# Giovanni Francesco Mauro Melchior Salvemini da Castiglione

Giovanni Francesco Mauro Melchior Salvemini da Castiglione (alemany: Johann Castillon) (Castiglion Fiorentino, 15 de gener de 1708 - Berlín, 11 d'octubre de 1791) (normalment conegut com a Jean de Castillon o Johann Castillon) fou un matemàtic d'origen italià del segle xviii conegut pel seu treball sobre la cardioide.

## Vida

Castillon era fill d'una família aristocràtica de la Toscana. Va estudiar jurisprudència a la Universitat de Pisa, on es va graduar el 1729. Els anys següents es va dedicar a fer traduccions a l'italià i al francès d'obres angleses, sobre tot de Newton.
El 1736 va marxar a Suïssa, aparentment fugint de la Inquisició i de la vergonya que les seves idees podien portar a la seva família. Per aquest mateix motiu va abandonar el seu cognom, Salvemini, pel de Castillon, el poble originari de la seva família: Castiglion Fiorentino.
El 1737 va ser director de l'escola humanística de Vevey. Encara que podia semblar que era ateu, el 1744 es va convertir al calvinisme, tot i que les seves idees religioses no van ser mai del tot clares. Entre 1744 i 1751 dona classes a Lausana i Berna.
El 1751 ocupà una posició a la universitat d'Utrecht on es doctor+a en matemàtiques el 1754. A partir de 1755 va ser professor ordinari de matemàtiques i d'astronomia en aquesta universitat de la que tres anys més tard en seria el rector.
El 1763 es traslladà a Berlín. cridat per Frederic el Gran qui li va oferir el lloc de professor de matemàtiques de l'escola d'Artilleria. L'any següent també ingressà a la secció de matemàtiques de l'Acadèmia de Ciències de Berlín, secció de la qual serà director a partir de 1787 en dimitir Lagrange i càrrec que ocuparà fins a la seva mort el 1791.
També va ser nomenat astrònom reial i membre de les acadèmies de Bolonya, Mannheim, Pàdua i Praga.

## Obra

Durant la seva època suïssa, va publicar dos articles matemàtics als Philosophical Transactions sota el nom de J. Castilloneus: De curva cardioide, de figura sua sic dicta (1741) i De polynomia (1742). També va editar una traducció d'una selecció de les obres de Newton en tres volums (1744) i la correspondència entre Leibniz i Johann Bernoulli (1745).
Les obres per les que va ser més conegut són, però, de caràcter filosòfic: Un comentari al Discours sur l'origine de l'inégalité parmi les hommes de Jean-Jacques Rousseau (Amsterdam, 1756) i Observations sur le livre intitulé Système de la nature, una crítica del llibre del baró d'Holbach (Berlín, 1771).
A partir de 1763 va publicar diversos articles a les Memòries de l'Acadèmia de Ciències de Berlín sobre matemàtiques i astronomia. Entre ells, el 1776, va publicar la solució geomètrica del problema de Cramer-Castillon.

## Referències

* ↑ Tortarolo, 2010, p. 71, diu que el naixement va ser a Florència.
* ↑ Data de naixement en la que coincideixen els registres d'autoritat i el Deutsche Biographie, però el Dictionary of Scientific Biography i el MacTutor History of Mathematics diuen que va ser el 1704 i (Tortarolo 2010, p. 71), diu que va ser el 1709.
* ↑ Laursen, 2013, p. 19.
* ↑ Laursen 1997, p. 117-126, Tortarolo 2010, p. 73
* ↑ Tortarolo, 2010, p. 76-8.
* ↑ Tortarolo, 2010, p. 74.
* ↑ Lifschitz, 2012, p. 80.
* ↑ Knobloch, 1998, p. 6.
* ↑ Milighetti, 2003, p. 611 i ss.
* ↑ Lifschitz, 2012, p. 80-81.
* ↑ Laursen, 2013, p. 22.
* ↑ Wanner, 2006, p. 58-59.

## Bibliografia

* Curran, Mark. Atheism, Religion and Enlightenment in Pre-revolutionary Europe (en anglès). The Boydell Press, 2012. ISBN 978-0-86193-316-7.
* Knobloch, Eberhard. «Mathematics at the Prussian Academy of Sciences 1700–1810». A: Heinrich Begehr, Helmut Koch, Jürg Kramer, Norbert Schappacher, Ernst-Jochen Thiele (eds.). Mathematics in Berlin (en anglès). Birkhäuser, 1998, p. 1-8. ISBN 978-3-7643-5943-0.
* Laursen, John Christian «Cicero in the Prussian Academy: Castillon's translation of the Academica» (en anglès). History of European Ideas, Vol. 23, Num. 2-4, 1997, pàg. 117-126. DOI: 10.1016/S0191-6599(97)00014-4. ISSN: 0191-6599.
* Laursen, John Christian «Hacia una versión equilibrada del cristianismo en los estudios sobre Ilustración y Republicanismo» (en castellà). Ariadna histórica, Vol. 2, 2013, pàg. 15-32. ISSN: 2255-0968.
* Lifschitz, Avi. Language and Enlightenment: The Berlin Debates of the Eighteenth Century (en anglès). Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-966166-4.
* Milighetti, Maria Chiara «Per un archivio della corrispondenza degli scienzati italiani» (en italià). Nuncius, Vol. 18, Num. 2, 2003, pàg. 603-617. DOI: 10.1163/182539103X00080. ISSN: 0394-7394.
* Tortarolo, Edoardo. «Giovanni Salvemini di Castiglione: uguaglianza e giusnaturalismo arminiano». A: Giulia Cantarutti, Stefano Ferrari (eds.). Illuminismo e protestantesimo (en italià). Franco Angeli, 2010, p. 71-86. ISBN 9788856829327.
* Wanner, Gerhard «The Cramer-Castillon problem and Urquhart's `most elementary´ theorem». Elemente der Mathematik, Vol. 61, 2006, pàg. 58-64. DOI: 10.4171/EM/33. ISSN: 0013-6018.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Giovanni Francesco Mauro Melchior Salvemini da Castiglione» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Calinger, Ronald S. «Castillon, Johann (Giovanni Francesco Melchiore Salvemini)» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 17 gener 2015].
* Weisstein, Eric W. «Cardioid» (en anglès). Mathworld-Wolfram, 2024. [Consulta: / desembre 2024].