OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Manfred Stengl

Manfred Stengl (Salzburg, 1 d'abril de 1946 - Douglas, 6 de juny de 1992) fou un esportista austríac que destacà en nombrosos esports. S'inicià en el luge, per continuar amb el bobsleigh i finalitzar la seva carrera esportiva en el motociclisme.
Stengl s'inicià en el luge, esport que practicà fins al 1971. El 1962 guanyà una medalla de bronze en la prova per parelles del Campionat d'Europa de luge. El 1964, als Jocs Olímpics d'Hivern d'Innsbruck, fent parella amb Josef Feistmantl, guanyà la medalla d'or en la prova per parelles del programa de luge.
A partir de 1971 se centrà en el bobsleigh, esport en el què el 1975 guanyà la medalla de bronze en la prova de bobs a 4 del Campionat del món de bob.
A banda, des de finals de la dècada de 1960, havia participat en diverses proves de motociclisme, arribant a guanyar el campionat nacional dels 350 cc el 1969. Va morir el 1992 en un accident de moto mentre disputava el Tourist Trophy Formula One a l'illa de Man.

## Referències

* ↑ [26 maig 2005] Kunstbahn-Rennrodeln Europameisterschaften (en alemany).
* 1 2 3 «Olympedia – Manfred Stengl». [Consulta: 8 abril 2022].
* ↑ Biographien: Feistmantl/Stengl - Gold im Doppelsitzer (en alemany).
* ↑ [21 Feb 2010] Men's Luge Olympic Medals.
* ↑ [30 Jun 2007] Olympic Luge and Skeleton Medalists.
* ↑ [25 Feb 2004] Bobsleigh World Championships: Men: 4-Man.
* ↑ Gebetsberger, Egon. «Competitor Profile: Manfred Stengl», 01-04-2006. [Consulta: 29 abril 2019].
# Gian Ferdinando Tomaselli

Gian Ferdinando Tomaselli (Salò, província de Brescia, 29 d'abril de 1876 - Selvino, 15 de juliol de 1944) fou un ciclista italià, de finals del segle xix i principis del segle xx. Es va dedicar a les curses en pista.

## Palmarès

* 1897
** Campió d'Itàlia en Velocitat
* 1899
** Campió d'Itàlia en Velocitat
** 1r al Gran Premi de París
** 1r al Gran Premi de l'UVF

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Gustavo Artacho

Gustavo Leonardo Artacho (Buenos Aires, 15 de setembre de 1967) va ser un ciclista argentí que va combinar la carretera amb el ciclisme en pista. Va participar en els Jocs Olímpics d'Atlanta de 1996.

## Palmarès

* 1992
** 1r a la Rutes d'Amèrica
* 1993
** 1r a la Volta a Cordoba
* 1996
** 1r a la Doble Bragado
* 2004
** Vencedor d'una etapa a la Cyclefest
* 2007
** Vencedor d'una etapa a la Volta per un Xile Líder
* 2008
** 1r al Mount Holly-Smithville

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Mesrine (pel·lícula de 2008)

''Mesrine'' és un díptic format per dues pel·lícules franco-canadenca-italianes estrenades el 2008:
* L'Instinct de mort, i
* L'Ennemi public n° 1.
Totes dues es basen en els llibres autobiogràfics escrits per Jacques Mesrine i van estar dirigides per Jean-François Richet i protagonitzades per Vincent Cassel en el paper de L'assassí Mesrine.

## Producció

La idea de fer una pel·lícula basada en els dos llibres autobiogràfics escrits per Jacques Mesrine a finals dels anys 70, L'Instinct de mort i Coupable d'être innocent, va sortir de Jean-Paul Belmondo. L'actor volia interpretar el criminal a la gran pantalla i, mitjantçant la seva productora Cerito Films, va voler implicar directors com Jean-Luc Godard o Costa-Gavras, però finalment no es va dur a terme.
Després d'aquesta fallida es van dur a terme tres propostes basades en Mesrine:
* Jacques Mesrine: profession ennemi public, documental francès de 1983 dirigit per Hervé Palud;
* Mesrine, pel·lícula francesa de 1984 escrita i dirigida per André Génovès;
* i La Chasse à l'homme, telefilm francès de 2006 escrit i dirigit per Arnaud Sélignac.
A partir de l'any 2001, el productor Thomas Langmann es va entossudir en dur a terme aquest díptic, i ja li va oferir el paper a Cassel, que en principi ho va rebutjar. Finalment, Langmann va contractar Jean-François richet com director i va aconseguir convèncer Vincent Cassel per ser el protagonista.
El rodatge va començar al maig de 2007 i es va allargar fins a principis de 2008. Es va dur a terme a França, Espanya, Canadà i els Estats Units.

## Referències

* ↑ «Mesrine: Killer Instinct» (en anglès). IMDb.com. [Consulta: 17 gener 2025].
* ↑ «Mesrine: Public Enemy No. 1» (en anglès). IMDb.com. [Consulta: 17 gener 2025].
* 1 2 3 «Mesrine : L'Instinct de mort» (en francès). allocine.com. [Consulta: 17 gener 2025].

## Bibliografia

* Christophe d'Yvoire; Jean-Pierre Lavoignat. Mesrine, 30 ans de cavale dans le cinéma. Paris: Sonatine, 2008, p. 298. ISBN 978235584-0050. .

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Programa d'assegurança mèdica per a nens

El Programa d'assegurança mèdica per a nens (en anglès: Childrens Health Insurance Program) (CHIP), és un programa administrat pel Departament de Salut i Serveis Socials dels Estats Units que ofereix fons de contrapartida als estats per l'assegurança mèdica de famílies amb nens.
El programa va ser dissenyat per cobrir els nens sense assegurança mèdica de famílies amb ingressos modestos però massa alts per qualificar per al programa Medicaid. El programa es va convertir en llei com a part de la Llei de Pressupost Equilibrat de 1997, i l'autoritat legal per al programa CHIP està sota el títol XXI de la Llei de Seguretat Social. La legislació per crear el programa CHIP va ser copatrocinada pel senador demòcrata Ted Kennedy i el senador republicà Orrin Hatch, i va rebre un fort suport de la primera dama Hillary Clinton. Tot i l'oposició d'alguns polítics conservadors, el CHIP es va incloure en la Llei de Pressupost Equilibrat de 1997, que el president Bill Clinton va promulgar a l'agost de 1997. En el moment de la seva creació, el CHIP representava la major expansió de la cobertura de l'assegurança mèdica per a nens finançada pels contribuents als Estats Units des de l'establiment del programa Medicaid en 1965. La Llei de reautorització de l'assegurança mèdica per a nens de 2009 es va estendre al programa CHIP i va expandir el programa per cobrir a 4 milions de nens i dones embarassades addicionals. La Llei de pressupost bipartidista de 2018 va estendre l'autorització del programa CHIP fins a l'any 2027. El CHIP va ser dissenyat com una associació federal i estatal similar al programa Medicaid, els programes són administrats pels estats individuals d'acord amb els requisits establerts pels Centres de Serveis de Medicare i Medicaid federals. Els estats tenen flexibilitat per dissenyar les polítiques del CHIP dins de les pautes federals generals, el que resulta en variacions pel que fa a elegibilitat, beneficis i administració en els diferents estats. Molts estats realitzen contractes amb empreses privades per administrar algunes parts dels seus beneficis del programa CHIP. Alguns estats han rebut autoritat per usar els fons del CHIP per cobrir a certs adults, incloses les dones embarassades i els pares de nens que reben beneficis del CHIP i de Medicaid. El programa CHIP va oferir cobertura sanitària a 7,6 milions de nens durant l'any fiscal federal 2010.

## Referències

* ↑ Sultz, H., & Young, K. Health Care USA Understanding its Organization and Delivery pg. 257
* ↑ «FY 2010 Number of Children Ever Enrolled in Medicaid and CHIP» (en anglès), 03-04-2013. Arxivat de l'original el 2013-02-18. [Consulta: 6 desembre 2020].
# Reinhold Senn

Reinhold Senn (Imst, 6 de desembre de 1936 - Zams, 1 de juny de 2023) és un conductor de luge austríac, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern d'Innsbruck, on fou vint-i-unè en la prova individual del programa de luge i guanyà la medalla de plata en la prova per parelles, junt a Helmut Thaler.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles de bronze al Campionat del món de luge i una de plata al Campionat d'Europa.

## Referències

* 1 2 «Reinhold Senn Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 6 de gener 2009. [Consulta: 18 febrer 2020].
# Ezio Cardi

Ezio Cardi (Bardolino, província de Verona, 24 d'octubre de 1948) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1972 i 1975. Es dedicà al ciclisme en pista, especialitzant-se en les proves de velocitat.
Com a ciclista amateur va prendre part en els Jocs Olímpics de 1972 de Múnic.

## Palmarès en pista

* 1970
** Campió d'Itàlia amateur en velocitat
* 1971
** Medalla d'or als Jocs del Mediterrani en velocitat
** Campió d'Itàlia amateur en velocitat
** Campió d'Itàlia amateur en tàndem
* 1972
** Campió d'Itàlia amateur en quilòmetre
** Campió d'Itàlia amateur en tàndem
* 1973
** Campió d'Itàlia en velocitat
* 1976
** Campió d'Itàlia en velocitat
* 1977
** Campió d'Itàlia en velocitat

## Palmarès en ruta

* 1971
** 1r a la Coppa San Geo

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1973. Abandona

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Unión Deportiva Barbastro

La Unión Deportiva Barbastro és un club de futbol aragonès de la ciutat de Barbastre a la província d'Osca. Té aproximadament 1000 socis i un pressupost anual de 461.800 €. Va aconseguir dos ascensos a Segona Divisió B els anys 1989-90 i el 2006-07.

## Història

El club va ser fundat el 1934, però va desaparèixer a causa de la Guerra Civil espanyola, i fou posteriorment refundat el 1947.
Amb el temps es va convertir en un dels conjunts històrics de l'extinta Tercera Divisió d'Espanya, havent competit un total de 49 temporades en la mateixa, si bé en la temporada 1989-90 debutaria a la Segona Divisió B d'Espanya, i setze anys més tard, per a la temporada 2005-06 aconseguiria el seu segon ascens a Segona B. Desrpés que desaparegués l'antiga categoria de bronze, el conjunt del Somontano ascendiria a Segona Federació la temporada 2022-23, com a subcampió del grup aragonès de la Tercera Federació.
El derbi regional històricament sempre ha estat contra la Sociedad Deportiva Huesca, majoritàriament quan l'entitat d'Osca competia en divisions inferiors a l'actual. Igualment contra l'Atlético de Monzón ha existit la mateixa rivalitat o major, a causa de la proximitat, i perquè els derbis entre tots dos s'han disputat més habitualment.
A la Copa del Rei de la la temporada 2023-2024 va assolir una de les millors fites de la seva història, quan, mentre militava a 2a Federació, va eliminar en trenta-dosens de final la UD Almeria, de primera divisió, (victòria per 1-0 el 6 de desembre de 2023). En la ronda següent, setzens de final, l'equip va ser eliminat pel FC Barcelona, (2-3, partit disputat el 7 de gener de 2024).
Novament, l'equip repetiria aquesta fita un any després, la temporada 2024-25, aconseguint arribar als setzens de final de la Copa del Rei 2024-25. Curiosament, en aquesta mateixa eliminatòria, l'equip va tornar a enfrontar-se al Futbol Club Barcelona, i va quedar eliminat el dia 4 de gener de 2025, després d'haver eliminat a les rondes prèvies, entre d'altres, l'RCD Espanyol de primera divisió, gràcies a un doblet a la segona part d'Andrés Barrera.

### Futbolistes destacats

* Sergio Barila
* Francisco Borrego
* Miguel Linares
* José Antonio Métola
* Eduardo Navarro

## Dades del club

* Temporades a Segona B: 2
* Temporades a Tercera Divisió: 34
* Millor classificació a la lliga: 20è (temporada 1989-90)
* Pitjor classificació a la lliga: 20è (temporada 1989-90)

## Palmarès

* Tercera Divisió (2): 1988/89, 2004/05

## Referències

* 1 2 «Copa del Rey: La UD Barbastro engrandece su historia al derrotar a un equipo de Primera». El Heraldo de Aragón, 06-12-2023 [Consulta: 8 gener 2024].
* ↑ «El Barbastro, de Segunda Federación, apea a un Almería en caída libre». diari Sport, 06-12-2023 [Consulta: 8 gener 2024].
* ↑ «El Barça se asoma al abismo ante un heroico Barbastro». diari Sport, 07-01-2024 [Consulta: 8 gener 2024].
* ↑ «Pablo Torre es reivindica enmig del cas Olmo». Esport 3, 04-01-2025 [Consulta: 5 gener 2025].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Bahariasaure

El bahariasaure (Bahariasaurus, lat. "Rèptil de Bahariya") és un gènere representat per una única espècie de dinosaure teròpode ceratosaures, va viure a mitjan període Cretaci, fa aproximadament 95 milions d'anys, en el Cenomanià, a Àfrica. És un probable sinònim d'un altre gran depredador del Cretaci africà, Deltadromeus. Era un predador de gran grandària que atenyia uns 11 a 12 metres de llarg i pes 2,5 tones. Es creu que va cohabitar amb diverses formes de titanosaures, ja que s'han trobat barrejats els ossos de tots dos grups. Per tant, tènia un llarg similar als grans teròpodes tiranosaure i als contemporanis carcarodontosaure i espinosaure.
Bahariasaurus va ser trobat a Àfrica en 1934 per Ernst Stromer, en la Formació Baharija d'Egipte. Aquestes restes es van perdre durant els bombardejos de la Segona Guerra Mundial. Després es van trobar més restes en Agadez, Nigèria.
# Antoneta Kastrati

Antoneta Kastrati (1981, Pejë, Kosovo) és una directora de cinema i guionista nascuda a Kosovo, reconeguda com a part de la "Nova Onada de Kosovo", la primera generació de dones directores. al país. El seu treball sovint explora temes de la societat de la postguerra, els problemes socials i les complexitats de les relacions humanes.

## Carrera

Les primeres pel·lícules de Kastrati, fetes després de la guerra de Kosovo, aporten llum sobre les lluites i les experiències dels individus que naveguen per la vida després del conflicte. Entre els seus documentals destacats destaquen "Dasmat dhe Pampersat" (Bodes i bolquers) i "Zana" (2010).
Kastrati col·labora sovint amb el seu marit, el cineasta estatunidenc Casey Cooper Johnson. Junts, han dirigit documentals com "Love Makes a Difference" (2011) i "Zana: The Unseen" (2019), que aprofundeixen en temes socials i dinàmiques de gènere a Kosovo.
El treball de Kastrati sovint aprofundeix en les complexitats del matrimoni i les relacions, especialment en el context de l'evolució de les normes socials de Kosovo. El seu documental "Marriage and Diapers" examina el panorama canviant dels costums matrimonials, mentre que "Love Makes a Difference" explora els reptes i els triomfs de les parelles interreligiosos.

## Premis

Les pel·lícules de Kastrati han obtingut reconeixement i premis internacionals. "Zana" va rebre el Gran Premi del Jurat al Festival de Cinema de Kosovo de 2010, i "Love Makes a Difference" va rebre el premi al Millor Documental al Raindance Film Festival de 2011..

## Filmografia

* 2007: Weddings and Diapers (documental)
* 2009: Seeking Magic (documental)
* 2010: The Guardian (documental)
* 2011: The Kingdom of Coal (documental)
* 2011: Kofja e Zbrazet (curtmetratge)
* 2012: Robin (curtmetratge documental)
* 2012: Laleh (curtmetratge documental)
* 2013: She Comes in Spring (curtmetratge)
* 2019: Zana

## Referències

* ↑ «Antoneta Kastrati» (en anglès). Crossing Bridges Films. [Consulta: 12 juny 2024].
* ↑ «Antoneta Kastrati | MIDPOINT Institute» (en anglès). www.midpoint-institute.eu. [Consulta: 12 juny 2024].
* ↑ s.r.o, Appio Digital. «Antoneta Kastrati | DOKweb» (en anglès). dokweb.net. [Consulta: 12 juny 2024].
* ↑ Holdsworth, Nick. «Oscars: Kosovo Selects ‘Zana’ for International Feature Film Category» (en anglès americà). The Hollywood Reporter, 16-09-2019. [Consulta: 12 juny 2024].
# Bàurids

Els bàurids (Bauriidae) són una família extinta de sinàpsids baurioïdeus que tingueren una amplíssima distribució durant el Triàsic mitjà, fa entre 242 i 247,2 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Namíbia, Rússia, Sud-àfrica i la Xina. Són els últims terocèfals que apareixen en el registre fòssil. Eren herbívors i estaven dotats de paladar secundari, cosa que fa pensar que tal vegada tenien un ritme metabòlic alt i que eren animals endoterms. En els representants sud-africans d'aquest grup, el crani feia fins a 133 mm de llargada.

## Referències

* 1 2 Entrada «Bauriidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 1 abril 2024].
* ↑ Chinsamy-Turan, 2012, «The Origin and Radiation of Therapsids» (T. S. Kemp).
* ↑ Abdala et al., 2014, p. 226.

## Bibliografia

* Abdala, F.; Jashashvili, T.; Rubidge, B. S.; Van den Heever, J. «New Material of Microgomphodon oligocynus (Eutherapsida, Therocephalia) and the Taxonomy of Southern African Bauriidae». A: Kammerer, C.; Angielczyk, K. D.; Fröbisch, J. Early Evolutionary History of the Synapsida. Vertebrate Paleobiology and Paleoanthropology (en anglès). Springer, 2014, p. 255-279. DOI 10.1007/978-94-007-6841-3_13. ISBN 978-94-007-6841-3.
* Chinsamy-Turan, A. Forerunners of Mammals: Radiation • Histology • Biology (en anglès). Indiana University Press, 2012. ISBN 9780253005335.
# Docodonts

Els docodonts (Docodonta) són un ordre de mamaliaformes que visqueren entre mitjans i finals del Mesozoic. Les seves característiques més distintives eren el seu conjunt relativament sofisticat de dents molars, que dona nom a l'ordre. En el registre fòssil, els docodonts estan representats principalment per dents aïllades i fragments de maxil·lars. Tot i que la majoria dels exemplars han estat trobats a l'antiga Lauràsia (el que avui en dia és Nord-amèrica i Euràsia), també se n'han trobat a Gondwana (actual Índia i hemisferi sud).
La posició filogenètica exacta dels docodonts depèn del mètode d'estudi que s'utilitzi. Des d'un punt de vista cladístic, els docodonts són mamaliaformes avançats, just a fora dels autèntics mamífers. Des d'un punt de vista «tradicional», els docodonts són mamífers basals i se'ls sol classificar dins la subclasse parafilètica dels al·loteris.
Es creu que els docodonts eren principalment herbívors o insectívors, tot i que Castorocauda lutrasimilis té dents que suggereixen que s'alimentava de peixos. El docodont Agilodocodon scansorius fou el primer mamaliaforme d'estil de vida arborícola.

## Referències

* ↑ Michael Balter. «Found: Two sophisticated mammals that thrived during the age of the dinosaurs» (en anglès). Science, 12-02-2015. [Consulta: 13 febrer 2015].

## Bibliografia

* G. V. R. Prasad i B. K. Manhas. "First docodont mammals of Laurasian affinity from India" Arxivat 2008-12-17 a Wayback Machine.. Current Science. 10 novembre 2001.

## Enllaços externs

* Docodonta a Palaeos Arxivat 2007-04-16 a Wayback Machine. (anglès)
* Mesozoic Mammals, directori d'Internet Arxivat 2006-05-14 a Wayback Machine. (anglès)
# Silke Kraushaar-Pielach

Silke Kraushaar, pel seu casament Silke Kraushaar-Pielach (Sonneberg, 10 d'octubre de 1970) és una corredora de luge alemanya, ja retirada, que destacà a finals de la dècada del 1990 i durant la dècada del 2000.

## Biografia

Va néixer el 10 d'octubre de 1970 a la ciutat de Sonneberg, població situada a l'estat de Turíngia, que en aquells moments formava part de la República Democràtica Alemanya (RDA) i que avui en dia forma part d'Alemanya.

## Carrera esportiva

Va participar, als 27 anys, en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 realitzats a Nagano (Japó), on aconseguí la medalla d'or en la prova individual femenina de luge. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 realitzats a Salt Lake City (Estats Units) aconseguí la medalla de bronze, i en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 realitzats a Torí (Itàlia) aconseguí la medalla de plata. Amb aquesta nova medalla es convertí en la corredora de luge més guardonada de la història de l'olimpisme amb tres medalles.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat 10 medalles en el Campionat del Món de luge, destacant quatre medalles d'or (tant en modalitat individual femenina com en parelles mixtes). En el Campionat d'Europa de luge ha guanyat també 10 medalles, set d'elles d'or.
Ha guanyat les generals de la Copa del Món de l'especialitat les temporades 1998/1999, 2000/2001, 2001/2002, 2005/2006 i 2006/2007.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Silke Kraushaar». [Consulta: 28 desembre 2023].

## Enllaços externs

* (alemany) Portal personal Arxivat 2010-07-02 a Wayback Machine.
* (anglès) www.fil-luge.org - Silke Kraushaar
# Maria Paola Turcutto

Maria Paola Turcutto (Roma, 2 de gener de 1965) va ser una ciclista italiana que va competir en carretera, ciclisme de muntanya i ciclocròs. Va participar als Jocs Olímpics d'Estiu de 1992.

## Palmarès en ruta

* 1988
** 1a al Giro del Friül
* 1991
** 1a al Trofeu Alfredo Binda
* 1992
** Campiona d'Itàlia en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Aude

## Palmarès en ciclocròs

* 1996
** Campiona d'Itàlia en ciclocròs
* 1997
** Campiona d'Itàlia en ciclocròs
* 2001-2002
** Campiona d'Itàlia en ciclocròs

## Palmarès en bicicleta de muntanya

* 1995
** Campiona d'Itàlia en bicicleta de muntanya

## Referències

* ↑ «Maria Paola Turcutto» (en anglès). Museo del ciclismo. [Consulta: 5 gener 2025].
* ↑ «Maria Paola Turcutto» (en anglès). olympedia. [Consulta: 5 gener 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Geobacter sulfurreducens

Geobacter sulfurreducens és una espècie proteobacteri pertanyent al gènere dels geobacteris. Té la capacitat de reduir el sofre.

## Descripció

Aquests bacteris gramnegatius són bacils de 2 a 3 µm de longitud per 0.5 µm de diàmetre. No formen espores. Les cèl·lules contenen citocrom c i són capaces de créixer en mitjans amb una concentració de sal marina, és a dir, 1.75%. La seva temperatura òptima de creixement és d'entre 30 i 35 °C.
Són estrictament anaeròbic i quimioorganotrofs, el que significa que adquireixen la seva energia a partir de substàncies orgàniques. Oxiden acetat amb ferro (III), sofre, cobalt (III), fumarat, o malat com acceptors d'electrons. A més, fan servir l'hidrogen com a donador d'electrons per a la reducció de ferro(III).
G. sulfurreducens és el primer bacteri aïllat que acobla l'oxidació d'hidrogen a la d'etil o de reducció de ferro(III).

## Hàbitat

G. sulfurreducens es va aïllar dels sediments superficials d'una rasa a Norman (Oklahoma).

## Història

La primera descripció d'una espècie Geobacter es va fer l'any 1987 per Derek Lovley aïllada dels sediments del Riu Potomac. L'any 1994, Caccavo va descriure Geobacter sulfurreducens.

## Aplicacions

Recentment un grup de treball de l'American físics Marca Tuominen demostrat que una fina pel·lícula de G. sulfurreducens condueix l'electricitat, amb una conductivitat de prop de 5 miliSiemens per cm. La conductivitat obtinguda del material és de diversos centímetres, i per tant, és similar a les propietats elèctriques de la nanoestructures metàl·liques sintètiques. Per tant, G. sulfurreducens podria ser de gran importància per a la construcció de components electrònics a l'escala nano.

## Referències

* ↑ Lovley DR, Stolz JF, Nord GL, Phillips, EJP «Anaerobic Production of Magnetite by a Dissimilatory Iron-Reducing Microorganism». Nature, 350, 1987, pàg. 252. Arxivat de l'original el 2016-03-05 [Consulta: 10 juny 2016].
* ↑ Malvankar NS, Vargas M, Nevin KP, Franks AE, Leang C, Kim BC, Inoue K, Mester T, Covalla SF, Johnson JP, Rotello VM, Tuominen MT, Lovley DR.
# Kammama

Kammama fou una ciutat de l'Imperi Hitita, al nord d'Hattusa, que fou saquejada pels kashka després del 1400 aC sota el regnat d'Arnuwandas I. Als "fets de Subiluliuma I" s'esmenten operacions d'aquest rei a la zona a la part final del seu regnat, vers 1330 aC.

## Referències

* ↑ Bryce, Trevor. The Routledge Handbook of the Peoples and Places of Ancient Western Asia: The Near East from the Early Bronze Age to the Fall of the Persian Empire (en anglès). Routledge, 2009-09-10. ISBN 9781134159086.