OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# (758) Mancunia

(758) Mancunia és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert el 18 de maig de 1912 per Harry Edwin Wood des de l'observatori Unió de Johannesburg, República Sudafricana.
Inicialment va rebre la designació de 1912 PE. Posteriorment es va anomenar pel nom en llatí de la ciutat anglesa de Manchester.
Mancunia orbita a una distància mitjana del Sol de 3,188 ua, podent acostar-s'hi fins a 2,705 ua. La seva excentricitat és 0,1514 i la inclinació orbital 5,611°. Empra 2079 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (701) al (800)
* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «Dades de la NASA (JPL Small-Body Database Browser)» (en anglès). [Consulta: 15 juny 2018].

## Enllaços externs

* «(758) Mancunia» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 15 juny 2018].
* «Diagrama orbital de (758) Mancunia» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 15 juny 2018].
# (859) Bouzaréah

(859) Bouzaréah és un asteroide pertanyent al cinturó exterior d'asteroides descobert per Frédéric Sy des de l'observatori d'Alger, a Bouzaréah, Algèria, el 2 d'octubre de 1916.
Inicialment va ser designat com 1916 c. Posteriorment, va rebre el seu nom per la localitat algeriana de Bouzaréh, on es troba l'observatori.
Orbita a una distància mitjana de 3,227 ua del Sol, podent allunyar-se'n fins a 3,568 ua. Té una excentricitat de 0,1058 i una inclinació orbital de 13,51°. Empra 2117 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (801) al (900)
* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 octubre 2023].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «Dades de la NASA (JPL Small-Body Database Browser)» (en anglès). [Consulta: 15 juny 2018].

## Enllaços externs

* «(859) Bouzaréah» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 15 juny 2018].
* «Diagrama orbital de (859) Bouzaréah» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 15 juny 2018].
# (1595) Tanga

(1595) Tanga és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 19 de juny de 1930 per Harry Edwin Wood i Cyril V. Jackson des de l'observatori Unió de Johannesburg, a la República de Sud-àfrica.
Inicialment va rebre la designació de 1930 EM. Més tard es va anomenar pel port tanzà de Tanga.
Tanga orbita a una distància mitjana del Sol de 2,647 ua, podent allunyar-se'n fins a 2,938 ua. La seva inclinació orbital és 4,165° i l'excentricitat 0,11. Triga a completar una òrbita al voltant del Sol 1573 dies.

## Vegeu també

* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 30 octubre 2023].
* 1 2 3 Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1595.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 28 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «Dades de la NASA (JPL Small-Body Database Browser)» (en anglès). [Consulta: 15 juny 2018].

## Enllaços externs

* «(1595) Tanga» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 15 juny 2018].
* «Diagrama orbital de (1595) Tanga» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 15 juny 2018].
# (1865) Cerberus

(1865) Cerberus és un asteroide que forma part dels asteroides Apol·lo i va ser descobert per Luboš Kohoutek el 26 d'octubre de 1971 des de l'Observatori d'Hamburg-Bergedorf, a Alemanya.
Inicialment va ser designat i com 1971 ua. Més endavant es va anomenar per Cèrber, el gos guardià de l'inframón en la mitologia grega.

## Característiques orbitals

Cerberus està situat a una distància mitjana del Sol de 1,08 ua, podent allunyar-se'n fins a 1,584 ua i acostar-s'hi fins a 0,5757 ua. La seva inclinació orbital és 16,09 graus i l'excentricitat 0,4669. Empra 410 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.
Cerberus és un asteroide proper a la Terra. Durant els segles xx i xxi passarà set vegades a menys de 0,2 ua de la Terra. L'alta excentricitat de la seva òrbita li permet aproximar-se també a Venus —a unes 0,076 ua el 15 de novembre de 1950— i a Mart —a unes 0,06 ua el 9 de maig de 1949.
Pel que fa a les característiques físiques, la magnitud absoluta de Cerberus és 16,84. Té un diàmetre de 1,2 km i un període de rotació de 6,804 hores. Té una albedo estimada de 0,22. Està classificat en el tipus espectral S.
Un estudi de 1989 va determinar que estava compost per un 65 % de plagiòclasi i un 35 % de piroxens, composició típica dels meteorits eucrítics.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 31 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1865.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 28 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «(1865) Cerberus» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 16 juny 2018].
* ↑ «Compositions of near-Earth asteroids» (pdf) (en anglès). Technical Report. NASA, 1990, pàg. III16-III19 [Consulta: 24 agost 2015].
* ↑ «Close-Approach Data» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 16 juny 2018].

## Enllaços externs

* «(1865) Cerberus» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 16 juny 2018].
* «Diagrama orbital de (1865) Cerberus» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 16 juny 2018].
# (754) Malabar

(754) Malabar és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 22 d'agost de 1906 per August Kopff des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya. Està anomenat pel volcà Malabar de l'illa de Java.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (701) al (800)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 octubre 2023].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* «(754) Malabar» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 17 juny 2018].
* «Diagrama orbital de (754) Malabar» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 17 juny 2018].
# (1614) Goldschmidt

(1614) Goldschmidt és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert per Alfred Schmitt el 18 d'abril de 1952 des del Reial Observatori de Bèlgica, a Uccle.
Inicialment va rebre la designació de 1952 HA. Més tard es va anomenar en honor de l'astrònom aficionat francès d'origen alemany Hermann Goldschmidt (1802-1866), descobridor de catorze asteroides entre 1852 i 1861.
Està situat a una distància mitjana del Sol de 2,997 ua, podent acostar-s'hi fins a 2,785 ua. La seva inclinació orbital és 14,07° i l'excentricitat 0,07059. Triga a completar una òrbita al voltant del Sol 1895 dies.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (1601) al (1700)
* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 30 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1614.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 28 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «(1614) Goldschmidt» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 17 juny 2018].

## Enllaços externs

* «(1614) Goldschmidt» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 17 juny 2018].
* «Diagrama orbital de (1614) Goldschmidt» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 17 juny 2018].
# (1622) Chacornac

(1622) Chacornac és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert el 15 de març de 1952 per Alfred Schmitt des del Reial Observatori de Bèlgica, a Uccle.
Inicialment va ser designat com 1952 EA. Més endavant es va nomenar en honor de l'astrònom francès Jean Chacornac (1823-1873), descobridor de sis asteroides entre 1853 i 1860.
Chacornac orbita a una distància mitjana del Sol de 2,235 ua, podent acostar-s'hi fins a 1,869 ua. La seva excentricitat és 0,1634 i la inclinació orbital 6,459°. Empra 1220 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides (1001-2000)
* Cos menor del sistema solar

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 30 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1622.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 28 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «Dades de la NASA (JPL Small-Body Database Browser)» (en anglès). [Consulta: 19 juny 2015].

## Enllaços externs

* «(1622) Chacornac» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 19 juny 2015].
# Montes Carpatus

Els Montes Carpatus (Monts Carpats) són una cadena muntanyenca de la Lluna situada en la vora sud de la Mare Imbrium. El nom procedeix dels Carpats terrestres, situats en l'Europa Central.
La serralada s'estén d'oest a est, amb una longitud d'uns 360 km i una amplària mitjana de 60 km, amb diversos cims de 2400 m d'altitud, separats per profundes valls. En el seu extrem occidental es troba el cràter T. Mayer de 33 km de diàmetre, i prop del seu extrem oriental es troba el cràter Gay-Lussac de 25 km de diàmetre, amb el famós cràter Copèrnic al sud.
A l'est de la serralada es troben els Montes Apenninus i els Montes Caucasus. Aquestes serralades juntament amb els Montes Carpatus constitueixen alguns dels fragments supervivents de l'anell exterior, d'un conjunt original de tres, formats per l'impacte que va causar la formació de la conca del Mare Imbrium fa uns 3850 milions d'anys.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Geologia de la Lluna
* Selenografia

## Referències

* ↑ Lacroux Jean, Legrand Christian. Larousse. Descubrir la Luna, 2004, p. 97. ISBN 84-8332-548-9.

## Enllaços externs

* "Montes Carpatus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 24 juny 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 24 juny 2018].
# Zbigniew Szlezer

Zbigniew Szlezer (12 de maig de 1922 - Cracòvia, 16 d'abril de 2011) fou un violinista i pedagog musical polonès.

## Biografia

Els anys 1978–1981 va ser degà del Departament d'Instruments de l'Acadèmia de Música de Cracòvia. També fou vicerector d'aquesta acadèmia, cap del Departament de violí i viola i cap del Departament de música de cambra (1975-1981). Des del 1955 també va ensenyar a l'Escola Superior de Música de l'Estat Fryderyk Chopin a Cracòvia (actualment Escola de Música Secundària General de l'Estat F. Chopin).
Els seus estudiants eren, entre d'altres Daniel Stabrawa, Krzysztof Śmietana, Zbigniew Paleta, Zbigniew Pilch, Barbara Stuhr i Mieczysław Szlezer.
Com a jurat, va participar en les obres de concursos de violí. Del Concurs Internacional de Violí Henryk Wieniawski a Poznań i el Concurs internacional per a joves violinistes de Lublin.
Estava casat amb un pianista, professor de l'Acadèmia de Música de Cracòvia, Zofia Zagajewska-Szlezer (1926-2017). El seu fill Mieczysław Szlezer és violinista i el seu net Marek Szlezer és pianista.
Va morir als 89 anys. Va ser enterrat al cementiri de Rakowicki a Cracòvia.

## Referències

* ↑ https://www.amuz.krakow.pl/wydzialy/wydzial-ii-instrumentalny/
* ↑ https://www.amuz.krakow.pl/wydzialy/wydzial-ii-instrumentalny/katedra-kameralistyki/
* ↑ https://wieniawski.com/jury_members_international_henryk_wieniawski_violin_competition.html
* ↑ https://archive.today/20200616173420/http://liszt.art.pl/tiflengl.html?nie-zyje-profesor-zofia-zagajewska-szlezer,1368
* ↑ http://nekrologi.wyborcza.pl/0,11,,97627,Zbigniew-Szlezer-nekrolog.html
# Yma o Hyd

Yma o Hyd (en català: Encara aquí) és una cançó patriòtica gal·lesa escrita pel cantautor i polític del Plaid Cymru, Dafydd Iwan. Fou enregistrada al 1981 i posteriorment publicada al 1983. La cançó parla de la supervivència de la llengua gal·lesa així com de la pròpia Gal·les des dels temps de l'emperador Magne Màxim i la posterior reitirada dels romans l'any 383.
La cançó veié la llum en un període polític convuls durant el mandat de Thatcher on moltes mines de carbó hagueren de tancar. Amb tot, la cançó feu revifar els ànims del moviment nacionalista gal·lès
Yma o Hyd fou primerament utilitzada com a himne no oficial per l'equip de rugby Scarlets i després pels afecionats del Wrexham Association Football Club. Posteriorment, també va ser interpretat en el partit que la selecció gal·lesa de futbol jugà contra Àustria el 24 de març de 2022 pel mateix Dafydd Iwan.

## Referències

* ↑ «Welsh language song Yma O Hyd tops iTunes UK song chart» (en anglès). BBC News, 12-01-2020.
* ↑ «Painting the world green: Dafydd Iwan and the Welsh protest ballad (2005)» (en anglès). [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ Jones, Branwen. «The story of Yma o Hyd by the legendary folk singer who wrote it 38-years-ago» (en anglès), 29-03-2022. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ Cohen, Sara; Knifton, Robert; Leonard, Marion; Roberts, Les. Sites of Popular Music Heritage : Memories, histories, places. (en anglès). [S.l.]: Routledge, 2015, p. 62. ISBN 9780367669317.
* ↑ «FAW / 'Yma o Hyd' to be performed live ahead of Austria match and The Gary Speed Stage is launched» (en anglès). [Consulta: 23 abril 2022].
# Salomó

«Salomó» té aquests significats:
* Toponímia:
** Salomó (Tarragonès), municipi del Tarragonès.
** Illes Salomó, arxipèlag d'Oceania
** Salomó (estat), l'estat que ocupa gran part d'aquest arxipèlag
** Temple de Salomó, primer temple jueu a Jerusalem
** Estació de Salomó, estació de ferrocarril propietat d'adif a la població de Salomó (Tarragonès)
* Biografies:
** Salomó d'Israel, rei d'Israel
** Salomó (bisbe de Roda de Ribagorça)
** Salomó (bisbe d'Elna), bisbe d'Elna
** Salomó de Còrdova, sant, màrtir a Còrdova en 857.
** Salomó d'Urgell i Cerdanya, comte d'Urgell i Cerdanya
** Salomó I de Bretanya, duc i rei de Bretanya, sant.
** Salomó I d'Imerècia, el Gran, rei d'Imerècia
** Salomó II d'Imerècia, rei d'Imerècia
** Salomó I de Bretanya, rei de Bretanya del 857 al 874
* Altres:
** Salomó (microcotxe), microcotxe fabricat a Mataró cap a 1949
Viccionari
# Rupes Altai

Rupes Altai és una cadena muntanyenca (escarpament) situada en la cara visible de la Lluna. El nom prové de les muntanyes terrestres d'Altai.

## Situació i descripció

Localitzada a la zona sud-est de la Lluna, Rupes Altai té 480 km de longitud i una mitjana de 1000 m d'altura, amb cims que aconsegueixen altituds properes als 3000 m. S'estén formant un gran arc que corre aproximadament en sentit N-SE, i que va des de les proximitats dels cràters Tàcit i Caterina fins al cràter Piccolomini.

## Origen

Es creu que l'origen de Rupes Altai està en l'impacte que va crear la conca de la Mare Nectaris i va desplaçar suficient material de la superfície lunar per formar una àmplia estructura circular, de la qual, ara, només és perfectament recognoscible l'arc sud-occidental.

## Vegeu també

* Lunar 100
* Geologia de la Lluna
* Selenografia

## Referències

* ↑ Lacroux Jean, Legrand Christian. Descubrir la Luna. Larousse, 2004.
* ↑ North, Gerald. Omega. Guía para observar la Luna, 2008, p. 279. ISBN 978-84-282-1484-1.

## Enllaços externs

* "Rupes Altai". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 5 juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 5 juliol 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Rupes Altai» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-09-18. [Consulta: 5 juliol 2018].
# Lent asfèrica

una lent asfèrica a l'entorn de l'òptica és una lent amb una forma similar a una porció d'esfera, encara que no sigui estrictament esfèrica. En el camp de l'optometria, les lents moderns són sovint asfèrica. De fet, la forma típica de les lents són esfèriques, que condueix a les aberracions òptiques. Alguns tractaments de miopia mitjançant cirurgia refractiva amb làser excimer utilitzant una geometria de model per a la superfície de la còrnia esfèrica.

## Equació d'una lent asfèrica

La fletxa $z$ d'una lent asfèrica com una funció de la distància a l'eix òptic r depèn de dos paràmetres: el radi de curvatura R (o curvatura C = 1/ R) i la conicitat K.
$z(r)={\frac {1}{R}}\cdot {\frac {r^{2}}{1+{\sqrt {1-(1+K)\cdot {\frac {r^{2}}{R^{2}}}}}}}$
Depenent del valor de $K$ conicitat, el perfil prendrà diferents formes:
| $K$ | Perfil |
| $K>0$ | El·líptic(eix major//Or) |
| $K=0$ | Esfèric |
| $-1<K<0$ | El·líptic (eix major//Oz) |
| $K=-1$ | Parabòlic |
| $K<-1$ | Hiperbòlic |

## Objectiu asfèric

La generalització de les lents asfèriques ha incrementat dramàticament el rendiment d'objectiu barat, només una única lent modelada a imatge molt correcta, i en totes les longituds focals i en el segment superior fi, han ajudat a reduir dràsticament el nombre de lents, especialment en el cas d'un zoom, millorant a la vegada, un cop més significativament, el rendiment.

## Vegeu també

* Lent esfèrica
* Lent cilíndrica
* Lent tòrica

## Referències

* ↑ Asfericitat de la còrnia
* ↑ Pruss, Christof [et al]. «Testing aspheres». Optics & Photonics News, 19, 4, April 2008, pàg. 26. Bibcode: 2008OptPN..19...26H. DOI: 10.1364/OPN.19.4.000026.
* ↑ «Objetivos BR, UD, asféricos y de fluorita» (en castellà). Canon.

## Enllaços externs

* The Visby-Lenses Arxivat 2012-02-27 a Wayback Machine.
# Josep Pérez i Terraza

Josep Pérez i Terraza (Mèrida, 1852 - Barcelona, 1906) fou un mestre d'obres espanyol.

## Biografia

Nascut a Extremadura, de jove es va traslladar a Barcelona, on va obtenir el títol el 4 de juny del 1872.,
Va morir el 27 d'octubre de 1906 amb només 54 anys, quan la seva obra començava a tenir un elevat nivell. Les seves obres més destacades són la torre Ignacsi Portabella i la Casa Enric Llorenç, que va rebre un diploma pòstum l'any 1907, i la decoració de la Farmàcia Madroñal. El seu estil estava comprès entre el l'eclecticisme, l'Historicisme i el Modernisme. Tres de les seves cases van ser seleccionades a l'exposició Quadrat d'Or amb motiu de l'Olimpíada Cultural del 1990, prèvia als Jocs Olímpics del 1992.

## Bibliografia

* Bassegoda i Nonell, Joan. Los maestros de obras de Barcelona. Barcelona: ditores técnicos asociados S.A., 1973.
* DDAA. El Quadrat d'Or. 150 Cases al centre de la Barcelona modernista. Guia. Ajuntament de Barcelona, 1990.

## Enllaços externs

* «Josep Pérez i Terraza». El poder de la palabra.
* «Blog sobre Josep Pérez i Terraza».
# Recopa asiàtica de futbol

La Recopa asiàtica de futbol fou una competició futbolística organitzada per la Confederació Asiàtica de Futbol (AFC) i que disputaven els campions de les copes domèstiques de les federacions afiliades.
S'inicià l'any 1991. El vencedor disputava la supercopa asiàtica de futbol contra el guanyador de la Copa asiàtica de clubs campions. La competició es fusionà amb la copa asiàtica de campions la temporada 2002/03 per crear la Lliga de Campions de l'AFC.

## Historial

Font:
| Temporada | Campió | Resultat | Finalista |
| 2002 | Al-Hilal Al-Riyad | 2-1 (prò.) | Jeonbuk Hyundai Motors |
| 2001 | Al-Shabab Al-Riyad | 4-2 | Dalian Shide |
| 2000 | Shimizu S-Pulse | 1-0 | Al Zawraa |
| 1999 | Al-Ittihad Jeddah | 3-2 (prò.) | Chunnam Dragons |
| 1998 | Al-Nassr Al-Riyad | 1-0 | Suwon Samsung Bluewings |
| 1997 | Al-Hilal Al-Riyad | 3-1 | Nagoya Grampus Eight |
| 1996 | Bellmare Hiratsuka | 2-1 | Al Talaba |
| 1995 | Yokohama Flügels | 2-1 (prò.) | Al Sha'ab |
| 1994 | Al-Qadisiya | 4-2, 2-0 | South China |
| 1993 | Yokohama Marinos | 1-1, 1-0 | Persepolis FC |
| 1992 | Nissan FC | 1-1, 5-0 | Al-Nassr Al-Riyad |
| 1991 | Persepolis F.C. | 0-0, 1-0 | Muharraq |

## Palmarès
### Per nació

| # | Nació | Campions | Finalistes |
| 1 | Aràbia Saudita | 6 | 1 |
| 2 | Japó | 5 | 1 |
| 3 | Iran | 1 | 1 |
| 4 | Corea del Sud | 0 | 3 |
| 5 | Iraq | 0 | 2 |
| 6 | Bahrain | 0 | 1 |
| 6 | R.P. de la Xina | 0 | 1 |
| 6 | Hong Kong | 0 | 1 |
| 6 | Emirats Àrabs Units | 0 | 1 |

### Per club

| Nació | Campions | Finalistes | Anys campió | Anys finalista |
| Al-Hilal Al-Riyad | 2 | 0 | (1997, 2002) | |
| Yokohama F. Marinos | 2 | 0 | (1992, 1993) | |
| Al-Nassr Al-Riyad | 1 | 1 | (1998) | (1992) |
| Persepolis | 1 | 1 | (1991) | (1993) |
| Al-Shabab Al-Riyad | 1 | 0 | (2001) | |
| Shimizu S-Pulse | 1 | 0 | (2000) | |
| Al-Ittihad Jeddah | 1 | 0 | (1999) | |
| Shonan Bellmare | 1 | 0 | (1996) | |
| Yokohama Flügels | 1 | 0 | (1995) | |
| Al-Qadisiya | 1 | 0 | (1994) | |
| Jeonbuk Hyundai Motors | 0 | 1 | | (2002) |
| Dalian Shide | 0 | 1 | | (2001) |
| Al Zawraa | 0 | 1 | | (2000) |
| Chunnam Dragons | 0 | 1 | | (1999) |
| Suwon Samsung Bluewings | 0 | 1 | | (1998) |
| Nagoya Grampus Eight | 0 | 1 | | (1997) |
| Al Talaba | 0 | 1 | | (1996) |
| Al-Shaab | 0 | 1 | | (1995) |
| South China | 0 | 1 | | (1994) |
| Muharraq | 0 | 1 | | (1991) |
* ↑ Inclou Nissan FC.
* ↑ Yokohama Flügels es fusionà amb Yokohama Marinos esdevenint Yokohama F. Marinos el 1999.

## Referències

* ↑ «Asian Cup Winners' Cup». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Pop Song 89

«Pop Song 89» és el quinzè senzill de la banda estatunidenca R.E.M., el tercer extret de l'àlbum Green.
El videoclip va ser dirigit pel mateix líder de la cantant de la banda, Michael Stipe, i també hi apareix junt a tres dones ballant la cançó en topless. Això va provocar que es censurés el videoclip en el canal MTV per tapar els pits de les dones, i Stipe va imposar que es censuressin també els seus mugrons amb barres negres. Posteriorment van penjar el videoclip original a YouTube l'any 2011 indicant la restricció per edat.
Van editar una versió acústica que es va publicar com a cara-B en el box set The Automatic Box (1993), i també en un disc extra de la compilació In Time: The Best of R.E.M. 1988-2003 (2003).
La banda estatunidenca Motion City Soundtrack va versionar la cançó per la seva compilació Punk Goes 80's, publicada l'any 2005.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Bill Berry, Peter Buck, Mike Mills, Michael Stipe.

## Referències

* ↑ Harvey, Eric. «The 15 Most NSFW Music Videos of All Time > R.E.M., ‘Pop Song ’89’ (1989)» (en anglès). Rolling Stone, 13-07-2011. [Consulta: 8 maig 2024].
* ↑ Richin, Leslie. «10 Classic R.E.M. Tracks Revisited» (en anglès). Billboard, 04-01-2016. [Consulta: 8 maig 2024].