OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Malínivka (Khàrkiv)

Malínivka (en ucraïnès Малинівка) és una vila de la província de Khàrkiv, Ucraïna. El 2021 tenia 7.500 habitants.

## Referències

* ↑ «Про утворення та ліквідацію районів. Постанова Верховної Ради України № 807-ІХ.» (en ucraïnès). , 18-07-2020.
* ↑ «Нові райони: карти + склад» (en ucraïnès). Міністерство розвитку громад та територій України.
# Mana (Guaiana Francesa)

Mana és un municipi francès, situat a la regió d'ultramar de la Guaiana Francesa. L'any 2006 tenia 7.836 habitants. Limita amb Awala-Yalimapo i amb l'oceà Atlàntic al nord, amb Iracoubo i Saint-Élie a l'est, Saül al sud i Saint-Laurent-du-Maroni a l'oest.

## Situació

Està situada a l'oest de la Guaiana, als marges del riu Mana, prop de la desembocadura del Maroni Està dividida per les muntanyes de la Trinité, arribant a una altitud màxima de 636 metres. De Mana depèn la vila de Javouhey poblada essencialment per hmongs exiliats de Laos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| ? | ? | ? | ? | 4.945 | 5.445 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Georges Patient | Divers gauche |

## Història

La mare Anne-Marie Javouhey va decidir establir una comunitat i desenvolupar aquest lloc (que ja estava ocupat pels nadius) després de tractar d'establir-se més al nord en un indret anomenat Nouvelle-Angoulême. Hi va haver una penitenciaria el segle xix, tancada a començament del segle xx.

## Personatges il·lustres

* Chantal Berthelot, diputat francès.
* Georges Patient, senador francès.

## Enllaços externs

* Web de Guyane-guide sobre Mana.
* Mana avui Arxivat 2005-05-13 a Wayback Machine.
Viccionari
# Partit Nacional del Poble

El Partit Nacional del Poble (PNP) (en anglès: People's National Party) és un partit socialista democràtic, socialdemòcrata i socioliberal de Jamaica, fundat per Norman Manley, en l'any 1938. És el partit més antic del Carib anglòfon, i un dels dos partits principals a Jamaica. És considerat com un partit situat més cap a l'esquerra que el seu tradicional rival, el Partit Laborista Jamaicà (JLP), que avui dia és de centre-esquerra. El partit va tenir majoria parlamentària en dues ocasions: primerament entre 1972 i 1980, i novament entre 1989 i 2007. És membre de la Internacional Socialista.
El PNP va perdre les primeres eleccions democràtiques del país, l'any 1944, guanyant solament 4 dels 32 escons del Parlament. Va arribar al poder en l'any 1955 i va governar fins a la independència del país l'any 1962. Aquest any, va ser derrotat pel seu tradicional rival, el JLP. Durant el seu període de Govern, el PNP va promoure activament les reformes socialdemòcrates, incloent l'educació secundària, amb la creació de diversos col·legis, per a molts infants de l'illa, 10 anys després, amb el lideratge de Michael Manley, que era fill del fundador del partit polític, el PNP va tornar al poder.
L'any 1980 va tornar a perdre, després d'anys d'inflació i desocupació. El partit va boicotejar les eleccions de 1983, i va estar 5 anys sense representació parlamentària. L'any 1989, el PNP va tornar al poder, sota el lideratge de Manley, que es va retirar de la política en 1992. Va ser reemplaçat per Percival James Patterson, que va portar al partit a guanyar les eleccions de 1993, 1997, i 2003. En les eleccions del 16 d'octubre de 2002, el PNP va aconseguir el 52,2% dels vots, contant així amb 34 dels 60 escons del Parlament. El 26 de febrer de 2006, Portia Simpson-Miller va ser escollida com a presidenta del partit, i va esdevenir Primer ministre de Jamaica.

## Enllaços externs

* People's National Party (anglès)
# Vassílievka (Partizanski)

Vassílievka - Васильевка (rus) - és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 119 habitants. Pertany al districte rural de Partizanski.

## Referències

* ↑ Официальный сайт администрации Новолитовского сельского поселения Партизанского района
* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Carruatge sense cavalls

Carruatge sense cavalls és un nom primerenc per al cotxe de motor o automòbil. Abans de la invenció de l'automòbil, els carruatges normalment eren tirats per animals, normalment cavalls. El terme es pot comparar amb altres termes transitoris, com ara telèfon sense fil . Són casos en què es compara una nova tecnologia amb una de més antiga descrivint allò que no té la nova.
La majoria dels carruatges sense cavalls destaquen per la seva similitud amb els carruatges tirats per cavalls existents, però amb algun tipus de propulsió mecànica. Les característiques dels primers carruatges sense cavalls inclouen la direcció del timó, un motor sota les planxes de fusta del terra i un centre de gravetat alt.

## Història

Al segle XIX, les màquines de vapor es van convertir en la font principal d'energia per a les locomotores i els vagons ferroviaris, i per alimentar els processos en instal·lacions fixes com les fàbriques . El 1803, el que es diu que va ser el primer carruatge sense cavalls va ser un vehicle de vapor demostrat a Londres, Anglaterra, per Richard Trevithick . A la dècada de 1820, Goldsworthy Gurney va construir vehicles de carretera amb motor de vapor. Un ha sobreviscut per estar exposat al Museu del Transport de Glasgow . Als Estats Units, Sylvester H. Roper va fabricar un vagó de vapor de quatre rodes el 1863.
El carruatge sense cavalls Armstrong de 1896 destaca com un dels primers vehicles híbrids, que combinava un motor elèctric amb bateria i un motor de combustió interna alimentat amb gasolina .
El 1893, es diu que Frank Duryea va fer el primer viatge amb carruatge sense cavalls per les carreteres dels Estats Units, a Springfield, Massachusetts, recorrent aproximadament 600 iardes (550 m) abans que els problemes del motor l'obliguessin a aturar-se i fer reparacions. Va fundar la primera companyia d'automòbils dels Estats Units, Duryea Motor Wagon Company, amb el seu germà.
L'abril de 2016, els carruatges sense cavalls de principis del segle XIX i principis del XX van ser presentats en una recreació del primer Saló de l'Automòbil de Londres el 1896.

## Models específics

* Benz Patent-Motorwagen
* Vagó de motor Duryea
* Carro motoritzat Daimler

## Referències

* ↑ , 14-04-2010.
* ↑ Bottorff, William W. «What Was The First Car?». Austin Business Computers, Inc.. Arxivat de l'original el 2011-07-16. [Consulta: 3 setembre 2018].
* ↑ «Steam Power in the mid 1800s». Kate Tattersall’s Adventures. [Consulta: 3 setembre 2018].
* ↑ «1896 Horseless Carriage Was a Hybrid Car». Discovery Communications, 21-03-2016 [Consulta: 3 setembre 2018].
* ↑ «1869 Frank Duryea, winner of the first American “horseless carriage” race, is born». History. A&E Television Networks. [Consulta: 3 setembre 2018].
* ↑ «Horseless Carriage Exhibition». Time Out. [Consulta: 3 setembre 2018].
# 101a Brigada Mixta (Exèrcit Popular de la República)

La 101a Brigada Mixta va ser una unitat de l'Exèrcit Popular de la República creada durant la Guerra Civil Espanyola. Pertanyia a la 46a Divisió, es va distingir com una unitat de xoc i va participar en algunes de les principals batalles de la contesa.

## Historial
### Brunete

Al juny de 1937, la Brigada va abandonar les seves casernes a la regió valenciana per a traslladar-se a Alcalá de Henares.
La 101a BM rebria el seu baptisme de foc durant la batalla de Brunete. El 6 de juliol va intentar prendre la localitat dels Plans des del marge contrari del riu Perales, però no aconseguiria prendre la citada localitat fins a dos dies. Mentrestant, el 9 de juliol un dels batallons de la brigada va intervenir en la captura de Quijorna al costat d'altres unitats. No obstant això, després dels primers dies l'ofensiva republicana va començar a perdre força i es va estancar, per la qual cosa la brigada va passar a la defensiva. Entre el 15 i el 17 de juliol va resistir atacs de les forces franquistes en el pont de Navalgamella i el Vèrtex Perales.

### Aragó

La unitat va tornar a la seva base a Alcalá de Henares, quedant en la reserva fins que el 21 de gener de 1938 va ser cridada per a anar al front de Terol.

## Comandaments

* Major de milícies Pedro Mateo Merino;
* Major de milícies Severiano Aparicio Gaya;
* Major de milícies Aribau;

### Comissaris

* Gabino Aparicio;
* Jaime Bofill;
* Heraclio Peribáñez Ortega, del PSOE;

### Caps d'Estat Major

* capità de milícies Andrés González Lanuza;

## Notes

* ↑ Alpert, 1989, p. 378.
* ↑ Maldonado, 2007, p. 281.
* ↑ Álvarez, 1989, p. 184.

## Referències

* Alpert, Michael. El ejército republicano en la guerra civil. Siglo XXI Editores, 1989.
* Álvarez, Santiago. Los comisarios políticos en el Ejército Popular de la República. Ediciós do Castro, 1989.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid, Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Maldonado, José M.ª. El frente de Aragón. La Guerra Civil en Aragón (1936–1938). Mira Editores, 2007. ISBN 978-84-8465-237-3.
* Salas Larrazábal, Ramón. Historia del Ejército Popular de la República. La Esfera de los Libros, 2000. ISBN 84-9734-465-0.
# 147a Brigada Mixta (Exèrcit Popular de la República)

La 147a Brigada Mixta va ser una unitat de l'Exèrcit Popular de la República que va participar en la guerra civil espanyola. Durant la major de la contesa va estar desplegada en el front d'Andalusia, sense intervenir en accions de rellevància.

## Historial

La unitat va ser creada l'1 de maig de 1937 a partir d'efectius de l'antiga columna «Maroto» i de reclutes procedents dels reemplaçaments de 1932, 1933 i 1934. El primer cap de la 147a BM va ser el major de milícies Francisco Maroto del Ojo, antic comandant de la columna homònima. Amb posterioritat es van succeir nous comandaments, mentre que la unitat era assignada a la 23a Divisió. Durant la major part de la contesa la brigada no va intervenir en operacions militars de rellevància. El 20 de març de 1938 va intervenir en un petit atac que buscava reconquerir posicions perdudes prop d'Higuera de Calatrava, si bé la temptativa va fracassar. Uns mesos després, el 19 de novembre, un dels seus batallons va assaltar una posició franquista. La 147a BM va desaparèixer amb el final de la guerra, el març de 1939.

## Comandaments
### Comandants

* Major de milícies Francisco Maroto del Ojo;
* Comandant d'infanteria Mariano Elipe Rabadán;
* Major de milícies José Zarco Martínez;

### Comissaris

* Antonio Vázquez Vázquez, de la CNT;

## Referències

* 1 2 Engel, 1999, p. 183.
* ↑ Sody de Rivas, 2009, p. 206.
* ↑ Ramírez Navarro, 2018, p. 321.
* ↑ Alpert, 1989, p. 350.
* ↑ Álvarez, 1989, p. 184.

## Bibliografia

* Alpert, Michael. El ejército republicano en la guerra civil. Siglo XXI Editores, 1989.
* Álvarez, Santiago. Los comisarios políticos en el Ejército Popular de la República. Ediciós do Castro, 1989.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 2005. ISBN 84-922644-7-0.
* Ramírez Navarro, Antonio. Aunque nos espere el dolor y la muerte. Historia del movimiento libertario en Almería. Editorial Universitaria de Almería, 2018.
* Sody de Rivas, Ángel. Antonio Rosado y el anarcosindicalismo andaluz. Morón de la Frontera (1868-1978). Ediciones Carena, 2009. ISBN 84-88944-80-2.
# 180a Brigada Mixta (Exèrcit Popular de la República)

La 180a Brigada Mixta va ser una unitat de l'Exèrcit Popular de la República que va combatre en la Guerra Civil Espanyola.

## Historial

La unitat va ser creada el 30 d'abril de 1938 en el front d'Andalusia, sent assignada a la 54a Divisió del IX Cos d'Exèrcit. El comandament va recaure en el major de milícies Francisco Fervenza Fernández, veterà de la campanya del Nord.
El 12 de juny la brigada va ser enviada al costat de la resta de la divisió al front de Castelló, quedant destinada en la línia XYZ. El 21 de juliol la 180a BM va entrar en combat, produint-se una cruenta lluita amb les forces franquistes que avancen cap a València. El 720è batalló es distingiria especialment durant aquestes operacions. Després del començament de la batalla de l'Ebre els combats van remetre. A l'agost el comandament de la brigada va ser assumit pel major de milícies Manuel Chaves.
Durant la resta de la contesa no arribaria a tenir un rol militar rellevant.

## Comandaments
### Comandants en Cap

* Major de milícies Francisco Fervenza Fernández;
* Major de milícies Manuel Chaves;

## Referències

* ↑ Engel, 1999.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 167.
* 1 2 Navarro, 2010, p. 78.
* ↑ Navarro, 2010, p. 96-97.

## Bibliografia

* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Martínez Bande, José Manuel. La batalla de Pozoblanco y el cierre de la bolsa de Mérida. Madrid: Editorial San Martín, 1981.
* Navarro, Ramón Juan. Resistir es vencer. El frente de Viver en la Guerra Civil española. Lulu.com, 2010. ISBN 978-1-4466-9664-4.
# 21a Divisió (Exèrcit Popular de la República)

La 21a Divisió va ser una de les divisions de l'Exèrcit Popular de la República que es van organitzar durant la Guerra Civil espanyola sobre la base de les Brigades Mixtes. Situada en el front d'Andalusia, la divisió va tenir un paper poc rellevant.

## Historial

La unitat va ser creada el 3 d'abril de 1937, en el si de l'Exèrcit del Sud. La 21a Divisió va néixer a partir de la militarització de l'antic sector de Granada. Va quedar composta per les brigades mixtes 76a, 79a i 80a, amb la seva caserna general a Jaén. A partir de juny de 1937 la divisió va quedar integrat en el IX Cos d'Exèrcit.

## Comandaments
### Comandants

* tinent coronel d'infanteria Antonio Gómez de Salazar;
* comandant d'infanteria Martín Calvo Calvo;
* comandant d'infanteria Carlos Cuerda Gutiérrez;
* major de milícies Luis Bárzana Bárzana;
* tinent coronel d'infanteria Eloy Marín Villanueva;

### Comissaris

* Rafael Bonilla Pérez, de la CNT;

### Caps d'Estat Major

* comandant d'infanteria José Mondéjar Gil de Pareja;
* major de milícies José Rodríguez;

## Ordre de batalla

| Data | Cos d'Exèrcit adscrit | Brigades Mixtes integrades | Front de batalla |
| Abril de 1937 | — | 76a, 79a i 80a | Andalusia |
| Abril de 1938 | IX Cos d'Exèrcit | 51a, 76a i 80a | Andalusia |
| Desembre de 1938 | IX Cos d'Exèrcit | 76a, 80a i 106a | Andalusia |

## Notes

* ↑ L'altra unitat sorgida de la militarització de l'antic Sector de Granada va ser la 22a Divisió, al comandament del comandant Urbano Orad de la Torre.

## Referències

* 1 2 3 Martínez Bande, 1981, p. 47.
* ↑ Zaragoza, 1983, p. 58.
* ↑ Álvarez Rey i Lemus López, 1998, p. 444.
* ↑ Alpert, 1989, p. 350.
* ↑ Álvarez, 1999, p. 180.

## Bibliografia

* Alpert, Michael. El Ejército Republicano en la Guerra Civil. Madrid: Siglo XXI de España, 1989. ISBN 84-3230-682-7.
* Álvarez, Santiago. Los comisarios políticos en el Ejército Popular de la República. Ediciós do Castro, 1989.
* Álvarez Rey, Leandro; Lemus López, Encarnación. Historia de Andalucía Contemporánea. Universidad de Huelva, 1998.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. ISBN 84-922644-7-0.
* Martínez Bande, José Manuel. La batalla de Pozoblanco y el cierre de la bolsa de Mérida. Madrid: Editorial San Martín, 1981.
* Zaragoza, Cristóbal. Ejército Popular y Militares de la República, 1936-1939. Barcelona: Ed. Planeta, 1983.
# 225a Brigada Mixta (Exèrcit Popular de la República)

La 225a Brigada Mixta va ser una de les Brigades Mixtes creades per l'Exèrcit Popular per a la defensa de la Segona República Espanyola. La unitat va combatre en els fronts d'Aragó, Llevant i Extremadura.

## Historial

La unitat va ser creada en l'estiu de 1937 a partir de batallons de la Defensa de Costes de la zona de Llevant. El comandant d'infanteria Alejandro Sáez de San Pedro va ser nomenat comandant de la 225a Brigada Mixta.
A la fi de febrer de 1938 la brigada va ser incorporada a la 72a Divisió del XVIII Cos d'Exèrcit, en aquell moment es trobava en període de reorganització al front de Terol. Poc després, l'11 de març —en plena ofensiva franquista a Aragó—, va ser enviada al sector de Casp-Escatrón per a donar suport a les forces del XII Cos d'Exèrcit; no obstant això, la unitat va sofrir greus pèrdues davant l'ofensiva enemiga i acabaria sent dissolta.
Algun temps després la 225a BM tornaria a ser recreada a la zona de Libros, i fou assignada a la 64a Divisió del XIX Cos d'Exèrcit. En la prefectura de la unitat va ser situat el major de milícies Juan Serrano Jiménez. Durant la campanya de Llevant va romandre situada a l'extrem oest del front, sense veure's afectada pels combats principals.
El 17 de desembre de 1938 la 225a Brigada Mixta va ser enviada al capdavant d'Extremadura de cara a l'ofensiva de Peñarroya, sent agrupada entre Jamilena i Torredonjimeno. Després del començament de l'ofensiva republicana la unitat va actuar a l'interior de la bossa de Valsequillo, però també en l'exterior, reforçant a altres unitats del XXII Cos d'Exèrcit. Entre el 17 i el 23 de gener de 1939 la 225a BM va realitzar nombrosos atacs contra les serres de Mesegara i Torozos, i va sofrir baixes considerables.

## Referències

* ↑ Peña López i Alonso González, 2004, p. 154.
* ↑ Engel, 1999, p. 153.
* 1 2 Engel, 1999, p. 154.

## Bibliografia

* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid, Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Peña López, Juan Manuel. La Guerra Civil y sus banderas, 1936-1939. Agualarga Editores, 2004.
# 228a Brigada Mixta (Exèrcit Popular de la República)

La 228a Brigada Mixta va ser una de les unitats creades pel Exèrcit Popular per a la defensa de la Segona República Espanyola. Formada per batallons del Cos de Carrabiners, va tenir una curta vida operativa, perquè es va formar cap al final de la guerra.

## Historial

La unitat va ser creada a la fi de 1938 amb els batallons de carrabiners 21è, 39è, 47è i 55è, en la Seu d'Urgell. Va ser enquadrada teòricament en la 62a Divisió del XI Cos d'Exèrcit, si bé en la pràctica no arribaria a integrar-se. Se li va encomanar la missió de cobrir un sector del Baix Ebre, on va romandre fins que l'amenaça de quedar voltada per les forces franquistes la va obligar a retirar-se cap a l'interior. Des d'aquest moment la 228a BM pràcticament va deixar d'existir.
El comandant Miguel Bascuñana Sánchez va ser l'únic cap de la unitat.

## Referències

* ↑ Manuel Chamorro Martínez (1974). 1808/1936: dos situaciones históricas concordantes, Madrid: Imp. Cedesa, pàg. 89.
* 1 2 3 4 Carlos Engel (2005) [1999]. Historia de les Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República, Almena Ediciones, pàg. 225
# 40a Brigada Mixta (Exèrcit Popular de la República)

La 40a Brigada Mixta va ser una de les Brigades Mixtes creades per l'Exèrcit Popular de la República per a la defensa de la Segona República Espanyola durant la Guerra Civil Espanyola. Va estar present en el Front de Madrid durant tota la guerra, on la seva activitat va destacar per l'absència de combats i una guerra de trinxeres.

## Historial

La Brigada es va formar 26 de novembre de 1936 en el Front de Madrid a base de la columna del Tinent Coronel Antonio Ortega Gutiérrez de la 19a Comandància de la Carrabiners (destinat a Guipúscoa) i destacat cap en la primera fase de la Guerra al Nord. La brigada va ocupar el sector del front de Madrid que anava des del carrer Isaac Peral fins a la Puerta del Ángel. Va ser formada sobre la base dels batallons 137è Còrdova, 138è Milícies Basques, 139è 1r de Maig i 140è Milícies Castellanes. L'últim dia de 1936 va quedar incorporada finalment a la 7a Divisió del coronel Prada.
A excepció un atac a la Fundación del Amo el 17 de gener de 1937, la guerra va transcórrer per a la Brigada en un front estàtic, on l'activitat es reduïa a petites incursions en camp enemic, patrulles de reconeixement i les incomoditats d'una guerra de trinxeres. Aquesta situació seguiria fins a 1939, quan va intervenir en el cop de Casado i es va alinear a favor del Coronel Casado. Però el 27 de març de 1939, en rendir-se les forces republicanes del front de Madrid, la 40a Brigada Mixta va deixar d'existir.

## Comandaments
### Comandants en Cap

Durant tota la guerra en el comandament de la Brigada es van succeir:
* Major de milícies Antonio Carrasco Escobar
* Major de milícies Ángel Rillo Ruiz
* Major de milícies Modest Gil García
* Major de milícies Juan Acosta Manzano

### Comissaris

* Com a Comissaris de la Brigada van actuar Ignacio Rodríguez García i Isaías Rosales Marcos, ambdós del PSOE.

## Referències

* 1 2 3 4 Carlos Engel, Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República, pág.70
# 49a Divisió (Exèrcit Popular de la República)

La 49a Divisió va ser una de les divisions de l'Exèrcit Popular de la República que es van organitzar durant la Guerra Civil espanyola sobre la base de les Brigades Mixtes. Va estar desplegada en el front de Llevant.

## Historial

Durant 1937 ja havia existit al front Nord una divisió que va emprar aquesta numeració, successora de la «2a Divisió basca».
El 30 d'abril de 1938 la divisió va ser recreada en el si del XX Cos d'Exèrcit. Seria enviada al capdavant de Llevant per a donar suport a les forces republicanes allí desplegades contra l'ofensiva franquista que tractava de conquistar València. Agruparia en el seu si a les brigades mixtes 75a, 128a i 221a, sota el comandament del major de milícies Francisco Jiménez Durán. Va romandre al front de Llevant fins al final de la contesa, sense participar en operacions militars de rellevància.

## Comandaments
### Comandant

* major de milícies Francisco Jiménez Durán;

### Comissaris

* Máximo Tomás Huete Langa, del PCE;

## Ordre de batalla

| Data | Cos d'Exèrcit adscrit | Brigades Mixtes integrades | Front de batalla |
| Agost de 1937 | XIV Cos d'Exèrcit | 159a, 162a i 165a | Santander |
| 30 d'abril de 1938 | XX Cos d'Exèrcit | 183a, 184a i 185a | Reserva general |
| 30 de maig de 1938 | XX Cos d'Exèrcit | 57a i 128a | Llevant |
| Agost de 1938 | XX Cos d'Exèrcit | 75a, 128a i 221a | Llevant |

## Notes

* ↑ La divisió va estar manada originalment pel coronel Joaquín Vidal Munárriz, amb José Elorriaga Echevarría com a comissari polític. Amb posterioritat se succeirien en el comandament de la divisió el major de milícies Manuel Cristóbal Errandonea, el comandant de milícies Nino Nanetti i el major de milícies Víctor de Frutos Boudevin. Quan va començar la batalla de Santander algunes unitats de la 49a Divisió es van retirar les seves posicions sense lluitar, deixant abandonades a altres unitats de l'Exèrcit republicà. Els batallons que obeïen les consignes del PNB es van dirigir a Santoña, d'acord amb el que s'estipula en l'anomenat «Pacte de Santoña».

## Referències

* 1 2 Engel, 1999, p. 221.
* ↑ Aguirre, 1981, p. 60.
* ↑ Jiménez de Aberasturi, 2003, p. 238.
* ↑ Aguirre, 1981, p. 58.
* ↑ Martínez Bande, 1972, p. 31.
* ↑ Martínez Bande, 1972, p. 80, 87.
* ↑ Martínez Bande, 1977, p. 286.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 303.
* ↑ Álvarez, 1989, p. 188.

## Bibliografia

* Aguirre, J.M.. Historia general de la guerra civil en Euskadi. El ejército vasco (I). L. Haranburu, 1981.
* Álvarez, Santiago. Los comisarios políticos en el Ejército Popular de la República. Ediciós do Castro, 1989.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid, Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Jiménez de Aberasturi Corta, Luis María. Crónica de la guerra en el norte (1936-1937). Txertoa, 2003.
* Martínez Bande, José Manuel. El final del frente norte. Madrid: Ed. San Martín, 1972.
* Martínez Bande, José Manuel. La ofensiva sobre Valencia. Madrid: San Martín, 1977. 84-7140-142-8.
* Martínez Bande, José Manuel. La batalla de Pozoblanco y el cierre de la bolsa de Mérida. Madrid: Editorial San Martín, 1981.