# Casa-fàbrica Castelló-Güell

La casa-fàbrica Castelló-Güell era un edifici situat al carrer de Sant Pau, 75 del Raval de Barcelona, actualment desaparegut.

## Història
### Fàbrica de cera de Pau Molins

El 1765, Josep Galceran Pinós i de Pinós, marquès de Barberà, va establir en emfiteusi una parcel·la del seu hort al candeler Pau Molins i Carol, on aquest va construir un obrador de blanqueig de cera. A la seva mort el 1775, va deixar com a hereva universal la seva dona Maria Paula Rotxotxo i Puigdoura (vegeu casa-fàbrica Rotxotxo) i molts deutes. En particular, «la casa y hort del carrer de Sant Pau se trobaba obligada a diferents censals, los quals y las pencions que de ells se devian importaban quasi tant com lo valor de dita casa y hort».

### Fàbrica d'indianes de Miquel Castelló i Cia

El març del 1775, Miquel (Josep) Castelló, Pau Armet i Josep Samuntà van constituir una societat sense cap finalitat precisa, tot i que sembla que era per a un magatzem de pesca salada, i el juny del mateix any van adquirir en emfiteusi una casa als carrers de la Vidrieria i Volta d'en Bufanalla, i tot seguit, van demanar permís per a reedificar-la.
El 1778, van adquirir la finca del carrer de Sant Pau a la vídua Rotxotxo per 2.420 lliures, i hi van establir una fàbrica d'indianes sota la raó social Miquel Castelló i Cia. Samuntà hi va aportar un prat d'indianes que li havia establert en emfiteusi el terratinent Josep Albert Navarro-Mas i Marquet a l'actual marina del Prat Vermell. Uns anys més tard, la societat es va dissoldre, i el 1780, Castelló i Armet cediren la casa del carrer de la Vidriera a Samuntà. El 1781, Castelló cedí el prat, amb la casa i els utensilis corresponents, als altres dos socis, l l'any següent, Samuntà vengué la seva part per 3.550 (2.000 pel prat i 1.550 pels estris) lliures a Armet, que va constituir una nova companyia amb Joan Salgado (vegeu casa-fàbrica Salgado-Güell).
El 1787, Miquel Castelló va demanar permís per a canviar-ne alguns estenedors, ja que les fustes s'havien podrit a causa de la pluja. El desembre del 1793, apareixia al Diario de Barcelona una notícia relativa al furt d'unes peces pintades: «La noche del día 20 del corriente, se desaparecieron de la Porchada de la Fábrica de Miguél Castelló en la calle de S. Pablo, dos Piezas de indiana pintada sin hervir: el que sepa el paradero de dichas Piezas, se servirá dar aviso al Despacho principal del Diario, que se le guardará el secreto, dándole una gratlficacion; y si recaen en persona necesitada, se le dará una crecida limosna.»
A la seva mort, el van succeir el seu gendre Francesc Planas i la seva filla Antònia, que el 1806 van demanar permís per a obrir-hi dues portes i tancar-hi una altra. El 1814, el matrimoni era en concurs de creditors, i els síndics i segrestadors dels seus béns van posar en lloguer el prat d'indianes. El 1828, Francesc Planas va establir en emfiteusi la part de la finca més propera al carrer de Sant Oleguer al fabricant de tints de cotó vermell Pere Keittinger, i va demanar permís per a variar diverses obertures de la façana, segons el projecte del mestre de cases Joan Valls i Balansó.

### Fàbrica de teixits de Marià Güell

El 1850, els germans Francesc, Dolors i Antònia Planas i Castelló van vendre la propietat al fabricant de teixits de cotó Marià Güell i Bigorra (†1861), que el va fer enderrocar per a construir-hi un de nou de planta baixa i quatre pisos, segons el projecte del mestre d'obres Antoni Jambrú i Riera, i amb la participació del fuster Gaietà Roldós, el manyà Francesc Altadill i el llanuer Manuel Garcia. El 1852, va adquirir en emfiteusi a l'hisendat Esteve Maignon i Duran uns terrenys al carrer del Pilar (actualment Arnús) de Badalona, on faria construir una fàbrica, i el 1853 va fer el mateix amb uns terrenys adjacents al carrer de Sant Josep al pagès Pau Suñol i Banús, on faria construir dues cases. El 1858, va adquirir als germans Antoni, Paula i Francesca Brugarolas i Roca la casa veïna del carrer del Marquès de Barberà, 26 (vegeu casa Antoni Brugarolas).
A la seva mort, els seus fills van continuar el negoci sota la raó social Güell Germans: «San Pablo, 75, frente á la de Cadena. Güell hermanos. Fábrica de tejidos de algodon. Cutíes para colchones de todas clases. Arabias. Se hacen espediciones á todas partes.», que el 1863 compartia les instal·lacions amb Cendra Germans: «San Pablo, 75. Cendra hermanos. Fábrica de tejidos de hilo, lana y algodon. Driles de varias clases; patenes, mezclillas y castores; lanillas, tartanes de todas clases. Se sirven pedidos á todas partes.» Barbará, 26, Fábrica de varios tejidos de lana, hilo, algodon. Pañolería de todas clases. Tartanes. Damascos de algodon. Driles, cutíes, biones. Espediciones á todos puntos. Sres. Santa y Galcerán».
Entre 1910 i 1922, als baixos hi hagué el cafè-dancing La Bombilla. Finalment, l'edifici fou enderrocat a la dècada del 1990, afectat pel PERI del Raval.

## Notes

* ↑ Natural de Valls i fill de Marià Güell i Francesch i de Rosa Vigorra (o Bigorra) i Jaumejoan, provenia d'una nissaga de teixidors. A principis de la dècada del 1840, ell i el seu germà Joan (†1881) eren establerts al carrer d'en Cortines, 6 (vegeu casa-fàbrica Canet-Santonja), i posteriorment, Marià es va traslladar al carrer del Marquès de Barberà, 37 (vegeu casa-fàbrica Gelabert).

## Referències

* ↑ AHPB, notari Josep Bonaventura Fontana, manual 1.042/15, f. 373-376, 11-12-1765.
* ↑ Sánchez i Sarrà, 2015, p. 202, 205.
* ↑ Sánchez i Sarrà, 2015, p. 205-206.
* 1 2 3 4 Arranz, 1991.
* ↑ AHPB, notari Fèlix Veguer, 10-06-1775.
* ↑ «Miquel Josep Castelló, Pau Armet i Josep Samuntà. Comerciants. Vidrieria i Volta d'en Bufanalla. Enderrocar i reedificar». C.XIV-C8/1775-6. AHCB, 06-07-1775.
* ↑ AHPB, notari Manuel Oliva i Viloca, manual 1.106/8, f. 136v-141v, 16-03-1778.
* ↑ Diario de Barcelona, 07-02-1828, p. 303.
* ↑ «Cases reedificades. Quaderno de casas rehedificadas desde 1721 inclusive en adelante». Cadastre I-34, f. 1396. AHCB.
* ↑ AHPB, notari Manuel Oliva i Viloca, manual 1.106/8, f. 414-415v, 31-8-1778.
* ↑ Diario de Barcelona, 03-07-1846, p. 2789.
* ↑ AHPB, notari Francesc Just i Verde, manual 1.060/8 (2a part), f. 6-8v, 24-01-1778.
* ↑ «Diario de Barcelona» p. 843, 21-02-1847.
* ↑ Voltes Bou, 1961, p. 115.
* ↑ AHPB, notari Miquel Arnús, 12-04-1780.
* ↑ AHPB, notari Miquel Arnús, manual 1.075/21, f. 214v-216v, 16-07-1781.
* ↑ AHPB, notari Magí Artigas, manual 1.086/19, f. 28-30, 16-02-1782.
* ↑ «Miguel Castelló. Comerciant. Fàbrica d'indianes. Sant Pau. Canviar els estenedors». C.XIV Obreria C-46/1787-240. AHCB, 23-11-1787.
* ↑ Diario de Barcelona, 22-12-1793, p. 1452.
* ↑ «Francesc Planas i Antònia Castelló. Consorts. Sant Pau. Casa. Obrir 2 portes i tancar-ne una altra». C.XIV Obreria C-99/1806-023. AHCB, 10-02-1806.
* ↑ Diario de Barcelona, 19-9-1814, p. 536.
* ↑ AHPB, notari Francesc Roquer i Simon, manual 1.205/19, f. 68-74v, 09-05-1828.
* ↑ «Francesc Planas. Sant Pau, 9. Obrir 1 porta, tancar 1 finestra i engrandir-ne una altra a la planta baixa». C.XIV Obreria C-134/1828-119. AHCB, 14-06-1828.
* ↑ Diario de Barcelona, 24-11-1861, p. 10575.
* ↑ «Mariano Guell Francesch». geneanet. Martín Fombuena Marchi.
* ↑ «Rosa Vigorra Jaumejoan». geneanet. Martín Fombuena Marchi.
* ↑ El Diluvio, 27-05-1881, p. 4385.
* ↑ Guía de forasteros en Barcelona, 2ª parte, 1842, p. 57.
* ↑ «Registre de numeració dels carrers de Barcelona coetani i anterior a l'any 1853». Districte 2, 42. AMCB, 1853.
* ↑ Guía general de Barcelona, 1849, p. 384.
* ↑ «Registre de numeració dels carrers de Barcelona coetani i anterior a l'any 1853». Districte 4, 17. AMCB, 1853.
* ↑ AHPB, notari Francesc de Sales Rufasta, manual 1.289/6, f. 127-129v, 24-05-1850.
* ↑ «Carrer Sant Pau 75». Carta Arqueològica de Barcelona. Servei d'Arqueologia de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ AMCB, Q127 Foment 540 bis C.
* ↑ Alexandre, Octavi. Catàleg de la Destrucció del Patrimoni Arquitectònic Històrico-Artístic del Centre Històric de Barcelona. Veïns en Defensa de la Barcelona Vella i Estudiants pel Patrimoni, 2000, p. 41.
* ↑ Paricio, 1983, fitxa 37.
* ↑ AHPB, notari Jaume Burguerol, manual 1.293/11, f. 149-150v, 26-04-1853.
* ↑ «Establiment d'Esteve Maignon i Duran a Marià Güell i Bigorra». Servidor documental de la Saga Bacardí (Julio Carlos García Castrillón). AHCB, notari Josep Dardé, 25-11-1852.
* 1 2 AHPB, notari Manuel Maria Pecero, manual 1.371/14, f. 154-168v, 06-05-1884.
* ↑ «Establiment d'Esteve Maignon a Pau Suñol». Servidor documental de la Saga Bacardí (Julio Carlos García Castrillón). AHCB, notari Josep Dardé, 26-09-1848.
* ↑ AHPB, notari Josep Dardé, manual 1.231/18, f. 109-11v, 12-04-1853.
* ↑ AHPB, notari Josep Elias i Cebrià. 23-01-1858.
* ↑ Anuario-Riera, 1896, p. 355.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1863, p. 140, 235.
* ↑ Anuario general del comercio, de la industria y de las profesiones; de la magistratura y de la administracion, 1863, p. 53, 69, 348, 449, 565.
* ↑ Anuario general del comercio, de la industria y de las profesiones; de la magistratura y de la administracion, 1863, p. 231, 393, 448, 1048, 1056, 1060, 1062.
* ↑ Anuario general del comercio, de la industria y de las profesiones; de la magistratura y de la administracion, 1863, p. 348, 367, 392, 452, 1052, 1058, 1061.
* ↑ «GRAN CAFÈ LA BOMBILLA. Dancing. Sant Pau 75 (1910-1922)». Barcelofília (blog). Miquel Barcelonauta, 03-12-2014.
* ↑ «Reordenació del Pla Central. Modificació del PERI del Raval». Barcelona. La segona renovació. Ajuntament de Barcelona, 1996, pàg. 111-112.

## Bibliografia

* Arranz, Manuel. Mestres d'obres i fusters. La construcció a Barcelona en el segle XVIII. Col·legi d'Aparelladors i Arquitectes Tècnics de Barcelona, 1991, p. 13.
* Paricio, Ignasi (coord.). Anàlisi tècnica i funcional del patrimoni immobiliari municipal. El Raval, vol. II, fitxa 37. ITEC, 1983.
* Sánchez, Paloma; Sarrà, Esther «Els Rotxotxo, una nissaga de naipers de Barcelona amb dos-cents anys d’història (1637-1821)». Estudis Històrics i Documents dels Arxius de Protocols, XXXIII, 2015, pàg. 189-238.
* Voltes Bou, Pere «Repercusiones económicas de la intervención española en la guerra de Independencia de los Estados Unidos». Hispania: Revista española de historia, vol. 21, 81, 1961, pàg. 49-150.