OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cova de Bisitun

La cova de Bisitun (cova del caçador) és un jaciment arqueològic que es troba a les muntanyes Zagros, a la província de Kermanxah, al Kurdistan iranià.

## Descripció

La cova de Bisitun és una de les cinc coves situades a la base de La Roca de Bisitun, un penya-segat de 1.300 m d'alçada a la plana de Txamtxamal.
Va ser excavada per primera vegada l'any 1949 per l'antropòleg nord-americà Carlton Coon, i destaca pel descobriment d'eines de pedra mosterianes del paleolític mitjà, restes de 109 espècies identificables de mamífers del Plistocè i, sobretot, per les restes d'homínids. El paleontòleg Harold Dibble va descriure que les eines de pedra tenen forts components levallois. Tots els objectes són aparentment de la mateixa època.
No ha estat possible discernir una edat geològica dels nivells del paleolític mitjà a la cova de Bisitun. Tanmateix, l'abundància relativa de Cervus als dipòsits suggereix l'existència d'un bosc proper, el que indicaria una fase més càlida del Plistocè superior. Al sud-oest d'Àsia en general, el paleolític mitjà el trobem entre els períodes plistocè mitjà tardà (etapa d'isòtops marins 6/7) i la meitat de l'últim glacial (etapa d'isòtops marins 3). Per tant, es considera que l'ocupació de la cova de Bisitun va ser durant aquesta etapa (300 000 - 10 000 BP).

## Restes d'homínids

Coon va descriure dues restes d'homínids trobades al jaciment, un incisiu superior maxil·lar i un fragment d'eix de radi, tots dos trobats en una capa designada F+. Aquestes restes van ser enumerades però mai descrites completament per a la comunitat paleontològica. Quan finalment es van tornar a examinar quatre dècades més tard, es va trobar que l'incisiu era el d'un bòvid.
Per la seva banda, el fragment de radi mostrava afinitats neandertals, ja que s'expandeix de manera mediolateral a la cresta interòssia. El fragment de radi també mostrava signes de carnívors carronyaires o rosegadors, com ara xacals i guineus, les restes dels quals també eren presents al jaciment.

## Referències

* 1 2 3 4 Biglari i 2006, Trinkaus, p. 105-111.
* ↑ Dibble, 1984, p. 23-34.
* ↑ Biglari i Trinkaus, 2006, p. 109.

## Vegeu també

* Shanidar
* Llista de fòssils humans

## Bibliografia

* Biglari, F.; Trinkaus, E. «Middle Paleolithic Human Remains from Bisitun Cave, Iran». Paléorient, 32, 2, 2006, pàg. 105–111.
* Dibble, H. L. «The Mousterian Industry from Bisitun Cave (Iran)». Paléorient, 10, 2, 1984, pàg. 23–34. Arxivat de l'original el 2012-03-05. DOI: 10.3406/paleo.1984.937 [Consulta: 14 novembre 2023].
# Shiribetsu

El mont Shiribetsu (en japonès 尻別岳) és un volcà del Japó que es troba al sud-oest de l'illa d'Hokkaido. El cim s'eleva fins als 1.107 metres sobre el nivell del mar. El cràter fa un quilòmetre i mig d'amplada. Inicialment datat de l'holocè, estudis posteriors van datar la darrera erupció durant el Plistocè.

## Referències

* ↑ «Global Volcanism Program | Shiribetsu» (en anglès). [Consulta: 8 març 2024].
* ↑ «Shiribetsu» (en anglès). [Consulta: 8 març 2024].
* ↑ «volcano». [Consulta: 8 març 2024].
# Gai Fundani Fúndul

Gai Fundani Fúndul (en llatí Caius Fundanius C. F. Q. N. Fundulus) va ser un magistrat romà del segle iii aC. Formava part de la gens Fundània, una gens romana d'origen plebeu.
Va ser edil plebeu l'any 246 aC i va acusar Clàudia, una de les filles d'Appi Claudi Cec, amb el suport del seu col·lega Tiberi Semproni Grac. La noia, sortint d'uns jocs es va veure atabalada per la multitud i va dir en veu alta que li hauria agradat que el seu germà Publi Claudi Pulcre hagués estat viu perquè organitzés una altra flota per perdre-la, i així disminuiria el nombre de persones. Després d'una forta oposició per part de la gens Clàudia i de totes les seves connexions, finalment només va ser condemnada a una multa amb la quantia de la qual es va construir el Temple de la Libertas a l'Aventí. Ciceró explica una història diferent i diu que l'acusat va ser Publi Claudi Pulcre, el fill d'Appi Claudi Cec (i no Clàudia) i l'acusació va ser d'impietat per fer una batalla en contra dels auspicis i ser derrotat a Drèpana.
Va ser elegit cònsol l'any 243 aC i enviat a Sicília a lluitar contra Amílcar Barca que ocupava la ciutat d'Erix. Amílcar va demanar una treva per enterrar els morts i Fundani li va contestar que valia més demanar una treva pels vius i va rebutjar la petició. Quan més tard Fundani va fer una proposta de treva per recollir els seus morts a Amílcar, aquest li va concedir dient que ell no combatia contra els morts.

## Referències

* 1 2 [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/199?view=image&size=100Smith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Londres:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 189. ]
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/776?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=ClaudiaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Londres:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 761. ]
# Gai Memmi (tribú 54 aC)

Gai Memmi (en llatí Caius Memmius) va ser un magistrat romà del segle i aC. Era fill de Caius Memmius L. F. Gemellus i de Fausta Cornèlia, filla del dictador Luci Corneli Sul·la. Formava part de la gens Mèmmia, una gens romana d'origen plebeu.
Va ser elegit tribú de la plebs l'any 54 aC. Va acusar Aule Gabini, cònsol de l'any 58 aC, per malversació a la seva província de Síria. També va acusar Domici Calví d'ambitus als comicis consulars de l'any 54 aC. El mateix any 54 aC, Memmi es va dirigir als jutges en nom de l'acusat Marc Emili Escaure, de qui Publi Valeri Triari deia que havia practicat l'extorsió o Repetundae.
Va ser fillastre de Tit Anni Miló que s'havia casat amb la seva mare després que aquesta i Gai Memmi Gemel es van divorciar.
Va ser cònsol sufecte l'any 34 aC i va celebrar uns jocs en honor de la Venus Genetrix, mític ancestre de la família Júlia.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/1037?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=Memmia+gensSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 1027. ]
# Nathan Banks

Nathan Banks, (abreujat Banks), va ser un entomòleg, i aracnòleg estatunidenc (13 d'abril de 1868, Roslyn (Nova York) - 24 de gener de 1953 (84 anys), Holliston (Massachusetts)).
Es va especialitzar en neuròpters, megalòpters, himenòpters i àcars. Va començar a investigar l'any 1880 pel Departament d'Agricultura dels Estats Units (USDA). L'any 1915 va publicar el primer llibre de text en anglès sobre els àcars: A Treatise on the Acarina, Or Mites (Smithsonian Institution, Procceddings of the United States Natural Museum, 1905, 114 pàgines).
Nathan Banks, va deixar l'USDA l'any 1916 pel Museu d'Anatomia Comparada de la Universitat Harvard, on va començar a treballar en els himenòpters i neuròpters. Fou elegit membre de l'Acadèmia Americana de les Arts i les Ciències el 1922. És autor de més de 440 publicacions científiques entre 1890 i 1951.

## Epònims

* Banksetosa Chickering, 1946, (Salticidae)
* Anasaitis banksi (Roewer, 1951), (Salticidae)
* Anopsicus banksi (Gertsch, 1939), (Pholcidae)
* Anyphaena banksi Strand, 1906, (Anyphaenidae)
* Carabella banksi Chickering, 1946, (Salticidae)
* Euophrys banksi Roewer, 1951, (Salticidae)
* Hamataliwa banksi (Mello-Leitão, 1928), (Oxyopidae)
* Oedothorax banksi Strand, 1906, (Linyphiidae)
* Terralonus banksi (Roewer, 1951), (Salticidae)
* Theridion banksi Berland, 1920, (Theridiidae)

## Referències

* 1 2 «Who's who in America» (en anglès). [Consulta: 17 maig 2024].
* ↑ «Book of Members, 1780-2010: Chapter B». American Academy of Arts and Sciences. [Consulta: 17 maig 2011].
* Carpenter, F. M. & P. J. Darlington, Jr. 1954. Nathan Banks, A biographic sketch and list of publications. Psyche, vol. 61, pàg. 81–110. — PDF Arxivat 2013-novembre-11 a la Wayback Machine.

## Enllaços externs

* New England Naturalists: A Bio-Bibliografia—Llesta de necrològiques—vist 25 d'abril de 2007
* Checklist and Bibliography of the Megaloptera and Neuroptera of Florida—publications représentatives par Banks sur les neuroptères et les mégaloptères—vist 25 d'abril de 2007
# Al-Muàyyad Àhmad

Al-Màlik al-Muàyyad Xihab-ad-Din Àhmad ibn Ínal —àrab: الملك المؤيد شهاب الدين أحمد بن إينال, al-Malik al-Muʾayyad Xihāb ad-Dīn Aḥmad ibn Īnāl—, més conegut simplement com al-Muàyyad Àhmad, fou soldà mameluc de la dinastia burjita o circassiana (1460-1461).
A la mort del sultà Ínal al-Ajrud amb uns 81 anys el 26 de febrer de 1460, el va succeir l'hereu designat, el seu fill Àhmad, de 30 anys, amb el títol d'al-Màlik al-Muàyyad Xihab-ad-Din Àhmad. Va intentar establir algunes reformes a l'estat i totes les faccions mameluques es van oposar en veure perillar els seus privilegis. El governador de Damasc Djanim al-Ashraf va voler usurpar el sultanat amb el suport dels ashrafiyya que formaven la casa mameluca d'al-Ashraf Barsbay; va tenir enfront els zahiriyya que formaven la casa mameluca d'al-Zahir Čakmak (Jàqmaq) el cap dels quals era l'amir Djanibak al-Zahiri, antic governador de Jeddah, que aviat va arranjar un acord entre les dues faccions que va suposar la deposició del sultà al-Muàyyad Ahmad i la substitució per un candidat de compromís provisional, que fou l'amir Khúixqadam (Khushkadam, o Khushqadam), que governaria fins a l'arribada de Djanim al-Ashraf des de Síria. Khúixqadam havia de ser fàcil de substituir perquè al no ser circassià no tenia grans suports; va pujar al tron el 22 de juny de 1461. Àhmad fou enviat a l'exili a Alexandria.

## Bibliografia

* André Clot, L'Égypte des Mamelouks 1250-1517. L'empire des esclaves
* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Mamluks".
# Låtefossen

Låtefossen o Låtefoss és una cascada situada al municipi d'Odda, al comtat de Hordaland, Noruega. Els seus 165 metres d'altura són únics i, per tant, és una coneguda atracció turística a la zona. És especial perquè consisteix en dos corrents separats que flueixen des del llac Lotevatnet, que s'uneixen just abans de passar per sota de la carretera nacional de Noruega 13, per fer un espectacular antic pont de pedra arquejat.
* Vista del pont
* Una branca de la Låtefossen
* Vista de les cascades
* Vista del centre de visitants

## Referències

* ↑ Store norske leksikon. «Låtefoss» (en noruec). [Consulta: 17 juny 2014].
# Chunmiao

Chunmiao (xinès simplificat: 春苗, pinyin: Chūn Miáo) és una pel·lícula xinesa de 1975 dirigida per Xie Jin, Yan Bili i Liang Tingduo,i protagonitzada per Li Xiuming, on es representa una xicona de poble que es converteix en metge descalç a través de la lluita política. Com totes les pel·lícules estrenades durant la Revolució Cultural, és una pel·lícula de propaganda, en aquest cas que promou el moviment Critica a Lin, Critica a Confuci.
Després de l'incident de Huairentang, i la caiguda de la Banda dels Quatre, es considerà la pel·lícula com contrària a la línia del Partit Comunista, ja que tenia un missatge massa extremista.
A banda del missatge polític ultraesquerranista, la pel·lícula es considera que està ben feta artísticament. Va ser rodada al camp, a prop de Shaoxing, Zhejiang. Va ser l'única pel·lícula de Xie Jin durant la Revolució Cultural (1966–1976).

## Participants

* Li Xiuming com a Chunmiao
* Feng Qi com a Qian Jiren
* Da Shichang com a Fang Ming
* Liu Zinong com a Li Aqiang
* Gao Baocheng com el tio Shuichang
* Li Lingjun com a tia Ah Fang
* Bai Mu com a Du Wenjie
* Zhang Yu com a Lianlian

## Referències

* ↑ 上海電影製片廠集體創作 趙志強、楊時文、曹雷執筆. 文學電影劇本 春苗. 1. 上海人民出版社, 1976.3.
* ↑ «影評：一部歌頌文化大革命的好影片». 紅旗, 1, 1976, pàg. 89-94.
* ↑ Yaping, Ding. General history of Chinese film. 2: 1949-1976. London New York: Routledge, Taylor & Francis Group, 2022. ISBN 978-1-032-06956-2.
* 1 2 Pang, 2017, p. 129.
* ↑ 峤石 «从五部反党影片看阴谋文艺的反动实质». 天津师范大学学报(社科版), 6, 1977, pàg. 55-59.
* ↑ 初澜 «坚持文艺革命，反击右倾翻案风». 红旗, 3, 1976.

## Bibliografia

* Chunmiao, scenes 28–30, traduït per Paul Clark. Renditions, primavera de 2009.
* Marion, Donald J. The Chinese Filmography: The 2444 Feature Films Produced by Studios in the People's Republic of China from 1949 through 1995. McFarland & Company, Inc., 1997. ISBN 0-7864-0305-5.
* Pang, Laikwan. The Art of Cloning: Creative Production During China's Cultural Revolution. Verso Books, 2017. ISBN 978-1-78478-520-8.
# Henry Johansson

Henry Johansson (Södertälje, 23 de setembre de 1897 - Södertälje, 28 de maig de 1979) va ser un jugador d'hoquei sobre gel suec, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de plata en la competició d'hoquei sobre gel.
A nivell de clubs jugà al Södertälje SK entre 1924 i 1932, amb qui va guanyar la lliga sueca de 1925 i 1931.

## Referències

* 1 2 «Henry Johansson Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 24 febrer 2018].
# Casa Huguet (Torredembarra)

La Casa Huguet és una obra modernista de Torredembarra (Tarragonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La casa Huguet de Torredembarra destaca més per la seva decoració que no pas per la seva estructura arquitectònica.
La façana és senzilla, però cal destacar, de manera fonamental, el seu vestíbul amb uns molt bonics enteixinats, així com la distribució del forat de l'escala de gran amplitud i visibilitat. El treball de forja destacable és el de les picaportes en forma de bestioles de bronze.

## Referències

* 1 2 «Casa Huguet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 març 2019].

## Enllaços externs

* «Casa Huguet». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Eleonora Gasparrini

Eleonora Gasparrini (Torí, 25 de març de 2002) és una ciclista italiana de carretera. Actualment milita a l'equip UAE Team ADQ.

## Palmarès en ruta

* 2019
** Campiona d'Itàlia de ciclisme en ruta júnior
* 2020
** Campiona d'Europa en ruta júnior
* 2022
** 1a a la MerXem Classic
* 2023
** Vencedora d'una etapa al Volta a Suïssa
* 2024
** Campiona d'Itàlia de ciclisme en ruta sub-23
** 1a al Trofeu Binissalem-Andratx
** 1a a la La Classique Morbihan
** 1a al Gran Premi Stuttgart & Region

### Resultats a les grans voltes
#### Tour de França

* 2022: No surt a la 6a etapa
* 2023: 32a posició

#### Giro d'Itàlia

* 2024: 35a posició

## Referències

* ↑ «UAE TEAM ADQ» (en anglès). UCI. [Consulta: 18 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a procyclingstats.com
# Joan IV de Chalon

Joan de Chalon IV d'Auxerre (1335 - 1370) fou un noble francès comte de facto (formalment regent-administrador) d'Auxerre i senyor de Rochefort. Era fill de Joan de Chalon III d'Auxerre i de Tonnerre i de Maria Crespin du Bec. El 1366 el seu pare fou declarat incapacitat i va assolir la regència del comtat d'Auxerre mentre el seu germà Lluís de Chalon assolia la del comtat de Tonnerre.
Malalt i sense fills va vendre el comtat a la corona francesa el 1370, si bé amb la condició de conservar-lo vitalíciament ell i el seu pare. Joan IV va morir poc després de signar l'acord i Joan III el 1379 i el comtat, que ja estava administrat per oficials del rei, va passar aleshores formalment a la corona que el va conservar fins al 1435.

## Referències

* Genealogia
# Berenguer d'Erill i de Pallars

Berenguer d'Erill i de Pallars (? — Roma, 1388) fou un religiós que fou bisbe de Barcelona i bisbe d'Urgell (i copríncep d'Andorra).
Forma part de la família d'Erill de la Baronia d'Erill. El seu pare fou Arnau II d'Erill i Mur, senyor de Castellvell i Baró d'Erill (mort el 1355). La seva mare fou Beatriu de Pallars i Mataplana.
Fou monjo i prior de Montserrat i abat de Gerri (1365). Més tard esdevingué bisbe de Barcelona (1369-71), on es va comprometre a respectar certs drets de la ciutat. Posteriorment va anar a la Seu d'Urgell (1371) on feu reformes al seu palau i a l'església i impulsà la construcció d'un pont a Collegats.
Durant el Cisma d'Occident va ser neutral i tot que va obeir al papa Climent VII, per por del rei. Es un bisbe famós a la Seu d'Urgell perquè establí la festa de sant Ot que se celebra el 7 de juliol.

## Referències

* ↑ «Berenguer d'Erill i de Pallars a l'Enciclopèdia.cat». [Consulta: 3 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Família i avantpassats de Berenguer d'Erill i Pallars
# Naoko Takeuchi

Naoko Takeuchi (japonès: 武内直子, Takeuchi Naoko) (Kōfu, Prefectura de Yamanashi, Japó, 15 de març de 1967) és una mangaka.
Llicenciada en química farmacèutica a la Universitat de Kyorutsu, Takeuchi va iniciar la seva carrera de dibuixant i historietista sense cap formació artística, i ella en més d'una ocasió ha manifestat que en les seves obres ha influenciat molt l'estil de Leiji Matsumoto creador d'obres com a El Capità Harlock i Galaxy Express 999.

## Començaments

En 1986 guanya dues vegades el premi a la "Millor Artista Revelació" de la revista Nakayoshi. Al setembre d'aquest mateix any debuta amb la seva història "Love Call", en una edició especial de la revista Nakayoshi Deluxe, a partir d'això Naoko va començar a dibuixar històries regularment a Nakayoshi.
Durant el temps que Takeuchi va publicar Sailor Moon, no va deixar de publicar altres històries, va seguir amb les aventures de Sailor V, va publicar diverses històries curtes que després es van recopilar en el tom de "Prism Time", "Miss Rain" i "PQ Angels" una nova sèrie que va iniciar publicant en la revista Nakayoshi però que mai va finalitzar, pel que sembla, per problemes que va haver-hi en l'editorial.
En 1999, l'autora es va casar amb el mangaka Yoshihiro Togashi (creador de Yu Yu Hakusho i Hunter x Hunter) i amb el qual té un fill.
Takeuchi actualment és col·laboradora en alguns dels projectes del seu espòs i també és supervisora de la versió de televisió dels personatges reals de Sailor Moon, a part d'haver reeditat el manga de Bishoujo Senshi Sailor Moon amb noves portades i uns quants dibuixos nous.
A part del manga, és aficionada a l'astronàutica, especialment la naus espacials de la NASA, Apol·lo. També li agrada conduir el seu Porsche o el seu Ferrari.
A més, Naoko és amiga de Yuu Watase, creadora entre altres manges, de Fushigi Yuugi i també de Wataru Yoshizumi, autora de Marmalade Boy.

## Referències

* ↑ Glover, Alex. «The Manga of Takeuchi Naoko». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 27 octubre 2006].
* ↑ Obayashi, Ayano. «武内直子先生インタビューの要旨». Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2002. [Consulta: 8 febrer 2012].
* ↑ «Minato City Sightseeing database». Arxivat de l'original el 1 de desembre 2008. [Consulta: 16 juny 2008].
* ↑ «Princess Takeuchi Naoko's Return-to-Society Punch!! Round 1». Arxivat de l'original el 2020-11-12. [Consulta: 6 maig 2017].
* ↑ «Sailor Moon's Takeuchi, Hunter X Hunter's Togashi Have 2nd Baby (Updated) - News». Anime News Network, 24-12-2009. [Consulta: 25 juny 2014].

## Enllaços externs

* Naoko Takeuchi a l'Enciclopèdia d'Anime News Network (anglès)
# Amfimerícids

Els amfimerícids (Amphimerycidae) són una família extinta de mamífers artiodàctils classificats entre els tilòpodes o entre els remugants que visqueren a l'Europa occidental entre l'Eocè i l'Oligocè inferior, fa entre 28,4 i 41,3 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Espanya, França i Suïssa. Eren artiodàctils menuts de musell allargat i aspecte semblant al dels conills (amb els quals no estaven directament emparentats). Tenien les dents de tipus selenodont i potes similars a les dels cérvols. Havien perdut els dits laterals. Aquests caràcters són adaptacions a un estil de vida corredor.

## Referències

* 1 2 3 Entrada «Amphimerycidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 gener 2025].
* 1 2 Prothero i Foss, 2007, «Endemic European Paleogene Artiodactyls: Cebochoeridae, Choeropotamidae, Mixtotheriidae, Cainotheriidae, Anoplotheriidae, Xiphodontidae, and Amphimerycidae» (J. Erfurt i G. Métais).
* ↑ Prothero, 2017, p. 154.
* ↑ Agustí i Antón, 2002, p. 63.
* ↑ Agustí i Antón, 2002, p. 64.

## Bibliografia

* Agustí, J.; Antón, M. Mammoths, Sabertooths and Hominids: 65 Million Years of Mammalian Evolution in Europe (en anglès). Columbia University Press, 2002. ISBN 0-231-11640-3.
* Prothero, D. R. The Princeton Field Guide to Prehistoric Mammals (en anglès). Princeton University Press, 2017. ISBN 978-0-691-15682-8.
* Prothero, D. R.; Foss, S. E. The Evolution of Artiodactyls (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2007. ISBN 978-0-8018-8735-2.
# Crowfoot

Crowfoot o Isapo-Muxila (vora Calgary, Alberta, 1825-1890) fou un cabdill sitsika, que esdevingué cap de la confederació blackfoot i partidari de la pau. El 1866 rescatà dels cree el capellà Albert Lacombe. El 1876 rebutjà aliar-se amb Bou Assegut en la seva lluita contra els nord-americans, i el 1877 fou el principal portaveu de la confederació blackfoot en el Tractat Número 7 amb Canadà. El 1883 cercà la pau amb els ferrocarrils i rebutjà unir-se a les revoltes tant del seu fill adoptiu, el cree Poundmaker, com la del líder métis Louis Riel. Tots els seus fills van morir de verola, i ell mateix va morir de tuberculosi.

## Bibliografia

* Hugh A. Dempsey, Crowfoot: Chief of the Blackfeet, University of Oklahoma Press 1980, ISBN 0806115963

## Enllaços externs

* Biograpfia al Dictionary of Canadian Biography Online
* Crowfoot
# Llei Glass-Steagall

La llei Glass-Steagall va ser promulgada el 16 de juny de 1933 quan Franklin Delano Roosevelt era president. Aquesta llei és com coneix la “Banking Act “dels Estats Units i rep aquest nom perquè els senadors Carter Glass i Henry Steagall són els qui la van impulsar. Amb aquesta reforma es pretenia evitar una catàstrofe financera com la que es va produir amb la Crisi de 1929. Amb la finalitat d'impedir una especulació fora de control es va obligar la separació entre la banca de depòsits i la banca d'inversió. Es proposaven, entre altres mesures:
* Separació de l'activitat bancària de l'activitat borsària (diferenciant la banca comercial de la banca d'inversions.
* Creació d'un sistema bancari format per bancs nacionals, estatals i locals. Per tal de fomentar la lliure competència, es va tenir en compte la Sherman Act (Llei Antimonopolis). Només es permetia, com a màxim, un 18%, del control d'una entitat financera de qualsevol nivell territorial.
* Als bancs no se'ls permetia participar en el funcionament dels Fons de Pensions.
* Als banquers se'ls prohibia participar en els consells administratius d'empreses (industrials, comercials o serveis).
* Els bancs s'havien de dedicar a facilitar crèdit tant a empreses com a particulars. Se'ls impedia dur a terme accions conjuntes amb altres empreses per a participar en el mercat borsari.
En els anys 80 durant l'administració Reagan aquestes mesures es van anar erosionant i, finalment, amb la tasca del senador Phil Gramm es va derogar completament la llei Glass-Steagall el 1999.
El quanyador de les eleccions presidencials als Estats Units Donald Trump defensa la restauració de la Llei Glass-Steagall que, en canvi, no la proposava Hillary Clinton però si Bernie Sanders. Malgrat que alguns analistes consideraven que si els demòcrates haguessin obtingut la majoria al Senat, també donarien suport per tirar endavant la proposta de separar les activitats de la banca tradicional (com, per exemple, préstecs a empreses) de les activitats d'inversions de risc (com l'any 1933) tal com demanaven alguns líder bancaris interessats en la denominada economia real.

## Referències

* ↑ https://es.larouchepac.com/es Arxivat 2016-11-12 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Neoliberalisme
* Globalització
* Consens de Washington
* Desregulació
* Fons d'inversió lliure

## Bibliografia

* KRUGMAN, Paul Acabad ya con esta crisis. Editorial Crítica.2012, ISBN 9788498922615 (en llengua castellana)

## Enllaços externs

* «Llamado a los gobiernos y parlamentos para que implementen la Glass-Steagall ¡ya! | LaRouche Political Action Committee».
* «Comentarios económicos: La “Ley Bancaria”, o ley Glass-Steagall».