OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rambo Amadeus

Antonije Pušić (Антоније Пушић, 14 de juny de 1963 en Kotor, Montenegro, antiga Iugoslàvia), el nom artístic de la qual és Rambo Amadeus, és un músic, autor i intèrpret de culte balcànic establert en Belgrad, famós en tota l'antiga Iugoslàvia. S'autodenomina "músic, poeta, i manipulador dels mitjans de comunicació".
Les seves cançons combinen lletres satíriques sobre la naturalesa de la gent corrent i la futilitat de la política nacional. Mescla diferents gèneres musicals com el rock (que ha evolucionat cap al drum and bass) amb ironia autoconscient. El seu propi nom artístic al·ludeix a John Rambo i Wolfgang Amadeus Mozart. En els seus concerts no se solen repetir les seves cançons tal com estan editades, sinó que es barreja música improvisada amb humor cru sobre tots els aspectes de la naturalesa humana. Alguns dels seus fanes comparen la seva trajectòria artística amb la de Frank Zappa o Captain Beefheart.
A la XXIII edició de la Mostra de València de 2002 va obtenir una menció a la millor banda sonora per Bumerang de Dragan Marinković.
Va representar a Montenegro en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012 que es va celebrar en Bakú, Azerbaidjan per elecció de la ràdio-televisió pública RTCG. amb la cançó Euro Neuro.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* 1988 - O tugo jesenja, PGP RTB
* 1989 - Hoćemo gusle, PGP RTB
* 1991 - Psihološko propagandni komplet M-91, PGP RTB
* 1995 - Muzika za decu, B92
* 1996 - Mikroorganizmi, Komuna
* 1997 - Titanik, Komuna
* 1998 - Metropolis B (tour-de-force), B92
* 2000 - Don't happy, be worry, Metropolis (Publicat com Čobane vrati se a Eslovènia i Croàcia per Dallas Records)
* 2005 - Oprem Dobro, B92
* 2008 - Hipishizik Metafizik, PGP RTS
* 2015 - Vrh Dna, Mascom Records
* 2020 - Brod budala

### EP

* 2008 - Yes No, Hip Son Music/Tunecore

### Àlbums en directe

* Kurac, Pička, Govno, Sisa (1993)
* Koncert u KUD France Prešeren (1997)
* Bolje jedno vruće pivo nego četri ladna (2004)
* Rambo Amadeus & Mutant Dance Sextet u Domu Sindikata (2011)

### Recopilatoris

* 1994 - Izabrana dela, PGP RTS
* 1998 - Zbrana dela 1, Vinilmanija
* 1998 - Zbrana dela 2, Vinilmanija

## Referències

* ↑ Asne Seierstad. With Their Backs to the World: Portraits from Serbia. Little, Brown Book Group, February 5, 2015, p. 194. ISBN 978-0-349-00694-9. «Rambo Amadeus, one of Serbia's most innovative artists»
* ↑ Čanak, Tatjana «Ne volim dane "pod indigom"». Glas javnosti, 30-04-2004. Arxivat 21 October 2013$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ La película francesa "La chatte à deux têtes" gana la Palmera de Oro de la Mostra de Valencia, Europa Press, 4 de desembre de 2002
* ↑ Pozzi, Renee. «Montenegro: RTGC internally selects Rambo Amadeus» (en inglés), 12 diciembre 2011. Arxivat de l'original el 2011-08-15. [Consulta: 23 maig 2024].

## Enllaços externs

* Official website
Premis i fites :
| Precedit per: Andrea Demirović amb Just Get Out of My Life | Montenegro al Festival de la Cançó d' Eurovisió 2012 | Succeït per: Who See |
# Dugesia mexicana

La Dugesia mexicana és l'única espècie de planta amb flors del gènere monotípic Dugesia dins la família de les asteràcies (Asteraceae). És una planta ruderal nativa del centre de Mèxic.

## Descripció

És una planta herbàcia perenne reptant o ascendent, una mata de forma circular que pot atènyer els 30 cm de diàmetre. Les tiges són cobertes de pèls, híspides. Les fulles són híspides, peciolades i la majoria en una roseta basal, les caulinars es disposen de manera alternada i són més petites, el limbe és pinnatífid. Les flors es troben agrupades en capítols axil·lars o terminals sobre peduncles d'entre 3 i 8 cm de llargària, l'involucre és acampanat durant la joventut esdevenint hemisfèric amb el temps, acostuma a tenir dues fileres de bràctees híspides, les externes més llargues. Les flors ligulades, exteriors, en nombre de 6 a 12, són femenines, les lígules són grogues amb nervadura fosca i un parell de lòbuls a l'àpex, fan entre 8 i 12 mm de llargària. Els flòsculs, les flors interiors, són funcionalment masculines, el seu nombre oscil·la entre 60 i 80, la corol·la és tubular i groga. El fruit és un aqueni sense papus.

## Taxonomia

L'espècie Dugesia mexicana i el gènere Dugesia van ser publicats per primer cop l'any 1882 a la revista Proceedings of the American Academy of Arts and Sciences de Boston pel botànic estatunidenc Asa Gray (1810-1888).

### Sinònims

Els següents noms científics són sinònims heterotípics de Dugesia mexicana:
* Lindheimera mexicana A.Gray
* Schizoptera lyrata Klatt

## Referències

* ↑ «Dugesia A.Gray» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 31 desembre 2024].
* 1 2 , Rzedowski i Rzedowski, 2008, p. 217-218.
* ↑ Rzedowski i Rzedowski, 2005, p. 875.
* ↑ «Dugesia A.Gray» (en anglès). International Plant Names Index, The Royal Botanic Gardens, Kew, Harvard University Herbaria & Libraries and Australian National Botanic Gardens. [Consulta: 31 desembre 2024].
* ↑ «Dugesia mexicana A.Gray» (en anglès). International Plant Names Index, The Royal Botanic Gardens, Kew, Harvard University Herbaria & Libraries and Australian National Botanic Gardens. [Consulta: 31 desembre 2024].
* ↑ «Dugesia mexicana A.Gray» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 31 desembre 2024].

## Bibliografia

* Rzedowski, Graciela Calderon; Rzedowski, Jerzy «Compositae, Tribu Heliantheae I» (en espanyol). Flora del bajío y de regiones adyacentes, n. 157, 9-2008, pàg. 1-346.
* Rzedowski, Graciela Calderón; Rzedowski, Jerzy. Flora fanerogámica del Valle de México (en espanyol). 2a ed. 1a. reimpressió. Instituto de Ecología, A.C. y Comisión Nacional para el Conocimiento y Uso de la Biodiversidad, 2005. ISBN 978-607-7607-36-6.
* Gray, Asa «Contributions to North American Botany» (en llatí i anglès). Proceedings of the American Academy of Arts and Sciences [Boston], vol 17, 1882, pàg. 163-230.
# Ranxeria Lytton

La banda Lytton d'indis pomo és una tribu reconeguda federalment d'amerindis pomo. Foren reconeguts a la darreria dels anys 1980 com a descendents directes de les dues famílies que vivien a la ranxeria Lytton a Healdsburg de 1937 a 1960. La tribu té ara entre 200 i 300 membres inscrits.

## Història

La tribu va ser fundada el 1937 per Bert Steele, que era un quart achomawi i part nomlaki, i la seva esposa, una pomo de Bodega Bay, quan van sol·licitar amb èxit a la Bureau of Indian Affairs el dret a construir en una parcel·la de 200.000 m² al nord de Healdsburg, al nord de la carretera de Lytton després que la llar dels Steele fos destruïda per una inundació. Junta amb el seu cunyat, John Myers, i la seva esposa wife, Mary Myers Steele (ambdós pomo de Sonoma), es van traslladar a la terra que el govern tenia reservat per a amerindis. Aquesta terra va rebre el nom de Ranxeria Lytton i el mateix nom la tribu.
En 1958, d'acord amb una política d'assimilar els nadius americans a la resta de la societat americana, el Congrés acabà el fideïcomís federal en les reserves de terres de més de quaranta bandes de Califòrnia, incloent la ranxeria Lytton. La banda Lytton es va dissoldre i la seva terra va ser traspassada als seus membres. Com a part de l'acord, el govern es va comprometre a realitzar una sèrie de millores a la terra, com ara la construcció de carreteres i la instal·lació del servei de clavegueram, però no ho va fer. D'aquí a un any, els terratinents Lyttons havien venut tota la terra, per raons que no estan clares; alguns actuals membres de la tribu diuen que els seus avantpassats no entenien impost a la propietat és pel que es van veure obligats a vendre, mentre que altres fonts qüestionen aquesta afirmació.
El 1991 els Lyttons sol·licitaren amb èxit al govern la restauració el seu estatut tribal. Encara que la banda Lytton no divulga la llista completa dels membres, la majoria de les fonts de creuen que la banda ara té més de 200 membres .

## Referències

* ↑ «CIV-S-01-1530 DFL/GGH». Arxivat de l'original el 2004-04-21. [Consulta: 21 abril 2004].
# Ratpenat cuallarg de São Tomé

El ratpenat cuallarg de São Tomé (Mops solomonis) és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids endèmica de São Tomé i Príncipe, on viu a la sabana seca i humida i a les plantacions.

## Referències

* ↑ «ratpenat cuallarg de São Tomé». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 17 gener 2025].
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Rectoria vella de Santa Maria

La Rectoria vella de Santa Maria és un edifici de Mataró (Maresme) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un casal en cantonada format per tres cases entre mitgeres de planta baixa i dues plantes pis. A la planta baixa de la façana principal destaca l'antiga porta d'accés i finestra amb brancals i llinda de pedra. Al primer pis hi ha un balcó amb enreixat de forja i rajola vidriada i una finestra, ambdós amb brancals i llinda de pedra, i tres finestres sota el ràfec de la coberta. El ràfec assenyala bé la inflexió del carrer i el gir de la cantonada. A l'interior, el saló del bisbe al primer pis així com la com la casa sencera mantenen l'estructura del segle xvii. La decoració pictòrica i part del mobiliari són del segle xix.

## Referències

* ↑ «Rectoria vella de Santa Maria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Remouillé

Remouillé (francès) o Ruvelieg (bretó) és un municipi francès, situat a la regió de Loira Atlàntic, al departament de Loira Atlàntic, que històricament ha format part de la Bretanya. L'any 2020 tenia 1.949 habitants. Limita amb els municipis d'Aigrefeuille-sur-Maine, La Planche, Saint-Hilaire-de-Clisson, Saint-Lumine-de-Clisson, Vieillevigne i Saint-Hilaire-de-Loulay (Vendée).

## Demografia

Evolució de la població Cassini i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1.000 | 633 | 703 | 760 | 791 | - | 956 | 1.003 | 1.005 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1.035 | 1.076 | 1.155 | 1.152 | 1.171 | 1.158 | 1.142 | 1.135 | 1.083 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1.031 | 1.000 | 955 | 834 | 851 | 823 | 861 | 819 | 862 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 894 | 854 | 939 | 1.136 | 1.231 | 1.443 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-1989 | Pierre Lemoine | |
| 1989- | Robert Gouraud | |

## Galeria d'imatges

* Capella Garreau
* Església
* Castell de l'Hermitage
# Rencontre

Un rencontre és una figura heràldica consistent en el cap d'un animal posat de cara i sense que mostri el coll, ja que per norma en heràldica un cap d'animal sempre mira cap a la destra (és a dir, l'esquerra del qui mira l'escut) i ensenya el coll. Se n'exceptua el cap del lleopard, que sempre es representa de cara, i el rostre humà.
El mot és l'adaptació del terme heràldic francès rencontre, de significat idèntic.
* Escut amb un cap de lleopard de gules
* D'atzur, un rencontre de cérvol d'or
* D'or, un rencontre d'ase de sable
* D'atzur, un rencontre d'ant d'argent
* De sinople, un rencontre de moltó d'argent
* Partit de sinople i de gules; ressaltant sobre la partició, un rencontre de llop d'argent; al cap, de sable, tres flors de lis d'argent en faixa
* De gules, un rencontre de linx d'or
* Escut de Moldàvia, amb un rencontre de bou d'or
Viccionari
# Reserva índia Los Coyotes

La reserva índia Los Coyotes és la reserva índia de la tribu reconeguda federalment banda Los Coyotes d'indis cahuilla i cupeño, antics indis de missió de Califòrnia.
La reserva (33° 17′ 52″ N, 116° 33′ 22″ O﻿ / ﻿33.29778°N,116.55611°O﻿ / 33.29778; -116.55611) es troba al nord-est del comtat de San Diego (Califòrnia). Dels 288 membres tribvals registrats només uns 74 viuen a la reserva. Fou fundada en 1889. Llur reserva és la més gran al Comtat de San Diego. Situada a 80 milles de San Diego, es troba entre el Parc estatal desert Anza-Borrego i el Bosc Nacional Cleveland.
La banda Los Coyotes d'indis cahuilla i cupeño té la seu a Warner Springs (Califòrnia). Són governats per un consell tribal escollit democràticament. El seu cap tribal actual és Shane Chapparosa.
El cahuilla i el cupeño són dues llengües takic força relacionades, i ambdues són llengües amenaçades. Alvino Siva, membre registrat de la tribu i parlant nadiu de cahuilla, va morir el 26 de juny de 2009. Va preservar cançons tradicionals de la tribu en cahuilla per tal d'ensenyar-les a les noves generacions.

## Membres notables

* Katherine Siva Saubel (7 de març de 1920 – 1 de novembre de 2011), especialista en llengua i cultura índia, cofundadora del Museu Malki, i antiga cap tribal de Los Coyotes.

## Referències

* 1 2 3 "Los Coyotes Indian Reservation." Kuumeyaay Information Village. (retrieved 17 May 2010)
* 1 2 California Indians and Their Reservations. Arxivat 2010-01-10 a Wayback Machine. San Diego State University Library and Information Access. 2010 (retrieved 17 May 2010)
* ↑ Pritzker, 120
* ↑ "Tribal Governments by Area." Arxivat 2010-05-05 a Wayback Machine. National Congress of American Indians. (retrieved 12 May 2010)
* ↑ Waldner, Erin. "Cahuilla elder, one of last fluent in language, dies." Arxivat 2009-09-25 a Wayback Machine. The Press-Enterprise. 9 July 2009 (retrieved 17 May 2010)

## Bibliografia

* Eargle, Jr., Dolan H. California Indian Country: The Land and the People. San Francisco: Tree Company Press, 1992. ISBN 0-937401-20-X.
* Pritzker, Barry M. A Native American Encyclopedia: History, Culture, and Peoples. Oxford: Oxford University Press, 2000. ISBN 978-0-19-513877-1.
* James, Harry Clebourne. The Cahuilla Indians. Morongo Indian Reservation: Malki Museum Press (Westernlore Press), 1960 (reprinted 1968). OCLC 254156323. LCCN 60010491.
# Reserva índia San Xavier

La reserva índia San Xavier (o'odham: Wa:k) es troba vora Tucson, Arizona al Desert de Sonora. És una petita secció de la reserva índia Tohono O'odham, la llar de la tribu reconeguda federalment Nació Tohono O'odham.
La Reserva de San Xavier es troba a la part sud-oest de l'àrea metropolitana de Tucson i té una superfície de 288,895 km², al voltant del 2,5 per cent del territori de la reserva Tohono O'odham. Tenia una població segons el cens dels Estats Units del 2000 de 2.053 persones, el 19 per cent de la població Tohono O'odham.

## Missió

La reserva és la llar d'una missió espanyola, la missió de San Xavier del Bac, que va ser construïda entre 1783 i 1797. És un Monument Històric Nacional, i ha estat en ús continu durant més de 200 anys. Va ser construïda per treballadors Tohono O'odham.

## Joc

La tribu també gestiona tres casinos, dos dels quals són a la secció de la reserva San Xavier. Les instal·lacions del casino, conegut com el Desert Diamond i Golden Ha:ṣañ, té màquines escurabutxaques, jocs de taula, blackjack i altres formes de joc d'aposta. També hi ha un buffet. La instal·lació també compta amb un teatre per a espectacles en viu.

## Referències

* Census Tract 9409 (San Xavier Reservation), Pima County, Arizona; Tohono O'odham Reservation and Off-Reservation Trust Land, Arizona Arxivat 2011-06-07 a Wayback Machine. United States Census Bureau
# Reserva índia Twenty-Nine Palms

La reserva índia Twenty-Nine Palms és la reserva de la banda Twenty-Nine Palms d'indis de Missió de Califòrnia una tribu reconeguda federalment d'indis de Missió, situada vora les ciutats d'Indio i Coachella, al comtat de Riverside, amb una parat de la terra de la reserva a la ciutat de Twentynine Palms, al comtat de San Bernardino (Califòrnia). Mentre que molts acadèmics consideren la tribu com a luiseño, la tribu mateix s'identifica com a chemehuevi.

## Reserva

La reserva Twenty-Nine Palms (33° 42′ 38″ N, 116° 11′ 12″ O﻿ / ﻿33.71056°N,116.18667°O﻿ / 33.71056; -116.18667) ocupa 402 acres (1,63 km²) als comtats de Riverside i San Bernardino i fou establida en 1895. L'àrea fou colonitzada en 1867 per una banda de chemehuevis, els descendents dels quals formaren la banda Twenty-Nine Palms. La reserva consisteix en dues seccions separades geogràficament, amb una part a Indio i l'altra a Twenty-Nine Palms en 34° 07′ 02″ N, 116° 03′ 00″ O﻿ / ﻿34.11722°N,116.05000°O﻿ / 34.11722; -116.05000.
La més gran reserva índia de Cabazon es troba adjacent a la secció principal de la reserva, sobretot al sud i sud-est, però que l'envolta en totes les direccions excepte la seva frontera oriental. La reserva principal es troba en part a l'àrea de servei de l'oficina de correus Indio (codi postal 9220) i en part en el de l'oficina de correus de Coachella (codi postal 92236), encara que no és part de cap de les ciutats.

## Govern i programes

La seu de la tribu es troba a Coachella, i el seu cap actual és Darrell Mike.
En 1997 la tribu va establir la 29 Palms Band of Mission Indians Tribal Environmental Protection Agency, en col·laboració amb l'Agència de Protecció Mediambiental dels Estats Units. L'EPA de la tribu gestiona tots els programes de protecció mediambiental en llur seva reserva, inclosa la millora de la qualitat de l'aigua.
En 1995 la banda Twenty-Nine Palms va crear el Casino Spotlight 29 a Coachella.

## Referències

* 1 2 Pritzker, 131
* ↑ California Indians and Their Reservations. Arxivat 2009-03-11 a Wayback Machine. San Diego State University Library and Information Access. 2009 (retrieved 6 May 2010)
* 1 2 "Tribal History." Arxivat 2010-05-12 a Wayback Machine. Spotlight 29 Casino. (retrieved 6 May 2010)
* ↑ "Tribal Governments by Tribe." Arxivat 2010-05-05 a Wayback Machine. National Congress of American Indians. (retrieved 6 May 2010)
* ↑ "About Us." Arxivat 2009-11-16 a Wayback Machine. 29 Palms Band of Mission Indians Environmental Protection Agency. (retrieved 6 May 2010)
* ↑ "About Us." Arxivat 2010-05-12 a Wayback Machine. Spotlight 29 Casino. (retrieved 6 May 2010)

## Bibliografia

* Eargle, Jr., Dolan H. California Indian Country: The Land and the People. San Francisco: Tree Company Press, 1992. ISBN 0-937401-20-X.
* Pritzker, Barry M. A Native American Encyclopedia: History, Culture, and Peoples. Oxford: Oxford University Press, 2000. ISBN 978-0-19-513877-1.
# Ricardo Aranaz e Izaguirre

Ricardo Aranaz e Izaguirre (Peñas de San Pedro, 8 de març de 1852 - 13 de març de 1932) va ser un militar i físic espanyol. General de divisió procedent del Cos d'Artilleria. Vocal del Consell Suprem de Guerra i Marina. Va ser nomenat sotssecretari del Ministeri de la Guerra el 1917. Professor de l'Acadèmia d'Artilleria. Director de la Fàbrica de Pólvores i Explosius de Granada. Fill adoptiu de Granada. Director de l'Escola de Tir de l'Exèrcit. President de la Reial Societat Espanyola de Física i Química, entre 1921 i 1922. Va ser membre de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals. Se li va atorgar la gran creu de l'Orde de Sant Jaume de l'Espasa.
Va ser autor de diversos treballs científics i de recerca, principalment sobre pólvores i explosius, i de diverses obres, entre les quals destaca la titulada Los mecanismos, publicada en 1889. Altres obres són Guía del oficial de artillería (1880), Memoria sobre el algodón-pólvora y la dinamita, (Segovia, 1876). Lecciones elementales de perspectiva i Los explosivos militares (1904); Clases de pólvoras y su aplicación en la guerra (1902). Alemanya va pretendre comprar les seves invencions sobre la trilita, al que sempre es va negar. Va inventar les granades destrossadores que porten el seu nom.
Casat amb Soledad Fernández Carballo, va tenir tres filles: Josefina, Rosa i Soledad.

## Referències

* 1 2 Trulén Gálvez; Vizconde de Ayala «La Orden militar de Santiago en Portugal». Cuadernos de Ayala, 55, juliol-setembre 2013, pàg. 13. Arxivat de l'original el 2014-03-08. ISSN: 1576-2068 [Consulta: 23 febrer 2014].
* 1 2 Ministeri de Defensa, 2011, p. 3.
* ↑ Real Academia de Ciencias Exactas, Físicas y Naturales. «Relación de académicos desde el año 1847 hasta el 2003» p. 54. [Consulta: 23 febrer 2014].
* 1 2 ABC «Ricardo Aranaz e Izaguirre». ABC, 13-03-1932 [Consulta: 23 febrer 2014].
* ↑ Presidentes de la Real Sociedad Española de Física y Química
* ↑ Un estudio de la sección bibliográfica de la Revista de Matemáticas Elementales(1889-1893). Universidad del Noroeste. Consultado 16-03-2008
* ↑ Madrona Méndez i Gómez Ramos, 2014, p. 317.

## Bibliografia

* Ministeri de Defensa «Personaje ilustre». Memorial de Artillería. Ministeri de Defensa, 167, desembre 2011, pàg. 3. ISSN: 0213-6155.
* Madrona Méndez, José Ángel; Gómez Ramos, Francisco José «Ingeniería militar de armamento: un bien de Estado surgido del Real Colegio de Artillería». Revista de Historia Militar, I extraordinari, 2014, pàg. 289-358. ISSN: 0482-5748.

## Enllaços externs

* Hi ha una fotografia del General a aquest enllaç
# Russos a Espanya

Els russos a Espanya és el resultat del moviment migratori de ciutadans de la Federació russa cap al Regne d'Espanya.

## Història

Durant la Guerra Civil Espanyola hi havia 72 voluntaris russos blancs al bàndol nacional, així com uns centenars d'assessors soviètics al bàndol republicà.
Abans de la dissolució de la Unió Soviètica, els ciutadans russos tenien vetada la seva sortida a l'estranger. No és fins a principis dels anys 90 quan comença a ser important el fenomen de l'emigració russa a altres països del món, entre ells Espanya.

## Població estrangera d'origen rus a Espanya

El padró municipal del 2021ens diu que a Espanya hi ha 82.788 persones de nacionalitat russa, amb presència a totes les províncies de país, i residint majoritàriament a Alacant, Barcelona, Màlaga i Girona. El major percentatge de russos (21.11%) són a la província d'Alacant, on hi ha 17,478 russos, 10,344 dones i 7,134 homes. Després segueix la província de Barcelona (19.77%), on hi ha 16,367 russos, 10,878 dones i 5,489 homes. A Màlaga (9.01%) n'hi ha 7,458, 4,814 dones i 2,644 homes i a Girona (7.92%) 6,558, 3,957 dones i 2,601 homes. Aquestes xifres ens indiquen que les dones prevalen entre la població russa a Espanya. Pel que fa a l'any passat, el nombre total ha crescut en 5.073 persones.
* Gràfica d'evolució de Russos a Espanya entre 1998 i
També és destacable el nombre de ciutadans russos que han obtingut la nacionalitat espanyola durant els últims anys. En 2013 van ser 1.184 els que van obtenir la nacionalitat espanyola. Els motius van ser principalment dos: per haver contret matrimoni amb un espanyol i per haver estat residint a Espanya durant més de 10 anys.

## Referències

* ↑ Keene 2001, p. 188
* ↑ Alcofar Nassaes 1971
* 1 2 «Rusos en España. Padrón municipal 2021, cifras de población.». [Consulta: 23 juliol 2021].
* ↑ «Copia archivada». Arxivat de l'original el 2014-09-05. [Consulta: 5 setembre 2014].

## Fonts

* "Población extranjera por sexo, país de nacionalidad y edad (hasta 85 y más).", Avance del Padrón a 1 de enero de 2009. Datos provisionales, Spain: Instituto Nacional de Estadística, 2009, <http://www.ine.es/jaxi/tabla.do?path=/t20/e245/p04/provi/l0/&file=00000010.PX&type=pcaxis&L=0>. Consulta: 13 juny 2009 Arxivat 2019-07-10 a Wayback Machine.
* Keene, Judith (2001), "Snow boots in sunny Spain: White Russians in Nationalist Spain", Fighting for Franco: international volunteers in nationalist Spain during the Spanish Civil War, 1936-1939, Leicester University Press, pàg. 188–214, ISBN 978-0-7185-0126-6
* Alcofar Nassaes, José Luis (1971), Los asesores soviéticos en la guerra civil española, Barcelona: Dopesa

## Bibliografia

* Devillard, Marie Jose (2006), Españoles En Rusia Y Rusos En España: Las Ambivalencias De Los Vínculos Sociales, Centro Investigaciones Sociológicas, ISBN 978-84-7476-407-9