OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Clorur d'acetil

El clorur d'acetil és un halur d'acil derivat de l'àcid acètic. A temperatura i pressió ambient és incolor. Aquest compost no existeix a la natura perquè el contacte amb l'aigua l'hidrolitza en àcid acètic i àcid clorhídric.

## Síntesi

Se sintetitza químicament a partir del clorur de tionil i àcid acètic:

## Acetilació

Acetilació, o en la nomenclatura IUPAC etanoilació, descriu una reacció química que introdueix un grup funcional acetil dins un compost químic. Per altra banda, una desacetilació és treure el grup acetil del compost.
Específicament, l'acetilació es refereix al procés que introdueix un grup acetil (que resulta en un grup acetoxi) dins un compost, la substitució d'un grup acetil per un àtom d'hidrogen. Una reacció que implica la substitució d'un àtom d'hidrogen d'un grup hidroxil amb un grup acetil (CH₃ CO) dona un èster específic, l'acetat. Comunament es fa servir anhídrid acètic com a agent acetilant reaccionant amb els grups hidroxil lliures. Per exemple, es fa servir en la síntesi d'aspirina i l'heroïna i en les cèl·lules vives en l'acetilació de les proteïnes.

## Seguretat

En contacte amb l'aigua o l'aire, a causa de la seva humitat, pot resultar explosiu. A més, té un punt d'ignició molt baix i, per tant, s'han d'evitar flames, guspires o contacte amb superfícies calentes, etc.
És molt important que en cas d'incendi no s'utilitzi aigua o altres agents hídrics excepte per a refredar els bidons, sempre que no entri en contacte amb la substància.

## Farmacologia

En l'àmbit de la farmacologia, quan els grups acetil s'uneixen a certes molècules orgàniques, es produeix un increment de la seva capacitat per travessar la barrera hematoencefàlica. D'aquesta manera, la substància pot arribar més fàcilment al cervell, fent que els seus efectes siguin més intensos i, en conseqüència que la seva efectivitat incrementi.
En farmacologia, els grups d'acetil, s'utilitza per crear fàrmacs antiinflamatoris.

## Referències

* ↑ Hosea Cheung, Robin S. Tanke, G. Paul Torrence “Acetic Acid” in Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, 2002, Wiley-VCH, Weinheim. doi:10.1002/14356007.a01_045
* ↑ Koide, K «Acetylated Resveratrol: A New Small Molecule Radioprotector». , 72, 01-09-2008.

## Vegeu també

* Àcid acètic
* Química
# Miquel Glicas

Miquel Glicas (en llatí Michael Glycas, en grec Μιχαὴλ ὁ Γλυκᾶς) fou un historiador romà d'Orient, nascut a Constantinoble o a Sicília (per això és anomenat de vegades Miquel Sícul o Miquel de Sicília). La seva època és indeterminada i mentre alguns pensen que va viure al segle xv i es comunicava per correspondència amb el darrer emperador Constantí XI Paleòleg, que va morir a la presa de Constantinoble pels otomans el 1453, altres, al·legant que aquestes cartes són apòcrifes, pensen que va viure al segle xii. El que és segur és que fou posterior al 1118, ja que els seus annals arriben fins a aquella data.
Probablement Glicas era eclesiàstic, tenia molts coneixements i dominava diversos idiomes. L'estil de la seva obra és clar i concís i és considerat un dels millors historiadors romans d'Orient. La seva obra principal són els Annals (Βίβλος χρονικὴ) dividits en quatre parts. La primera part parla de la creació del món i és un tractat físic i teològic. La segona part vol ser històrica, i va des de la creació del món fins al temps de Crist. La tercera part des de Jesucrist fins al regnat de Constantí I el Gran, i la quarta fins a la mort de l'emperador Aleix I Comnè el 1118.
També va deixar nombroses cartes, moltes sobre temes teològics.

## Referències

* ↑ Glycas, Michael a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 277
# Staple

Staple (en neerlandès Stapel) és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord, que forma part de la Westhoek. L'any 2006 tenia 636 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 600 | 624 | 570 | 549 | 626 | 610 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Marie Bolier | |
| 2008- | Eddie Defévére | |

## Referències

Viccionari
# Terry Coe

Terry Donald Coe és un polític niueà i antic ministre del govern.
Va ser elegit per primera vegada a l'Assemblea de Niue com a membre del Registre Comú a les eleccions generals de Niue de 1993, i immediatament va ser ministre al gabinet del primer ministre Frank Lui.
Coe va exercir com a ministre al gabinet del primer ministre Frank Lui entre 1993 i 1999, com a ministre de Finances, Telecomunicacions i Obres Públiques, així com altres carteres. Va perdre el seu lloc al gabinet després que Lui fos derrotat en les eleccions de 1999 i des de llavors s'ha convertit en un membre clau de l'oposició del país.
Després de les eleccions de 1999, Coe va donar suport a O'Love Jacobsen com a primer ministre.
El 2002, va ser processat sense èxit per difamació criminal pel govern. Els càrrecs van ser desestimats després que la policia no va presentar cap prova.
El 2011, va criticar els seus companys diputats per votar a favor d'un augment considerable del seu propi sou. Va dir que els augments salarials dels polítics eren un malbaratament de diners públics que "es gastarien millor en el desenvolupament".
Va ser reelegit en les eleccions del 2020. Durant la pandèmia de COVID-19 es va oposar a les mesures del govern de Niue de relaxar les proteccions contra la covid.
Va perdre el seu escó a les eleccions del 2023.

## Referències

* 1 2 3 Esther Pavihi. «Two long serving MPs Terry Coe and Opili Talafasi will not be returning to the next Niue Legislative Assembly.». TV Niue, 01-05-2023. [Consulta: 2 maig 2023].Esther Pavihi (1 May 2023). "Two long serving MPs Terry Coe and Opili Talafasi will not be returning to the next Niue Legislative Assembly". TV Niue. Retrieved 2 May 2023.
* ↑ «Small is dutiful». UNEP. [Consulta: 20 desembre 2009].
* 1 2 Stephen Levine The Contemporary Pacific, 12, 1, 2000, pàg. 231–236. DOI: 10.1353/cp.2000.0020.Stephen Levine (2000). "Political Review: Niue". The Contemporary Pacific. 12 (1): 231–236. doi:10.1353/cp.2000.0020.
* ↑ «Niue premier survives no confidence vote». Radio New Zealand International, 11-02-2009. [Consulta: 2 maig 2023].
* ↑ «Niue MP may pursue police over "malicious prosecution"». RNZ, 12-06-2002. [Consulta: 2 maig 2023].
* ↑ «Concerns raised after Niue MPs vote themselves big salary increases». RNZ, 08-12-2011. [Consulta: 2 maig 2023].
* ↑ «Two new MPs top voting in Niue election». RNZ, 01-06-2020. [Consulta: 2 maig 2023].
* ↑ «Niue Covid protection rules slammed». RNZ, 12-11-2020. [Consulta: 2 maig 2023].
# Raquel Tamarit i Iranzo

Raquel Tamarit i Iranzo (Sueca, 31 de maig de 1978) és una política valenciana. Va ser consellera d'Educació, Cultura i Esport de la Generalitat Valenciana en substitució de Vicent Marzà des del maig de 2022, en la X Legislatura. Abans havia estat Secretària autonòmica de Cultura i Esport des de 2019 i alcaldessa de la seua ciutat (2015-2019)

## Biografia

Tamarit és diplomada en magisteri. Va iniciar la seua activitat docent l'any 2000 a diversos centres de Catalunya i el País Valencià. El 2005 accedeix al sistema públic educatiu valencià i 5 anys més tard va aconseguir la seua plaça de funcionària al centre d'educació primària El Perelló de Sueca (la Ribera Baixa) en l'especialitat d'anglés.
En l'àmbit polític, Raquel Tamarit va començar la seua militància al sindicat estudiantil valencianista Bloc d'Estudiants Agermanats (BEA) i l'any 1997 es va afiliar a Unitat del Poble Valencià, partit originari del Bloc Nacionalista Valencià i posterior Més-Compromís on actualment milita.
Va ser triada regidora de Sueca per primera vegada a les eleccions municipals de 2007, i va gestionar les àrees d'educació i joventut al govern local presidit per Joan Baldoví, a qui va donar relleu a les eleccions de 2015 al capdavant de la formació, tot recuperant l'alcaldia. A les eleccions municipals de 2019 va repetir com a cap de llista i aconseguí ser la candidata més votada però un pacte entre el PSPV-PSOE, PP i Ciutadans l'apartà de l'alcaldia.
És aleshores, el juliol de 2019, quan el conseller Vicent Marzà la va nomenar Secretària Autonòmica de Cultura i Esport, i va deixar el consistori suecà. El maig de 2022 el va substituir com a consellera d'Educació, Cultura i Esports de la Generalitat Valenciana al govern presidit pel socialista Ximo Puig.

## Referències

* ↑ NTC, À Punt. «Raquel Tamarit, una altra mestra d'anglés per a dirigir la cartera d'Educació», 11-05-2022. [Consulta: 13 maig 2022].
* ↑ «Currículum vitae». GVAOberta. [Consulta: 13 maig 2022].
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «Raquel Tamarit, nueva consellera de Educación, Cultura y Deporte» (en castellà). [Consulta: 13 maig 2022].
# Llista de ciutats romanes de Catalunya

El període romà de Catalunya, és el que va després del període dels ibers i va començar al segle iii aC amb la romanització i va acabar amb la invasió dels visigots. Quan van arribar els romans, al territori hi havia un grup de tribus ibers i colònies hel·lèniques. Fins al segle següent, no es va formar el que avui en dia és el principat de Catalunya.
* Iulia Livica: Llívia
* Ruscino: Rosselló
* Iliberis: Elna
* Rhodae: Roses
* Emporiae: Empúries
* Gerunda: Girona
* Aquis Voconis: Caldes de Malavella
* Blandae: Blanes
* Aquae Calidae: Caldes de Montbui
* Iluro: Mataró
* Baetulo: Badalona
* Ausa: Vic
* Bàrcino: Barcelona
* Tarraco: Tarragona
* Dertosa: Tortosa
* Adfines: Martorell
* Ilerda: Lleida
* Iesso: Guissona
* Egara: Terrassa
* Bergium: Berga
* Aesso: Isona
* Sigarra/Segarra: Els Prats de Rei
# Portada/efemèride gener 24

Maria Tallchief
« 23 de gener · 24 de gener · 25 de gener »
# Parc eòlic de la Serra del Tallat

El parc eòlic Serra del Tallat és un parc eòlic que es troba a la serra del Tallat, en els termes municipals de Passanant i Belltall i Vallbona de les Monges. Aquest parc, el més gran de la Conca de Barberà, té una potència de 49,5 MW i està connectat al sistema elèctric per mitjà de la subestació pròpia situada a la zona de Montblanquet, entre la Conca de Barberà i l'Urgell.
Aquest parc eòlic de la companyia Acciona va entrar en funcionament en fase de proves el 24 d'octubre de 2007, i va ser inaugurat oficialment el divendres 15 de febrer de 2008 pels consellers d'Economia i Finances de la Generalitat, Antoni Castells, i el de Medi Ambient i Habitatge, Francesc Baltasar. La instal·lació es pot contemplar des del tram Montblanc - Tàrrega de la carretera C-14. Té 33 aerogeneradors de 80 metres, cadascun dels quals pot generar 1,5 MW.

## Controvèrsia

L'associació Ecologistes de Catalunya va presentar un recurs al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) contra l'autorització del parc en considerar que aquesta infraestructura, juntament amb el parc eòlic de la serra de Vilobí, està situada en una serra que serveix de frontera entre el litoral i l'interior català i que és importantíssima per a la migració d'aus. El gener de 2009, el TSJC va sentenciar que aquests parcs eren il·legals, ja que, abans de la seva aprovació, i atès que afectaven diferents localitats, requerien la tramitació d'un pla general d'àmbit supramunicipal que avalés la seva compatibilitat urbanística. Tanmateix, aquesta sentència no era ferma i la Generalitat va presentar un recurs contra ella. Finalment però, l'abril de 2013, el TSJC va avalar en sentència ferma la construcció del parc.

## Referències

* ↑ Diari de Girona, 9 de gener de 2009
* ↑ 3cat24.cat, 9 de gener de 2009
* ↑ «bondia.cat, 16 de maig de 2011». Arxivat de l'original el 2011-08-30. [Consulta: 2 novembre 2011].
* ↑ «El parc eòlic de la Serra del Tallat no s'enderrocarà». Som Segarra, 09-04-2013 [Consulta: 12 març 2021].
# Tiger (cervesa)

Tiger és una marca de cervesa de Singapur fundada el 1932. Actualment és produïda per Heineken Asia Pacific, abans coneguda com Asia Pacific Breweries. La companyia és una empresa conjunta entre Heineken N.V. i la multinacional de Singapur d'aliments i begudes Fraser and Neave.
El Tiger Brewery Tour és una atracció turística situada al districte de Tuas del país, que ofereix visites guiades sobre com s'elabora la cervesa.

## Història

Tiger va ser la primera cervesa fabricada a Singapur. Es tracta d'una cervesa de color daurat amb un 5% de graduació alcohòlica. És la marca insígnia de Heineken Asia Pacific i està disponible en més de 60 països d'arreu del món.
Al Vietnam Tiger Beer organitza regularment esdeveniments musicals. El primer festival va tenir lloc l'any 2007. A les World Quality Selections 2011, organitzades per Monde Selection, la cervesa va guanyar un premi Gold Quality.
L'escriptor Anthony Burgess va anomenar la seva primera novel·la Time for a Tiger (la primera part de la trilogia malaia The Long Day Wanes), ja que la cervesa era popular a Malàisia als anys 1950, on treballava Burgess.
La cervesa va aparèixer a la pel·lícula de 2002 The Transporter amb Jason Statham. Crates of Tiger també va aparèixer a la pel·lícula Tropic Thunder del 2008. A més, al thriller d'acció de Hong Kong del 2001 The Accidental Spy, és la cervesa preferida de Buck Yuen, interpretat per Jackie Chan, que la demana pel seu nom en un bar i després té una ampolla buida de Tiger al costat del llit a l'escena següent mentre es desperta d'un somni. A la sèrie de Disney+, The Falcon and the Winter Soldier, a Bucky Barnes/The Winter Soldier, interpretat per Sebastian Stan, se'l veu bevent una ampolla de Tiger a l'episodi d'estrena.

## Referències

* 1 2 «This Tourist Attraction in Singapore Is a Beer-Lover's Dream Come True». , 23-11-2018.
* ↑ http://www.tigerbeer.com, The Name Behind the Brand, Milestones
* ↑ «Let's Burn With the Passion for Rock Music». MINISTRY OF CULTURE, SPORTS AND TOURISM PORTAL. Arxivat de l'original el 26 juliol 2020. [Consulta: 26 juliol 2020].
* ↑ «Performance of the brand». Arxivat de l'original el 2014-07-01. [Consulta: 24 octubre 2012].
* ↑ «Bucky Barnes, the Winter Soldier, really likes drinking Tiger beer in Marvel series» (en anglès). CNA Lifestyle. [Consulta: 14 maig 2023].
# Sergio Rico González

Sergio Rico González (Sevilla, 1 de setembre de 1993) és un futbolista professional andalús que juga com a porter.

## Carrera de club

L'1 de setembre de 2019, Rico va fitxar per al Paris Saint-Germain. El 5 de setembre de 2020, Rico va signar un contracte permanent de quatre anys, amb un cost de traspàs de 6 milions d'euros. El 21 de gener de 2022, Rico va tornar a Espanya per unir-se al Mallorca en qualitat de cedit fins al final de la temporada. El 29 de setembre de 2024, Rico es va unir al club de la Qatar Stars League, l'Al-Gharafa.

## Palmarès
### Sevilla

* Lliga Europa de la UEFA: 2014–15, 2015–16

### Paris Saint-Germain

* Ligue 1: 2019-20, 2021-22
* Copa francesa: 2019-20, 2020-21
* Copa de la lliga francesa: 2019-20
* Supercopa francesa: 2020

## Referències

* ↑ «2018/19 Premier League squads confirmed». Premier League, 03-09-2018. [Consulta: 4 setembre 2018].
* ↑ «Sergio Rico signs for Paris Saint-Germain» (en anglès), 01-09-2019. [Consulta: 16 gener 2025].
* ↑ «PSG : la belle première de Sergio Rico à Brest (Foot)» (en francès). [Consulta: 16 gener 2025].
* ↑ «Official | PSG sign Sergio Rico for €6m from Sevilla - Get French Football News» (en anglès americà), 05-09-2020. [Consulta: 16 gener 2025].
* ↑ Zavala, Steve. «Rico Opens Up on the Decision to Join La Liga Side Mallorca on a Loan Move» (en anglès), 22-01-2022. [Consulta: 16 gener 2025].
* ↑ «Đăng Ký Kubet» (en anglès americà), 24-09-2024. [Consulta: 16 gener 2025].
* ↑ «LIVE Transfer Talk: Man United set to move for Rudiger» (en anglès), 21-01-2022. [Consulta: 16 gener 2025].
* ↑ Sagorin, Yannick. «Sergio Rico a trouvé un nouveau club» (en francès), 29-09-2024. [Consulta: 16 gener 2025].
* ↑ «¡Sergio Rico vuelve a jugar 492 días después!» (en castellà), 01-10-2024. [Consulta: 16 gener 2025].
* ↑ Keegan, Mike. «Dnipro 2-3 Sevilla: Bacca scores twice to win Europa League», 27-05-2015. [Consulta: 16 gener 2025].
* ↑ Pineda, Rafael «Coke le da al Sevilla la quinta Europa League tras ganar al Liverpool» (en castellà). El País [Madrid], 19-05-2016. ISSN: 1134-6582.

## Enllaços externs

* Fitxa oficial al Sevilla Arxivat 2015-03-28 a Wayback Machine. (castellà)
* Fitxa a BDFutbol
* Sergio Rico González, Fitxa a Soccerway
# Sòrts e Òssagòr

Sòrts e Òssagòr (en francès Soorts-Hossegor) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 | 2018 |
| 1.775 | 2.071 | 2.248 | 2.544 | 2.829 | 3.296 | 3.629 | 3.544 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1937-1972 | Alfred Eluère | radical-socialista |
| 1972-1983 | Jean-Claude Weber | |
| 1983-1987 | Guy Cotis | |
| 1987-1992 | Jean-Claude Weber | |
| 1992-2008 | Pierre Dussain | |
| 2008- | Xavier Soubestre | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
* ↑ «Populations légales 2018 − Ces données sont disponibles sur toutes les communes de France hors Mayotte | Insee». [Consulta: 14 febrer 2021].
| Etapa precedent Soston | Camí de Sant Jaume Via de Solac | Etapa següent Capberton |
# Yankee Doodle Dandy

Yankee Doodle Dandy és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Michael Curtiz el 1942. És la biografia de George M. Cohan. El títol original prové del cant patriòtic Yankee Doodle.

## Antecedents i producció

La cançó The Yankee Doodle Boy (també "Yanqui Doodle Dandi") va ser una peça registrada per Cohan, una cançó patriòtica a mig camí entre la cançó lírica i la melodia de la guerra de la revolució, Yanqui Doodle. Altres tonades de Cohan a la pel·lícula són "Give My Regards to Broadway", "Harrigan ", "Forty-five Minutes from Broadway", "You're a Grand Old Flag" i "Over There".
Cagney va ser l'artista triat per interpretar el personatge, com a estatunidenc d'origen irlandès que era i per la seva facilitat en la cançó i la dansa que vol aquest paper. El seu estil únic, que mig canta, mig recita les cançons, reflecteix l'estil que Cohan mateix utilitzava. El seu estil natural de dansa i el seu físic s'adeien amb el de Cohan. Els diaris de l'època informaven que Cagney pretenia imitar conscientment l'estil cançó-i-dansa de Cohan, però interpreta la part normal de la pel·lícula en el seu propi estil. Encara que el director Curtiz era famós per ser dur, també donava una mica de llibertat als seus actors. Cagney i uns altres actors improvisaven una mica. Encara que la pel·lícula omet el fet que Cohan es va divorciar i tornar a casar, per exemple, i s'agafa algunes llibertats amb la cronologia de la vida de Cohan, el conjunt és prou acurat, així com el vestuari, i els passos de dansa que són de l'època original. A aquest esforç va contribuir significativament un antic soci de Cohan, Jack Boyle, que coneixia bé les produccions originals. Boyle també va surtir a la pel·lícula en alguns dels grups que ballaven.

## Repartiment

* James Cagney: George M. Cohan
* Joan Leslie: Mary
* Walter Huston: Jerry Cohan
* Richard Whorf: Sam Harris
* Irene Manning: Fay Templeton
* George Tobias: Dietz
* Rosemary DeCamp: Nellie Cohan
* Jeanne Cagney: Josie Cohan
* Frances Langford: La cantant
* George Barbier: Erlanger
* S.Z. Sakall: Schwab

## Premis i nominacions
### Premis

* 1942: Oscar al millor actor per James Cagney
* 1942: Oscar a la millor banda sonora per Ray Heindorf i Heinz Roemheld
* 1942: Oscar al millor so per Nathan Levinson (Warner Bros. SSD)

### Nominacions

* 1942: Oscar al millor actor secundari per Walter Huston
* 1942: Oscar al millor director per Michael Curtiz
* 1942: Oscar al millor muntatge per George Amy
* 1942: Oscar a la millor pel·lícula
* 1942: Oscar al millor guió original per Robert Buckner
# Masamune Ozaki

Masamune Ozaki (正宗, 1288 - 1328) també conegut com Gorō Nyūdō Masamune (五郎入道正宗, Sacerdot Gorō Masamune), fou un forjador de katanes que fabricava sabres distingits entre els altres per tenir longituds descomunals que arribaven als dos metres. Fou deixeble d'Aka Shintogo Kunimitsu i se li atribueix la creació d'una tècnica de fabricació de katanes que consistia a laminar una fulla de ferro d'un només bloc amb acer trenat. El seu deixeble més conegut fou Muramasa, a qui li van prohibir la venda de les seues espases en Japó degut al fet que tenien tant fil que es creia que estaven posseïdes per un esperit maligne. Les seues espases eren conegudes com a tachi en japonès, i les seues dagues dites com a tantō. Se creu que vivia i treballava en la Província Sagami. Algunes històries velles llisten el seu cognom familiar com Okazaki, però alguns experts pense que és un muntatge per fer créixer la posició de la família Tokugawa.
Masamune era un forjador d'una gran serenitat que practicava el ritual de la purificació per a forjar les seues fulles. Encara avui dia són considerades com les millors del país. En el segle xiii, els seus sabres d'acer posseïen qualitats mítiques, i els guerrers que les portaven foren forjadors del codi samurai. Entre ells, Miyamoto Musashi i els cèlebres 47 ronin, que se suïcidaren com prova de lleialtat al seu shōgun.
Tradicionalment es considera que la forma original del jutte va ser creada per Masamune Ozaki.

## Referències

* ↑ Fujishiro, Yoshio; Fujishiro Matsuo. Nihon Toko Jiten, 1935, p. 386.
* ↑ Fujishiro, Yoshio; Fujishiro Matsuo. Nihon Toko Jiten, 1935, p. 387.
* ↑ Cunningham, Don. Taiho-Jutsu (en anglès). Tuttle Publishing, 2004, p. 75. ISBN 0804835365.

## Vegeu també

* Arma blanca
* Katana
* Història del Japó
# Südliche Wilhelmsburger Wettern

El Südliche Wilhelmsburger Wettern és un wettern a Wilhelmsburg a l'estat d'Hamburg a Alemanya. Neix a l'est del dic principal Pollhorner Hauptdeich i desemboca al llac Finkenrieker Mahlbusen, abans de vessar a l'Elba meridional.
El seu curs superior fins al pas sota la carretera B4-B75 està força estanyat i la qualitat de l'aigua queda mitjana, una aportació d'òxids de ferro dona un color groc-ocre i fa l'aigua opac, poc interessant per a ocells pescadors.
És un romanent d'una llarga xarxa de petits braços de l'Elba que separaven una sèrie de petites illes fluvials. Des de l'edat mitjana l'home va començar la pòlderització de Wilhelmsburg i va aprofitar-los per fer-ne weterings.

## Afluents

* Rathauswettern
* Kirchdorfer Wettern
* Aiguabarreig amb el Rathauswettern
* A prop de la carretera B75 B4
* El pas sota la carretera B75 B4
* Pont al cementiri de Finkenriek
* Desembocadura de la resclosa de desguàs al llac Finkenrieker Mahlbusen
* Desembocadura a l'Elba al Port d'Holstenkaten

## Referències

* ↑ Stadtatlas-Großraum Hamburg, Hamburg, Editorial PAS Verlags GmbH, 2009, pàgina 61, ISBN 978-3-934272-92-7
* ↑ Die Gewässer in Wilhelmsburg, Unser Grünes Wilhelmsburg, Hamburg, Edició de les fundacions Naturschutz Hamburg i Stiftung Loki Schmidt zum Schutze gefährdeter Pflanzen, 2006, pàgines 27 ss. (traducció: La nostra Wilhelmsburg verd: els cursos d'Aigua de Wilhelmsburg)
# Ualabi rupestre de Herbert

El ualabi rupestre de Herbert (Petrogale herberti) és una de les set espècies de ualabi rupestre que viuen al nord-est de Queensland (Austràlia). És la més meridional i estesa d'aquestes espècies. La seva distribució s'estén des d'aproximadament uns 100 km al nord-oest de Brisbane, cap al nord fins al riu Fitzroy. S'estén terra endins fins a Clermont i Rubyvale. És el més gran dels ualabis rupestres de Queensland.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 67. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ Menkhorst, Peter. A Field Guide to the Mammals of Australia. Oxford University Press, 2001, p. 130.
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :