OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parc eòlic de Rubió

El parc eòlic de Rubió està format per un total de 50 aerogeneradors. Inicialment, es van instal·lar un total de 33 aerogeneradors que el convertiren en el projecte eòlic més important de Catalunya. Aquests aerogeneradors eren capaços de produir energia per a 30.000 llars. La instal·lació del parc eòlic fou a la tardor de 2004, encara que va entrar en funcionament durant la primavera de 2005. El parc eòlic està dins dels termes municipals de Rubió (Anoia) i part dels de Castellfollit del Boix (Bages) i Òdena (Anoia). Cap a finals de l'any 2007 es va procedir a la instal·lació de 17 aerogeneradors més, fins a arribar al nombre total de 50 que donen al parc una potència instal·lada de 75 MW. Això permet abastir d'electricitat a 50.000 famílies.
Cada aerogenerador mesura 80 metres d'alçada, amb un pes de 195 tones i unes pales de fibra de vidre i polièster de 37 metres. Aquesta gran altura fa que es vegin a desenes quilòmetres de distància. A més dels 50 aerogeneradors s'instal·là una subestació transformadora des d'on s'evacua l'energia generada a la línia elèctrica de la Pobla de Segur-Pierola.
L'empresa promotora del parc és Energía Hidroeléctrica de Navarra (EHN) que va haver de fer una inversió aproximada d'uns 50 milions d'euros. Els aerogeneradors són del model IT 77/1500 de classe III.

## Impacte ambiental

Es calcula que el parc evitarà l'emissió anual de 110.000 tones de CO₂, efecte depuratiu equivalent al de quasi 6 milions d'arbres en procés de fotosíntesi. Tanmateix, per a la construcció d'aquest gran parc es van haver de destruir diverses zones de conreus i la coberta vegetal d'una part del terme.
El parc eòlic de Rubió produeix una font molt important d'ingressos als ajuntaments dels termes municipals afectats. Alguns pagesos, els quals tenen algun aerogenerador al seu terreny, també reben una compensació econòmica anualment. També existeix un tercer tipus d'afectats que són aquells habitants que pateixen l'impacte visual, l'impacte auditiu i l'impacte mediambiental dels alts aerogeneradors de 80 metres però en aquest cas, no reben cap compensació ni econòmica ni de cap altre tipus.

## Referències

* ↑ Àrea de Turisme del Consell Comarcal de l'Anoia (2007): Guia comarcal "L'Anoia en viu". Dipòsit legal BI-46-07. (Parc Eòlic)
* ↑ «Llistat de parcs eòlics». Arxivat de l'original el 2019-06-07. [Consulta: 28 juliol 2019].
* ↑ «Catalunya.com». [Consulta: 28 juliol 2019].
* Serra de Rubió, molins de vent
* Central Elèctrica
* Aerogeneradors del parc
# Limfjord

El Limfjord (en danès: Limfjorden, literalment "fiord de calç") és un estret de Dinamarca que separa l'illa de Vendsyssel-Thy de la resta de la península de Jutlàndia. S'estén des de Thyborøn (Municipi de Lemvig) al Mar del Nord fins a Hals (Municipi d'Aalborg) al Kattegat al llarg d'uns 180 km amb una superfície d'uns 1.500 km². Presenta una forma molt irregular amb nombroses badies, passatges estrets i illes, entre les quals destaca l'illa de Mors. Tot i que originàriament era un fiord, avui dia ja no ho és.
La seva màxima fondària s'assoleix a Hvalpsund amb 24 metres i el seu principal port és la ciutat d'Aalborg on hi ha un pont que uneix la ciutat amb el nucli de Nørresundby.
El Limfjord és conegut pels seus musclos (de l'espècie Mytilus edulis) i per les seves ostres, molt apreciades per la seva mida i qualitat.

## Història

Canut II de Dinamarca l'hauria travessat el 1027 durant el seu retorn a Anglaterra. Segons Saxo Grammaticus el Limfjord es va tancar en algun moment entorn el 1200. El 3 de febrer del 1825 una inundació va provocar una obertura, el canal d'Agger, a l'istme que unia Vendsyssel-Thy amb la resta de la península de Jutlàndia. L'itsme era anomenat Agger Tange i tenia una 13 km de llarg i menys d'un kilòmetre d'ample.
El 1862 una altra inundació va provocar una altra obertura al que restava de l'Agger Tange, el canal de Thyborøn. El canal d'Agger es va anar omplint de sorra i es va tancar el 1877, mentre que el canal de Thyborøn s'ha mantingut obert des d'aleshores mitjançant una neteja contínua. El tancament del canal de Thyborøn s'ha discutit contínuament, entre altres coses, per protegir-se de les onades de tempesta a la part occidental del Limfjord.

## Referències

* ↑ Den Store Danske. «Limfjorden» (en danés). [Consulta: 10 desembre 2012].)
* ↑ «Workplan» (en anglès). Managing Benthic Ecosystems. Arxivat de l'original el 12 maig 2005. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «Harboøre- og Agger Tange» (en danès). Naturstyrelsen. Arxivat de l'original el 14 juny 2013. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ Kystdirektoratet: Thyborøn Kanal og Vestlige Limfjord Arxivat 2013-03-01 a Wayback Machine. (danès)
* ↑ Ingeniøren: Thyborøn Kanal bør lukkes helt (danès)

## Enllaços externs

* Limfjorden (danès)
# Patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'hivern de 1936 - 1.500 metres masculins

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1936 celebrats a la ciutat de Garmisch-Partenkirchen (Alemanya) es realitzà una prova de patinatge de velocitat sobre gel en una distància de 1.500 metres que formà part del programa oficial de patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'hivern de 1936. La prova es disputà el dia 13 de febrer de 1936 a l'Olympia Skistadion.

## Comitès participants

Hi participaren un total de 37 patinadors de 15 comitès nacionals diferents.
| Alemanya (2) Austràlia (1) Àustria (4) Bèlgica (2) Canadà (1) Estats Units (4) Estònia (1) Finlàndia (4) | Hongria (1)  Japó (4) Letònia (2) Països Baixos (4) Noruega (4) Suècia (1) Txecoslovàquia (2) |

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Charles Mathiesen | Ivar Ballangrud | Birger Wasenius |

## Resultats

| Posició | Patinador | Temps |
| 1 | Charles Mathiesen | 2:19.2 |
| 2 | Ivar Ballangrud | 2:20.2 |
| 3 | Birger Wasenius | 2:20.9 |
| 4 | Leo Freisinger | 2:21.3 |
| 5 | Max Stiepl | 2:21.6 |
| 6 | Karl Wazulek | 2:22.2 |
| 7 | Harry Haraldsen | 2:22.4 |
| 8 | Hans Engnestangen | 2:23.0 |
| 9 | Ossi Blomqvist | 2:23.2 |
| 9 | Antero Ojala | 2:23.2 |
| 9 | Dolf van der Scheer | 2:23.2 |
| 12 | Karl Leban | 2:24.3 |
| 12 | Eddie Schroeder | 2:24.3 |
| 14 | Jan Langedijk | 2:24.6 |
| 15 | Seien Kin | 2:25.0 |
| 16 | Willy Sandner | 2:25.3 |
| 17 | Robert Petersen | 2:25.4 |
| 18 | Alfons Bērziņš | 2:25.8 |
| 19 | Shozo Ishihara | 2:26.7 |
| 20 | Lou Dijkstra | 2:27.2 |
| 20 | Åke Ekman | 2:27.2 |
| 22 | Aleksander Mitt | 2:27.8 |
| 23 | Jānis Andriksons | 2:28.9 |
| 23 | Seitoku Ri | 2:28.9 |
| 25 | Ferdinand Preindl | 2:29.0 |
| 25 | László Hidvéghy | 2:29.0 |
| 27 | Heinz Sames | 2:29.3 |
| 28 | Yasuo Kawamura | 2:29.6 |
| 29 | Axel Johansson | 2:29.9 |
| 30 | Roelof Koops | 2:30.0 |
| 31 | Jaroslav Turnovský | 2:30.5 |
| 32 | Allan Potts | 2:31.2 |
| 33 | Kenneth Kennedy | 2:31.8 |
| 34 | Thomas White | 2:34.2 |
| 35 | Oldřich Hanč | 2:57.8 |
| 36 | James Graeffe | 3:00.5 |
| 37 | Charles De Ligne | 3:21.9 |
    Charles Mathiesen amb un temps de 2:19.2 establí un nou rècord olímpic.

## Referències

* ↑ «Olympedia – 1,500 metres, Men». [Consulta: 1r desembre 2024].
# Patinatge de velocitat als Jocs Olímpics d'hivern de 1948 - 10.000 metres masculins

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1948 celebrats a la ciutat de Sankt Moritz (Suïssa) es disputà una prova de patinatge de velocitat sobre gel sobre una distància de 10.000 metres. La competició se celebrà el dia 3 de febrer de 1948 a l'Estadi Olímpic de Sankt Moritz.

## Comitès participants

Participaren 27 patinadors de velocitat d'11 comitès nacionals diferents.
| Àustria (1) Bèlgica (1) Canadà (1) Estats Units (4) Finlàndia (4) Hongria (4) | Noruega (4) Països Baixos (2) Regne Unit (1) Suècia (4) Txecoslovàquia (1) |

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Åke Seyffarth | Lassi Parkkinen | Pentti Lammio |

## Rècords

Rècords establerts anteriorment als Jocs Olímpics d'hivern de 1948.
| Rècor del món | 17:01.5 | Charles Mathiesen | Hamar (NOR) | 3 de març de 1940 |
| Rècord olímpic | 17:24.3 | Ivar Ballangrud | Garmisch-Partenkirchen (ALE) | 14 de febrer de 1936 |

## Resultats

| Posició | Patinador | Temps |
| 1 | Åke Seyffarth | 17:26.3 |
| 2 | Lassi Parkkinen | 17:36.0 |
| 3 | Pentti Lammio | 17:42.7 |
| 4 | Kornél Pajor | 17:45.6 |
| 5 | Kees Broekman | 17:54.7 |
| 6 | Jan Langedijk | 17:55.3 |
| 7 | Odd Lundberg | 18:05.8 |
| 8 | Harry Jansson | 18:08.0 |
| 9 | Rune Hammarström | 18:39.6 |
| 10 | Max Stiepl | 19:25.5 |
| 11 | John Werket | 19:44.0 |
| 12 | Pierre Huylebroeck | 19:54.8 |
| 13 | Craig Mackay | 20:15.5 |
| 14 | Anton Huiskes | 20:16.4 |
| 15 | Iván Ruttkay | 20:16.5 |
| 16 | János Kilián | 20:23.8 |
| 17 | Louis Rupprecht | 21:20.3 |
| 18 | Art Seaman | 21:34.8 |
| 19 | Richard Solem | 26:22.4 |
| – | Göthe Hedlund | NF |
| – | Reidar Liaklev | NF |
| – | Kalevi Laitinen | NF |
| – | Henry Wahl | NF |
| – | Johnny Cronshey | NF |
| – | Hjalmar Andersen | NF |
| – | Henry Howes | NF |
| – | Vladimír Kolář | DQ |

## Referències

* 1 2 «Olympedia – 10,000 metres, Men». [Consulta: 2 desembre 2024].
* ↑ El rècord va ser esatablert sobre gel natural.
# Pic del Reconco

El pic del Reconco és un cim muntanyós situat a la serra del Reconco, del qual és la principal altura, amb 1.205 metres d'alçada. El Reconco està en el terme de Biar (l'Alt Vinalopó); i la seua vessant oriental, més esquerpa i vertical recau en el terme d'Onil (l'Alcoià).
Aquest cim dóna nom a aquest sector de la serra, que de forma més general és coneguda com la serra d'Onil, o també de Biar. A dalt del cim hi ha instal·lades antenes de comunicació, així com un observatori o caseta de vigilància forestal i una estació meteorològica d'Avamet.

## Referències

* ↑ Toponímia dels pobles valencians. Biar, 2012.
* ↑ «AVAMET». [Consulta: 7 gener 2025].
# Márk Bodzsár

Márk Bodzsár (Budapest, 1983 –) és un director de cinema, guionista i dramaturg hongarès.

## Carrera

El seu pare István Bodzsár és productor i director de producció. Es va graduar al Institut de Városmajor el 2001. Entre 2004 i 2009, va ser estudiant de la Universitat de Teatre i Arts Cinematogràfiques de Budapest on es va especialitzar en estudis cinematogràfics. També ha treballat com a guionista, director de cinema i dramaturg.

## Filmografia

* Decameron 2007 – va dirigir l'espisodi A masculinum felé (2006)
* Bloody Mary (2007)
* Hajónapló (2009)
* Társas játék (2011-2012)
* East side stories (2012)
* Isteni műszak (2013)
* A hentes, a kurva és a félszemű (2018)
* Drakulics elvtárs (2019)
* Alvilág (2019)
* A Séf meg a többiek (2022)

## Premis

* Va guanyar el premi al millor guió al LIII Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya per Drakulics elvtárs

## Referències

* ↑ http://szfe.hu, SZFE -. «Színház- és Filmművészeti Egyetem | Bodzsár Márk» (en hongarès). szfe.hu. [Consulta: 19 setembre 2018].
* ↑ «Bodzsár Márk | Személyiség adatlap | Mafab.hu». www.mafab.hu. [Consulta: 19 setembre 2018].
* ↑ Adatlapja az MNF honlapján
* ↑ «La sangrienta ‘Possessor uncut’ de Brandon Cronenberg conquista el Festival de Sitges», 17-10-2020. [Consulta: 18 octubre 2020].
# Ranxeria Big Valley

La Banda d'indis Pomo Big Valley de la Ranxeria Big Valley és una tribu reconeguda federalment dels amerindis pomo i Pit River, amb una reserva situada al comtat de Lake (Califòrnia), vora la ciutat de Finley. Dirigeixen els negocis tribals des de Lakeport (Califòrnia).
La tribu va formar el seu actual sistema de govern en el marc del Llei de Reorganització Índia de 1935 i va ratificar la seva constitució el 15 de gener de 1936. La pertinença tribal està oberta a qualsevol descendent dels membres de la tribu que figuren en les llistes oficials del cens de 1935, independentment del quàntum de sang. Avui es calcula que hi ha 225 registrats.
La llengua tradicional de la tribu és pomo de l'est, també conegut com a Bahtssal o pomo del llac Clear. La tribu ha estat capaç de mantenir les classes de pomo de l'est reunint la gent gran amb els membres més joves per lliçons i documents on els ancians parlen tant en enregistraments d'àudio i com de vídeo.
El desenvolupament econòmic de la tribu ha estat possible a través de la creació del Casino Konocti Vista que es troba vora Lakeport, als marges del llac Clear. La banda Big Valley també posseeix un hotel, marina, RV park, el Ku-Hu-Gui Cafe, i el Point Bar com a part del resort del casino.
La tribu celebra anualment el Tule Boat Festival amb construcció de canoes, programes mediambientals i carreres entre tribus participants.

## Referències

* 1 2 California Indians and Their Reservations. Arxivat 2010-01-10 a Wayback Machine. San Diego State University Library and Information Access. 2009 (retrieved 24 Feb 2009)
* ↑ Constitution and By-Laws for the Big Valley Band of Pomo Indians of the Big Valley Rancheria Arxivat 2012-02-15 a Wayback Machine. 1 April 1935 (retrieved 24 Feb 2009)
* ↑ Eastern Pomo Language. Arxivat 2012-10-02 a Wayback Machine. Big Valley Rancheria. 2003 (retrieved 24 Feb 2009)
* ↑ Konocti Vista Casino Resort, Marina and RV Park. 500 Nations. (retrieved 24 Feb 2009)

## Enllaços externs

* Big Valley Band of Pomo Indians Arxivat 2014-05-16 a Wayback Machine.
* Constitution and By-Laws for the Big Valley Band of Pomo Indians of the Big Valley Rancheria Arxivat 2012-02-15 a Wayback Machine.
39° 01′ 13″ N, 122° 53′ 14″ O﻿ / ﻿39.020364°N,122.887141°O﻿ / 39.020364; -122.887141
# Ranxeria Blue Lake

La ranxeria Blue Lake Rancheria d'amerindis wiyots, yuroks, i Hupa es troba al nord-oest de la ciutat de Blue Lake al comtat de Humboldt (Califòrnia) d'aproximadament 76 acres (0,31 km²).

## Història

Per l'Ordre Executiva el 24 de desembre 1908 va ser establerta una zona d'aproximadament 26 acres (0,11 km²), anomenada Ranxeria Blue Lake, per tal de proporcionar refugi a amerindis sense terres ni llar, però la ranxeria fou terminada en 1954 pel Govern Federal.
En 1966 el Govern dels Estats Units va tornar la ranxeria Blue Lake a la tribu i va llevar tots els drets nadius als ciutadans de la tribu.
Una demanda col·lectiva, Tillie Hardwick v. United States of America, fou guanyada en 1983 per 17 ranxeries inclosa la ranxeria Blue Lake; el govern federal va rebre l'ordre de reincorporar el reconeixement federal a tots els demandants. Aquests drets van ser retornats el 1989 i la tribu ara opera sota la seva pròpia constitució.
En gener de 2008 fou establida la Cort Tribal de la Ranxeria Blue Lake per jutjar assumptes civils i penals dins la reserva.

## Referències

* ↑ Xifres Arxivat 2016-08-23 a Wayback Machine. al web de la ranxeria
* 1 2 Blue Lake Rancheria Tribal Court, California Tribal Courts Directory, Judicial Council of California/ Administrative Office of the Courts, 2013, accessed April 20, 2013
* 1 2 History Arxivat 2014-03-16 a Wayback Machine., 2013, accessed April 20, 2013
* ↑ Kappler, Charles J. «Indian Affairs: Laws and Treaties». Blue Lake Rancheria in California—Notice of Termination of Federal Supervision. Arxivat de l'original el 2012-11-02. [Consulta: 11 maig 2014].
* ↑ «Constitution of the Blue Lake Rancheria». Bureau of Indian Affairs, United States Department of the Interior. Arxivat de l'original el 2013-10-30. [Consulta: 11 maig 2014].
* «Blue Lake Rancheria». Geographic Names Information System, Servei Geològic dels Estats Units.

## Enllaços externs

* «Blue Lake Rancheria».,
* Abate, Tom, The Little Casino That Could?, North Coast Journal, February 10, 2011
# Ranxeria Cold Springs

La Ranxeria Cold Springs dels indis Mono de California és una tribu reconeguda federalment dels amerindis mono. La Ranxeria Cold Springs també és el nom de la reserva tribal, que es troba al comtat de Fresno (Califòrnia).

## Cultura

La tribu Cold Springs està formada pels amerindis mono occidentals, la llar tradicional dels quals es troba al sud dels turons de Sierra Nevada a Califòrnia. La llengua mono forma part de la família lingüística uto-asteca. Les glans són l'aliment tradicional amb gran importància simbòlica. Llur història oral està inclosa en les narratives tradicionals mono.

## Govern

Els mono de Cold Springs van ratificar la seva constitució tribal l'11 d'abril de 1970, que fou reformada per darrer cop en 2001. Llur Consell Tribal és escollit democràticament i inclou un president, un vicepresident, secretari-tresorer i tres membres del consell. Tots els membres de la tribu majors de 18 anys poden formar-ne part.

## Registrament

El registre tribal de la Ranxeria COld Springs es limita a aquells membres que figuren en el Pla de Distribució d'Actius de la Ranxeria Cold Springs de 1960 i els seus descendents en línia directa que tenen un percentatge de sang ameríndia de Califòrnia d'almenys una quarta part. Aproximadament de 159 a 193 persones vivien a la Ranxeria Cold Springs, i la tribu té enregistrats de 265 a 275 membres.

## Reserva

La Ranxeria Cold Springs ocupa 155 acres a la vall de Sycamore, a 72 kilòmetres a l'est de Fresno (ciutat de Califòrnia). Les terres són properes a Tollhouse (Califòrnia), on la tribu té la seu.

## Referències

* ↑ Pritzker, 137
* ↑ California Indians and Their Reservations. Arxivat 2010-07-26 a Wayback Machine. SDSU Library and Information Access. (retrieved 24 July 2009)
* 1 2 3 Constitution and Bylaws of the Cold Springs Rancheria. Arxivat 2008-11-28 a Wayback Machine. (retrieved 24 July 2009)
* ↑ Pritzker, 136-7
* 1 2 California Indians and Their Reservations. Arxivat 2010-01-10 a Wayback Machine. SDSU Library and Information Access. (retrieved 24 July 2009)

## Bibliografia

* Pritzker, Barry M. A Native American Encyclopedia: History, Culture, and Peoples. Oxford: Oxford University Press, 2000. ISBN 978-0-19-513877-1

## Enllaços externs

* Constitució i estatuts de la Ranxeria Cold Springs Arxivat 2008-11-28 a Wayback Machine.
# Ranxeria Northfork

La Ranxeria Northfork dels indis Mono de Califòrnia és una tribu reconeguda federalment dels amerindis mono. La Ranxeria North Fork també és el nom de la reserva de la tribu, que es troba al comtat de Madera (Califòrnia). Nim és com s'autodesigna.

## Cultura

La tribu North Fork està formada pels amerindis mono occidentals, la llar tradicional dels quals es troba al sud dels turons de Sierra Nevada a Califòrnia. La llengua mono forma part de la família lingüística uto-asteca. Les glans són l'aliment tradicional amb gran importància simbòlica. Llur història oral està inclosa en les narratives tradicionals mono.

## Registre

La constitució tribal de 1996 permet la inscripció oberta als descendents lineals elegibles dels Mono de Northfork. El seu nombre és de 1.800 individus, pel que una de les majors tribus natives de Califòrnia.

## Reserva

La Ranxeria North Fork ocupa 80 acres al llarg del límit occidental del Bosc Nacional Sierra, uns 80 kilòmetres al nord-est de Fresno (Califòrnia). La seu tribal es troba a North Fork (Califòrnia)

## Referències

* ↑ Pritzker, 137
* 1 2 California Indians and Their Reservations. Arxivat 2010-01-10 a Wayback Machine. SDSU Library and Information Access. (retrieved 24 July 2009)
* ↑ California Indians and Their Reservations. Arxivat 2010-07-26 a Wayback Machine. SDSU Library and Information Access. (retrieved 24 July 2009)
* ↑ History and Timeline. Arxivat 2008-04-22 a Wayback Machine. North Fork Rancheria of Mono Indians. (retrieved 25 July 2009)

## Bibliografia

* Pritzker, Barry M. A Native American Encyclopedia: History, Culture, and Peoples. Oxford: Oxford University Press, 2000. ISBN 978-0-19-513877-1

## Enllaços externs

* North Fork Rancheria of Mono Indians Arxivat 2008-04-22 a Wayback Machine.
* Història de la ranxeria Northfortk Arxivat 2008-04-22 a Wayback Machine.
* Walking Where We Lived: Memoirs of a Mono Indian Family by Gaylen D. Lee
# Rekspoede

Rekspoede (francesitzat després de l'annexió per França en Rexpoëde) és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord, que forma part de la Westhoek. L'any 2006 tenia 1.728 habitants.

## Fills il·lustres

* Valentin Neuville (1863-1941) compositor musical.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.067 | 1.154 | 1.167 | 1.384 | 1.534 | 1.546 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Bruno Brongniart | |
# Relacions Estats Units-Guinea Equatorial

Les Relacions Estats Units-Guinea Equatorial són les relacions bilaterals entre Guinea Equatorial i els Estats Units.

## Història

El Govern de Guinea Equatorial va veure el Govern federal dels Estats Units i les empreses estatunidenques favorablement. Els Estats Units són el major inversor estranger a Guinea Equatorial. Les empreses estatunidenques tenen la major i més visible presència estrangera al país. En un esforç per atreure una major inversió estatunidenca, els posseïdors de passaport estatunidenc tenen visat per a fer visites curtes lliurement. Els Estats Units són l'únic país amb aquest privilegi. Amb l'augment de la presència d'inversió estatunidenca, les relacions entre els Estats Units i el Govern de Guinea Equatorial s'han caracteritzat per una relació positiva i constructiva.
Guinea Equatorial té una ambaixada a Washington, DC, i ha rebut l'aprovació d'un consolat a Houston (Texas). El president Teodoro Obiang està treballant per conrear les relacions entre Guinea Equatorial i Estats Units amb visites regulars als EUA per a reunions amb líders governamentals i empresarials d'alt nivell.
El 2005 l'informe sobre els drets humans del Departament d'Estat dels Estats Units esmenta deficiències en els drets humans fonamentals, la llibertat política i els drets laborals. Guinea Equatorial atribueix les deficiències a l'excés de zel per part de les autoritats locals i promet un millor control i sensibilització. La política del govern dels Estats Units implica compromís constructiu amb Guinea Equatorial per fomentar una millora de la situació dels drets humans i l'ús positiu dels fons derivats del petroli dirigits cap al desenvolupament d'una societat civil. Els equatoguineans visiten els EUA sota programes patrocinats pel Govern dels EUA, companyies petrolieres nord-americanes, i institucions educatives. L'Ambassador's Self-Help Fund finança anualment un nombre de petits projectes de base.
A la vista de les relacions entre les empreses nord-americanes i Guinea Equatorial, l'agència de promoció d'inversions a l'exterior del Govern dels Estats Units, l'Overseas Private Investment Corporation (OPIC), ha celebrat l'acord més gran d'Àfrica subsahariana per un important projecte dels Estats Units a Guinea Equatorial. L'Agència dels Estats Units per al Desenvolupament Internacional no té programes o iniciatives relacionades amb Guinea Equatorial, ni és l'actual Cos de Pau. Les organitzacions no governamentals amb seu als Estats Units i altres grups de donants tenen molt poca participació en el país.
Els Estats Units han reobert la seva ambaixada a temps complet a Malabo (funcionament limitat), amb el primer ambaixador resident a 12 anys.

## Referències

Aquest article incorpora material de domini públic de les pàgines web o documents del Departament d'Estat dels Estats Units.

## Enllaços externs

* Història de les relacions entre Guinea Equatorial i Estats Units