musy Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 5 febrer 2019].
# René Hannemann

René Hannemann (Bad Belzig, 9 d'octubre de 1968) és un pilot de bob alemany, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern d'Albertville, on guanyà la medalla de plata en la prova de bobs a quatre del programa de bobsleigh. Formà equip amb Wolfgang Hoppe, Bogdan Musiol i Axel Kühn. Dos anys més tard, als de Lillehammer, guanyà la medalla de bronze en la mateixa prova. En aquesta ocasió formà equip amb Hoppe, Ulf Hielscher i Carsten Embach.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles, dues d'or i dues bronze al Campionat del món de bob, entre el 1991 i 1997, i una d'or i una de plata al Campionat d'Europa de bob.

## Bibliografia

* Kluge, Volker. Olympische Winterspiele : die Chronik : Chamonix 1924-Lillehammer 1994. 2., erw. Aufl. Berlin: Sportverlag, 1994. ISBN 3-328-00631-1.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – René Hannemann». [Consulta: 10 gener 2023].
# Reto Götschi

Reto Götschi (Hausen am Albis, 25 de desembre de 1965) és un pilot de bob suís, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1990.
El 1994 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Lillehammer. Fent parella amb Guido Acklin guanyà la medalla de plata en la cursa de bobs a dos del programa de bobsleigh. Quatre anys més tard, als Jocs de Nagano, no pogué repetir l'èxit aconseguit a Lillehammer i fou sisè en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat del món de bob, una d'or, una de plata i una de bronze entre el 1996 i el 2001. Al Campionat d'Europa de bob guanyà sis medalles, tres d'or, una de plata i dues de bronze entre 1995 i 1999. A nivell nacional guanyà nou campionats suïssos de bobs a 2 i dos en bobs a 4.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Reto Götschi». [Consulta: 9 gener 2023].
# Thomas Doe

Thomas Doe (Tacoma, 12 d'octubre de 1912 - Hendersonville, 19 de juliol de 1969) va ser un pilot de bobsleigh estatunidenc que va competir a començaments del segle xx.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de plata en la prova de bobs a 5 formant equip amb David Granger, Jennison Heaton, Lyman Hine i Jay O'Brien.

## Referències

* ↑ «Thomas Doe Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 12 de desembre 2009. [Consulta: 8 febrer 2017].