OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Centre d'Art Contemporani Walter Benjamin

El Centre d'Art Contemporani Walter Benjamin és un centre d'art de la ciutat de Perpinyà, de la comarca del Rosselló, a la Catalunya del Nord.
Està situat a la Plaça del Pont d'en Vestit, al barri de Sant Mateu, a l'edifici supervivent de l'antic col·legi antecessor del Liceu Francesc Aragó (l'altre fou demolit per obrir pas a la plaça actual). Abans del Centre d'Art encara hi hagué en aquest emplaçament l'Escola de Belles Arts de Perpinyà.
Disposa de seus de prop de 650 m², en dos pisos, als quals s'afegeix una sala de projecció vídeo de 50 places, en uns espais modelables segons les exposicions que s'hi organitzen. El seu paper és concebre exposicions i fer que el públic s'hi relacioni activament, amb l'objectiu d'obrir un espai de diàleg entorn de la creació contemporània.
La programació del Centre d'art contemporani desitja abastar tots els camps de la pràctica artística contemporània: disseny, dibuix, nous mitjans de comunicació, instal·lació, pintura, performances, fotografia, escultura, vídeo, …
El seu objectiu és mostrar la diversitat de l'art actual, tant a nivell de les problemàtiques estètiques o socials, com d'artistes emergents o confirmats, de notorietat regional, nacional o internacional.
Des del 2015, s'organitzen cada any entre tres i cinc exposicions, monogràfiques o col·lectives. S'hi vol privilegiar la cruïlla de tots els sabers i de totes les cultures, la finalitat de la programació, acompanyada d'accions de mediació, afavorir confrontacions constructives, aproximacions variades, estimulacions de l'esperit, reflexió i emoció, que permeten atraure tots els públics i, així, difondre l'art contemporani.

## Referències

* ↑ El Centre d'Art Walter Benjamin en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* Pàgina web de la Casa de la Vila sobre el Centre d'Art Contemporani Walter Benjamin Arxivat 2016-11-05 a Wayback Machine.
# Llista de Creus de Sant Jordi/2018/Persones
#### Persones

Ref. Arxivat 2021-02-07 a Wayback Machine.
Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Persona | Wikidata | Descripció | Ocupació |
| Franca Masu | Q568158 | cantautora algueresa | cantautor cantant compositor músic |
| Joan Soler i Amigó | Q3179618 | pedagog, escriptor i polític català | escriptor pedagog |
| Eduard Admetlla i Lázaro | Q5475474 | Submarinista pioner que va batre el rècord d'arribar als 100m de profunditat amb escafandra autònoma al 1957 | fotògraf submarinista |
| Lourdes Beneria i Farré | Q6689740 | economista i feminista catalana | economista professor d'universitat |
| Josep Antoni Fernández i Fernández | Q8961201 | dibuixant de còmics d'humor | autor de còmic |
| Josep Cruanyes i Tor | Q9013096 | historiador i advocat català | historiador advocat |
| Leonora Milà i Romeu | Q11931361 | Pianista i compositora catalana | compositor pianista |
| Margarida Aritzeta i Abad | Q11935393 | escriptora catalana | escriptor |
| Teresa Clota i Pallàs | Q11951581 | escriptora espanyola | escriptor |
| Rosa Maria Malet i Ybern | Q16976889 | historiadora de l'art catalana | historiadora de l'art museòleg activista cultural |
| Maria Rius i Camps | Q17301719 | il·lustradora catalana | il·lustrador |
| Carme Mayol Fernández | Q19290135 | bibliotecària i professora universitària catalana | bibliotecari professor d'universitat |
| Lucía Caram | Q19805190 | monja dominica contemplativa i activista cristiana | escriptor religiosa catòlica |
| Pepita Pardell i Terrade | Q21693842 | animadora, dibuixant, il·lustradora i pintora catalana | il·lustrador pintor autor de còmic |
| Dolors Udina i Abelló | Q27859573 | traductora i professora de traducció catalana | traductor catedràtic |
| Joan Viñas i Salas | Q35028845 | metge i professor universitari català | professor d'universitat cirurgià metge |
| Amadeu Cuito i Hurtado | Q53548532 | Advocat, economista, escriptor i polític català (Barcelona, 1936) | advocat economista escriptor polític |
| Francesc Anoro Zuferri | Q55091861 | | polític activista cultural |
| Roger Español i Tor | Q55286287 | músic català | saxofonista activista polític polític |
| Victòria Almuni i Balada | Q55603780 | historiadora de l'art catalana | historiador |
| Nemesi Solà i Franquesa | Q55640563 | sindicalista i activista català | activista sindicalista flequer |
| Artur Ramon i Picas | Q55647333 | Antiquari i galerista d'art català (Barcelona, 1941) | antiquari galerista |
| Josep Maria Roset Camps | Q57023831 | fotògraf | fotògraf realitzador de documentals activista cultural |
| Roser Vernet Anguera | Q57024088 | filòloga catalana | filòleg activista cultural activista social |
| Maria Teresa Casals i Rubio | Q60287200 | filòloga, mestra i activista catalana | professor filòleg |
| Assumpció Malagarriga Rovira | Q61059209 | Pedagoga musical | pedagog musical |
| Santiago Marrè Burcet | Q61059227 | | activista cultural |
# Moviment dels Ciutadans (Islàndia)

El Moviment dels Ciutadans (en islandès Borgarahreyfingin) va ser un partit polític d'Islàndia fundat per moviments de base arran de les eleccions legislatives islandeses de 2009 durant la recessió mundial, que va colpejar amb especial duresa Islàndia.
En aquestes eleccions, el Moviment va obtenir 4 dels 63 escons. Un dels diputats era el cineasta Þráinn Bertelsson. El partit no tenia cap líder escollit, sinó que era dirigit per tres persones cadascuna amb una responsabilitat diferent. El partit recolzava el canvi radical a nivell de govern en resposta a la recessió.
El 14 d'agost de 2009, Þráinn Bertelsson va abandonar el partit per seure com a independent. El 18 de setembre de 2009, els tres membres restants van abandonar el partit per crear un de nou, El Moviment, deixant al partit sense representació al Parlament. Posteriorment, al 2012 els dos partits i el Partit Liberal van convergir per crear l'Alba, que no va reeixir i es va dissoldre al 2021.

## Resultats electorals

| Any | Vots | % | Escons | +/- | Pos. | Govern |
| 2009 | 13,519 | 7.2 | 4 / 63 | Nou | 5è | Oposició |

## Referències

* ↑ «Borgarahreyfingin býður fram í öllum kjördæmum - Vísir» (en islandès), 13-04-2009. [Consulta: 22 gener 2025].
* ↑ «Dögun skal hún heita - RÚV.is», 18-03-2012. [Consulta: 22 gener 2025].

## Enllaços externs

* Web del partit Arxivat 2009-04-30 a Wayback Machine.
# David McMullin

David McMullin (Gwynedd Valley, 30 de juny de 1908 - Newtown Township, 15 de setembre de 1995) va ser un jugador d'hoquei sobre herba estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip estatunidenc en la competició d'hoquei sobre herba. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín quedà eliminat en la primera ronda de la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* 1 2 «Dave McMullin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 16 juliol 2018].
# Campionat del Món de Clubs de la FIFA 2025

El Campionat Mundial de Clubs de la FIFA 2025 serà un torneig internacional de clubs de futbol amb 32 equips de sis confederacions, la primera edició amb un nou format. Se celebrarà als Estats Units d'Amèrica del 15 de juny al 13 de juliol de 2025, seguint el model de la Copa Mundial de la FIFA. La primera edició amb el nou format es preveia per al 2021, però la pandèmia de la COVID-19 va endarrerir-la fins al 2025. El 2019, Gianni Infantino va anunciar la Xina com a seu del Mundial de Clubs 2021, però la pandèmia en va provocar la cancel·lació. Finalment, els Estats Units van ser escollits per al 2025.

## Referències

* ↑ «Gianni Infantino anunció cambios para el Mundial de Clubes en 2025» (en castellà). Infobae, 16 diciembre 2022. [Consulta: 16 diciembre 2022].
* ↑ «FIFA confirmó que el primer Mundial con 32 clubes se jugará en Estados Unidos en el 2025: el formato y los equipos que ya se clasificaron» (en castellà). Infobae, 23-06-2023. [Consulta: 23 juny 2023].
* ↑ «Así será el nuevo Mundial de Clubes de la FIFA». Diario Sport, 15-05-2018. [Consulta: 4 juny 2018].
* ↑ «Adiós Copa Confederaciones... Hola nuevo Mundial de Clubes». FoxSports. Arxivat de l'original el 29 de junio de 2019. [Consulta: 29 juny 2019].
* ↑ «Mundial de Clubes 2021: dónde es, formato, quiénes lo juegan y cada cuánto». Portal digital Goal, 24-08-2020. [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ «Statement from the FIFA President» (en anglès). Fédération Internationale de Football Association, 17-03-2020 [Consulta: 8 novembre 2020].
* ↑ «Bureau of the FIFA Council decisions concerning impact of COVID-19» (en anglès). , 18-03-2020 [Consulta: 8 novembre 2020].
* ↑ «Mundial de Clubes 2021: dónde es, formato, quiénes lo juegan y cada cuánto». , 24-08-2020 [Consulta: 8 novembre 2020].
* ↑ «China organizará el Mundial de Clubes 2021 (FIFA)», 24-10-2019. [Consulta: 29 gener 2025].
* ↑ «Comunicado del Presidente de la FIFA». Página oficial de la FIFA. [Consulta: 20 març 2020].
* ↑ «La FIFA planteará aplazar el nuevo Mundial de Clubes programado para 2021». La Tercera, 17-03-2020. [Consulta: 17 març 2020].
* ↑ «El Consejo de la FIFA nombra a Estados Unidos anfitrión de la nueva Copa Mundial de Clubes de la FIFA™». FIFA, 23-06-2023. [Consulta: 23 juny 2023].
# Centre d'atenció telefònica

Un centre d'atenció telefònica és una empresa que atén trucades de clients. Duen a terme campanyes de màrqueting telefònic, de servei de postvenda, d'assistència tècnica, d'informació, de gestió de demanda d'hora o de queixes.
Sovint és un servei subcontractat o independent, amb empleats que no tenen cap o gaire poder de decisió i només responen segons escenaris predefinits. Contribueixen a augmentar la distància entre el client i les persones realment competents per resoldre una incidència.
Als centres de venda, es distingeix entre prospecció telefònica «freda», una acció no sol·licitada, a cegues, disturbant persones que no han manifestat cap interés i l'atenció «calent», quan responen a consumidors que han demanat informació. En molts països la prospecció no sol·licitada és prohibida. En altres països, les persones que no volen ser molestades per trucades o correus no sol·licitats s'han d'inscriure en la Llista Robinson.

## Referències

* ↑ «centre d'atenció telefònica». A: Societat de la informació. Noves tecnologies i Internet: diccionari terminològic. 2a ed. rev. i ampl. Barcelona: TERMCAT, Centre de Terminologia, 2003, p. 345. ISBN 84-393-6127-0.
* ↑ «Lista Robinson» (en només en castellà). Lista Robinson. Associació Espanyola d'Economia Digital. [Consulta: 14 juliol 2022].
# Xammar

«Xammar o Shammar» té aquests significats:
* Eugeni Xammar i Puigventós, periodista català
* Josep Maria Xammar i Sala, polític independentista català
* Gabriel Xammar i Sala, activista cultural i polític català
* Jabal Xammar, muntanyes del nord de l'Aràbia Saudita centre del poder de la dinastia Al Raixid d'Hail
* Banu Xammar, confederació tribal àrab
* Xammar o Emirat d'Hail, estat al nord de la península Aràbiga governat per la dinastia Al Raixid
# FVG

FVG té els següents significats:
* Francesc Vicent Garcia, el Rector de Vallfogona, poeta i eclesiàstic català
* Friül - Venècia Júlia (del seu nom en italià Friuli-Venezia Giulia), Regió amb Estatut Especial d'Itàlia
* Unió Lliurepensadora (del seu nom en alemany Freisinnige VereiniGung), partit polític històric de l'Imperi Alemany
* Facultat de Religions Comparades (del seu nom en neerlandès Faculteit voor Vergelijkende Godsdienstwetenschappen), facultat universitària de religió comparada amb seu a Anvers, a Bèlgica
* Ferrovías Guatemala, empresa operadora de ferrocarrils de Guatemala
# Aat de Roos

Agathon de Roos, més conegut com a Aat de Roos (Bloemendaal, 15 d'abril de 1919 - Perth, 17 de març de 1992), va ser un jugador d'hoquei sobre herba neerlandès que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip neerlandès en la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* ↑ «Aat de Roos Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 7 desembre 2018].
# Queralt Vila Vergés

Queralt Vila Vergés és una política gironina i llicenciada en Filologia Anglesa i en Traducció i Interpretació i traductora i correctora.
Actualment, és regidora d'Educació de l'Ajuntament de Girona. Va accedir al càrrec l'any 2023 amb l'acord de govern de Guanyem Girona, Junts i ERC, que van donar l'alcaldia al municipalista Lluc Salellas i Vilar.
Arran de la marxa de la Cristina Andreu com a tinenta d'alcaldia de l'Ajuntament de Girona, va incorporar la cartera de Participació i Atenció a la Ciutadania a la d'Educació, que ja ostentava actualment.
També és regidora del Barri Vell, Pedret, Vall de Sant Daniel i Pujada a la Torrassa.
Vila és veïna del barri de Sant Daniel de Girona i va ser membre de l’Associació de Veïns i Veïnes i vinculada al món del lleure i educatiu, formant part de la Revolta Escolar de Girona, una plataforma que reclama entorns escolars segurs i saludables.

## Referències

* ↑ «Regidors i regidores». [Consulta: 30 setembre 2024].
* ↑ «Recursos | Servei de Gestió Documental, Arxius i Publicacions (SGDAP). Ajuntament de Girona». [Consulta: 30 setembre 2024].
* ↑ Pérez, Sandra; CompsaOnline. «Els nous 27 regidors que conformaran el consistori municipal a Girona», 17-06-2023. [Consulta: 2 octubre 2024].
* ↑ Salgas, Marc. «El govern municipal es reconfigura per la sortida de Cristina Andreu - 11 des 2024». [Consulta: 17 gener 2025].
* ↑ «Regidories de barri | Portal de transparència | Ajuntament de Girona». [Consulta: 17 gener 2025].
* ↑ Redacció. «Més de 850 cursos en els centres cívics de Girona - 10 set 2016». [Consulta: 17 gener 2025].
* ↑ «Qui és Lluc Salellas i què pensa Guanyem Girona?». [Consulta: 30 setembre 2024].
* ↑ Verdaguer, Marc. «Treballadors i entorns escolars segurs: de fora la plaça a dins del ple», 10-05-2022. [Consulta: 17 gener 2025].
# Marmota de panxa groga

La marmota de panxa groga (Marmota flaviventris) és una espècie de rosegador esciüromorf de la família dels esciúrids. Habita en les serralades del sud-oest del Canadà i l'oest dels Estats Units fins a Nou Mèxic, generalment per sobre dels 2.000 metres d'altitud. A aquestes altures, la vegetació arbòria és rara o no existeix, per la qual cosa l'hàbitat típic d'aquesta espècie són les prades herbàcies esquitxades de roques de la muntanya.

## Característiques

De color marró-grisenc en tot el cos excepte en el pit groc, aquest animal mesura de 45 a 70 centímetres de llarg, variant el pes entre els 2 i 5 quilos segons l'època de l'any. El màxim pes s'aconsegueix al començament de l'hivern, quan la marmota està ben carregada de greix subcutani amb la finalitat de protegir-se del fred i alimentar-se durant el procés d'hibernació. Els incisius sobresurten de la mandíbula i tenen un característic color vermell.

## Història natural

La marmota de panxa groga és un animal social, que viu amb diversos familiars en un cau subterrani proveït de diverses cambres (amb menjadors, dormitoris i fins i tot «cambres de bany» separades). L'entrada a aquestes sol situar-se sota alguna roca, amb la finalitat de camuflar-la de cara als seus depredadors típics com les guineus, llops i coiots. Alguns exemplars munten guàrdia asseguts sobre les roques o el sòl, i tan aviat com albiren algun perill avisen als seus companys per mitjà d'una espècie de xiulades i refilades similars als dels ocells. El territori explotat per una família (entre 10 i 20 individus) pot aconseguir de 2.000 a 3.000 metres quadrats i incloure diversos caus que usen alternativament.
Generalment, les marmotes de panxa groga es reprodueixen per primera vegada als dos anys, encara que al voltant del 25% de les femelles tenen la seva primera ventrada amb un només any. Poc després d'acabar la hibernació, al febrer o març, cada mascle cava un nou cau en la qual viuen ell i les femelles que se li uneixin (podent arribar fins a 4). Aquestes parin una ventrada de 2 a 5 cries després de 30 dies de gestació, i reben l'ajuda del mascle en la seva criança.
Aquesta espècie és diürna. Passa la major part del temps alimentant-se de matèria vegetal com a herba, fulles d'arbustos, flors i fruits, encara que també inclou alguns insectes (llagostes sobretot) i ous d'aus en la seva dieta. No són caçades per l'home, encara que de vegades els grangers maten als exemplars que saquegen les seves terres de cultiu.

## Referències

Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Partit d'Estat Catòlic Romà

El Partit d'Estat Catòlic Romà (neerlandès Rooms-Katholieke Staatspartij, RKSP) fou un partit polític democràta cristià neerlandès creat el 3 de juny de 1926 com a continuació de la Lliga General dels Caucus Catòlics Romans, tot i que era el nom que utilitzava extraoficialment des del 1918. Defensava el dogma catòlic i l'encíclica Rerum Novarum (1891), en la que basava el seu corporativisme econòmic i la legislació social; també exigia el respecte de les festes als cinemes, la limitació del divorci i combatre l'alcoholisme.
La seva finalitat era estretir els lligams laxos existents entre els diversos caucus catòlics, on la disciplina de partit era poca. La creació del Partit Popular Catòlic Romà, orientat als treballadors, accelerà el procés. Del 1929 al 1937 va obtenir un 30% dels vots a les eleccions, i governà en coalició amb la Unió Cristiana Històrica i el Partit Antirevolucionari presidit per Colijn, però bloquejà moltes iniciatives a causa de la discriminació oficial als catòlics, alhora que defensà les relacions a la Santa Seu i l'intervencionisme en economia. El 1945 es transformà en Partit Popular Catòlic.

## Resultats electorals

| Any | Vots | % | Escons | ± | Govern |
| 1929 | 1,001,589 | 29.6 | 30 / 100 | Nou | Coalició |
| 1933 | 1,037,364 | 27.9 | 28 / 100 | 2 | Coalició |
| 1937 | 1,170,431 | 28.8 | 31 / 100 | 3 | Coalició |

## Referències

* ↑ Peter Starke; Alexandra Kaasch; Franca Van Hooren The Welfare State as Crisis Manager: Explaining the Diversity of Policy Responses to Economic Crisis. Palgrave Macmillan, 7 maig 2013, p. 193. ISBN 978-1-137-31484-0.
# René Sparenberg

René Sparenberg (Semarang, 3 de desembre de 1918 - Yalaha, 1 de juliol de 2013), va ser un jugador d'hoquei sobre herba neerlandès que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip neerlandès en la competició d'hoquei sobre herba.
En el moment de la seva mort era el medallista neerlandès més vell, així com el darrer medallista neerlandès d'abans de la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* 1 2 «René Sparenberg Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 7 desembre 2018].
# Platja de Los Molinos de Barcia

La petita platja de Los Molinos de Barcia està situada en l'occident del Principat d'Astúries (Espanya), en el concejo de Valdés i pertany a la localitat de Barcia, dins de la Costa Occidental d'Astúries i emmarcada en el Paisatge Protegit de la Costa Occidental d'Astúries.

## Descripció

El nom ho rep perquè a uns dos-cents metres d'ella hi ha uns molins antics, que utilitzaven com a força motriu l'aigua del rierol Ricante, que desemboca a la platja.
La platja té forma de rectilínia, una longitud d'uns 200 m i una amplària mitjana d'uns 15-20 m. El seu entorn és rural, amb un grau d'urbanització mitjà i una perillositat baixa. L'accés per als vianants és d'uns cinc-cents m de longitud de fàcil recorregut. El jaç és de palets i sorra de gra fosc i gruix. El seu grau d'utilització és escàs.
Per accedir a la platja cal localitzar les poblacions properes de Barcia, Caroyas i Leiján, sortint de Caroyas pel seu extrem oest per una carretera que va en direcció al mar durant 1,5 km. S'arriba a un accés molt bé remodelat i a partir d'aquest lloc es descendeix cap a la platja per un bon i senzill camí d'altres 1,5 km. Hi ha una segona alternativa d'accés des del poble de Leiján que, si bé és més llarg, és molt més vistós que l'anterior.
Hi ha una desembocadura fluvial (la del rierol Ricante), manca de serveis a banyistes i les activitats més recomanades són la pesca submarina i l'esportiva amb canya. Com el jaç de la platja té molt poc pendent, amb bastant grau d'horitzontalitat, es recomana extremar les precaucions si s'entra en la mar doncs les ones fan un escombratge fort de la platja que pot provocar caigudes sobre la roca.

## Referències

* ↑ http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.PLAYAS.PLY_CO_PLAYA&valores=541 Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* ↑ «Consulta el tiempo que hará en Los Molinos - Eltiempo.es» (en espanyol europeu). [Consulta: 22 octubre 2018].
* ↑ «playa los molinos,los molinos valdes asturias,playas de valdes asturias,playas asturias,playas del cantabrico,y el cantabrico turismo rural y alojamientos en las playas de asturias,casas rurales,alojamientos cerca de playas,casas rurales mar» (en castellà). Arxivat de l'original el 2018-10-22. [Consulta: 22 octubre 2018].
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 70. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Carl Ruck

Carl Ruck (23 de desembre de 1912 - 1980), va ser un jugador d'hoquei sobre herba alemany que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on va guanyar la medalla de plata com a membre de l'equip alemany en la competició d'hoquei sobre herba. Fou 6 vegades internacional.

## Referències

* 1 2 «Carl Ruck Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 9 desembre 2018].
# Tati Sporting Club FC

El Tati Sporting Club FC, també conegut com a TASC FC, és un club de futbol botswanès de la ciutat de Francistown.
El TASC va ser fundat el 1983 per Mr. Leshongwne, Mike Molefe i Motang, i s'anomenà originàriament Army Zebras Football Club. També és conegut com a Tongo Boys o TASC Confidence. El Task Confidence jugava amb camisa groga i pantaló negre.

## Palmarès

* Copa botswanesa de futbol:
** 1991, 2001

## Referències

* ↑ «Task Confidence». Botswana Football Archives. [Consulta: 16 desembre 2024].
* ↑ «Botswana Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].