OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# S de l'Unicorn

S de l'Unicorn (S Monocerotis) és un estel a la constel·lació de l'Unicorn, de magnitud aparent +4,66. La distància a la qual es troba no és ben coneguda; mesures directes de paral·laxi la situen a poc més de 1000 anys llum de distància del Sistema Solar però si, com és probable, forma part del cúmul NGC 2264, la seva distància seria considerablement major, entorn de 2350 anys llum.
S de l'Unicorn és un sistema binari massiu compost per dos estels calents el període orbital dels quals és de 25 anys. L'estudi de l'òrbita mitjançant interferometria i amb el Telescopi Espacial Hubble dona com a resultat una separació mitjana entre els dos estels de 26 ua, amb una elevada excentricitat que fa que la distància entre ambdós variï entre 6 i 46 ua —considerant que S Monocerotis està a uns 2500 anys llum.
L'estel primari del sistema té tipus espectral O7V i una temperatura superficial que aconsegueix els 37.500 K. L'estel secundari pot ser de tipus O9.5Vn. La massa d'ambdós components és incerta; la més massiva pot tenir una massa compresa entre 18 i 30 masses solars, i el seu acompanyant una massa entre 12 i 20 masses solars. Les seves lluminositats respectives poden ser de l'ordre de 125.000 i 50.000 vegades la del Sol. Els estels de NGC 2264 tenen una edat compresa entre 1 i 10 milions d'anys, per la qual cosa el sistema és molt jove. Molt probablement les dues components acabaran explotant com a supernoves i l'evolució d'una interferirà amb la de l'altra.
S de l'Unicorn és un estel lleugerament variable la lluentor del qual fluctua 0,06 magnituds.

## Referències

* ↑ «S Monocerotis» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 24 desembre 2020].
* 1 2 Cvetković, Z.; Vince, I.; Ninković, S. «A new orbit of binary 15 Monocerotis». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. pp. 302-306.
* 1 2 «15 Monocerotis» (en anglès). Stars. Jim Kaler. [Consulta: 24 desembre 2020].
* ↑ «S Monocerotis» (en anglès). VizieR - Catàleg General d'Estrelles Variables. [Consulta: 24 desembre 2020].
# James Dearden

James Dearden (Londres, 14 de setembre de 1949) és un director de cinema i guionista anglès, fill de l'actriu escocesa Melissa Stribling i del director de cinema anglès Basil Dearden.Va dirigir nou pel·lícules entre 1977 i 2018. La seva pel·lícula Pascali's Island va ser introduïda al 41è Festival Internacional de Cinema de Canes.
Per escriure el guió d' Atracció fatal (1987), Dearden va rebre una nominació a l'Oscar al millor guió adaptat.
Dearden està casat amb l'actriu britànica Annabel Brooks.

## Filmografia

* The Contraption (1977)
* Panic (1978)
* Diversion (1980)
* The Cold Room (1984)
* Atracció fatal (1987) (guió, basat en Diversion; dirigidas per Adrian Lyne)
* Pascali's Island (1988)
* A Kiss Before Dying (1991)
* Rogue Trader (1999)
* Belle du Seigneur (2012)
* Christmas Survival (2018)
* Fatal Attraction (2023) (sèrie de televisió, basat en Fatal Attraction; coguionista dels episodis 1–2, 5)

## Teatre

* Fatal Attraction (2014)

## Referències

* ↑ British Film Director, Crash Victim: Basil Dearden. The Washington Post and Times-Herald (1959-1973); Washington, D.C. [Washington, D.C]25 Mar 1971: B7.
* ↑ «Festival de Cannes: Pascali's Island». festival-cannes.com. Arxivat de l'original el 7 agost 2012. [Consulta: 27 juliol 2009].
* ↑ «The 60th Academy Awards | 1988».
* ↑ «WireImage». wireimage.com. Arxivat de l'original el 5 juny 2011. [Consulta: 28 gener 2010].
* ↑ «Fatal Attraction heads to the West End stage». independent.co.uk. The Independent, 20-09-2013. [Consulta: 18 gener 2014].
# Sarabhai (cràter)

Sarabhai és un petit cràter lunar circular en forma de bol situal a la Mare Serenitatis, al quadrant nord-est de la Lluna. La formació està relativament aïllada, situant-se al nord-est del cràter Bessel. Es troba al llarg d'una carena arrugada denominada Dorsum Azara.
Aquest cràter va rebre el nom de l'astrofísic indi Vikram Sarabhai el 1973, considerat el Pare del Programa Espacial Indi. Anteriorment es va identificar com a Bessel A.
* Localització de Sampson (superior esquerra de la imatge)
* Sarabhai. Imatge de LOIV 085 H3

## Referències

* ↑ "Sarabhai (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Planta criptògama

El nom criptògames (Cryptogamae) és un terme botànic de la taxonomia linneana. És una manera clàssica de designar certes plantes a hores d'ara tècnicament obsoleta, tot i així encara és molt utilitzada per la seva conveniència.
"Criptògama" es refereix a aquelles plantes que es reprodueixen per espores. Abans es reconeixien com un grup dins del regne de les plantes. El grup Cryptogamae, del grec kryptos ('amagat') i gameein ('casament'), va ser oposat per Carl von Linné (1707–1778) a les Phanerogamae, del grec phaneros = 'visible') o plantes amb flor.
Aquest grup inclou aquestes plantes:
* Algues
* Molses i altres Briòfits en sentit ampli
* Fongs
* Falgueres
El grup de les criptògames inclou també alguns protozous, però actualment alguns d'aquests no es reconeixen com a plantes.

## Vegeu també

* Espora (vegetal).

## Referències

* ↑ G. M. Smith. Cryptogamic Botany. McGraw-Hill, New York, 1955.
* ↑ P. S. Dixon. Biology of the Rhodophyta. Oliver and Boyd, Edinburgh, 1973. ISBN 0-05-002485-X.
* ↑ «Spores». Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 16 desembre 2009].

## Enllaços externs

* Royal Botanic Garden Edinburgh.
# Widdebierg

La Widdebierg és una muntanya que es troba a Betzdorf, a l'est de Luxemburg. Amb 386 metres és una de les elevacions més altes del cantó de Grevenmacher. La muntanya es troba enmig de la reserva natural entre les localitats Flaxweiler, Mensdorf i Roodt-sur-Syre.
S'hi van trobar dues inscripcions cèltiques de les deïtats locals nomenades Veraudunus i Inciona.

## Referències

* ↑ «Recherche Nr. heute:1210». [Consulta: 19 octubre 2015].
# Rowan Joffé

Rowan Marc Joffé (nascut el 1973) és un guionista i director britànic. És fill del director Roland Joffé i de l'actriu Jane Lapotaire, i mig germà de l'actriu Nathalie Lunghi. Joffé va començar a escriure obres de teatre a la universitat i finalment va rebre un Cameron Beca Mackintosh.
Els dos primers projectes de guió de Joffé (Last Resort i Gas Attack) van guanyar el premi a la millor pel·lícula britànica nova al Festival Internacional de Cinema d'Edimburg. El seu drama de televisió del 2003 Turkish Delight, sobre una mestressa de casa avorrida que comença un nou treball fent dansa del ventre, va guanyar el premi al millor drama de la Royal Television Society (Midland). Va dirigir The Shooting of Thomas Hurndall que va guanyar el premi al millor drama senzill als premis BAFTA de televisió de 2009.
El 2009, Joffé va dirigir el seu primer llargmetratge, la seva pròpia adaptació de la novel·la Brighton Rock que trasllada l'acció als anys 60.
El 2010, Joffé va escriure un guió basat en la novel·la A Very Private Gentleman de Martin Booth. Va ser dirigida per Anton Corbijn amb George Clooney en el paper principal, i finalment es va estrenar amb el títol The Anerucab.
El següent projecte de Joffé com a director va ser una adaptació de la novel·la de S. J. Watson Before I Go to Sleep, amb Nicole Kidman in the lead. Joffé també en va escriure l’adaptació al guió.
El 2017, Tin Star, de la qual Joffé exerceix de creador i productor, va debutar a Sky Atlantic. La sèrie, protagonitzada per Tim Roth, va ser recollida pel servei de streaming d'Amazon per a la seva distribució als Estats Units.

## Filmografia

Llargmetratges
| Any | Títol | Director | Guionista | Productor executiu |
| 2000 | Last Resort | No | Sí | No |
| 2007 | 28 Weeks Later | No | Sí | No |
| 2010 | The American | No | Sí | No |
| 2010 | Brighton Rock | Sí | Sí | No |
| 2014 | No confiïs en ningú | Sí | Sí | No |
| 2019 | The Informer | No | Sí | Sí |
| TBA | The Ballad of a Small Player | No | Sí | No |
Telefilms
| Any | Títol | Director | Guionista |
| 2001 | Gas Attack | No | Sí |
| 2007 | Secret Life | Sí | Sí |
| 2008 | The Shooting of Thomas Hurndall | Sí | No |
Sèries de televisió
| Any | Títol | Director | Guionista | Productor executiu | Creador | Notes |
| 2003 | The Afternoon Play | No | Sí | No | No | Episodi "Turkish Delight" |
| 2017 | Tin Star | Sí | Sí | Sí | Sí | Escriu 13 episodis; Dirigeix episodi "Fun and (S)Laughter" |

## Referències

* ↑ «Rowan Joffé, Volume No: 5E, Page #2077». Findmypast.co.uk.
* 1 2 Neustatter, Angela «Rowan Joffe is bracing himself for a storm of controversy over his drama Secret Life» (en anglès). The Guardian, 11-04-2007.
* ↑ «BBC – Press Office – RTS Midlands Awards». www.bbc.co.uk. [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ Agency Profile
* ↑ Dawtrey, Adam «Optimum to remake 'Brighton Rock'». Variety, 15-05-2008 [Consulta: 24 maig 2008].
* ↑ 2007 Guardian Interview
* ↑ Before I Go to Sleep
* ↑ Multi-Dimensional Sales Art for Before I Go to Sleep
* ↑ «Amazon Takes Tim Roth, Christina Hendricks Revenge Thriller Series 'Tin Star'» (en anglès). The Hollywood Reporter.
# Pentaeritritol tetranitrat

El pentaeritritol tetranitrat (PETN), amb fórmula química C₅H₈N₄O₁₂, és un dels explosius més potents de què es disposa.

## Usos

Com a explosiu és més sensible al xoc o la fricció que el trinitrotoluè i mai s'utilitza sol. Es fa servir com detonador de l'explosió.
Altres usos en medicina són com a vasodilatador, similar a com es fa amb la nitroglicerina.

## Producció

Per a produir PETN cal la nitrogenació del pentaeritritol amb una mescla d'àcid nítric concentrat i àcid sulfúric.
    C(CH₂OH)₄ + 4 HNO₃ → C(CH₂ONO₂)₄ + 4 H₂O

## Història

La pentrita va ser sintetitzada el 1891 per Tollens i Wiegand. L'exèrcit alemany va utilitzar aquest explosiu a la Primera Guerra Mundial.
El 28 d'agost de 2009 va ser emprat en un atemptat (infructuós) suïcida contra el ministre d'interior d'Aràbia Saudita.
El 25 de desembre de 2009 Abdulfarouk Umar Muttalab, un nigerià de 23 anys intentà detonar aquest explosiu posat en la seva roba interior a un avió de la Northwest Airlines que anava a Amsterdam des de Detroit.

## Referències

* ↑ «Pentrite, CAS Number: 78-11-5». ChemIndustry.com. [Consulta: 22 abril 2009].
* ↑ «Primacord Technical Information» (PDF). Dyno Nobel. [Consulta: 22 abril 2009].
* ↑ Russek H. I. «The therapeutic role of coronary vasodilators: glyceryl trinitrate, isosorbide dinitrate, and pentaerythritol tetranitrate.». American Journal of Medical Science, 252, 1, 1966, pàg. 9–20. DOI: 10.1097/00000441-196607000-00002. PMID: 4957459.
* ↑ Stettbacher, Alfred. Die Schiess- und Sprengstoffe. Leipzig: Barth, 1933, p. 459.
* ↑ http://www.cnn.com/2009/US/12/27/bergen.terror.plot/index.html
* ↑ Criminal Complaint
* ↑ «'Investigators: Northwest Bomb Plot Planned by al Qaeda in Yemen'». ABC News, 26-12-2009. [Consulta: 26 desembre 2009].
# William Shanks

William Shanks (1812-1882) va ser un matemàtic aficionat anglès.

## Vida i Obra

Res es coneix de la vida de Shanks. Només se sap que va viure i morir al seu poble natal on regentava una escola.
Shanks dedicava tot el seu temps lliure a fer càlculs matemàtics i el 1853 va publicar una obra en la qual hi havia el càlcul dels decimals del nombre π fins al 609. El 1873, va ampliar els seus càlculs fins al decimal 707. El 1949 es va descobrir que hi havia un error al decimal 528 i que tots els decimals següents també eren erronis. Així i tot, fins aquesta data no hi va haver cap altre càlcul més precís. Amb les modernes computadores, és relativament senzill obtenir fins a 3000 decimals de π, però en la data en què ho va fer Shanks, va ser una autèntica proesa.
Shanks va fer servir la fórmula de John Machin:
    $\pi =16\arctan {\frac {1}{5}}-4\arctan {\frac {1}{239}}$
que ja li havia servit en aquest matemàtic per calcular els 100 primers decimals el 1706.
També va fer càlculs semblants per al nombre e i per a la constant d'Euler.

## Referències

* ↑ Ogilvy & Anderson, pàgina 107.

## Bibliografia

* Ogilvy, Charles Stanley; Anderson, John Timothy. Excursions in Number Theory (en (anglès)). Dover Publications, 1988. ISBN 0-486-25778-9.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «William Shanks» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Broadbent, T.A.A. «Shanks, William». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 27 novembre 2016].
# Sílvia Bel i Fransi

Sílvia Bel i Fransi (Barcelona, 9 d'octubre de 1982) és una poeta catalana, llicenciada en Periodisme per la Universitat Autònoma de Barcelona i màster de Formació de Professorat de Català per a Persones Adultes per la Universitat de Barcelona. Ha col·laborat en espectacles d'artistes com Sílvia Comes (Esperit de Vinyoli, Aparaulades amb Espriu i Aparaulades amb les dones) i Clara Peya (Bones vibracions).

## Obres

* 2010: L'esbós (7dquatre)
* 2012: Fila índia enfora (Curbet Edicions, CCG)
* 2015: Lluíííís (Viena Edicions)
* 2018: Deixar anar. Soliloqui en mi sostingut (Viena Edicions)

### Col·laboracions

Ha participat en diversos volums col·lectius, com Els fulls de l'escriptori. Els veïnatges de la poesia (Curbet Edicions, 2011), Màscares i reclams: 20 dones poetes interpreten Montserrat Abelló (Curbet Edicions, 2011), Donzelles de l'any 2000. Antologia de dones poetes dels Països Catalans (Editorial Mediterrània, 2013) i Autisme. Trenquem el silenci amb poesia (Viena Edicions, 2014), i també en l'antologia de haikus Llum a les golfes (Viena Edicions, 2018), on hi apareixien poemes de Joan Salvat-Papasseit, Joana Raspall, Josep Palau i Fabre, Màrius Torres, Montserrat Abelló, Rosa Leveroni, Salvador Espriu, Susanna Rafart, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Benavente, Jordi «Sílvia Bel Fransi: “Transformem-nos nosaltres, creadors, i el públic s'aproparà”». El Nacional, 30-07-2018 [Consulta: 20 juliol 2019].
* 1 2 «Sílvia Bel Fransi». Kosmopolis. [Consulta: 20 juliol 2019].
* ↑ «Presentació 'Deixar anar' de Sílvia Bel». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana. [Consulta: 20 juliol 2019].
* ↑ Moreno, Ramon «‘Llum a les golfes', nova antologia d'haikus catalans». La República, 01-02-2019 [Consulta: 20 juliol 2019]. Arxivat 2019-07-20 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-07-20. [Consulta: 20 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Sílvia Bel i Fransi - Lloc web oficial
* Blog personal (antic)
# Amu

Amu o Ammu (Aammu) fou un faraó probablement de la dinastia XIV de l'antic Egipte.
El seu nom és probablement el del faraó Ammu Ahotepre (nom de tron Ahotepre, nom Sa Ra Aammu), però l'existència d'un segell amb la inscripció Khamure ha creat el dubte, ja que aquest nom podria ser una forma mal escrita d'Amu. Per tant, el faraó Ammu seria o bé Khamure o bé Ammu Ahotepre o Aammu Ahotepre.
# Sankt Georgen im Attergau

Sankt Georgen im Attergau és una localitat del districte de Vöcklabruck, a l'estat d'Alta Àustria, Àustria, amb una població estimada a principis de l'any 2018 de 4.375 habitants.
Està situada a l'est de l'estat, prop del llac Atter, de la frontera amb l'estat de Salzburg, al sud del riu Danubi i al sud-oest de la ciutat de Linz —la capital de l'estat.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de Estadístiques del districte de Vöcklabruck. Consultat el 25 de juliol de 2018.
# La llum d'Elna

La llum d'Elna és una pel·lícula per a televisió catalana de 2017 dirigida per Sílvia Quer.

## Argument

Té lloc l'any 1942 i explica la lluita de Elisabeth Eidenbenz per salvar la maternitat suïssa d'Elna, una maternitat situada a Elna, a la Catalunya del Nord, que va acollir dones refugiades de la guerra d'Espanya, i a continuació de la Segona Guerra Mundial.

## Repartiment

* Noémie Schmidt: Elisabeth Eidenbenz
* Nausicaa Bonnín: Victòria
* Natalia de Molina: Carmen
* Blanca Romero: Maya
* Nora Navas: Aurora
* Max Sampietro: Pat
* Abril Álvarez: Neus
* Albert Fernandez: David
* Marie Fontannaz: Raquel
* Marie-Christine Friedrich: Friedel
* Stéphanie Schneider: Sabine
* Jean Claude Ricquebourg: el gendarme
* Oriol Genís: Sr. Mathieu

## Premis

2018: Gaudí a la millor pel·lícula per televisió

## Referències

* ↑ «The Light of Hope». [Consulta: 26 octubre 2018].
* ↑ «La llum d'Elna». Academiadelcinema.cat. [Consulta: 30 gener 2022].
# Melbu

Melbu és una localitat de la província de Nordland a la regió de Nord-Norge, Noruega. A 1 de gener de 2017 tenia una població estimada de 2.192 habitants. Està situada a la costa nord-occidental de la península escandinava, prop del fiord Ofotfjord.

## Referències

* ↑ Informació demogràfica de la província de Nordland Consulta el 26 d'agost de 2018.
# Peix pinya

El peix pinya (Cleidopus gloriamaris), és una espècie de peix dins la família dels monocèntrids, i és l'única espècie dins del seu gènere. Té unes escates que formen una mena d'armadura que cobreixen el seu cos i té un parell d'òrgans bioluminiscents que recorden les llums de navegació dels vaixells. El seu epítet específic prové del llatí gloria i maris, que significa "glòria del mar".

## Distribució i hàbitat

El peix pinya és originari de les aigües costaneres de Queensland, Nova Gal·les del Sud, i Austràlia Occidental. Es troba a fondàries d'entre 6 a 200 m en esculls coral·lins i llocs a recer.

## Descripció

El peix pinya creix fins a fer 22 cm de llarg. Té un cos arrodonit gairebé completament cobert per grans i bastes escates amb espines agudes. El cap és gran amb punts de mucositat envoltats per crestes i està blindat per ossos pesats. El morro és camús i en sobresurt l'ampla boca. Les dents són petites i primes. Hi ha dues cavitats que contenen bacteris bioluminescents en la mandíbula inferior que queden ocultes quan tanca la boca. Aquest fotòfor és verd en els peixos joves i esdevé més vermell quan es fa gran. La primera aleta consta de 5 a 7 espines fortes. La segona aleta dorsal consta de 12 línies fines. Cadascuna de les aletes pelvianes consta d'una enorme espina, quasi tan llarga com el cap, i de tres a quatre raigs rudimentaris. L'espina pelviana pot quedar bloquejada erecta en angle recte amb el cos. L'aleta anal consta d'11 a 12 línies i la pectoral de 14 a 15.

## Referències

* ↑ Burgess, W. and Axelrod, H.R.. Pacific Marine Fishes. second. T.F.H. Publications, 1973. ISBN 0876661231.
* 1 2 3 Ogilby, J.D.. «Contributions to Australian Ichthyology». A: The Proceedings of the Linnean Society of New South Wales For the Year 1899. F. Cunninghame & Co., 1900.
* 1 2 Wheeler, A.. The World Encyclopedia of Fishes. Macdonald & Co. (Publishers) Ltd., 1985. ISBN 0356107159.
* 1 2 3 "Cleidopus {{{species}}}". FishBase. Ed. Rainer Froese i Daniel Pauly. March del 2009. N.p.: FishBase, 2009.
* ↑ Smith, J.L.B., M.M. and Heemstra, P.. Smiths' Sea Fishes. Struik, 2003. ISBN 1868728900.
* ↑ McGrouther, M. (Nov. 2004) Pineapplefish, Cleidopus gloriamaris. Australiam Museum Fish Site. Retrieved on March 13, 2009.
# Wittichenau

Wittichenau (alt sòrab: Kulow) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Es troba a 6 kilòmetres de Hoyerswerda. El 335-40% de la població parla l'alt sòrab.

## Nuclis de població

* Brieschko (Brěžki), 172 h.
* Dubring (Dubrjenk), 105 h.
* Hoske (Hózk), 158 h.
* Keula (Kulowc), 211 h.
* Kotten (Koćina), 195 h.
* Maukendorf (Mučow), 486 h.
* Neudorf Klösterlich (Nowa Wjes), 81 h.
* Rachlau (Rachlow), 212 h.
* Saalau (Salow), 196 h.
* Sollschwitz (Sulšecy), 287 h.
* Spohla (Spale), 455 h.
* Wittichenau (Kulow), 3534 h.

## Personatges il·lustres

* Jurij Hawštyn Swětlik (traductor de la Bíblia al sòrab)
* Matthias Wenzel Jaeckel
* Xavier Jakub Ticin (creador de la gramàtica de l'alt sòrab)
* Ulrich Pogoda (músic i compositor sòrab)

## Agermanaments

* Tanvald
* Lubomierz
* Bad Honnef
# Mario's Game Gallery

Mario's Game Gallery és un videojoc per a ordinador que va sortir el 1995 per a MS-DOS i més tard amb el nom Mario's FUNdamentals el 1996 per a Macintosh el 1996 i el 1997 per a Microsoft Windows. Es tracta d'un joc que consta de cinc modes on s'hi poden jugar jocs de taula tradicionals: les dames, el backgammon, el go fish, el dòmino i el "yacht", una versió de la carrera de daus, però amb temàtiques de Mario. El jugador directament juga contra en Mario, amb la veu de Charles Martinet, qui oficialment es va estrenar com a veu d'en Mario amb aquest joc.
La versió de MS-DOS va ser desenvolupada per Presage Software i publicada per Interplay Productions. Mario's FUNdamentals va ser desenvolupat per Brainstorm Entertainment i publicada per Mindscape (Windows) i Stepping Stone (Mac).
Ambdues versions van rebre crítiques mixtes, i és considerat un dels jocs més estranys i més dolents de la franquícia Mario pel fet que gairebé acabessin amb la marca.

## Referències

* 1 2 «ScrewAttack - Top Ten Worst Mario Games». GameTrailers, 21-07-2007. Arxivat de l'original el April 22, 2009. [Consulta: 29 juny 2008].
* ↑ Records, Guinness World. Guinness World Records Gamer's Edition - Google Books. Guinness World Records, March 11, 2008. ISBN 9781904994213.
* ↑ «Mario's Game Gallery Release Information for PC». GameFAQs. Arxivat de l'original el June 28, 2011. [Consulta: 20 gener 2011].
* ↑ «Mario's FUNdamentals Release Information for PC». GameFAQs. Arxivat de l'original el October 26, 2012. [Consulta: 20 gener 2011].
* ↑ «Mario's FUNdamentals Release Information for Macintosh». GameFAQs. Arxivat de l'original el October 26, 2012. [Consulta: 20 gener 2011].
* ↑ Wesley, David T. A; Barczak, Gloria. Innovation and Marketing in the ... - Google Books. Gower Publishing, 2010. ISBN 9780566091674.
# Lísicles (desambiguació)

Lísicles (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
* Lísicles, militar atenès del segle v aC
* Lísicles, militar atenès del segle iv aC