OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Patró primari

En química analítica, quan es vol conèixer la concentració d'una substància o d'una dissolució determinada, s'utilitza un patró primari com a agent valorant. Es tracta d'un compost químic molt pur, del que se'n coneix perfectament la seva concentració.
És habitual realitzar la valoració per retrocés.
S'empra molta cura en la preparació de dissolucions patró, ja que en depèn l'exactitud del mètode.
Hi ha dos mètodes per a conèixer la concentració:
* Una quantitat coneguda de patró primari es valora amb el reactiu i es calcula la concentració mitjançant mesures de massa i volum.
* Es dissol una quantitat de patró primari en el dissolvent adequat també de concentració coneguda. Posteriorment es dilueix en un volum concret.
Quan es tracta d'una valoració d'una dissolució patró mitjançant un patró primari, es parla de normalització.
Propietats que ha de complir un patró primari:
* Alta puresa. Que contingui el mínim nombre d'impureses possible. Per assegurar aquesta puresa cal disposar de mètodes per a la seva anàlisi.
* Estable. La substancia no es pot veure afectada per constituents de l'atmosfera. Cal que es mantingui constant durant mesos o inclús anys i, per tant, no ha de reaccionar fàcilment.
* No higroscòpic. Es poden produir errors si la substància és higroscòpica. L'absorció d'humitat ambiental dificulta el sacat i conseqüentment la pesada.
* Ha de ser un compost del que se'n pugui disposar fàcilment i d'un valor econòmic no gaire alt.
* És important que el pes de la substancia sigui raonablement elevat, ja que un pes més elevat disminueix els errors relatius.
Hi ha poques substancies que compleixin o inclús s'aproximin a aquests requeriments, i per això és limitat el nombre de patrons primaris dels que se'n pot disposar. Alguns exemples són el carbonat de sodi, utilitzat per a estandarditzar dissolucions acides, el ftalat àcid potàssic, per a dissolucions bàsiques. Entre d'altres com el Ferro i triòxid d'arsènic, el dicromat de potassi, iodat de potassi i bromat de potassi.

## Referències

* ↑ SKOOG - WEST. Fundamentos de Química Analítica. Nova York: Editorial reverté, S.a, p. 247-250 (Modulo I).
# Pere III de Portugal

Pere III de Portugal (Lisboa, 5 de juliol de 1717 - Ajuda, 25 de maig de 1786) fou infant i rei de Portugal (1777 – 1786).

## Família

Nasqué el 1717 a la cort portuguesa del rei Joan V de Portugal i la seva esposa Maria Anna d'Àustria, del qual en fou el fill favorit. Per línia materna era net de l'emperador Leopold I i fou germà del també rei Josep I de Portugal. Així mateix fou cunyat del rei Ferran VI d'Espanya pel seu casament amb Maria Bàrbara de Bragança, germana gran de Pere III.
Es casà a la catedral de Lisboa el 6 de juny de 1760 amb la seva neboda Maria I de Portugal. D'aquesta unió nasqueren:
* l'infant Josep II de Bragança (1761 – 1788), duc de Bragança i príncep del Brasil, es va casar el 1777 amb la seva tia, la infanta Maria Beneta de Bragança
* l'infant Joan de Bragança (1763)
* l'infant Joan VI de Portugal (1767 – 1826), rei de Portugal
* la infanta Maria Isabel de Bragança (1766 – 1777)
* la infanta Maria Anna de Bragança (1768 – 1788), casada amb l'infant d'Espanya Gabriel de Borbó
* la infanta Maria Clementina de Bragança (1774 – 1776)

## Ascens al tron

La seva esposa ascendí al tron de Portugal el 1777 a la mort de Josep I de Portugal. Immediatament Pere de Portugal es feu coronar també rei. Gràcies a aquest casament la dinastia Bragança, regnant a Portugal des de 1640 amb Joan IV de Portugal, aconseguí perpetuar-se uns anys més, ja que Pere III era fill de Joan V de Portugal i, per tant, descendent directe de la línia principal Bragança.
Tot i la seva coronació no participà activament en els afers governamentals i dedicà el seu temps a la caça o a la religió.
Va morir a Ajuda, prop de Lisboa, el 1786.
# Pinta (unitat de volum)

La pinta és una unitat de volum o capacitat anglesa que forma part del sistema imperial així com del sistema d'unitats propi dels Estats Units d'Amèrica. Una pinta equival a una huitena part d'un galó; tot i que de manera poc acurada s'assembla a mig litre, hi ha diferències en la seua equivalència exacta. Al sistema mètric decimal de les unitats, de manera informal la pinta equival a 500 ml (mig litre).
Al sistema imperial d'unitats (utilitzat al Regne Unit i els països que conformen la Commonwealth) 1 pinta equival a 20 unces líquides = 568,26125 l ≈ 568 ml. Als Estats Units d'Amèrica es distingeixen dues pintes: la pinta humida que són 16 unces líquides = 473 ml (per al mesurament de líquids) i la pinta seca = 550,6104713575 ml ≈ 551 ml (per al mesurament del volum de sòlids)
La pinta :
| Nom | pinta imperial | pinta imperial | pinta americana | pinta americana | pinta decimal |
| $^1$⁄$_8$ galó | | | | | |
| $^1$⁄$_2$ quart | | | | | |
| 1 pinta | 20 unces líquides | 568,26125 ml ≈ 568 ml | 16 unces líquides | 473 ml (humida) 551 ml (seca) | 500ml |
| 2 tasses | | | | | |
| 4 gills | | | | | |

## Història

La pinta va ser definida originàriament a Gran Bretanya com a la vuitena part d'un galó, tot i que la definició del galó i, per tant, de la pinta van variar depenent del lloc i del moment.
Posteriorment, als Estats Units es va adoptar el galó de vi anglès (definit en 1707 com a 231 polzades cúbiques) per mesurar el volum de substàncies líquides i el galó britànic de blat per a les substàncies sòlides. D'ací es deriven les definicions de la pinta humida i seca, respectivament.
En 1824 el Parlament Britànic va reemplaçar totes les variants del galó (i en conseqüència de la pinta) per l'actual galó imperial, definit com el volum que ocupen 10 lliures d'aigua destil·lada a una temperatura de 62 graus Fahrenheit, és a dir 277,42 polzades cúbiques (equivalents aproximadament a 568 ml, com apareix dalt).

## Vegeu també

* Cuartillo, unitat de volum castellana aproximadament equivalent a la pinta

## Referències

* ↑ «Pinta (unitat de volum)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ La pinta mètrica no és una mesura oficial del sistema decimal Unités cohérentes, unités dérivées ayant des noms spéciaux et préfixes SI Bureau international des Poids et Mesures
Viccionari
# Plans de Quart

Els Plans de Quart és una partida de terra del municipi de Reus (Baix Camp). És un bocí de la Partida de Quart, que va de la carretera de Tarragona fins al camí de Constantí i la riera de la Quadra en forma el límit de ponent i la de la Sisena el límit de llevant. La partida de Quart és tot el territori ocupat pel Camp d'Aviació i, per tant, desapareguda com a tal. La separació entre Quart i els Plans de Quart és la carretera de Tarragona. Els Plans de Quart se situen de la carretera de Tarragona en avall, entre la riera del Pi de Bofarull o de la Quadra i la del Mas de Sostres a ponent. Són terres molt planes i de bon treballar, on hi alguns masos d'anomenada, com el Mas de Tomaset, el de Badia i el de Clariana, dins del radi de terres cultivades per gent de la Canonja. Amigó recull una dita: "Qui té terres a Quart és ric i no ho sap"
Havia format part del Territori de Tarragona, unes possessions de l'arquebisbe de Tarragona que comprenien diverses terres de Reus, Vila-seca, La Canonja, Masricard, La Boella i Mascalbó.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 467. ISBN 8486387655.
* ↑ Amigó, Ramon «Comentaris sobre l'antic terme del "Territori de Tarragona"». La Canonja: llocs, termes i un capbreu. Centre d'Estudis Canongins "Ponç de Castellví", 1987, pàg. 132.
# Turukhansk

Turukhansk - Туруханск (rus) - és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia. Es troba a l'Àrtida, a la confluència dels rius Ienissei i Tunguska inferior. Té una població de 4.849 habitants (cens de 2002). Compta amb un aeroport.
És un dels primers assentament russos a Sibèria Turukhansk es va fundar l'any 1607 com a campament d'hivern dels cosacs i de mercadres.
Durant l'Imperi Rus i la Unió Soviètica Turukhansk sovint va ser un lloc destinat a l'exili polític. Entre els exiliats s'hi troben Iuli Màrtov, Iàkov Sverdlov, Ióssif Stalin, Lev Kàmenev, la filla de Marina Tsvetàieva, Ariadna Efron, i l'arquebisbe Luka Voinó-Iassenetski.
# Bosc de bambú d'Arashiyama

El bosc de bambú d'Arashiyama (嵐山竹林, Arashiyama chikurin) o bosc de bambú de Sagano, és un bosc natural de bambú situat al barri d'Arashiyama, a la ciutat de Kyoto. El bosc està format principalment per bambú moso (Phyllostachys edulis) i consta de diversos camins per a turistes i visitants. El Ministeri de Medi Ambient el considera una part del paisatge sonor del Japó.
El bosc es troba prop del temple Tenryū-ji, que és la seu de l'escola budista Rinzai, i també prop del santuari Nonomiya. Té una superfície de 16 quilòmetres quadrats. Abans del 2015 calia pagar entrada per a accedir al bosc.

## Clima

La regió experimenta un temps impredictible amb un clima força fresc i molta llum solar. Els estius són curts, càlids i força ennuvolats. Els hiverns són frígids, ventosos i parcialment ennuvolats. És un lloc humit durant tot l'any. La temperatura acostuma a oscil·lar entre els 0 °C i els 32 °C al llarg de l'any. Els estius duren aproximadament dos mesos, del 23 de juny al 17 de setembre, amb una temperatura màxima diària de més de 27 °C de mitjana. Els hiverns duren uns tres mesos, del 3 de desembre al 18 de març, amb una temperatura màxima diària inferior als 12 °C de mitjana.

## Referències

* 1 2 Cripps, Karla «Sagano Bamboo Forest -- a most enchanting grove» (en anglès). CNN, 06-04-2018 [Consulta: 29 juliol 2018].
* ↑ Sim, Walter «Bamboo trees in Kyoto's iconic Arashiyama forest defaced by tourists» (en anglès). The Straits Times [Tòquio], 17-05-2018 [Consulta: 4 setembre 2022].
* ↑ Chibber, Kabir. «Sagano Bamboo Forest Climate» (en anglès), 14-11-2020. Arxivat de l'original el 2020-12-11. [Consulta: 21 gener 2022].

## Enllaços externs

* Fotos del bosc de bambú, Kyoto, Japó (anglès)
# Discovery (vaixell de 1602)

El Discovery o Doscoverie fou un vaixell lleuger de 20 t i 12 metres d'eslora, de la Companyia Britànica de les Índies Orientals, avarat abans de 1602.
Fou el més petit dels tres vaixells que, dirigits pel capità Christopher Newport, feren el viatge que donà com a resultat la fundació de Jamestown, a la nova colònia de Virgínia el 1607.En tornar a Londres el vaixell quedà per a ús dels colonitzadors.
Posteriorment fou emprat en sis expedicions a la recerca del pas del Nord-oest. Durant l'expedició de 1610-1611 a l'Àrtida canadenca, la tripulació del Discovery es va amotinar, i va deixar al seu capità, Henry Hudson, a la deriva en un petit bot, sense que se'n tingués cap més notícia; mentre la tripulació tornà a Anglaterra. El 1615 l'explorador William Baffin acompanyà el capità Robert Bylot en una expedició com a pilot del Discovery, en la qual va recórrer l'estret de Hudson. Baffin creuà l'estret de Davis el 1616 i descobrí la badia que actualment porta el seu nom, de nou com a pilot del Discovery.

## Referències

* ↑ Marsh, James H. «Discovery» (en anglès). Candian Encyclopedia, 30-05-2007. [Consulta: 13 gener 2024].
* ↑ Smith, Roger C. «Vanguard of Empire: The Mariners of Exploration and Discovery» (en anglès). Terrae Incognitae, 17, 1, 1-1985, pàg. 15–27. DOI: 10.1179/tin.1985.17.1.15. ISSN: 0082-2884.
* ↑ Grizzard, Frank E.; Smith, Daniel Boyd. Jamestown Colony: A Political, Social, and Cultural History (en anglès). Bloomsbury Publishing USA, 2007-03-21, p. 85. ISBN 978-1-85109-642-8.
* ↑ Bécasse, Catherine. ‘Not Now Believed': The Textual Fate of the Baffin and Bylot Expeditions (1615–16). Routledge, 2013. DOI 10.4324/9781315655260-4&type=chapterpdf. ISBN 978-1-315-65526-0.
* ↑ Hayes, I. I. «Arctic Exploration». The North American Review, 118, 242, 1874, pàg. 23–69. ISSN: 0029-2397.
* ↑ Cooke, Alan; Holland, Clive «Chronological list of expeditions and historical events in northern Canada: I. Early times to 1670» (en anglès). Polar Record, 15, 95, 5-1970, pàg. 169–183. DOI: 10.1017/S0032247400060721. ISSN: 1475-3057.
* ↑ Clements R. Markham (ed). The Voyages of William Baffin, 1612-1622. Londres: Hakluyt Society, 2017-03-21. DOI 10.4324/9781315551500/voyages-william-baffin-1612-1622-clements-markham. ISBN 978-1-315-55150-0.

## Enllaços externs

* Rèplica del Discovery al Museum in Docklands, Londres Arxivat 2007-01-19 a Wayback Machine.
* Jamestown settlement ships Arxivat 2014-09-23 a Wayback Machine.
Viccionari
# Saxifraga cernua

Saxifraga cernua és una espècie de planta amb flor dins la família saxifragàcia. Es troba a la zona de l'Àrtida, d'Amèrica i Euràsia, i l'alta muntanya dels Alps.
Fa de 10 a 20 cm d'alt, la tija té de 3 a 7 fulles. Les flors tenen els pètals blancs, molt més llargs que els sèpals. Es reprodueix per petits bulbs situats en les axil·les de les fulles superiors, aquesta estratègia reproductiva li permet aprofitar els curts període de creixement de les zones de clima fred on viu. Creix a la tundra.
# Fragilariopsis cylindrus

Fragilariopsis cylindrus és una diatomea, una alga microscòpica unicel·lular present en l'aigua dels mars i en l'aigua gelada de l'Àrtida i l'Antàrtic. Es classifica com a fitoplàncton polar i té un gran pes en la fotosíntesi polar.

## Referències

* ↑ Fragilariopsis cylindrus, a Genome Portal
* ↑ Fragilariopsis cylindrus a www.algaebase.org

## Bibliografia

* «Fragilariopsis cylindrus (Grunow) Krieger: The most abundant diatom in water column assemblages of Antarctic marginal ice-edge zones» (en anglès). Polar Biology, Volume 12, Numbers 6-7, pàg. 609-627 [Consulta: 31 gener 2012]. «doi:10.1007/BF00236984»
# Henry Foster

Henry Foster (Woodplumpton, Preston, Lancashire, 1796 – Riu Chagres, Panamà, 5 de febrer de 1831) va ser un oficial naval britànic que va participar en expedicions a l'Àrtida i l'Antàrtida i va fer diverses observacions científiques notables.

## Biografia

El 1812 ingressà a la Royal Navy, servint en primer moment a bord del HMS York. En acabar les guerres napoleòniques va aprofundir en els estudis d'astronomia i geodèsia. Entre 1817 i 1819 va viatjar a bord del HMS Blossom en l'estudi de la desembocadura del riu Columbia i del riu de la Plata. Posteriorment, el 1823, formà part de la tripulació del HMS Griper, com a ajudant de l'astrònom Edward Sabine, el qual estudiava el camp gravitatori de la Terra. El 1824 va ser escollit membre de Royal Society.
Aquell mateix any, com a tinent, es va unir a l'expedició liderada per William Edward Parry a la recerca del Pas del Nord-oest, a bord del HMS Hecla. Allà va fer diverses observacions científiques en el camp del geomagnetisme i l'astronomia, així com sobre la gravetat del pèndol, pels quals, el 1827, va rebre la Medalla Copley, alhora que era ascendit a comandant. El 1827 participà en l'expedició britànica al Pol Nord dirigida per Parry, en la qual cartografià diverses zones de les illes Svalbard.
Entre desembre de 1827 i 1831 va ser comandant del HMS Chanticleer i dirigir la primera expedició estrictament científica a l'Antàrtida, estudiant àmplies zones de les Illes Shetland del Sud i, l'illa Decepció. Foster va morir ofegat el 1831 mentre realitzava diverses investigacions al riu Chagres, Panamà.
Port Foster, a l'illa Decepció, el mont Foster, a l'illa Smith duen el nom en record seu.

## Bibliografia

* W.H.B. Webster: Narrative of a Voyage to the Southern Atlantic Ocean, in the Years 1828, 29, 30 Performed in H.M. Sloop Chanticleer, under the Command of the Late Captain Henry Foster, F.R.S. &c. by Order of the Lords Commissioners of the Admirality. 2 Bde., Bentley, London 1834
* L.S. Dawson: Memoirs of hydrography, including brief biographies of the principal officers who have served in H.M. Naval Surveying Service between the years 1750 and 1885. Henry W. Keay, Eastbourne 1885, S. 122f

## Enllaços externs

* «Henry Foster» (en anglès). famousamericans.net. [Consulta: 3 gener 2012].
# Pressió intracranial

La pressió intracranial (PIC) és la pressió a l'interior del crani i, per tant, en el líquid cefalorraquidi (LCR) i, per tant, en l'encèfal. L'organisme té diversos mecanismes pels quals manté la PIC estable, amb variacions de pressió del LCR d'aproximadament d'1 mmHg en adults normals s'activen canvis per incrementar la producció (si baixa la PIC) o bé l'absorció del LCR (si la PIC puja). La pressió del LCR s'ha demostrat que està influenciat per canvis bruscos en la pressió intratoràcica durant la tos (pressió intraabdominal), el Valsalva (maniobra de Queckenstedt), i la comunicació amb el sistema vascular (sistemes venós i arterial). La PIC es mesura en mil·límetres de mercuri (mmHg) i, en repòs, és normalment de 7-15 mmHg durant la posició supina en un adult, i es converteix en negatiu (mitjana de -10 mmHg) en la posició vertical. Els canvis en la PIC s'atribueixen a canvis de volum en un o més dels constituents continguts en el crani.
La hipertensió intracranial (HTIC), és l'elevació de la pressió en el crani. La PIC és normalment de 7-15 mmHg; en 20-25 mmHg, el límit superior de la normalitat, pot ser necessari el tractament per reduir la PIC.

## Referències

* ↑ Steiner LA, Andrews PJ «Monitoring the injured brain: ICP and CBF». British Journal of Anaesthesia, 97, 1, 2006, pàg. 26–38. DOI: 10.1093/bja/ael110. PMID: 16698860.
* ↑ Ghajar J «Traumatic brain injury». Lancet, 356, 9233, setembre 2000, pàg. 923–9. DOI: 10.1016/S0140-6736(00)02689-1. PMID: 11036909.
# NIO (empresa automobilística)

Nio Inc., estilitzada com NIO és una multinacional xinesa fabricant d'automòbils amb seu a Xangai, especialitzada en el disseny i desenvolupament de vehicles elèctrics. L'empresa es va establir el 2014 i va adoptar el seu nom actual el 2016. El 2018 Nio va presentar una oferta pública inicial a la borsa de Nova York. L'empresa va ampliar les seves vendes al mercat europeu el 2021. A partir del 2023, Nio té dues plantes de fabricació a Hefei, província d'Anhui, en col·laboració amb el fabricant de vehicles estatal JAC Group.
L'empresa destaca per desenvolupar i operar estacions de intercanvi de bateries per als seus vehicles, com a alternativa a les estacions de recàrrega convencionals. Opera més de 1.300 estacions d'intercanvi de bateries a la Xina. També desenvolupa tecnologies semiautònomes i vehicles autònoms. Nio ha participat a les curses de Fórmula E des del 2014. El 2024, Nio va establir una nova marca de cotxes elèctrics anomenada Onvo, dirigida al mercat principal.

## Galeria

* Estació de substitució de bateries
* NIO EP9 (2016)
* NIO ES8 (2017)
* NIO ES6 (2020)
* NIO ES7 (2022)
* NIO ES8 (2024)
* NIO Phone (2023)

## Referències

* ↑ Dixon, Tim. «NIO Gains Manufacturing Qualification & Buys Factories» (en anglès americà). CleanTechnica, 07-12-2023. [Consulta: 16 maig 2024].
* ↑ «Will swapping out electric car batteries catch on?» (en anglès). BBC News, 16-05-2022.
# Partit dels Amics de la Cervesa

El Partit dels Amics de la Cervesa (txec: Strana přátel piva, abreujat SPP) va ser un partit polític originalment de Txecoslovàquia i posteriorment de la República Txeca. Pensat originalment com una referència divertida sobre el gran nombre de nous partits polítics, el partit va decidir presentar-se a les eleccions després de rebre gran suport públic. El partit va assolir el seu punt àlgid el 1992 quan va rebre l'1,3% dels vots, però encara no va aconseguir el llindar. El 1997 el partit va cooperar amb el Partit Democràtic Lliure - Partit Social Nacional Liberal (SD – LSNS). El partit es va fusionar amb el Partit Socialdemòcrata Txec (ČSSD) el 1998 i antics membres del partit van crear un Club d'Amics de la Cervesa dins de ČSSD. L'SPP encara ara continua les seves activitats com a Associació d'Amics de la Cervesa.

## Referències

* ↑ «Možno politiku na Slovensku robiť s humorom? Niekoľko strán to už skúšalo». Arxivat de l'original el 15 d’abril 2016. [Consulta: 27 març 2016].
* ↑ Zeman, miloš. Jak jsem se mýlil v politice. Praha: Ottovo nakladatelství, 2005, p. 174.
* ↑ «Čeští počítačoví piráti zakládají politickou stranu». [Consulta: 27 març 2016].
# Àlber de fulles polimorfes

L'Àlber de fulles polimorfes,Populus heterophylla, és un pollancre gros caducifoli que pertany a la Populus section Leucoides. Es troba en zones pantanoses, i arriba a fer 100 peus (30 m) d'alt. És similar al Populus deltoides excepte per les fulles en forma de cor.
És una planta nativa d'Amèrica del Nord.

## Referències

* ↑ James E. Eckenwalder. «Populus heterophylla Linnaeus, Sp. Pl. 2: 1034. 1753». A: Flora of North America Online. 7, 2010.
* ↑ Johnson, R. L. (1990), Hardwoods, vol. 2, Washington, D.C.: United States Forest Service (USFS), United States Department of Agriculture (USDA), <https://www.na.fs.fed.us/spfo/pubs/silvics_manual/Volume_2/populus/heterophylla.htm>. Consulta: 23 juliol 2011
* ↑ Gardenguide Arxivat 2016-03-24 a Wayback Machine. -Consultat 2011-07-23
# Cinc races sota una unió

Cinc races sota una unió (en xinès tradicional: 五族共和, pinyin: Ywǔzú gōnghé, «cinc races o cinc grups ètnics junts en harmonia») va ser un dels grans principis en el qual es va fundar originalment la República de la Xina. Aquest principi emfatitzava l'harmonia dels cinc principals grups ètnics en la Xina representats per les franges de colors en la Bandera de la República de Cinc Colors: els han (roig), els manxús (groc), els mongols (blau), els hui (blanc) i els tibetans (negre). Als hui en aquest context es referia principalment al grup dels uigurs, ja que el "Territori Hui" abastava el Turquestan xinès durant la dinastia Qing. El significat del terme "ètnia hui" gradualment va passar al seu context actual, durant el període entre 1911 i 1949 de la República de la Xina. La bandera de les "cinc races sota una unió" va deixar d'usar-se en 1928 quan el govern nacionalista del Kuomintang situat a Nanquín va desmantellar al govern de Beiyang situat a Pequín, posterior a l'Expedició del Nord.
Variacions de la bandera van ser adoptades a l'Imperi de Yuan Shikai i en l'estat titella japonès de Manxukuo. A Manxukuo, es va usar un eslògan similar (Cinc races sota una unió), però les cinc races van ser canviades per japonesos (roig), han (blau), mongols (blanc), coreans (negre) i manxús (groc).

## Galeria

* Insígnia militar basada en la bandera
* Emblema de la força aèria
* Bandera nacional (1912-1928)
* Bandera nacional de l'Imperi de la Xina (1916)
* Bandera nacional de l'Imperi de la Xina (1916)
* Bandera nacional de Manxukuo (1932-1945)
# 925
## Esdeveniments

* Alfons IV El Monjo proclamat rei de Lleó
* Els àrabs dominen Zanzíbar
* Unió de Navarra i el comtat d'Aragó
* Odon de Cluny assigna una lletra a cada nota musical, sistema que perviu als països anglosaxos.

## Necrològiques

* 8 de març, Lucca: Berta de Lotaríngia, noble toscana, molt activa políticament.
* Sanç I de Navarra, rei de Navarra
* Nicolau el Místic, Patriarca de Constantinoble
* Ermessenda de Barcelona

## Referències

* ↑ Mor, Carlo Guido. «Berta di Toscana» (en italià). Enciclopedia Treccani. [Consulta: 18 gener 2025].