OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Echus Fossae

Echus Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 6.55 ° de latitud N i 284.58 ° de longitud E. Fa 421.03 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1988 i pren el nom d'una característica d'albedo localitzada a 46 ° de latitud S i 87 ° de longitud O.

## Referències

* ↑ "Echus Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Domingos Simões Pereira

Domingos Simões Pereira (Farim, 20 d'octubre de 1963) és un polític de Guinea Bissau que va ocupar el càrrec de Primer ministre de Guinea Bissau des del 4 de juliol de 2014 fins al 20 d'agost de 2015.

## Carrera política

Entre 2008 i 2012 va ser secretari executiu de la Comunitat de Països de Llengua Portuguesa. El 9 de febrer de 2014 va ser triat líder del Partit Africà per la Independència de Guinea i Cap Verd succeint Carlos Gomes Júnior, antic primer ministre deposat per un cop d'estat després de guanyar les eleccions presidencials en 2012.
Les primeres eleccions legislatives celebrades després del cop, a l'abril de 2014, van donar la majoria absoluta al seu partit en aconseguir 55 dels 102 escons. Malgrat la victòria al Parlament el seu nomenament com a primer ministre no es va confirmar fins a la victòria de José Mário Vaz, del seu mateix partit, en la segona volta de les presidencials. El 8 de juliol va anunciar la composició del seu govern, completant la tornada a la legalitat institucional dos anys després del cop militar. En els primers mesos del seu govern va haver de fer front al brot d'ebola a Àfrica Occidental i a l'agost va ordenar el tancament de fronteres amb Guinea, molt afectada per l'epidèmia. Poc després va començar a tenir dissensions amb el president i aquest el va destituir el 12 d'agost de 2015, substituint-lo per Baciro Djá.

## Referències

* ↑ http://www.dsimoespereira.com/#!biografia/csgz
* ↑ «Guinea-Bissau». Rulers.org. [Consulta: 14 setembre 2014].
* ↑ «Domingos Simões Pereira deverá ser primeiro-ministro na Guiné-Bissau». Jornal de Notícias, 17-04-2014. Arxivat de l'original el 2015-11-21. [Consulta: 15 setembre 2014].
* ↑ «Gobierno multicolor en Guinea-Bissau encabezado por Domingos Simões Pereira». África Fundación Sur, 08-07-2014. Arxivat de l'original el 2016-09-20. [Consulta: 15 setembre 2014].
* ↑ «Guinea Bissau cierra su frontera con Guinea por el brote de ébola». Europa Press, 12-08-2014. [Consulta: 15 setembre 2014].
* ↑ « Guinée-Bissau: Baciro Dja premier ministre », Le Figaro, 20 d'agost de 2015.
# Antoni de Fluvià

Antoni de Fluvià fou Mestre de l'Hospital des de 1421 fins al 1437. Provenia d'un llinatge de cavallers originaris de Guissona que més tard es va establir a la Noguera i que foren partidaris del comte Jaume II d'Urgell després del Compromís de Casp. D'aquest mateix llinatge, hi havia tres nebots seus que el van seguir a Rodes, concretament eren Antoni, Joan i Ramon Berenguer, segurament per haver donat suport militar al dissortat comte d'Urgell.
Fou successivament lloctinent del gran mestre el 1419, defensor de Xipre el 1420 fins que el 1421 arribà al mestratge de l'orde en substitució de Philibert de Naillac i es va encarregar de reforçar les muralles de Rodes (on encara es pot veure el seu escut), així com de bastir la casa de la llengua d'Aragó. Les seves armes que també es troben a la fortificació de l'illa de Castellroig. Va lluitar directament a Egipte. El 1428 va ordenar que es constituís l'arxiu de l'orde i també va elevar la comanda de Mallorca en batllia.
En l'àmbit de la diplomàcia, va gestionar l'alliberament del rei Joan II de Xipre, també es va encarregar de negociar treves entre el soldà egipci i el rei Alfons el Magnànim i va intercedir per solucionar el Concili de Basilea.
A la seva mort va deixar una summa considerable per tal que es pogués construir la infermeria de l'orde, entre 1440 i 1489, que és l'actual museu arqueològic de la ciutat de Rodes.

## Vegeu també

* Illa de Rodes

## Enllaços externs

* L'Hospital dels Cavallers a Rodes

## Referències

* ↑ Vertot (abbé de). Histoire des chevaliers hospitaliers de Saint-Jean de Jérusalem: appelés depuis chevaliers de Rhodes, et aujourd'hui chevaliers de Malte. Lequien fils, 1830, p. 346–.
* ↑ Vertot (abbé de). Histoire des chevaliers hospitaliers de Saint-Jean de Jérusalem: appelés depuis chevaliers de Rhodes, et aujourd'hui chevaliers de Malte. Lequien fils, 1830, p. 365–.

## Bibliografia

* Bonneaud, Pierre: Le prieuré de Catalogne, le couvent de Rhodes et la couronne d'Aragon (1415-1447). Conservatoire Larzac Templier et Hospitalier, Millau, 2004.
* Gran Enciclopèdia Catalana
# Litori de Benevent

Litori de Benevent (Litorius Λιτώριος) va ser un cirurgià veterinari romà, nadiu de la ciutat de Benevent, de la regió del Samni, famós per haver descobert un remei pel borm, una malaltia dels equins. No hi ha dades precises sobre el moment en què va viure, es creu que probablement va viure al segle iv o bé al segle v; Anne McCabe el data entre el 100 aC i el 350 dC, un extens període en el temps.
Els seus escrits versen sobre malalties que afectaven els cavalls i els equins en general, però en termes generals la seva obra ha arribat fragmentàriament a través d'altres autors posteriors o bé amb citacions en obres sobre cirurgia veterinària. No obstant no tenir-ne gaires dades, és considerat des d'antic com a celeberrimus medicus, pràcticament al mateix nivell d'Hipòcrates i Galè, gràcies als seu descobriment del remei contra el borm, una malaltia bacteriana que afecta els equins. Tenim noticia d'aquest fet gràcies a la citació per part de Pelagoni de Salona i també en la traducció de l'obra anomenada Hippiatrika. De fet, altres dels seus escrits tracten els símptomes de les contagioses que afectaven els cavalls, molt temudes per les persones de l'època. Part del remei pel borm va ser copiat per Apsirt, probablement la font original de Pelagoni, qui de fet defineix de forma anacrònica a Litori com un membre del rang senatorial.
Posteriorment a l'edat mitjana va ser inclòs en un llistat d'autors napolitans de la mà de Bernardino Tafuri, l'any 1005. Durant el Renaixement, els seus escrits van ser publicats juntament amb d'altres autors antic. El 1530 a París en llengua llatina pel francès Jean de la Ruelle, i més tard en llengua grega el 1537 de la mà de Simon Grynaeus a Basilea. Finalment, del grec es va traduir a l'italià a Opera della Medicina de'Cavalli composta da diversi antichi Scrittori, que va ser publicada a Venècia per Michele Tramezzino el 1548.

## Referències

* 1 2 3 Smith, William. Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). vol. II. Londres: Taylor and Walton; John Murray, 1846, p. 788.
* 1 2 3 Keyser, Paul T; Irby-Massie, Georgia (Eds.). Encyclopedia of Ancient Natural Scientists (en anglès). Londres i Nova York: Routledge, 2008.
* 1 2 3 Mazzuchelli, Giammaria. Gli Scrittori d'Italia (en italià). vol. II. Brescia: Per Giambatista Bossini, 1760, p. 837.
* ↑ Hecker, J. F. C. «The Early History of Veterinary Medicine». The Veterinarian: A Monthly Journal of Veterinary Science, vol. VIII, 1835, pàg. 276.
# Ferrières (Lieja)

Ferrières (francès) o Fèrîre en való és un municipi de Bèlgica a la província de Lieja, que forma part de la regió valona. És regat pel Lembrée que desemboca a l'Ourthe al nucli de Vieuxville.

## Història

El nucli Vieuxville era un assentament i fortalesa a l'època romana. El component ville refereix al mot llatí villa. El prefix vieux (vell) va afegir-se quan el 1130 el príncep-abat Wobald va crear una nova vila i una fortalesa a Logne. Aquest castell que hauria hagut de protegir les afores, va atreure moltes batalles i guerres, fins a la seva destrucció el 1521.
Històricament, era un poble de ferreries i de forges, que utilitzaven carbó de llenya i el mineral de ferro local. Això explica el seu nom, tant com el dels llocs dits Rouge-Minière, Ferot-le-Fourneau… Aquesta activitat artesanal va decaure a l'inici de la revolució industrial quan va perdre la competitivitat davant els alts forns desenvolupats per John Cockerill al vall del Mosa, més eficaços en utilitzar el coc tret de carbó de lleny. La darrera ferreria va tancar-se el 1840, la darrera mina de ferro el 1871.
Fins al 1795 feia part del comtat de Logne, un feu del principat de Stavelot-Malmedy, abans d'escaure a França, al Regne Unit dels Països Baixos (1815) i per fi a Bèlgica (1830). Les fronteres actuals del municipi van fixar-se el 1977.

## Economia

Ferrières és un municipi rural de la regió de les Ardenes, del qual 47% de la superfície són terres de conreu i de pastures, 39% de bosc i 11% de construïdes. Les activitats econòmiques són segons el seu valor afegit: negoci (35,7%), construcció (32,5%), indústria (9,1%), immobiliàries, transport i serveis (6,7%) diversos (11,4%). A la sortida de l'autopista E25 es troba un polígon artesanal de 15 hectàrees.

## Entitats i nuclis

* Ferrières
* My
* Vieuxville
* Werbomont
* Xhoris

## Llocs turístics

* El Musée de la vie rurale (Museu de la vida de pagès) a Xhoris
* El Musée du jouet (Museu de les joguines)
* El castell fortificat de Logne, antiga fortalesa dels prínceps-abats del principat de Stavelot-Malmedy
* La xarxa de més de 180 km passejos abalisats dels nuclis pintorescs i boscs a través. De les 5691 hectàrees de bosc, unes 900 són comunals.

## Referències

* ↑ Jean Haust, «Fèrîre», Dictionnaire liégeois, Liège, Editorial H. Vaillant-Carmanne, 1933, pàgina 265
* ↑ «Un peu d'histoire, Ferrières, Office du tourisme». Arxivat de l'original el 2009-02-14. [Consulta: 20 juliol 2009].
* ↑ Chiffres clés pour la commune de Ferrières, Brussel·les, Statbel, 2006
* ↑ ibidem

## Enllaços externs

* Oficina de turisme Arxivat 2009-02-14 a Wayback Machine.
# James Musa

James Musa (nascut l'1 d'abril de 1992) és un futbolista neozelandès que actualment juga com a defensa pel Fulham de la Premier League anglesa.

## Trajectòria per club

Inicialment va ser convocat pel Wellington Phoenix com un dels jugadors requerits que tinguessin menys de 21 anys. Això que ho va fer el juny de 2010, abans de la temporada 2010-11 de l'A-League.
Musa debutà amb l'equip el 27 de novembre de 2010 en un partit local contra el Melbourne Victory en què jugà de defensa. El debut el va fer el cinquantè jugador que jugà amb el Wellington Phoenix i el tercer debutant més jove rere Kosta Barbarouses i Marco Rojas. En acabar la temporada, Musa no fou renovat contracte i, per tant, marxà de l'equip.
Musa va jugar amb el Waitakere City per a preparar-se per a la Copa del Món de la FIFA sub-20 2011.
El 20 d'octubre de 2011 va ser fitxat pel Team Wellington del Campionat de Futbol de Nova Zelanda. Va marcar el seu primer gol en un partit contra el Waikato FC el 5 de febrer de 2012.
El setembre de 2012 va fitxar pel Fulham. Juga principalment en l'equip reserva del Fulham.

## Trajectòria internacional

Musa va ser convocat per a la selecció neozelandesa sub-20 per a participar en la Copa del Món de la FIFA sub-20 de 2011 l'abril d'aquell any. Va participar a més en el Campionat de l'OFC sub-20 de 2011 on jugà en tots els quatre partits, marcant un hat trick durant la fase de grups ajudant a la selecció neozelandesa guanyar el torneig.

## Palmarès

* Copa White Ribbon (1): 2011-12.

## Referències

* ↑ (anglès) «James Musa – Player profile». Transfermarkt.co.uk. [Consulta: 03/11/2012.]
* ↑ (anglès) Gilhooly, Daniel: «James Musa set to debut for Wellington Phoenix Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.». Stuff.co.nz. [Publicació: 26/11/2010.] [Consulta: 03/03/2012.]
* ↑ (anglès) Layland, Christian: «Hyundai A-League transfers 2011/2012 Arxivat 2011-08-03 a Wayback Machine.». The Football Sack. [Publicació: 29/06/2011.] [Consulta: 03/03/2012.]
* ↑ (anglès) Dawson, Mark: «Musa models on ex-Wolves star». The Wanganui Chronicle. [Publicació: 19/07/2011.] [Consulta: 03/03/2012.]
* 1 2 (anglès) «FIFA U-20 World Cup Colombia 2011 – List of Players Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.». FIFA. [Consulta: 03/03/2012.]
* ↑ (anglès) «Exodus TW Signs Musa Arxivat 2012-09-17 at Archive.is». TW.org.nz. [Publicació: 20/10/2011.] [Consulta: 03/03/2012.]
* ↑ (anglès) Holloway, Bruce: «Fenton breaks Waikato hearts». Campionat de Futbol de Nova Zelanda. [Publicació: 05/02/2012.] [Consulta: 03/03/2012.]
* ↑ (anglès) Brown, Michael: «Soccer: Fulham sign Musa». The New Zealand Herald. [Publicació: 02/09/2012.] [Consulta: 03/11/2012.]

## Vegeu també

* Futbol a Nova Zelanda
* Selecció de futbol de Nova Zelanda
* Campionat de Futbol de Nova Zelanda

## Enllaços externs

* (anglès) Informació sobre James Musa a la pàgina web de la FIFA Arxivat 2013-06-29 at Archive.is
* (anglès) Informació sobre James Musa a transfermarkt.co.uk
# Kafka a la platja

Kafka a la platja (海辺のカフカ, Umibe no Kafuka) és una novel·la de l'escriptor japonès Haruki Murakami publicada originalment l'any 2002; la seva primera edició en català va arribar l'any 2006. Des de la publicació en anglès l'any 2005, la novel·la ha rebut molt bones crítiques, arribant a ser inclosa a la llista dels 10 millors llibres del 2005 del diari The New York Times.

## Argument

La novel·la narra les vides d'un jove que fuig de casa mirant d'evitar la maledicció d'Èdip i d'un vell amb endarreriment mental fruit d'un accident a la guerra. Tots dos arriben per separat a una biblioteca rural on una dona mira de sobreviure al dolor de la mort del seu xicot quan era jove. Aquesta dona va obrir una porta que comunica amb un altre món, el dels somnis i cal tancar-la perquè deixi de fer mal a la gent que busca la seva identitat.

## Temes

El tema central és el sentit de la vida, que rau en els petits gestos, en la bellesa (tant del paisatge com de la música) i en l'acceptació del propi destí, ja escrit com a la tragèdia grega. Un segon tema rellevant és el qüestionament de la realitat, ja que apareixen elements màgics, els somnis tenen efectes en la vida comuna i es parla constantment d'un altre món on es deixen enrere records i desitjos i, per tant, no es pateix però tampoc no es viu.
La novel·la també parla de la identitat sexual com a part fonamental de la pròpia personalitat, tant en el personatge d'Oshima, un noi amb cos de noia, com en la iniciació amorosa de Kafka, amb incest inclòs. Cadascú pot ser qui triï, independentment de com hagi nascut.
Les referències a la cultura pop, amb icones com el Coronel Saunders del Kentucky Fried Chicken o música rock, s'alternen amb al·lusions a la literatura clàssica (Èdip rei com a estructurador de la trama, el nom de Kafka triat pel protagonista, les cites de Yeats o del Genji monogatari i la presència constant de llibres a la història).

## Altres obres de l'autor

* Despietat país de les meravelles i la Fi del Món
* Tòquio blues
* 1Q84
* El noi sense color i els seus anys de pelegrinatge

## Referències

* ↑ Kafka a la platja a Editorial Empúries
* ↑ The 10 Best Books of 2005 a The New York Times, 11/12/2005 (anglès)
* ↑ Jones, Malcolm. «The Call of the Wild: A Great Novel With Talking Cats and Colonel Sanders». Newsweek, 24-01-2005. [Consulta: 17 desembre 2008].
* ↑ Mitchell, David. «Kill me or the cat gets it». The Guardian, 08-01-2005. [Consulta: 17 desembre 2008].
* ↑ Burns, John. «Kafka on the Shore, by Haruki Murakami». Georgia Straight, 31-03-2005. [Consulta: 17 desembre 2008].
* ↑ Lewis-Kraus, Gideon. «Convergence of separate odysseys: A questing boy and an old man spark Murakami's ambitious novel». San Francisco Chronicle, 06-02-2005. [Consulta: 17 desembre 2008].
* ↑ Miller, Laura. «'Kafka on the Shore': Reality's Cul-de-Sacs». New York Times, 06-02-2005. [Consulta: 17 desembre 2008].
# Khadim Sinan Paixà

Hadım Sinan Paixà, en turc Hadım Sinan Paşa (?-1517) fou un gran visir otomà. Era d'origen cristià probablement bosnià de la família Boronivic (hadim vol dir "criat"). Fou un dels dos únics eunucs blancs que van arribar a gran visir al segle xvi.
Fou reclutat de jove pel sistema del devshirme i va arribar al rang de visir dins la classe d'eunucs blancs del Palau. Fou governador de Bòsnia fins al 1514 quan fou cridat per participar en la campanya persa contra Ismail I, sent nomenat beglerbegi d'Anatòlia. A la batalla de Çaldiran va manar l'ala dreta de les forces otomanes (agost de 1514) i va ser decisiu en la victòria; això li va valer ser promogut com a beglerbegi de Rumèlia, càrrec aleshores vacant. El 1515 el sultà Selim I va enviar contra l'emir Ala al-Dawla Bozkurt de Dhu l-Kadr una força dirigida per Khadim Sinan Pasha i per Ali Beg Dhul Kadr, aquest darrer un príncep local (fill de Shah Suvar, i que ara governava un sandjak). El juny de 1515 Bozkurt fou derrotat i mort prop de Marash i el seu cap fou enviat al sultà (que la va reenviar al sultà mameluc Kansuh al-Ghawri). Aquesta victòria li va valer ser nomenat gran visir (agost de 1515) al lloc de Dukakinoğlu Ahmed Paşa, però breument (potser interinament), només fins que va poder assolir el càrrec a primers de setembre Hersekli Ahmed Paşa. El 26 d'abril de 1516 fou nomenat altre cop pel càrrec i, per tant, comandant en cap de la campanya d'aquell any. Va ser el principal responsable de la victòria otomana de Mardj Dabik contra el sultà mameluc Kansuh al-Ghawri (agost de 1516) i la consegüent conquesta de Síria; en el seu avanç cap a Egipte va tornar a derrotar els mamelucs a Khan Yunis (desembre de 1516) però finalment va morir en la batalla de Raydaniyya (gener del 1517).

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, IX, 654 i 655

## Enllaços externs

* http://www.e-tarih.org/biyografi.php?b=155 Arxivat 2013-09-27 a Wayback Machine.
Gran visir otomà :
# Kilimanur

Kilimanoor (les dues "o" es pronuncien com una "u") és una concentració de població designada pel cens a l'estat de Kerala, Índia

## Història

Kilimanur (nom que significa "la terra del 'Kili' d'aus i cérvols") fou un antic estat tributari protegit del tipus idavagay, a la taluka de Chirayinkil a l'estat natiu de Travancore a La seva població el 1901 era de 3.053 habitants. L'estat no pagava tribut i el seu sobirà era koil tampuran, aliat per matrimoni al sobirans de Travancore i, per tant, a la família reial. L'estat fou concedit el 1728 pel rajà de Travancore a un koli tampuran que havia salvat a un l'hereu aparent al tron, fill de la rani d'Attingal.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# La Canyada (Paterna)

La Canyada o la Canyada dels Pins és un barri residencial de la ciutat de Paterna, al nord-oest de l'Horta de València. Se situa al nord-oest del terme municipal i fita a l'oest amb el bosc de la Vallesa i la urbanització homònima, i a l'est amb el polígon industrial Font del Gerro (tots dos al terme de Paterna). Se separa d'aquest per la ronda de l'Autopista de la Mediterrània. La seua creació va ser impulsada per Vicent Miguel Carceller.
És una de les zones residencials més antigues i més grans de l'Àrea Metropolitana de València, i disposa d'una estació de metro pròpia, l'estació de la Canyada, a més d'un centre de salut auxiliar, una església d'estil modern i una zona comercial, tots situats al centre de la urbanització. També té un parc, directament darrere de l'estació, el qual és una continuació del bosc de la Vallesa i, per tant, compta amb un nombre de pins mediterranis. La urbanització consisteix en una petita quantitat de finques (o pisos) concentrades al centre, envoltat per una gran àrea de carrers rectes, amplis i llargs, formant illes quadrades al voltant de cases unifamiliars. En alguns casos, especialment al llarg de la línia de tren, aquestes cases esdevenen vertaders palaus d'estil d'alqueria valenciana tradicional o fins i tot d'estil modernista.

## Referències

* 1 2 Entrada "la Canyada dels Pins" a la GEC.

## Vegeu també

* Lloma de Betxí
# Kufra (cràter)

Kufra és un cràter d'impacte del planeta Mart situat al sud del cràter Viver i al sud-oest de Chincoteague, i s'hi troba amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 40.67 ° latitud N i 120.72 ° longitud E. L'impacte va causar un clot de 37.48 quilòmetres de diàmetre. El nom va ser aprovat l'any 1979 per la Unió Astronòmica Internacional, en honor de la localitat libia de Kufra.

## Referències

* ↑ "Kufra (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ National Geographic Society. National Geographic Atlas of the World, 1970 (i altres edicions).
# Dosser

Un dosser (del francès dos 'esquena', emparentat amb el català dors) és una roba ornamental eclesiàstica, que consta d'una gran tela quadrada o rectangular, sostinguda per quatre o més astes i que es caracteritzen per cortines o decoracions al voltant. Aquest element té la funció d'enaltir i rendir honor als objectes sagrats (l'altar major de la catedral, etc.) o al seient dels grans personatges (reis, prínceps, cardenals, bisbes, marquesos, etc.), o fins i tot per conferir protecció al lateral del llit de gent important.
En arquitectura, el dosser es defineix com a aquella estructura, sostinguda per columnes, que es troba per sobre d'un monument o un lloc des d'un punt de vista ritual. Dins una església, un dosser rígid és un baldaquí.

## Història

Com a element complementari del llit, el dosser es va difondre a finals de l'edat mitjana i el Renaixement, en una època en la qual aquest tipus de mobiliari era prou extravagant i exclusiu. Al segle xvi van néixer diversos tipus, com el model “amb cortines ” que va substituir al marc, i el dosser es va mantenir en auge fins al segle xviii, gràcies a la creativitat dels francesos amb els famosos lit à la duchesse utilitzats en el llit de Maria Antonieta a Fontainebleau, i després d'una breu fase fosca, va reprendre la seva importància almenys fins al final del segle xix.
A l'Edat Mitjana, un dosser hieràtic de l'estat o un drap de l'estat fou penjat sobre el seient d'un personatge de prou prestigi, com a símbol d'autoritat. El seient sota un dosser d'estat es va elevar sobre una tarima. Emperadors i reis, ducs i bisbes s'atorgaven aquest honor.
Aquest element es pot trobar representat en altre àmbits com una il·luminació d'uns manuscrits del segle xv, on el sobirà Gran Mestre dels Cavallers Hospitalaris de Rodes es troba en estat de rebre una còpia de la representació del llibre de l'autor. El seu seient s'alça sobre una estrada coberta de catifes i recolzat amb una dosser ricament bordat.

## Altres funcions

El dosser també pot ser utilitzat en les processons, incloses les entrades reials, coronació o seguicis fúnebres, per indicar l'estat de l'elit de la persona que cobreix.

## Materials

Aquests tendals poden ser de qualsevol material, des de la mussolina de brocat, o fins i tot elaborats amb materials menys flexibles.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.180. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].

## Bibliografia

* Peter K. Thornton, Authentic Decor: the Domestic Interior 1620-1920, (London, 1985) and Seventeenth-Century Interior Decoration in England, France and Holland, (New Haven & London, 1981).
Viccionari