OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Constantí (fill de Lleó V l'Armeni)

Simbaci o Simbatios en grec medieval Συμβάτιος, de l'armeni Smbat, que en alguns llocs se l'anomena Sabbatios (Σαββάτιος) o Sambates (Σαμβάτης), va ser el fill gran de l'emperador romà d'Orient Lleó V l'Armeni (r. 813-820). Poc després de la coronació del seu pare, va ser nomenat coemperador i rebatejat amb el nom de Constantí (Κωνσταντίνος). Va regnar nominalment amb el seu pare fins que aquest va ser derrocat el 820. Després el van exiliar a una de les illes dels Prínceps i va ser tonsurat.

## Biografia

Simbatios era el fill gran de Lleó i la seva esposa Teodòsia. Era un nen quan el seu pare va pujar al tron. Devia néixer probablement entre l'any 800 i el 810. L'anterior emperador Miquel I Rangabé (r. 811-813) va ser potser el seu padrí. Quan Miquel I va ser derrocat, Lleó V va pujar al tron el Nadal de l'any 813, el va fer coronar coemperador i li va canviar el nom pel de Constantí. Aquest nom no va ser escollit a l'atzar. A més de ser un nom imperial tradicional, les aclamacions de les tropes als emperadors "Lleó i Constantí" eren una clara evocació de l'emperador iconoclasta Lleó III Isàuric (r. 717 - 741) i del seu fill Constantí V Coprònim (r. 741 - 775). Era una declaració clara d'intencions, no només contra enemics externs com ara els búlgars, derrotats reiteradament per Constantí V, sinó que també tenia com a objectiu els conflictes interns, ja que Lleó V va reintroduir la iconoclàstia. L'any 815, Constantí va presidir de forma honorífica, representant al seu pare, un consell a Constantinoble, que reintroduïa la prohibició de venerar les icones.
Després de l'assassinat del seu pare el 25 de desembre del 820, Constantí es va exiliar a l'illa de Kınalıada, una de les Illes dels Prínceps, amb la seva mare i els seus tres germans. Els quatre nois van ser castrats i tonsurats. Van ser a l'exili fins que van morir. L'emperador Miquel el Tartamut (r. 820-829) els va permetre de mantenir una part dels ingressos produïts pels seus dominis confiscats, per proveir la seva subsistència i la dels seus servents.

## Referències

* ↑ Treadgold, Warren. The Byzantine revival: 780-842. Stanford, Cal.: Stanford University Press, 1988, p. 197, 202-203, 213, 224. ISBN 9780804714624.
# Eudòxia Baiana

Eudòxia Baiana, en grec antic Ευδοκία Βαϊανή, fou la tercera dona de l'emperador romà d'Orient Lleó VI el Filòsof, fill de Basili I el Macedoni i d'Eudòxia. Era membre de la família dels Opsicis (Opsicius). Va morir poc després en donar a llum i el fill també va morir, tot en una data incerta abans del 904, probablement el 901.
En la mateixa línia de les Cròniques de Teòfanes el Confessor, altres autors van seguir escrivint sobre la història de l'Imperi Romà d'Orient, sobretot durant el regnat de Constantí VII. S'ha conservat una col·lecció d'escrits amb el nom de Teòfanes continuat que fan menció i donen detalls d'aquesta Eudòxia.
Segons aquestes cròniques, Eudòxia seria originària del tema o regió d'Opsici. Aquest tema la formaven originalment les regions de Bitínia i Paflagònia, que comprenia els territoris des d'Abidos als Dardanels fins a Sinope, al mar Negre i a l'interior fins a Ancira. Avui, les terres que abans eren d'aquest tema constitueixen la major part del nord-oest de la Turquia asiàtica.
A la primavera de l'any 900, Lleó VI es va casar amb Eudòxia, quan les seves dues dones anteriors, Teòfano Martinàcia i Zoè Zaützena ja havent mort. La col·lecció històrica De Ceremoniis escrita per Constantí VII diu que Lleó VI havia tingut tres filles dels seus matrimonis anteriors, però no va tenir fills mascles. Amb el seu matrimoni amb Eudòxia, Lleó volia assegurar la seva successió. L'historiador Gueorgui Ostrogorski indica que un tercer matrimoni era tècnicament il·legal segons les lleis de l'Imperi i contrària a les pràctiques de l'Església Ortodoxa oriental vigents en aquell moment. Per poder casar-se, Lleó VI va haver de demanar autorització al patriarca de Constantinoble Antoni Caulees.
Un any després, Eudòxia va morir de part. Les cròniques de Teòfanes continuat suggereixen que el nen hauria mort al néixer. En canvi, la col·lecció De Ceremoniis, que menciona els fills de Lleó VI, parla d'un fill anomenat Basili, que podria indicar que el fill d'Eudòxia hauria sobreviscut. De Ceremoniis també indica que Eudòxia va ser enterrada a l'Església dels Sants Apòstols a Constantinoble.

## Referències

* ↑ Carr, John. Fighting emperors of Byzantium. Barnsley: Pen & Sword Books Ltd, 2015, p. 186. ISBN 9781783831166.
# Eufemi de Messina

Eufemi (Messina, c. 800 - Enna, 829) fou un militar sicilià que arribà al grau de turmarca (almirall) de l'Imperi Romà d'Orient i es proclamà emperador a Siracusa l'any 823. Va facilitar la conquesta àrab de Sicília, en el transcurs de la qual el mataren durant el setge d'Enna l'any 829.

## Biografia

Eufemi de Messina fou un terratinent sicilià ric i culte, probablement nascut a Messina cap a l'any 800. Com a militar tenia molts partidaris, en obtenir èxits militars, que van atraure l'hostilitat dels jerarques romans d'Orient. Eufemi fou acusat, potser falsament, del segrest del seu convent d'una jove monja anomenada Omonisa per a casar-se amb ella per força, per la qual cosa organitzà un aixecament contra l'autoritat imperial, i després d'alguns èxits militars, es proclamà emperador a Siracusa el 823.
Cap al 826, segons Michele Amari, l'emperador romà d'Orient Miquel II el Tartamut nomenà un nou governador de Sicília, anomenat Constantí (segons fonts àrabs) o Fotí (segons fonts gregues), un militar que havia estat expulsat (823) de Creta per pirates àrabs provinents d'Egipte.
Era un cap carismàtic i respectat com un rei, el títol d'emperador del qual fa pensar que dominava tota l'illa. Conscient que seria derrotat per les forces romanes d'Orient quan hi arribassen reforços d'Orient, feu una crida als dirigents musulmans d'Ifríqiya, als quals demanà ajut per a arrabassar Sicília i Malta als romans d'Orient. A l'estiu del 827, ajuntà el seu exèrcit al de la gran flota d'Assad ibn al-Furat; va morir, però, aquest any assassinat per membres de la guarnició imperial d'Enna.
És considerat la persona que va provocar la invasió àrab de Sicília i Malta i el començament de dos segles de dominació islàmica de l'illa sota l'anomenat Emirat de Sicília.

## Referències

* ↑ Michele Amari, Storia dei Musulmani di Sicilia, vol. I, pàg. 241.
* ↑ Michele Amari, Storia dei Musulmani di Sicilia, vol. I, pàgs. 239-253.
* ↑ Roberts i Sammartino, Sicily: An Informal History, pàg. 43
* ↑ Crawford, Southern Italy and Sicily and the rulers of the South, pàg. 73.

## Bibliografia

* «Volum 1». A: Storia dei Musulmani di Sicilia (en toscà). Nabu Press, 2010. ISBN 1-143-60361-3.
* Southern Italy and Sicily and the rulers of the South (en anglés). General Books LLC, 2009. ISBN 1-150-28859-0.
* Sicily: An Informal History (en anglés). Associated University Press, 2001, p. 43. ISBN 0-845-34877-9.
# Bagrat d'Artanudji

Bagrat d'Arttanudji fou un noble georgià de la dinastia dels bagràtides, mort el 966.
Va succeir al seu pare Adarnases V d'Ibèria i IV d'Artanudji com a gran duc de l'Alt Tao i Artanudji quan aquest darrer va morir el 961, però Bagrat només va viure uns cinc anys més, i va morir el 966 sense successió i el va succeir el seu germà David II d'Artanudji i III d'Ibèria.

## Referències

* René Grousset, Histoire de l'Arménie des origines à 1071, Paris, Payot, 1947 (reimpr. 1973, 1984, 1995, 2008), 644 pàgs.
* Cyrille Toumanoff, Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au XIXe siècle : Tables généalogiques et chronologiques, Rome, 1990
# Metròfanes d'Esmirna

Metròfanes d'Esmirna —Metrophanes, Μητροφάνης— fou un bisbe grec. Era bisbe d'Esmirna i és famós per la seva oposició al patriarca Foci I de Constantinoble. Era el fill d'una dona que al·legava que era el fill del que fou patriarca Metodi I de Constantinoble, però aquesta paternitat no es va poder demostrar. Quan el patriarca Ignasi I (847-858), successor de Metodi I de Constantinoble, fou deposat el 859 per Miquel III, i substituït per Foci, Metròfanes el va reconèixer tot i que era amic d'Ignasi I de Constantinoble, però aviat se'n va penedir i es va declarar contra Foci; finalment fou deposat del seu bisbat per aquesta oposició i empresonat. Quan Foci fou deposat (867) Ignasi fou restablert per l'emperador Basili el Macedoni i Metrofanes va recuperar el bisbat d'Esmirna; al Concili de Constantinoble (869) es va mostrar furibund opositor de Foci. El 877 Foci va tornar a la seu (877 a 886) en morir Ignasi, i Metròfanes fou deposat altre cop; com que no va aturar la seva oposició, el 880 fou excomunicat. Va morir obscurament en data desconeguda.

## Obres

Va escriure entre d'altres, les següents obres:
* Epistola ad Manuelem Patricium de Rebus in Causa Photii ab anno 858 ad 870 gestis
* Ἐπιστολὴ Μητρυρφάνους Μητροπολίτου πρὸς Μανουὴλ Πατρίκιον καὶ Λογοθέτην τοῦ δρόμου
* De Spirilu Sancto
* Expositio Fidei
* Liber Canonum Triadicorum

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Pont-xetmar

Pont-xetmar és un llogarret al municipi de Cornellà del Terri de la comarca del Pla de l'Estany format per un conjunt de masos tradicionals en filera datats entre els segles XVI i el xix. Està situat al sud-est de Borgonyà al voltant de la zona industrial del mateix nom. El 2011 tenia 21 habitants
En destaca un petit pont d'un arc sobre la riera Tremença i una Capella dedicada a Sant Jaume el Major del segle xviii. Aquesta pertany a la Casa Renart coneguda popularment com a Can Greixina, ja que antigament havien fet d'hostalers. De fet, la capella era utilitzada pels clients de l'hostal per anar a resar. Als carreus de les finestres i de la porta de la façana principal de la capella s'hi troben diverses creus gravades. D'altres fonts proposen com a data de construcció el segle xvii. Tot i que en una pedra es pot llegir la data de 1281, no s'ha pogut precisar la seva procedència. La festivitat del llogaret és Sant Jaume que se celebra al juliol.
El sector industrial és el més dinàmic del terme de Cornellà del Terri i la majoria d'aquestes empreses s'ubiquen a la zona industrial de Pont-xetmar situada a tocar de la carretera C-66.

## Referències

* ↑ La Vall del Terri (Llibret, dipòsit legal GI-679/2004). Ajuntament de Cornellà del Terri, 2004.
* 1 2 «Cornellà del Terri». Gran Enciclopèdia Catalana. Enciclopèdia Catalana, SAU. [Consulta: 24 agost 2015].
* ↑ Pontaca, Joan «Capella de Sant Jaume de Pont-xetmar». Butlletí Informatiu del Centre Excursionista de Banyoles número 451, Juliol / Agost / Setembre 2013, pàg. 35. Arxivat de l'original el 2016-09-17 [Consulta: 18 gener 2016].
# Renée Vidal

Renée Vidal, nom artístic de Zélia Vidal (Perpinyà, 26 de maig de 1861 - Illa, 15 d'octubre de 1911) fou una mezzosoprano catalana.
Es va traslladar a París, on es va incorporar al Conservatori de Música. Va guanyar un segon premi d'òpera el 1885 i va actuar successivament a Marsella i a Lió, sota la direcció de Campocasso. Va debutar a l'Opéra de París amb Aida (Amneris) el 2 d'octubre de 1889. Després va cantar a Le Prophète (Fidès, 1889), Rigoletto (Madeleine) i Hamlet (la Reina) el 1890. La temporada 1887-1888 va actuar al Gran Teatre del Liceu de Barcelona, interpretant els papers d'Amneris, a Aida, i d'Ortrud, a Lohengrin.
Durant uns anys, va mantenir brillantment els diversos papers de mezzosoprano a l'Òpera de París, fins que es va casar amb un metge, el senyor Planet, i va decidir renunciar a la seva carrera com a cantant. Va morir a Illa el 15 d'octubre de 1911.

## Referències

* ↑ Françoise Birkui, Le Matrimoine catalan : 66 femmes, Canet-en-Roussillon, Trabucaïre, 2013, 102 p. (ISBN 978-2-84974-166-5)
* ↑ «Dades» (en francès). BNF. [Consulta: 6 febrer 2019].
* 1 2 3 «Biografia» (en francès). BNF. [Consulta: 6 febrer 2019].
* ↑ «Biografia». artlyriquefr.fr. Arxivat de l'original el 11 de maig 2021. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Kukumi

Kukumi és una pel·lícula de coproducció albanesa–Kosovar–croata de 2005 dirigida per Isa Qosja.

## Argument

La pel·lícula té lloc el 1999, després del final de la Guerra de Kosovo, quan les primeres tropes de l'OTAN van entrar a Kosovo. Després d'arribar a un acord a Kumanovo, els guàrdies i els empleats d'un dels Hospital Psiquiàtric abandonen el seu lloc de treball i fugen. Els pacients allà empresonats (Kukum, Mara i Hasan) són alliberats, plens de somnis i expectatives del que faran en la nova realitat. Tanmateix, aquesta és decebedora, i els primers conflictes comencen amb qui no els entén. Al poble natal d'Hasan, ningú vol acceptar persones considerades malaltes mentals. En un país on els seus compatriotes gaudeixen de la llibertat recuperada, els pacients donats d'alta de l'hospital no troben lloc per a ells mateixos.

## Repartiment

* Luan Jaha com a Kukum
* Anisa Ismaili com a Mara
* Donat Qosja com a Hasan
* Yllka Gashi com a Zarifja
* Shkumbin Istrefi com a Gafurr
* Astrit Kabashi com un gamberro
* Ilir Rexhepi com a guardaespatlles
* Edon Rizvanolli com a pacient
* Ismet Azemi com a candidat
* Auritë Agushi
* Muharrem Qena
* Fatmir Spahiu

## Reconeixements

La pel·lícula va ser guardonada a la 62a Mostra Internacional de Cinema de Venècia (2005), el Premi Especial del Jurat al Festival de Cinema de Sarajevo (2005) i el Premi Especial del Jurat al Festival Internacional de Cinema de Sofia (2006).

## Referències

* ↑ Kukumi a letsceefilmfestival.com
* ↑ La Bulgarie et le Kosovo triomphent au festival du film de SARAJEVO, Le Courrier des Balkans, 19 de setembre de 2005
* ↑ Kukumi a Balkan Identities, Balkan Cinemas, 15 de març de 2007

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Carsten Høi

Carsten Høi (Copenhaguen, 16 de gener de 1957) és un jugador d'escacs danès. Va rebre el títol de Mestre Internacional el 1979 i el de Gran Mestre el 2001: per un error en el manteniment de registres se li hauria d'haver concedit el títol de Gran Mestre el 1993.

## Resultats destacats en competició

Høi ha guanyat el campionat danès d'escacs tres vegades, el 1978, el 1986 i el 1992. Ha representat Dinamarca a les Olimpíades d'escacs cinc vegades, els anys 1978, 1980, 1988, 1992 i 1996.

## Partides notables

* Høi vs Gulko, Olimpíada d'escacs de 1988, premi a la millor combinació.

## Referències

* ↑ «Carsten Hoi». chessgames.com. [Consulta: 20 setembre 2018].
* ↑ Rosenlund, Thorbjørn. «Carsten Høi stormester» (en danish). dsu.dk. [Consulta: 20 setembre 2018].
* ↑ «Hoi, Carsten». FIDE. [Consulta: 20 setembre 2018].
* ↑ «Høi, Carsten». olimpbase.org. [Consulta: 20 setembre 2018].
* ↑ «Høi, Carsten». olimpbase.org. [Consulta: 20 setembre 2018].
* ↑ «Carsten Hoi». 365chess.com. [Consulta: 20 setembre 2018].
* ↑ «Carsten Hoi vs Boris Gulko». chessgames.com. [Consulta: 20 setembre 2018].

## Enllaços externs

* Carsten Høi al web de la FIDE (en anglès)
# .pa

.pa és el domini de primer nivell territorial (ccTLD) de Panamà. Es va registrar per primera vegada el 5 de maig del 1994. Està administrat per NIC Panamá, que està dirigit per la Universidad Tecnológica de Panamà.
Com que «PA» també és el codi postal de l'estat nord-americà de Pennsilvània, de vegades s'ha fet servir amb aquest sentit, però no s'ha generalitzat.

## Dominis de segon nivell

* net.pa - reservat per a ISPs.
* com.pa
* ac.pa
* sld.pa
* gob.pa
* edu.pa
* org.pa
* abo.pa
* ing.pa
* med.pa
* nom.pa

## Referències

* ↑ «IANA WHOIS Service». IANA, 31-12-2022. Arxivat de l'original el 2022-12-31. [Consulta: 31 desembre 2022].
* ↑ «Perfil del membre: .pa», 31-12-2022. Arxivat de l'original el 2022-08-13. [Consulta: 31 desembre 2022].
* ↑ «.pa Domain Delegation Data». [Consulta: 9 gener 2025].
* ↑ «Terms of Service». Nic Panamá, 31-12-2022. Arxivat de l'original el 2022-09-27. [Consulta: 31 desembre 2022].
Dominis de primer nivell territorial :
Dominis de primer nivell internacionalitzats :
Alfabet ciríl·lic:
.бел (.bel, Belarús)
.қаз (.qaz, Kazakhstan)
.мкд (.mkd, Macedònia)
.мон (.mon, Mongòlia)
.рус (.rf, gent de parla russa)
.рф (.rus, Rússia)
.срб (.srb, Sèrbia)
.укр (.ukr, Ucraïna)
Alfabet àrab:
الجزائر. (al-Jazā'ir, Algèria)
مصر. (masr, Egipte)
بھارت. (bharat, Índia)
ایران. (Iran)
الاردن. (al-urdun, Jordània)
فلسطين. (filastin, Territoris Palestins)
پاکستان. (pakstan, Pakistan)
قطر. (qatar, Qatar)
السعودية. (al-saudiah, Aràbia Saudí)
سوريا. (sūryā, Síria)
تونس. (tunis, Tunísia)
امارات. (emarat, UAE)
عمان. (Oman)
مليسيا. (maleesya, Malàisia
المغرب. (almahgrib, Marroc)
سودان. (Sudan)
اليمن. (alyemen, Iemen)
Alfabets indis:
.বাংলা (bangla, Bangladesh)
.ভারত (bharôt, Índia)
.भारत (bharat, Índia)
.భారత్ (bharat, Índia)
.ભારત (bharat, Índia)
.ਭਾਰਤ (bharat, Índia)
.இந்தியா (inthiyaa, Índia)
.ලංකා (lanka, Sri Lanka)
.இலங்கை (ilangai, Sri Lanka)
.ไทย (thai, Tailàndia)
.சிங்கப்பூர் (cinkappūr, Singapur)
Caràcters xinesos:
.中国 (Zhōngguó, Xina)
.中國 (Zhōngguó, Xina)
.香港 (Hong Kong)
.台灣 (Taiwan)
.台湾 (Taiwan)
.新加坡 (Xīnjiāpō/Sin-ka-po, Singapur)
Altres alfabets i escriptures del món:
.გე (ge, Geòrgia)
.한국 (Hanguk, Corea del Sud) :
ccTLDs internacionalitzats proposats :
.бг (bg, Bulgària, rebutjat) .κπ (kp, Xipre) .ελ (el, Grècia, rebutjat) ישראל. (yisrael, Israel) .日本 (nippon, Japó) .ລາວ (lao, Laos) :
Altres dominis :
Reservats / sense assignarAssignats / sense úsEn fase de desaparició / Entrada a ISO 3166-1 esborradaRetirats / esborratsProposats
.bl .bq .eh .mf
.bv .gb .sj
.su
.bu .cs .dd .um .yu .zr .an .tp
.ct :
Vegeu també Dominis de primer nivell genèrics :
Viccionari
# Lucas Plapp

Lucas Plapp (Melbourne, 25 de desembre de 2000), també conegut com a Luke Plapp, és un ciclista australià, professional des del 2022, quan fitxà per l'Ineos Grenadiers. El 2024 firmà un contracte de quatre anys amb l'equip australià Team Jayco AlUla. Combina el ciclisme en pista amb la carretera.
El 2021 va prendre part als Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on va guanyar la medalla de bronze en la prova de persecució per equips del programa de ciclisme. Formà equip amb Leigh Howard, Kelland O'Brien, Sam Welsford i Alexander Porter.
En el seu palmarès en ruta destaca el campionat nacional en contrarellotge del 2021, 2024 i 2025 i el campionat en ruta del 2022, 2023 i 2024.

## Palmarès

* 2018
** Campió d'Oceania de contrarellotge júnior
** Campió d'Austràlia de contrarellotge júnior
* 2019
** Vencedor d'una etapa al Tour dels Tròpics
* 2020
** Campió d'Austràlia de contrarellotge sub-23
* 2021
** Campió d'Austràlia de contrarellotge
** Vencedor d'una etapa al Santos Festival of Cycling
* 2022
** Campió d'Austràlia en ruta
** Vencedor d'una etapa al Tour de Bright
* 2023
** Campió d'Austràlia en ruta
** 1r al Tour de Bright i vencedor de dues etapes
* 2024
** Campió d'Austràlia en ruta
* 2025
** Campió d'Austràlia de contrarellotge

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2024. 52è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2022. 95è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Luke Plapp va passer professionnel chez Ineos Grenadiers en 2022» (en francès). [Consulta: 5 març 2023].
* ↑ Benson, Daniel. «Ineos Grenadiers announce signing of U23 sensation Luke Plapp». Future plc, 30-07-2021. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ Benson, Daniel. «Luke Plapp signs four-year 'coming home' deal with Jayco AlUla». Global Cycling Network, 07-11-2023. [Consulta: 20 març 2024].
* ↑ «Olympedia – Luke Plapp». [Consulta: 5 març 2023].
* ↑ «Plapp driven by Olympic pursuit gold quest» (en anglès), 24-12-2021. [Consulta: 5 març 2023].
* ↑ Giuliani, Simone. «Luke Plapp secures Australian elite men's road race title». Future plc, 16-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].

## Enllaços externs

* Lucas Plapp a ProCyclingStats
# Eudald Serra i Buixó

Eudald Serra i Buixó (Vilassar de Dalt, 15 de gener de 1882 - Barcelona, 1967) fou un eclesiàstic i escriptor català.

## Biografia

Va fer la carrera de dret a la Universitat de Barcelona i el 1903 va entrar al Seminari. Fou ordenat sacerdot el 1906, i el 1909 fundà la revista mensual per a nens La Veu de l'Àngel de la Guarda. El 1913 fou el responsable de Lo Missatger del Sagrat Cor de Jesús, fundat per Sardà i Salvany el 1893, i creà la Biblioteca Foment de Pietat Catalana, nucli del que en 1916 es convertí en Foment de Pietat Catalana. Amb la col·laboració d'Ignasi Casanovas i d'altres va divulgar llibres religiosos en català i acollí diverses revistes científiques o bé d'alta vulgarització. Escriví obres piadoses, algunes de les quals aconseguiren múltiples edicions i traduccions.

## Referències

* ↑ Biblioteca Balmes. Collectanea E.Serra Buixó, 1956.
* ↑ «Eudald Serra i Buixó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Josep Massot i Muntaner. Aproximació a la història religiosa de la Catalunya contemporánia. L'Abadia de Montserrat, 1973, p. 24–. ISBN 978-84-7202-168-6.
# Janibek Khan

Janibek Khan (o Jani Beg Khan) fou kan de l'horda dels kazakhs. Va succeir al seu pare Burrak Khan a l'Horda Blanca, juntament amb el seu germà Karai Khan (Girai Khan), que era segurament el germà gran. Segons l'historiador Abu-l-Ghazi el seu nom era Abu Said, però fou conegut com a Janibek Khan.
El 1459 diverses tribus uzbeques dirigides per Janibek Khan i Karai Khan, insatisfetes amb el govern d'Abu l-Khayr, van fugir del Kanat Uzbek en un esdeveniment conegut com la Gran Migració. Els dos germans van conduir els 200.000 nòmades cap al Mogolistan, establint-se i creant un estat independent en 1465 en les valls del Txu i el Talas, aliant-se amb el Khan de Moghulistan Esen Buqa II que els va oferir suport contra els seus oponents. El nou kanat aviat es va convertir en un estat coixí entre el Mogolistan i el Kanat Uzbek. Abu l-Khayr va envair el Kanat Uzbek el 1468 però tant ell com el seu fill Shaykh Haydar Khan van morir a mans de les tropes de Janibek.
Els fills d'Abu-l-Khayr van lluitar contra Janibek i Karai, i quan Mahmud Khan ibn Yunus Khan (1487-1508) de Mogolistan el 1488 va concedir el Turquestan a Shayban, el net d'Abu l-Khayr, els dos germans s'hi van oposar i van lluitar contra Mahmud; es van lliurar dues batalles i Mahmud, que havia esdevingut impopular entre els caps tribals per seus mètodes arbitraris, fou derrotat. Ahmed Kham, germà de Mahmud, va poder restablir la situació i va derrotar els kazakhs tres vegades.
A la mort del seu germà en 1473 o 1374, Janibek es va convertir en l'únic governant del kanat. Els dos van deixar nombrosos fills. El successor principal fou Burunduk Khan, fill de Karai (el que reforça la idea que aquest era el germà gran). Kassim Khan, fill de Karai Khan, li va estar subordinat.

## Referències

* ↑ Ro'i, Yaacov. Democracy and Pluralism in Muslim Eurasia (en anglès). Routledge, 2004, p. 14. ISBN 9781135775766.
* ↑ Brill Olcott, Martha. The Kazakhs (en anglès). Hoover Press, 1995, p. 8. ISBN 9780817993535.

## Bibliografia

* Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II division II. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Jiawu Fengyun

Jiawu Fengyun (xinès simplificat: 甲午风云, pinyin: Jiǎwǔ Fēngyún, traducció lliure: Any tempestuós) és una pel·lícula bèl·lica xinesa, dirigida per Nong Lin, protagonitzada per Li Moran i produïda per l'estudi de cinema de Changchun. Es va estrenar el 1962 i narra una història d'una batalla naval a l'inici de la Primera Guerra Sino-japonesa. La revista Yazhou Zhoukan (coneguda en Occident com Asia Weekly) la va elegir com una de les 100 millors pel·lícules xineses del segle xx.

## Referències

* ↑ Zhang, Yingjin.. Encyclopedia of Chinese film. Londres: Routledge, 1998, p. 249. ISBN 9780203195550.
* ↑ «100 Greatest Chinese Films of the 20th Century: Asia Weekly». Yazhou Zhoukan, 19-12-1999. [Consulta: 11 novembre 2019].