OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Faune petit

El faune petit (Hipparchia hermione) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Distribució

S'estén de forma dispersa pel nord d'Àfrica i centre i sud d'Europa fins a Ucraïna. La seva distribució no és clara per la seva confusió amb el faune gran (Hipparchia fagi). A la península Ibèrica es troba en diferents sistemes muntanyosos. A Catalunya, és present als Pirineus, tot i que de forma més escassa a la part occidental, Prepirineus i a les parts més altes de la Serralada Prelitoral.

## Descripció

Envergadura alar d'entre 49 i 58 mm. Dimorfisme sexual poc evident per la presència, en els mascles, d'un androconi vellutat negre a l'anvers de l'ala anterior, i en tenir les femelles els ocels més desenvolupats i les franges blanquinoses o grogoses més clares. Anvers de color bru fosc, gairebé negre, amb una ampla banda blanquinosa o groguenca a la part exterior, que inclou un o dos ocels a l'ala anterior i un a l'ala posterior. Revers de l'ala anterior similar a l'anvers, però amb la punta grisosa i la banda blanquinosa o grogosa més marcada. Revers de l'ala posterior grisosa jaspiada de negre, amb una franja clara a la part exterior, delimitada per una fina i sinuosa línia negra que presenta un colze força pronunciat a l'alçada de la vena V4.
* Anvers
* Revers

## Hàbitat

Ambients oberts de muntanya, sobretot àrees rocoses amb vegetació esparsa, matollars esclarissats i prats amb roques. També ocupa marges i clarianes de pinedes i de boscos caducifolis. Rang altitudinal des del nivell del mar fins als 2000 m, però és més freqüent a partir dels 1000 m al nord d'Àfrica i a la península Ibèrica, i a partir dels 500 m a la resta d'Europa. L'eruga s'alimenta de diverses d'espècies de gramínies, com ara Brachypodium o Festuca.

## Període de vol i hibernació

Vola en una sola generació entre finals de juny i mitjans d'agost a gran part d'Europa, des de juny fins a finals de setembre a la península Ibèrica, i des de finals de juny a principi d'octubre al nord d'Àfrica. Hiberna com a eruga.

## Espècies ibèriques similars

* Faune gran (Hipparchia fagi)

## Referències

* ↑ «Faune petit». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 3 abril 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 Vila, Roger; Stefanescu, Constantí; Sesma, José Manuel. Guia de les papallones diürnes de Catalunya. Lynx, 2018. ISBN 978-84-16728-06-0.
* ↑ «Hipparchia hermione» (en anglès). UICN, 29-01-2009. [Consulta: 3 abril 2024].
* 1 2 3 Moussus, Jean-Pierre; Lorin, Thibault; Cooper, Alan. Guide pratique des papillons de jour (en francès). Delachaux et Niestlé, 2022. ISBN 978-2-603-02915-2.
* 1 2 3 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Collins Field Guide to the Butterflies of Britain and Europe (en anglès). Collins, 2008. ISBN 978-0-00-724234-4.

## Enllaços externs

* Asturnatura (castellà)
* Biodiversidad Virtual (castellà)
* Waste Magazine (castellà)
* European Butterflies (anglès)
# Newbury

«Newbury» té aquests significats:
* Anglaterra: Newbury (Berkshire)
* Estats Units:
** Newbury (Massachusetts)
** Newbury (Nou Hampshire).
** West Newbury (Massachusetts)
# Lluna negra (desambiguació)

«Lluna negra» té aquests significats:
# Muntanyesa aranesa

La muntanyesa aranesa (Erebia pronoe), també coneguda com a muntanyesa tardana aranesa, és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Distribució

S'estén per diversos massissos muntanyosos del centre i sud d'Europa, com ara la Serralada Cantàbrica, Pirineus, Jura, Alps, Carpats i Balcans. Absent de les principals illes mediterrànies. A Catalunya només es troba a la Vall d'Aran i àrees adjacents del Pallars Sobirà.

## Descripció

Envergadura alar d'entre 35 i 43 mm. Dimorfisme sexual poc aparent, en ser la femella més clara i tenir les franges taronges de la part exterior de l'anvers d'ambdues ales més extenses. Anvers de color bru fosc amb una banda taronja a la part exterior molt reduïda que conté diversos ocels negres amb centre blanc. Revers de l'ala anterior semblant a l'anvers, però amb la punta de color grisenc. Revers de l'ala posterior de color bru fosc amb dues bandes grises i tons lleugerament blavosos. Els ocels de la part exterior poden ser absent o reduïts a petits punts negres. Presenta el marge de l'ala posterior lobulat.

## Hàbitat

Vessants herbosos i humits, i clarianes de boscos, sovint associats amb petits rierols. Rang altitudinal des dels 1600 m als 2100 m als Pirineus i des dels 900 m fins als 2800 m als Carpats. L'eruga s'alimenta de diverses gramínies, com ara Festuca i Poa.

## Període de vol i hibernació

Vola en una única generació entre finals de juny i finals de setembre, en funció de l'altitud. Hiberna com a eruga.

## Referències

* ↑ «Muntanyesa aranesa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 29 març 2024].
* ↑ «Erebia pronoe» (en anglès). UICN, 29-01-2009. [Consulta: 30 març 2024].
* 1 2 3 4 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Collins Field Guide to the Butterflies of Britain and Europe (en anglès). Collins, 2008. ISBN 978-0-00-724234-4.
* 1 2 3 4 Vila, Roger; Stefanescu, Constantí; Sesma, José Manuel. Guia de les papallones diürnes de Catalunya. Lynx, 2018. ISBN 978-84-16728-06-0.
* 1 2 Moussus, Jean-Pierre; Lorin, Thibault; Cooper, Alan. Guide pratique des papillons de jour (en francès). Delachaux et Niestlé, 2022. ISBN 978-2-603-02915-2.

## Enllaços externs

* Asturnatura (castellà)
* Biodiversidad Virtual (castellà)
* European Butterflies (anglès)
# Muntanyesa puntejada

La muntanyesa puntejada (Erebia pandrose) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Distribució

S'estén de forma dispersa per zones àrtiques i alpines d'Europa, incloent Pirineus orientals, Alps, part central dels Apenins, Carpats, sud-oest dels Balcans, Escandinàvia, nord de Finlàndia i extrem nord-oest de Rússia, i de l'Àsia fins al sud de Sibèria i Mongòlia, incloent el sud dels Urals, Altai i Saian. A Catalunya és una espècie rara que ocupa únicament els cims més alts dels Pirineus orientals, des del nord-oest del Pallars Sobirà fins al nord del Ripollès, passant per Andorra.

## Descripció

Envergadura alar d'entre 33 i 43 mm. Sense dimorfisme sexual. Anvers de color bru fosc amb una banda taronja difuminada a la part exterior de l'ala anterior que conté quatre punts negres i una fina línia negra que travessa la part central. L'anvers de l'ala posterior presenta un mínim de tres punts negres a la part exterior envoltats de taques taronges, a vegades pràcticament absents. Revers de l'ala anterior semblant a l'anvers, però amb el marge grisós. Revers de l'ala posterior de color gris clar, amb una banda lleugerament més fosca i delimitada per línies negres primes i sinuoses. També pot presentar petits punts negres a la part exterior.

## Hàbitat

Vessants i valls obertes amb herbes de poca alçada i afloraments rocosos, així com vessants humits o entollats amb arbustos baixos. Rang altitudinal des dels 1600 m als 3100 m a l'Europa central, des dels 900 m a ls 1200 m al sud d'Escandinàvia i a partir del nivell del mar a l'extrem nord de la distribució a la costa àrtica. L'eruga s'alimenta de diverses gramínies, com ara Festuca, Nardus, Poa o Sesleria.

## Període de vol i hibernació

Vola en una única generació entre principi de juny i mitjans d'agost, en funció de l'altitud i la localitat. Hiberna com a eruga.

## Referències

* ↑ «Muntanyesa puntejada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 29 març 2024].
* ↑ «Erebia pandrose» (en anglès). UICN, 29-01-2009. [Consulta: 29 març 2024].
* 1 2 3 4 5 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Collins Field Guide to the Butterflies of Britain and Europe (en anglès). Collins, 2008. ISBN 978-0-00-724234-4.
* 1 2 Vila, Roger; Stefanescu, Constantí; Sesma, José Manuel. Guia de les papallones diürnes de Catalunya. Lynx, 2018. ISBN 978-84-16728-06-0.
* 1 2 3 Moussus, Jean-Pierre; Lorin, Thibault; Cooper, Alan. Guide pratique des papillons de jour (en francès). Delachaux et Niestlé, 2022. ISBN 978-2-603-02915-2.

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual (castellà)
* European Butterflies (anglès)
# Lava Beds (monument nacional)

Lava Beds - Lava Beds National Monument en anglès - és una zona protegida al nord-est de Califòrnia als comtats de Siskiyou i Modoc. Es localitza al flanc nord-est del volcà Medicine Lake a la Serralada de les Cascades i cobreix 188,96 quilòmetres quadrats. Aquesta unitat del Servei de Parcs Nacionals es va establir com un monument nacional sota la Llei d'Antiguitats el 21 de novembre de 1925.
L'àrea protegida conté més de 700 coves de tubs de lava, 20 dels quals estan obertes al públic per a l'espeleologia i exploració. El terreny del monument de la mateixa manera atrau els visitants amb nombroses rutes a través del paisatge dels deserts i matollars xeròfils i els camps volcànics.

## Formacions geològiques

El Monument de Lava Beds destaca geològicament per la seva gran varietat de formacions volcàniques. Aquests inclouen una varietat de coves de tubs de lava, fumaroles, cons de cendra, cons d'esquitxada, cràters de subsidència, hornitos, maars, fluxos de lava i camps volcànics. Les erupcions volcàniques en el volcà Medicine Lake, un volcà escut, han servit per crear un paisatge molt agrest que resulta esquitxat per molts exemples d'aquest vulcanisme.

## Arqueologia i història

La regió és la terra ancestral del poble modoc. El monument inclou Petroglyph Point, un dels majors exemples d'art rupestre amerindi dels Estats Units. Va ser inscrit en el Registre Nacional de Llocs Històrics el març de 1991.
Durant la Guerra Modoc els modocs van utilitzar aquests fluxos de lava tortuosos per defensar el seu territori. Sota el lideratge del Captain Jack des del 1872 fins al 1873, aquests amerindis van refugiar-se en una fortalesa de lava natural anomenada Captain Jack's Stronghold. A partir d'aquesta base, un grup de 53 combatents i les seves famílies, van bloquejar els avenços de l'Exèrcit dels Estats Units durant cinc mesos tot i que les forces de l'exèrcit nord-americà superaven els modocs per un factor de deu. El general E. R. S. Canby va ser assassinat aquí l'abril de 1873 pel Captain Jack en una reunió per negociar les condicions de pau.

## Referències

* ↑ NPS: Welcome to Lava Beds
* ↑ NPS: Plan Your Visit
* ↑ NPS: The Geology of Lava Beds
* ↑ NPS: Images In Stone
* ↑ Lava Beds: A Brief History of the Modoc War
* ↑ Thompson, Erwin N., Modoc War: Its Military History & Topography, 1971: Argus Books

## Enllaços externs

* National Park Service: Lava Beds National Park
* National Park Service: Lava Beds Photo Gallery
# Deutsche Reichspartei

El Deutsche Reichspartei (Partit Imperial Alemany, DRP) fou un partit polític alemany nacionalista d'extrema dreta. Fou fundat el 1950 a partir del Deutsche Rechtpartei, que havia estat reconstituït a la Baixa Saxònia el 1946, i que a les eleccions federals alemanyes de 1949 va obtenir 5 diputats al Bundestag. Entre els seus fundadors hi havia Alexander Andrae, Oskar Lutz, Hans Bernd von Grünberg, Wilhelm Meinberg, Otto Heß, Hans Schikora, Heinrich Kunstmann i Adolf von Thadden.
Ja el 1949 va patir l'escissió del Sozialistische Reichspartei (Partit Imperial Socialista), ja que el DRP es distanciava ideològicament d'Adolf Hitler i preferia exaltar l'imperi Alemany anterior a 1914. Tanmateix, va ser considerat com a neonazi per les autoritats, raó per la qual fou declarat anticonstitucional el 1952 i obligat a dissoldre's per la Cort Constitucional Federal d'Alemanya. La majoria dels seus membres s'aplegaren el 1953 en el Reich Partei de Hans-Ulrich Rudel, considerat aleshores la principal veu del neonazisme.
Tot i que va tenir una petita revifalla a algunes eleccions el 1959, on va treure un escó al parlament de Renània-Palatinat, i obtingué 4 escons al parlament de Bremen el 1963, el partit va decaure i el 1964 deixà d'existir com a tal. La major part dels seus membres, dirigits per Adolf van Thadden, es van unir al NPD.

## Referències

* 1 2 Luciano Cheles, Ronnie Ferguson & Michalina Vaughan, Neo-Fascism in Europe, Longman, 1991, p. 71
# Partit Comunista de Belarús

El Partit Comunista de Belarús (en belarús: Камуністычная партыя Беларусі ) ( en rus: Коммунистическая партия Беларуси) és un partit polític de Belarús. Va ser creat l'any 1996 i el seu secretari general és Igor Karpenko.
El 15 de juliol de 2006 el KPB va anunciar que formaria una aliança amb el Partit de l'Esquerra-Un Món Just. Mentre que el PCB recolza el govern i les polítiques del president de Belarús, Aleksandr Lukaixenko, el PE-UMJ és un dels majors partits opositors del país. D'acord amb Sergey Kalyakin, líder del PE-UMJ, la reunificació dels dos partits formaria part d'un complot destinat a eliminar la presència del PE-UMJ.
El PCB manté bones relacions amb altres partits comunistes de la regió i del món, no és així en el cas del PE-UMJ, que es considera pro-occidental. Els comunistes belarussos compten amb 6 diputats en la Cambra de Representants de Belarús i 17 representants en el Consell de la República de Belarús, en la legislatura compresa entre els anys 2012 i 2016.

## Resultats electorals
### Legislatives

| Any | Lider | | | | | | Pos. | Govern |
| Any | Lider | Vots | % | ± pp | Escons | +/– | Pos. | Govern |
| 2000 | Viktor Chikin | Sense dades | Sense dades | Sense dades | 6 / 110 | Nou | 1er | Suport extern |
| 2004 | Tatsyana Holubeva | 334,383 | 5.31 | Nou | 8 / 110 | 2 | = | Suport extern |
| 2008 | Tatsyana Holubeva | 229,986 | 4.27 | 1.04 | 6 / 110 | 2 | = | Suport extern |
| 2012 | Tatsyana Holubeva | 141,095 | 2.69 | 1.58 | 3 / 110 | 3 | = | Suport extern |
| 2016 | Igor Karpenko | 380,770 | 7.40 | 4.71 | 8 / 110 | 5 | = | Coalició |
| 2019 | Aliaksiej Sokal | 559,537 | 10.62 | 3.22 | 11 / 110 | 3 | = | Coalició |
| 2024 | Aliaksiej Sokal | Sense dades | Sense dades | Sense dades | 7 / 110 | 4 | 3r | Coalició |

## Enllaços externs

* Partit Comunista de Belarús (rus)
# Andreas Kirchner

Andreas Kirchner (Erlbach-Kirchberg, 17 d'agost de 1953 - Suhl, 10 de novembre de 2010) fou un pilot de bob alemany que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Lake Placid, on guanyà la medalla de bronze en la prova de bobs a quatre del programa de bob. Formà equip amb Horst Schönau, Roland Wetzig i Detlef Richter. Quatre anys més tard, als Jocs de Sarajevo, guanyà la medalla d'or en la mateixa prova. En aquesta ocasió compartí equip amb Wolfgang Hoppe, Roland Wetzig i Dietmar Schauerhammer.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata i una de bronze al Campionat del món de bob.

## Referències

* ↑ Andreas Kirchner found dead in Suhl Süddeutsche.de (alemany)
* ↑ «Andreas Kirchner Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 11 febrer 2020].
* ↑ «Bobsleigh two-man world championship medalists since 1931 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 11 febrer 2020].
# Arnold Gartmann

Arnold Gartmann (Sankt Moritz, 20 de novembre de 1904 - 4 de juny de 1980) va ser un pilot de bobsleigh i jugador d'hoquei sobre gel suís que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen, on guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a 4 del programa de bobsleigh. Va fer equip amb Pierre Musy, Charles Bouvier i Joseph Beerli.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat del Món de Bobsleigh de 1935.

## Referències

* 1 2 «Noldi Gartmann Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 5 febrer 2019].
# Benito Rigoni

Benito Rigoni (Asiago, 11 d'abril de 1936 - Dueville, 23 de desembre de 2021) va ser un pilot de bob italià que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern d'Innsbruck, on guanyà la medalla de bronze en la prova del bobs a dos del programa de bob. Formà equip amb Eugenio Monti, Sergio Siorpaes i Gildo Siorpaes.

## Referències

* ↑ «Benito Rigoni Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2009. [Consulta: 5 gener 2020].
# Bodo Bittner

Bodo Bittner (Berlín, 2 de febrer de 1940 - Split, 23 de setembre de 2012) fou un pilot de bob alemany que va competir sota bandera de la República Federal Alemanya, durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern d'Innsbruck, on guanyà la medalla de bronze en la prova de bobs a quatre del programa de bobs. Formà equip amb Wolfgang Zimmerer, Peter Utzschneider i Manfred Schumann. En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat d'Europa de bob.

## Referències

* 1 2 «Bodo Bittner Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2012. [Consulta: 10 febrer 2020].
# Courtney Rumbolt

Courtney Rumbolt (Londres, 26 de juliol de 1969) és un pilot de bob anglès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1990 i 2000.
S'inicià en l'atletisme, on destacà com a velocista. El 1988 guanyà la medalla de bronze al Campionat del Món d'atletisme júnior de Sudbury en la prova dels 4x100 metres. En no aconseguir classificar-se per disputar els Jocs de Barcelona de 1992 passà a practicar el bobsleigh. No aconseguí classificar-se pels Jocs de 1994, però quatre anys més tard, als Jocs de Nagano, guanyà la medalla de bronze en la prova de bobs a quatre del programa de bobsleigh. Formà equip amb Sean Olsson, Dean Ward i Paul Attwood.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Courtney Rumbolt». [Consulta: 13 gener 2023].
# Donat Acklin

Donat Acklin (Herznach, 6 de juny de 1965) és un pilot de bob suís, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Calgary, on fou quart en la cursa de bobs a dos del programa de bobsleigh. Quatre anys més tard, als Jocs d'Albertville, va disputar les dues proves del programa de bobsleigh. Fent parella amb Gustav Weder guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a dos, i la de bronze en la de bobs a quatre, formant equip amb el mateix Weder Lorenz Schindelholz i Curdin Morell. La tercera i darrera participació en uns Jocs va tenir lloc el 1994, a Lillehammer, on revalidà la medalla d'or, amb Weder com a parella, en la prova de bobs a dos i guanyà la de plata en la de bobs a quatre, formant equip amb el mateix Weder, Kurt Meier i Domenico Semeraro.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or i dues de plata al Campionat del món de bob, així com tres ors, una plata i un bronze al Campionat d'Europa de bob.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Donat Acklin». [Consulta: 16 març 2022].
# Edy Hubacher

Edy Hubacher (Berna i Urtenen, 15 d'abril de 1940) és un pilot de bob i atleta suís, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
Hubacher començà practicant atletisme, destacant en el llançament de disc, llançament de pes, i decatló. Aconseguí 20 rècords nacionals i amb un llaçament de pes de 19,17 metres aconseguit el 1969 va poseir durant més de quaranta anys aquest rècord no oficial en una prova de decatló. El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on va disputar dues proves del programa d'atletisme, el llançament de disc i el llançament de pes. En ambdues quedà més enllà de la quinzena posició.
El 1970 canvià l'atletisme pel bobsleigh i el 1972, va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sapporo, on va disputar les dues proves del programa de bob. Guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a quatre fent equip amb Werner Camichel, Jean Wicki i Hans Leutenegger; i la de bronze, fent parella amb Jean Wicki, en la de bobs a dos.

## Millors marques

* llançament de disc. 56.78 metres (1970)
* llançament de pes. 19.34 metres (1970)

## Referències

* 1 2 3 «Edy Hubacher Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 6 febrer 2020].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Frederick Fortune

Frederick Fortune (Lake Placid, 1 d'abril de 1921 - Burlington, 20 d'abril de 1994) fou un pilot de bob estatunidenc que va competir entre les dècades de 1940 i 1960.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de bronze en la prova de bobs a dos, formant equip amb Schuyler Carron, del programa de bob. Quatre anys més tard, als Jocs d'Oslo, fou setè en la mateixa prova del programa de bob. En el seu palmarès també destaquen tres medalles de bronze al Campionat del món de bob, entre 1949 i 1965.
Durant la Segona Guerra Mundial va servir com a esquiador a la 10a Mountain Division Ski Troops i va rebre l'Estrella de Bronze.

## Referències

* 1 2 3 «Fred Fortune, Jr. Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2012. [Consulta: 28 desembre 2019].
# Friedrich Kuhn

Friedrich Kuhn (Colònia, 24 d'octubre de 1919 - Múnic, 8 de gener de 2005) fou un pilot de bob alemany que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern d'Oslo, on disputà les dues proves del programa de bob. Guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a quatre formant equip amb Andreas Ostler, Franz Kemser i Lorenz Nieberl, mentre en la del bobs a dos fou onzè.

## Referències

* ↑ «Fritz Kuhn Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 de maig 2011. [Consulta: 1r gener 2020].
# Giacomo Conti

Giacomo Conti (Palerm, 24 de juny de 1918 - Verona, 8 de juliol de 1992) fou un pilot de bob i aviador italià que va competir durant la dècada de 1950.
Durant la Segona Guerra Mundial va lluitar a la Regia Aeronautica. Posteriorment, el 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Cortina d'Ampezzo, on guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a dos del programa de bob. Formà parella amb Lamberto Dalla Costa. Aquesta fou l'única medalla d'or aconseguida per l'equip amfitrió en aquests Jocs.

## Referències

* 1 2 «Giacomo Conti Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de juliol 2012. [Consulta: 2 gener 2020].
# Gianni Bonichon

Gianni Bonichon (Nus, 13 d'octubre de 1944 - Aosta, 3 de gener de 2010) fou un pilot de bob italià que va competir durant la dècada de 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sapporo, on va guanyar la medalla de plata en la prova de bobs a 4 del programa de bob. Formà equip amb Nevio De Zordo, Adriano Frassinelli i Corrado Dal Fabbro.

## Referències

* ↑ «Gianni Bonichon Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2009. [Consulta: 6 febrer 2020].
# Hans Candrian

Hans Candrian (Flims, 6 de març de 1938 - Coira, 9 de gener de 1999) fou un pilot de bob suís que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Grenoble, on va disputar les dues proves del programa de bob. Fent equip amb Jean Wicki, Willi Hofmann i Walter Graf va guanyar la medalla de bronze en la prova de bobs a 4, mentre en la de bobs a 2 fou novè. Quatre anys més tard, als Jocs de Sapporo, tornà a disputar les dues proves del programa de bob. Fou quart en la prova de bobs a quatre i setè en la de bobs a 2.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de plata i dues de bronze al Campionat del món de bob.

## Referències

* ↑ «Hans Candrian Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2010. [Consulta: 6 febrer 2020].
* ↑ «Bobsleigh two-man world championship medalists since 1931 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 6 febrer 2020].
* ↑ «Bobsleigh four-man world championship medalists since 1930 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-12-11. [Consulta: 6 febrer 2020].