OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zulfià Zabírova

Zulfià Khassànovna Zabírova (en rus Зульфия Хасановна Забирова) (Taixkent, 19 de desembre de 1973) és una ciclista kazakh, ja retirada. Al caure la Unió Soviètica, Zabírova, va adoptar la nacionalitat russa i va representar aquest país en Jocs Olímpics i Campionats del Món. Especialista en contrarellotge, va guanyar una medalla d'or als Jocs Olímpics d'Atlanta de 1996. El 2005 es va nacionalitzar kazakh i va poder representar el seu nou país als Jocs Olímpics de Pequín.

## Palmarès

* 1996
** Medalla d'or als Jocs Olímpics d'Atlanta en contrarellotge
** Campiona de Rússia en contrarellotge
** Vencedora de 2 etapes al Tour ciclista femení
* 1997
** Campiona de Rússia en contrarellotge
** 1a a la Chrono des Herbiers
** Vencedora de 2 etapes a la Women's Challenge
** Vencedora d'una etapa al Tour de Bretanya
** Vencedora de 2 etapes al Tour ciclista femení
* 1998
** Campiona de Rússia en contrarellotge
** 1a a la Chrono des Herbiers
** 1a al Chrono champenois
** 1a al Gran Premi Guillem Tell
** 1a al Gran Premi de les Nacions
** Vencedora d'una etapa al Gran Bucle
* 1999
** Campiona de Rússia en contrarellotge
** 1a a la Chrono des Herbiers
** Vencedora d'una etapa a la Women's Challenge
** Vencedora de 3 etapes al Giro d'Itàlia
* 2000
** Campiona de Rússia en contrarellotge
** Vencedora de 2 etapes al Gran Bucle
* 2002
** Campiona del món en contrarellotge
** Campiona de Rússia en contrarellotge
** 1a a la Chrono des Herbiers
** 1a al Chrono champenois
** 1a a la Volta a Turíngia i vencedora d'una etapa
** 1a al Gran Premi Carnevale d'Europa
** Vencedora d'una etapa del Giro de Toscana-Memorial Michela Fanini
** Vencedora de 2 etapes al Gran Bucle
* 2003
** 1a a la Primavera Rosa
** 1a a la Volta a Castella i Lleó i vencedora de 2 etapes
** Vencedora de 2 etapes al Gran Bucle
* 2004
** 1a a la Primavera Rosa
** 1a al Tour de Flandes
** 1a al Volta a Turíngia i vencedora d'una etapa
* 2005
** Campiona del Kazakhstan en ruta
** Campiona del Kazakhstan en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 2006
** Campiona del Kazakhstan en ruta
** Campiona del Kazakhstan en contrarellotge
** 1a al Tour de Berna
** 1a al Trofeu d'Or i vencedora d'una etapa
* 2007
** Campiona del Kazakhstan en ruta
** Campiona del Kazakhstan en contrarellotge
* 2008
** Campiona del Kazakhstan en ruta
** Campiona del Kazakhstan en contrarellotge
** Vencedora de 2 etapes del Tour de l'Aude

## Referències

* ↑ «Athlete Biography – ZABIROVA Zulfiya». Beijing Olympics official website. Arxivat de l'original el 2008-09-09.
* ↑ «Олимпийская чемпионка Зульфия Забирова» (en rus). relga.rsu.ru/, 06-01-2006. Arxivat de l'original el 2006-01-06. [Consulta: 25 desembre 2023].
* ↑ «Olympedia – Zulfiya Zabirova». [Consulta: 25 desembre 2023].
* ↑ БЕРЕЗИНСКАЯ, Мария :. «Российские олимпионики начали эмигрировать» (en rus), 11-04-2005. [Consulta: 25 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Eraric

Eraric (mort l'any 541) va ser rei dels Ostrogots assentats a Itàlia.
D'origen rugi, era un dels personatges més distingits de la confederació dels ostrogots, i va ser escollit rei després de la mort d'Ildibad, però el seu regnat va ser breu. Va convocar un consell per convèncer la confederació de signar una aliança amb l'emperador Justinià I, però els ostrogots no confiaven en ell i sospitaven que ja havia pactat amb l'Imperi Romà d'Orient, amb qui estaven en guerra pel control de la península Itàlica. Així, nobles i capitosts gots van oferir el tron a Tòtila, nebot d'Ildibad, i quan aquest va acceptar el càrrec, Eraric va morir assassinat. Va regnar sis mesos.

## Referències

* ↑ Evans, J. A. S. The age of Justinian the circumstances of imperial power. Londres: Routledge, 2002, p. 151. ISBN 9780415237260.
# Kiirunavaara

Kiirunavaara (en Sami septentrional: Gironvárri o Kierunavaara) és una muntanya de la ciutat de Kiruna, Suècia que conté una de les mines més grans i riques de mena de ferro del món. La presència del ferro en l'àrea era coneguda ja a mitjan segle xvii, però les comunicacions de l'època en aquella zona tan septentrional no permetien una correcta explotació. Només amb la construcció d'un ferrocarril, la línia de la mena de ferro i els ports de Narvik i Luleå al final del segle xix varen suposar una proposta comercial realista. L'empresa minera sueca LKAB (Luossavaara-Kiirunavaara Aktiebolag) gestiona la mina de Kiruna en aquesta muntanya des del començament del segle xx.
L'àrea minera al voltant de Kiruna i Malmberget han convertit el comtat de Norrbotten en una de les primeres i més destacats regions de la indústria pesant a Suècia; una regió que s'ha mantingut a l'avantguarda de la mineria, la fosa d'acer i la tecnologia de l'aliatge.

## Vegeu també

* Mina de Kiruna

## Referències

* ↑ «The history - LKAB» (en anglès), 24-01-2013. Arxivat de l'original el 2013-01-24. [Consulta: 8 setembre 2021].
# La Chapelle-Glain

La Chapelle-Glain (en bretó Chapel-Glenn) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament va formar part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 775 habitants. Limita amb Juigné-des-Moutiers, Saint-Julien-de-Vouvantes, Petit-Auverné, Saint-Sulpice-des-Landes i Le Pin a Loira Atlàntic, Challain-la-Potherie i Saint-Michel-et-Chanveaux a Maine i Loire.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.211 | 1.097 | 898 | 838 | 808 | 761 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Claude Bourdel | |
| 2008- | Michel Poupard | |
# La Limouzinière

La Limouzinière (en bretó Kerlouevig, en gal·ló La Limózeinèrr) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament ha format part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 1.968 habitants. Limita amb els municipis de Saint-Philbert-de-Grand-Lieu, Saint-Colomban, Corcoué-sur-Logne, Saint-Etienne-de-Mer-Morte i La Marne.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2005 |
| 1227 | 1244 | 1233 | 1147 | 1279 | 1430 | 2060 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1977-1979 | Alphonse Brossard |
| 1979-1989 | Henri Guibert |
| 1989-2008 | Rémy Dugast |
| 2008- | Marie-Josèphe Dupont |
# La Magdalena (Terrassa)

La Magdalena és un antic edifici industrial de Terrassa (Vallès Occidental) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És situat al barri de Ca n'Aurell i ocupa el bloc delimitat pels carrers de Faraday, Watt i Galvani i la plaça de Baltasar Ragon.

## Descripció

És un gran edifici industrial format per una nau de planta baixa i pis, amb un tercer pis a la part davantera. Les obertures de totes les façanes són rectangulars, i s'agrupen seguint un eix vertical definit per un emmarcament motllurat de maó i pilastres intermèdies. L'antiga fàbrica té dos accessos: el principal al carrer de Faraday, de caràcter monumental, i un altre al carrer de Galvani.
Com a elements decoratius, en destaquen el relleu escultòric de la façana que dona a la plaça de Baltasar Ragon, obra de Carles Armiño, que representa una al·legoria sobre el món tèxtil llaner, i els mosaics de Santiago Padrós a l'interior de l'escala principal de l'edifici.

## Història

La fàbrica de filats La Magdalena va ser bastida els anys 1941-1942 per l'arquitecte Ignasi Escudé i Gibert a instàncies de l'empresari tèxtil Joan Mach i Brasa, per la qual cosa l'edifici és conegut popularment també com a Can Mach. Actualment la fàbrica ja no funciona i una part de l'edifici acull un concessionari d'automòbils. El 2009 es va publicar un estudi de reforma i rehabilitació de l'antiga fàbrica per destinar-lo a ús residencial.

## Referències

* 1 2 «La Magdalena». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 juliol 2015].
* 1 2 Isande Sánchez, Sandra. «Estudio de reforma y cambio de uso de la fábrica «La Magdalena» de Terrassa». Escola Politècnica Superior d'Edificació de Barcelona (Universitat Politècnica de Catalunya), 01-10-2009. [Consulta: 16 setembre 2015].

## Vegeu també

* Llista de monuments de Terrassa
# La Meilleraye-de-Bretagne

La Meilleraye-de-Bretagne (en bretó Melereg-Breizh) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament va formar part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 1.197 habitants. Limita amb Moisdon-la-Rivière, Issé, Abbaretz, Joué-sur-Erdre, Riaillé i Grand-Auverné.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.086 | 1.129 | 1.045 | 1.074 | 1.097 | 1.027 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Moreau | |
# Lanhas

Lanhas (en francès Lagnes) és un municipi francès situat al departament de la Valclusa i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 700 | 732 | 765 | 831 | 852 | 876 | 901 | 900 | 891 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 900 | 945 | 930 | 966 | 973 | 998 | 960 | 946 | 912 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 898 | 919 | 902 | 832 | 922 | 963 | 957 | 1 020 | 1 006 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 018 | 1 025 | 1 021 | 1 108 | 1 397 | 1 473 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Robert Donnat | |

## Agermanaments

* Montelanico

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Valclusa
# Lazare Escarguel

Lazare-Henri Escarguel (Rotièr, Aude, 23 de març de 1816 - 26 de maig de 1893) fou un polític i empresari periodístic occità, establert a la Catalunya del Nord, diputat a l'Assemblea Nacional Francesa i senador.

## Biografia

Treballava de moliner a Perpinyà i es va oposar a l'establiment del Segon Imperi Francès. En 1865 fou escollit conseller municipal de Perpinyà i en va ocupar l'alcaldia des de l'11 de setembre de 1870 fins al 1874. El 2 de juliol de 1871 fou elegit representant dels Pirineus Orientals a l'Assemblea Nacional Francesa, i va seure als bancs de l'oposició radical republicana. Fou reelegit diputat en 1876, 1877 (contra el coronel Falcon, per 13.235 vots contra 8.276) i 1881, i es va unir al grup de la Unió Republicana. Fou un dels 363 diputats que van refusar la confiança al govern de Broglie el 16 de maig de 1877. Fou senador dels Pirineus Orientals de 1882 a 1891. També fou escollit conseller del Consell General dels Pirineus Orientals pel cantó de Vinçà en 1871 i president del consell general en 1872 i 1873, i de 1877 a 1879.
Derrotat a les eleccions senatorials de 1891, es va retirar al seu mas de Rotièr i hi va morir d'una apoplexia el 26 de maig de 1893.
Lazare Escarguel fou membre fundador, accionista i administrador del diari L'Indépendant, reconstituït en 1868. Nomenat al consell d'administració el 23 d'agost de 1868, va conservar el càrrec fins a la seva dimissió en desembre de 1884. Francmaçó, fou iniciat el 12 de gener de 1866 a la lògia dels Amics de la Perfecta Unió a Perpinyà.

## Referències

* 1 2 Capeille, Jean. Dictionnaire de biographies roussillonnaises, 1914.
* 1 2 3 4 VVAA. Nouveau Dictionnaire de Biographies Roussillonnaises 1789-2011. 1 Pouvoirs et société. Perpignan: Publications de l'olivier, 2011, p. 699. ISBN 9782908866414.
* ↑ Fabricio Cardenas, Vieux papiers des Pyrénées-Orientales, Un agent trop zélé, Rivesaltes le 6 octobre 1877, 17 de febrer de 2014

## Bibliografia

* Rémy Cazals et Daniel Fabre, Les Audois Dictionnaire biographique, Association des Amis des Archives de l'Aude, Fédération Audoise des Œuvres Laïques, Société d'Études Scientifiques de l'Aude, Carcassonne 1990, I.S.B.N.: 2-906442-07-0.

## Enllaços externs

* Base de Dades de l'Assemblea Nacional Francesa
# Le Bignon

Le Bignon (en bretó Bignon) és un municipi francès, situat a la regió de Loira Atlàntic, al departament de Loira Atlàntic, que històricament ha format part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 3.111 habitants. Limita amb Vertou al nord, Les Sorinières, Pont-Saint-Martin (Loira Atlàntic), La Chevrolière, Geneston, Montbert i Château-Thébaud.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.438 | 1.471 | 1.880 | 2.279 | 2.378 | 2.582 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1871-1919 | Charles-Marie D'Aviau De Ternay | |
| 1919-1935 | Gaëtan D'Aviau De Ternay | |
| 1935-1977 | Hubert D'Aviau De Ternay | |
| 1977-1995 | Paul Marnier | |
| 1995- | Martin Legeay | UMP |
# Leaford Bearskin

Leaford Bearskin (11 de setembre de 1921 - 9 de novembre del 2012) ser un líder tribal amerindi i oficial de les Forces Aèries dels Estats Units. Va ser cap de la Nació Wyandotte de 1983 a 2011.

## Servei militar

Durant la Segona Guerra Mundial, el capità Bearskin era el comandant d'un bombarder B-24 Liberator bombarder, que operà al Pacífic. El 1948 va col·laborar en el pont aeri de Berlín com a comandant d'esquadró. Durant la Guerra de Corea va servir de nou com a comandant d'esquadró. El 1960 Bearskin es va retirar del servei amb el grau de tinent coronel. Entre els seus molts honors i mencions estava la Creu de Vol Distingit i la Medalla per Acció Humana.

## Referències

* ↑ «Wyandotte Chief Bearskin dies». Wyandotte Daily News, 11-11-2012 [Consulta: 11 novembre 2012].
* ↑ «Leaford Bearskin». wyandotte-nation.org. Arxivat de l'original el 2011-09-21. [Consulta: 11 novembre 2012].

## Enllaços externs

* Bearskin USAF(Ret), Leaford, Lt Col a airforce.togetherweserved.com
* Kansas Senate Resolution felicitant Bearskin pel seu servei a l'Estat i a la Nació
# Leffrinckoucke

Leffrinckoucke (en neerlandès Leffrinkhoeke) és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord, que forma part de la Westhoek. L'any 2006 tenia 4.571 habitants. Limita a l'oest amb Dunkerque i Teteghem, a l'est amb Zuydcoote i Uxem.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 2 509 | 3 192 | 5 307 | 5 244 | 4 641 | 4 949 | 4 571 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1965-1989 | Alphonse Le Floch | |
| 1989-2001 | Raymond Dubois | |
| 2001- | Bernard Weisbecker | Les Verts |

## Personatges il·lustres

* Michel Hidalgo, seleccionador nacional francès en la dècada del 1980.

## Enllaços externs

* Vila de Leffrinckoucke Arxivat 2013-07-29 a Wayback Machine.
* Oficina de turisme Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Llorenç Bisbal i Barceló

Llorenç Bisbal i Barceló (Alcúdia, 1876 - Palma, 23 de febrer de 1935) fou un polític mallorquí i destacat líder socialista a l'illa.

## Biografia

D'ofici fou sabater, i fins als 19 anys no aprengué a llegir i escriure, va aprendre quan estava a l'exèrcit. Aleshores entrà en contacte amb les idees socialistes a través de l'obra d'Antonio García Quejido i de Pablo Iglesias. A l'entorn de 1899 ja trobam Bisbal lligat a l'agrupació socialista de Palma. El 1907 escrigué diversos articles sobre els treballadors del calçat sota el pseudònim d'Elebebe. Fou introductor de la UGT a les Illes Balears (1925), i tingué un paper destacat en l'organització del PSOE a Mallorca (en fou un dels fundadors, el 1913). També dirigí el setmanari El Obrero Balear (òrgan d'aquesta federació, fundat el 1901). President de la Federació Socialista Balear i vocal del comitè nacional del PSOE. Regidor de l'Ajuntament de Palma (1917-1922), s'ocupà de l'abastiment de la ciutat. El 1921 es produí l'escissió comunista i perdé la presidència de la Federació de Societats Obreres de Palma.
El 1922 els socialistes recuperaren el control de l'organització i Bisbal tornà a ser elegit president. El 1922-1923 polemitzà amb Joan Monserrat Parets, ja que aquest defensava una aliança amb el Partit Liberal per tal d'aturar el maurisme. Fou novament regidor durant la Segona República Espanyola (1931-1935) i ocupà la batlia des de l'abril fins a l'octubre del 1931. Entre les seves preocupacions com a batle hi havia el problema de la manca de llocs de treball. En aquest període curt dugué a terme una gran activitat social i de mediador en diversos conflictes laborals. Això no impedí fracassos com la vaga al moll (juny del 1931) o les divisions entre les tendències del socialisme que portà a la seva dimissió com a batle. Malgrat això el 1932 fou elegit president de la Federació Socialista Balear però abandonà la direcció per motius de salut poc després.

## Referències

* ↑ «Llorenç Bisbal i Barceló». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Vidal, Antoni. Llorenç Bisbal. El líder històric del socialisme mallorquí (1876-1935). Illa Edicions, 1 març 2022. ISBN 978-84-124293-1-2.

## Enllaços externs

* Tret de marxists.org (amb llicència GFDL).
Càrrecs públics :
| Precedit per: Jaume Suau | Batle de Palma 1931-1931 | Succeït per: Francesc Villalonga |
# XI Premis Cinematogràfics José María Forqué

La cerimònia dels XI Premis Cinematogràfics José María Forqué es va celebrar al Teatro Real de Madrid el 9 de maig de 2006. Es tracta d'uns guardons atorgats anualment des de 1996 per l'EGEDA com a reconeixement a les millors produccions cinematogràfiques espanyoles pels seus valors tècnics i artístics produïdes entre l'1 de gener i el 31 de desembre de 2005.
La gala fou presentada per Jorge Sanz i Concha Velasco i gaudí de l'actuació de Silver Tones. Hi va assistir la ministra de Cultura, Carmen Calvo, i personalitats de l'espectacle com Antonio Mercero, Fernando Trueba, Candela Peña, Arturo Larrañaga, Laura Valenzuela o Ramoncín.

## Nominacions i premis

Els nominats i guanyadors d'aquesta edició foren:
| Millor pel·lícula | Millor documental o animació |
| La vida secreta de les paraules 7 vírgenes Habana Blues Obaba Princesas | El cielo gira de Mercedes Álvarez |
| Medalla d'honor ||
| Andrés Vicente Gómez ||

## Referències

* ↑ 'La vida secreta de las palabras' triunfa en la IX edición de los Premios Cinematográficos José María Forqué, Europa Press, 10 de maig de 2006
* ↑ «La vida secreta de las palabras» triunfa en los premios Forqué, ABC, 10 de maig de 2006

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 2005
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2005

## Enllaços externs

* Gala dels XI Premis José María Forqué al web dels premis
* La gala dels premis a YouTube
* Els XI Premis Cinematogràfics José María Forqué a Filmaffinity.
# Marty Nothstein

Martin "Marty" Wayne Nothstein (Allentown, Pennsilvània, 10 de febrer de 1971) és un ciclista nord-americà que era especialista en les proves en pista, concretament en velocitat i keirin. Guanyador de dues medalles olímpiques, una d'elles d'or, també ha aconseguit aconseguir pujar diversos cops al podi dels Campionats del món.

## Palmarès

* 1994
** Campió del món de velocitat
** Campió del món de keirin
* 1995
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en velocitat
* 1996
** Medalla de plata als Jocs Olímpics d'Atlanta en Velocitat individual
** Campió del món de keirin
* 1999
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en velocitat
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en velocitat per equips
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en keirin
** Campió dels Estats Units en velocitat
** Campió dels Estats Units en keirin
** Campió dels Estats Units en velocitat per equips
* 2000
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Sydney en Velocitat individual
** Campió dels Estats Units en velocitat
** Campió dels Estats Units en keirin
** Campió dels Estats Units en velocitat per equips
* 2001
** Campió dels Estats Units en velocitat
** Campió dels Estats Units en keirin
** Campió dels Estats Units en Quilòmetre
** Campió dels Estats Units en velocitat per equips
* 2002
** 1r als Sis dies de Moscou (amb Ryan Oelkers)
** Campió dels Estats Units en Scratch
* 2003
** Campió dels Estats Units en keirin
** Campió dels Estats Units en velocitat per equips
* 2004
** Campió dels Estats Units en keirin

### Resultats a la Copa del Món

* 1995
** 1r a Manchester, en Velocitat
* 1996
** 1r a Cali i l'Havana, en Velocitat
** 1r a Cali, l'Havana i Busto Garolfo, en Keirin
* 1997
** 1r a Cali i Fiorenzuola d'Arda, en Velocitat
** 1r a Cali, Quartu Sant'Elena i Adelaida, en Keirin
* 2000
** 1r a Cali, en Velocitat

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Eurocom

Eurocom (European Comprehension) és un projecte per a la intercomprensió entre els idiomes d'Europa. Té la seva base a la Universitat de Frankfurt del Main i està liderat pel catalanòfil alemany Tilbert Dídac Stegmann, catedràtic de filologia romànica en aquesta universitat.
S'articula en tres grans grups: EuroComRom (llengües romàniques), EuroComGerm (llengües germàniques) i EuroComSlav (llengües eslaves), si bé no es descuiden les llengües que no s'inclouen en cap d'aquests grups (el grec, el maltès, el grup format pel finès, l'hongarès i potser el basc i el grup cèltic).
El sistema Eurocom es basa en les semblances entre llengües d'un mateix grup. Sovint, aquestes semblances, si són de fonètica, són regulars. Així, per exemple, en les llengües romàniques (portuguès, espanyol, aragonès, català, occità, francès, italià, romanès, etc.) els grups fonètics llatins evolucionen d'una determinada manera, ço que fa possible la comprensió de les paraules d'una altra llengua romànica un pic s'ha descobert la llei fonètica que hi ha darrere. Aquest sistema és també aplicable a les llengües germàniques (per exemple, entre anglès, neerlandès i alemany).

## Referències

* ↑ William J. McCann; Horst G. Klein; Tilbert Stegmann EuroComRom-- the Seven Sieves: How to Read All the Romance Languages Right Away. Shaker, 2003. ISBN 978-3-8322-0437-2.
* 1 2 Anne Lise Kjær; Silvia Adamo Linguistic Diversity and European Democracy. Routledge, 6 maig 2016, p. 89–. ISBN 978-1-317-10492-6. (Consulta)
* ↑ Ulrike Jessner. Linguistic Awareness in Multilinguals: English as a Third Language: English as a Third Language. Edinburgh University Press, 14 març 2006, p. 132–. ISBN 978-0-7486-2654-0.
* ↑ Mirosław Pawlak. New Perspectives on Individual Differences in Language Learning and Teaching. Springer Science & Business Media, 7 abril 2012, p. 24–. ISBN 978-3-642-20849-2.
# Alexandre III d'Imerècia

Alexandre III va néixer el 1609, i era fill segon i successor del rei Jordi III d'Imerècia. Casat amb una germana de Mamia II Gurieli de Gúria, es va casar després amb Nestan Daredjan (viuda de Zurab Sidamosi, erasthavi de Aragvi i filla de Teimuraz I de Kartli). A la mort de Levan Dadiani de Mingrèlia, Alexandre va atacar el seu país on va instal·lar com a mthavro a Vamikh Lipartiani, parent dels Dadiani. Un altre parent va ser nomenat a Gúria. El rei va morir súbitament el 4 de març de 1660 i el va succeir el seu fill Bagrat III d'Imerècia.

## Referències

* Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.
# Portada/efemèride gener 29

Tom Selleck caracteritzat com a Magnum
« 28 de gener · 29 de gener · 30 de gener »