OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Charles Green (pilot de bob)

Charles Green (Pietermaritzburg, 30 de març de 1914 - Owen Sound, 10 d'abril de 1999) va ser un pilot de bobsleigh britànic que va competir durant la dècada de 1930. Va néixer a Sud-àfrica.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen, on guanyà la medalla de bronze en la prova de prova de bobs a 4 del programa de bobsleigh. Va formar equip amb Frederick McEvoy, James Cardno i Guy Dugdale.
Green va formar part de l'equip britànic que guanyà quatre medalles al Campionat del Món de Bobsleigh entre 1937 i 1939, dues d'or i dues de plata.

## Referències

* 1 2 «Charles Green Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2012. [Consulta: 6 febrer 2019].
* ↑ Bobsleigh two-man world championship medalists since 1931
* ↑ Bobsleigh four-man world championship medalists since 1930
# Dean Ward

Dean Ward (Portsmouth, 30 de juny de 1963) és un pilot de bob anglès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1990 i 2000.
Soldat de l'exèrcit britànic, el 1994 va prendre part als Jocs Olímpics d'Hivern de Lillehammer, on fou vuitè en la prova del bobs a quatre del programa de bobsleigh. Quatre anys més tard, als Jocs de Nagano, guanyà la medalla de bronze en la prova de mateixa prova. Formà equip amb Sean Olsson, Courtney Rumbolt i Paul Attwood. El 2002, a Salt Lake City, disputà els seus tercers i darrers Jocs. Fou onzè en la prova del bobs a quatre.
Una vegada retirat passà a exercir d'entrenador de l'equip nacional de bob.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Dean Ward». [Consulta: 13 gener 2023].
# Edmund Horton

Edmund Horton (Saranac Lake, 25 de març de 1896 - Nova York, 26 de maig de 1944) va ser un pilot de bobsleigh estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Lake Placid, on guanyà la medalla de plata en la prova de bobs a 4 formant equip amb Henry Homburger, Percy Bryant i Paul Stevens.

## Referències

* ↑ «Ed Horton Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 de juliol 2011. [Consulta: 12 febrer 2017].
# Eduard Scherrer

Eduard Scherrer (Leysin, Vaud, 15 d'abril de 1890 - 5 de juliol de 1972) va ser un corredor de bobsleigh suís, que va competir a començaments del segle xx.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de Chamonix, on guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a 4 formant equip amb Alfred Neveu, Alfred Schläppi i Heinrich Schläppi.

## Referències

* ↑ «Eduard Scherrer Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 11 de desembre 2011. [Consulta: 2 desembre 2017].
# Freddy Mansveld

Freddy Mansveld (2 d'agost de 1911) fou un pilot de bob belga que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de plata en la prova de bobs a quatre del programa de bob. Formà equip amb Max Houben, Louis-Georges Niels i Jacques Mouvet.

## Referències

* ↑ «Freddy Mansveld Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 3 gener 2020].
# Friedrich Waller

Friedrich Waller (Suïssa, 18 de març de 1920 - 15 de febrer de 2004) fou un pilot de bob suís que va competir en els anys posteriors a la Segona Guerra Mundial.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Sankt Moritz, on disputà les dues proves del programa de bob. Guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a dos, formant equip amb Felix Endrich, mentre en la del bobs a quatre fou quart.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat del món de bob, una d'or, una de plata i una de bronze, entre 1947 i 1949.

## Referències

* 1 2 «Fritz Waller Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2012. [Consulta: 28 desembre 2019].
# Geoffrey Mason

Geoffrey Mason (Filadèlfia, 13 de maig de 1902 - East Providence, 5 de gener de 1987) va ser un pilot de bobsleigh estatunidenc que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sankt Moritz, on guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a 5 formant equip amb Billy Fiske, Clifford Gray, Richard Parke i Nion Tucker.

## Referències

* ↑ «Geoffrey Mason Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 8 febrer 2017].
# Hanns Kilian

Hanns Kilian (Garmisch-Partenkirchen, 2 de maig de 1905 - Garmisch-Partenkirchen, 17 d'abril de 1981) va ser un pilot de bobsleigh alemany que va competir a durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de bronze en la prova de bobs a 5 formant equip amb Hans Heß, Sebastian Huber, Valentin Krempl i Hanns Nägle. Quatre anys més tard, als Jocs de Lake Placid guanyà una segona medalla de bronze en la prova del bobs a 4 fent equip amb Sebastian Huber, Max Ludwig i Hans Mehlhorn. En aquests mateixos Jocs fou cinquè en la prova de bobs a 2 junt a Sebastian Huber. La tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1936 a Garmisch-Partenkirchen, on fou cinquè en la prova de bobs a 2 i setè en la de bobs a 4.
Durant la seva carrera Huber guanyà tres medalles d'or al Campionat del Món de Bobsleigh i Skeleton, un en bobs a 2 (1931) i dos en bobs a 4 (1934, 1935); una de plata en bobs a 4 (1938) i dues de bronze en bobs a 2 i a 4 (1939).

## Bibliografia

* Wallenchinsky, David. (1984). "Bobsled". AThe Complete Book the Olympics: 1896-1980. Nova York: Penguin Books. pp. 558–60.
* Bodo Harenberg (Red.): Die Stars des Sports von A-Z. Darmstadt 1970
* Volker Kluge: Olympische Winterspiele, die Chronik. Berlin 1994 ISBN 3-328-00631-1

## Referències

* 1 2 3 4 «Hanns Kilian Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 de juliol 2011. [Consulta: 8 febrer 2018].
# Hans-Jürgen Gerhardt

Hans-Jürgen Gerhardt (Altenburg, 5 de setembre de 1954) és un pilot de bob alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1970 i 1980. Està casat amb la patinadora sobre gel Kerstin Stolfig.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Lake Placid, on va disputar les dues proves del programa de bob. Fent equip amb Meinhard Nehmer, Bogdan Musiol i Bernhard Germeshausen va guanyar la medalla d'or en la prova de bobs a quatre, mentre en la de bobs a dos, fent parella amb Bernhard Germeshausen, guanyà la medalla de plata.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles d'or, una de plata i una de bronze al Campionat del món de bob.

## Referències

* 1 2 «Hans-Jürgen Gerhardt Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 8 de desembre 2008. [Consulta: 16 febrer 2020].
* ↑ «Bobsleigh two-man world championship medalists since 1931 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 16 febrer 2020].
* ↑ «Bobsleigh four-man world championship medalists since 1930 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-12-11. [Consulta: 16 febrer 2020].
# Ivan Brown

Ivan Brown (comtat d'Essex, 17 d'abril de 1908 - Hartford, 22 de maig de 1963) va ser un pilot de bobsleigh estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen, on guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a 2 formant parella amb Alan Washbond.
En el seu palmarès també destaquen tres campionats d'Amèrica del Nord (1935, 1938 i 1939) i tres de l'AAU (1934, 1938 i 1939).

## Referències

* 1 2 «Ivan Brown Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-12-14. [Consulta: 13 març 2018].
# Jennison Heaton

Jennison Heaton (New Haven, Estats Units d'Amèrica 1904 - Burlingame 1971) fou un esportista estatunidenc especialitzat en esports d'hivern.

## Biografia

Va néixer el 16 d'abril de 1904 a la ciutat de New Haven, població situada a l'estat estatunidenc de Connecticut. Fou germà del també esportista i medallista olímpic John Heaton i cunyat del també medallista Billy Fiske.
Morí a la seva residència de Burlingame, població situada a l'estat de Califòrnia, el 6 d'agost de 1971.

## Carrera esportiva

Especialista en esports d'hivern, en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1928 realitzats a Sankt Moritz (Suïssa) participà en les proves de skeleton i bobsleigh, aconseguint la medalla d'or en la primera d'elles i la medalla de plata en la segona.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Jennison Heaton». [Consulta: 11 desembre 2021].
# Jill Bakken

Jill Bakken (Portland, 25 de gener de 1977), posteriorment coneguda amb el nom de casada Jill Linder, és una pilot de bob estatunidenca, ja retirada, que va competir a partir de 1994. El 2002 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Salt Lake City on, formant parella amb Vonetta Flowers, guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a dos del programa de bob. Aquesta era la primera medalla femenina en bob en uns Jocs Olímpics.
Bakken estudià a la Lake Washington High School i posteriorment a l'Eastern Washington University, la University of Utah i l'Oregon State University, on jugà a futbol.
Casada amb Florian Linder, ambdós exerceixen d'entrenadors de l'equip canadenc de bobs.

## Referències

* 1 2 3 4 «Jill Bakken Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 11 febrer 2020].
* ↑ «Former soccer player earns gold». The Oregon State University Alumni Association, 4-2002 [Consulta: 5 febrer 2007]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2006-08-31. [Consulta: 11 febrer 2020].
# Joseph Benz

Joseph Benz (Zúric, 20 de maig de 1944 - Zúric, 5 de febrer de 2021) fou un pilot de bob suís, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
Durant la seva carrera esportiva va participar en dues edicions dels Jocs Olímpics d'Hivern, on guanyà quatre medalles. El 1976, als Jocs d'Innsbruck, va disputar les dues proves del programa de bob. Va guanyar la medalla de plata en la prova del bobs a quatre, formant equip amb Erich Schärer, Rudolf Marti i Ulrich Bächli, i la de bronze en la de bobs a dos, fent parella amb Erich Schärer. Quatre anys més tard, als Jocs de Lake Placid va guanyar la medalla d'or en la prova de bobs a dos i la de plata en la de bobs a quatre, en ambdós casos amb els mateixos companys que quatre anys abans.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles d'or, dues de plata i tres de bronze al Campionat del món de bob.

## Referències

* ↑ «Sepp Benz Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 8 de desembre 2008. [Consulta: 14 febrer 2020].
* ↑ «Bobsleigh two-man world championship medalists since 1931 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 15 febrer 2020].
* ↑ «Bobsleigh four-man world championship medalists since 1930 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-12-11. [Consulta: 15 febrer 2020].
# Kurt Meier

Kurt Meier (Suïssa, 6 d'abril de 1962) és un pilot de bob suís, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Calgary, on guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a quatre del programa de bob. Formà equip amb Ekkehard Fasser, Marcel Fässler i Werner Stocker. Sis anys més tard, als Jocs de Lillehammer, guanyà la medalla de plata en la mateixa prova, aquesta vegada fent equip amb Gustav Weder, Donat Acklin i Domenico Semeraro.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al Campionat del món de bob, així com un or i un bronze al Campionat d'Europa de bob.

## Referències

* 1 2 «Kurt Meier Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 12 febrer 2020].
* ↑ «Bobsleigh four-man world championship medalists since 1930 (sports123.com)». Arxivat de l'original el 2007-12-11. [Consulta: 26 març 2020].
# Tractat d'Apamea

El Tractat d'Apamea del 188 aC, va ser un tractat de pau entre la República Romana i Antíoc III (el Gran), governant de l'Imperi Selèucida que va servir per tancar la Guerra Romano-Síria. Es va dur a terme després de les victòries dels romans a la Batalla de les Termòpiles (el 191 aC), a la batalla de Magnèsia (el 190 aC), i després de les victòries navals de Roma i Rodes enfront de la marina selèucida.
En aquest tractat, segons Apià, Antíoc III havia d'abandonar Europa per complet i tot Àsia a l'oest del Taure, havia de renunciar a tots els elefants que tingués, i només hauria de tenir dotze navilis de guerra per tal de mantenir els seus súbdits sota control, però en podria tenir més si era atacat. No hauria de reclutar mercenaris de territori romà ni hostatjar fugitius d'aquesta. Antíoc va haver de donar vint ostatges, als quals el cònsol va seleccionar, els ostatges havien de canviar cada tres anys, llevat del fill d'Antíoc. Per al futur, es mantindria sense elefants i pagaria pel cost de la guerra actual, de la seva butxaca, 500 talents eubeus al moment i 2.500 més quan el Senat ratifiqués el tractat; i 12.000 més durant dotze anys; cada quota anual seria lliurada a Roma. També els lliuraria tots els presoners i desertors, i a Èumenes el que quedés de les possessions que va adquirir pel seu acord amb Àtal, pare d'Eumenes. Si Antíoc acceptava aquestes condicions sense engany, els romans li concedirien la pau i l'amistat amb subjecció a la ratificació pel Senat.
Roma va donar el control d'una gran part d'Anatòlia a Pèrgam, l'aliat romà a les batalles i governat pels atàlides. Antíoc va mantenir les regions anatòliques de Pamfília i Cilícia. Els reis hel·lenístics generalment acceptaven, per totes les seves vides, tot tractat que haguessin signat, per motius d'honor. D'altra banda els seus hereus no se sentia moralment obligats a acceptar els tractats signats pels seus predecessors. Les condicions navals d'aquest tractat semblen haver caigut en desús, però les altres condicions es mantingueren.
El tractat es va formalitzar a Apamea de Frígia. Es va permetre als romans d'expandir la seva hegemonia política cap al Mediterrani oriental. Però en aquell moment el poder romà seguia sent indirecte. Roma depenia de la seva capacitat d'aliar-se amb poders de segon rang.

## Referències

* ↑ Astin, A. E.. The Cambridge Ancient History (en anglès). Cambridge University Press, 1994, p. 189. ISBN 978-0-521-23445-0.
* 1 2 Gera, Dov. Judaea and Mediterranean Politics: 219 to 161 B.C.E. (en anglès). BRILL, 1998, p. 89-108. ISBN 978-90-04-09441-3.
* ↑ Dillon, Matthew; Garland, Lynda. Ancient Rome: Social and Historical Documents from the Early Republic to the Death of Augustus (en anglès). Routledge, 2015-06-26, p. 226. ISBN 978-1-317-48520-9.

## Enllaços externs

* Polibi, World History, 21.42: text del tractat
* Apià, Syriaca Arxivat 2015-11-19 a Wayback Machine., 39 Arxivat 2015-10-20 a Wayback Machine.: text del tractat
# Jans

Jans (en bretó Hentieg) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament va formar part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 1.021 habitants. Limita amb Nozay, Treffieux, Lusanger, Derval i Marsac-sur-Don.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.007 | 1.076 | 991 | 1.023 | 1.041 | 989 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Michel Bourdeau | PS |
| 2008- | André Marsac | |

## Referències

Viccionari
# Llista d'alcaldes de Tàrrega

Llista d'alcaldes de Tàrrega del període amb eleccions sota la Constitució Espanyola de 1978.
Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Alcalde o alcaldessa | Partit polític | Data de possessió | Observacions |
| 1979–1983 | Eugeni Nadal Salat | | 19/04/1979 | -- |
| 1983–1987 | Eugeni Nadal Salat | independent | 23/05/1983 | -- |
| 1987–1991 | Delfí Robinat Elías | independent | 30/06/1987 | -- |
| 1991–1995 | Frederic Gené i Ripoll | | 15/06/1991 | -- |
| 1995–1999 | Frederic Gené i Ripoll | | 17/06/1995 | -- |
| 1999–2003 | Frederic Gené i Ripoll | | 03/07/1999 | -- |
| 2003–2007 | Joan Amèzaga i Solé | | 14/06/2003 | -- |
| 2007–2011 | Joan Amèzaga i Solé | | 16/06/2007 | -- |
| 2011–2015 | Rosa Maria Perelló Escoda | | 11/06/2011 | -- |
| 2015–2019 | Rosa Maria Perelló Escoda | | 13/06/2015 | -- |
| 2019-2023 | Maria Alba Pijuan i Vallverdú | | 15/06/2019 | -- |
| Des de 2023 | Maria Alba Pijuan i Vallverdú | | 17/06/2023 | -- |

## Referències

* ↑ «Dades de Municat pel municipi Tàrrega». Arxivat de l'original el 2020-10-23. [Consulta: 8 novembre 2016].
# Tret distintiu

Un tret distintiu és la característica que permet diferenciar un fonema d'un altre, és a dir, els trets que formen cada so i que són pertinents per formar un parell mínim, ja que hi ha diferències entre sons que no alteren el sentit de les paraules, són solament variacions personals o contextuals i, per tant, no es consideren trets distintius. La presència d'un determinat tret es marca amb un signe + i la seva absència amb -, de manera que cada fonema es pot definir per oposició segons una graella de trets distintius, esquematitzats entre claudàtors.
Aquestes característiques s'usen en fonologia, mentre que en fonètica els sons es descriuen amb el quadre de l'AFI, indicant el punt, el mode d'articulació i la sonoritat en el cas de les consonants, i la posició de la llengua i l'obertura dels llavis en el cas de les vocals.

## Tipus de trets distintius

El primer tret destacable és [± cons] que distingeix les consonants de les vocals, que no presenten obstrucció en el pas de l'aire. El segon és [± son] que separa els sons en sords i sonors segons la vibració de les cordes vocals. El tercer, [± sil], indica si el so pot actuar com a nucli d'una síl·laba en aquella llengua concreta. Aquests tres trets s'anomenen trets majors o bàsics.
Respecte al mode d'articulació, els trets més destacables són [±son], que indica si el so es pot produir contínuament, sense interrompre's (per exemple el so /p/ no pot repetir-se sense pausa, mentre que si es pot fer amb /m/); [± nas], que separa els fonemes en nasals i orals; [± est], que anomena certs sons com a estridents per la presència de soroll blanc i [± lat], que divideix els fonemes en laterals i no laterals, essent els primers els sons on l'aire escapa pels costats de la llengua aixecada, com passa a /l/.
Els trets que afecten al punt d'articulació són [± round], que indica si els llavis s'arrodoneixen o no (es poden comparar els sons /o/, arrodonit, i el so de la /i/, no arrodonit); [± ant], que descriu com toca la llengua al punt d'obstrucció, essent [+ ant] els fonemes on és la punta de la llengua la que articula de manera preferent; [± dist], que mostra un moviment o no de la llengua i [± alt], que significa que la part posterior de la llengua s'eleva o no. A diferència dels trets en fonètica, no s'especifica on toca la llengua, ja que no és rellevant per distingir fonemes

## Referències

* ↑ Jakobson, Roman; Fant, Gunnar; Halle, Morris (1952). Preliminaries to Speech Analysis: the Distinctive Features and their Correlates. Cambridge, Ma.: MIT Press.
# Marco Jakobs

Marco Jakobs (Unna, 30 de maig de 1974) és un pilot de bob alemany, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1990 i 2000.
El 1998 va prendre part als Jocs Olímpics d'Hivern de Nagano, on disputà dues proves del programa de bobsleigh. Formant equip amb Christoph Langen, Markus Zimmermann i Olaf Hampel guanyà la medalla d'or en la prova de bobs a quatre, mentre en la de bobs a dos fou onzè.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat del món de bob de 2001 i una d'or al Campionat d'Europa de bob de 2003, ambdues en el bob a dos. També guanyà tres campionats nacionals.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Marco Jakobs». [Consulta: 15 gener 2023].
# Hospital Vell de Ripoll

L'Hospital Vell de Ripoll és un monument protegit com a bé cultural d'interès local del municipi de Ripoll (Ripollès). És la seu de l'Arxiu Comarcal del Ripollès.

## Descripció

Es tracta d'un edifici característic a Ripoll pel fet d'estar travessat per l'antic camí d'Olot, formant un arc sobre aquest i que l'uneix amb l'antiga capella de la Mare de Déu de Gràcia.

## Història

L'Hospital data de l'any 1573. L'edifici fou aixecat extramurs de la vila davant la capella ja existent de la Mare de Déu de Gràcia, sense comunicació directa amb ella, com té ara sinó enterament separada pel camí ral d'Olot.
Pel novembre de 1654 els francesos havien rendit Puigcerdà, amenaçant envair tot el país. Per ordre superior, el comandant militar encarregat de la defensa de Ripoll manà incendiar l'hospital i el raval per a refusar amb major avantatge els possibles atacs de l'enemic.
La nova casa s'aixecà més espaiosa que l'anterior "que la casa a la capella noi avia cosa y vui y es exa gran sala ni era tan alta la casa que estava a dos vessants". És doncs aleshores que s'hi afegí el cos d'edifici que uneix la casa amb la capella per damunt del camí d'Olot. Fou reedificada en l'any 1561. Per la mateixa causa de guerra tornà a ésser destruït l'Hospital el dia 22 de març de l'any 1839. Es reedificà regnant Isabel II d'Espanya en l'any 1846.

## Referències

* «Hospital Vell de Ripoll». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 maig 2012].
# Coronae Scopulus

Coronae Scopulus és una formació geològica de tipus scopulus a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -30.88 latitud N i 67.16 ° longitud E, que fa 245.24 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1985 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Coronae Scopulus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.