OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Museu d'Arts Decoratives i Disseny de Letònia

El Museu d'Arts Decoratives i Disseny de Letònia (en letó: Dekoratīvi lietišķās mākslas muzejs) es troba instal·lat des de 1989 al local de l'antiga església de Sant Jordi, de Riga capital de Letònia.
Va ser inaugurat el 6 de juliol de 1989 a l'antiga església catòlica de Sant Jordi dels Germans Livonians de l'Espasa. L'any 2000 va rebre el nomenament de museu estatal i, per tant, independent de l'Associació de Museus d'Art de Letònia a la qual havia estat associat des de la seva inauguració. Des de l'any 2010 forma part del Museu d'Art Nacional de Letònia.
La col·lecció permanent del museu es presenta a les segona i tercera plantes de l'edifici i consta de set apartats:
* art tèxtil
* ceràmica i porcellana
* art del metall
* art en cuir
* fusta decorativa
* art en vidre
* disseny.
El museu efectua exposicions temporals nacionals i internacionals durant tot l'any, així com diversos tallers relacionats amb les arts decoratives.

## Referències

* ↑ «History» (en anglès). Dekoratīvi lietišķās mākslas muzeju. Arxivat de l'original el 2015-02-11. [Consulta: 10 febrer 2015].
* ↑ «Permanent Displays» (en anglès). Dekoratīvi lietišķās mākslas muzeju. Arxivat de l'original el 2015-02-11. [Consulta: 10 febrer 2015].
* ↑ «About museum» (en anglès). Dekoratīvi lietišķās mākslas muzeju. Arxivat de l'original el 2015-01-31. [Consulta: 10 febrer 2015].
# Miguel Ángel Ochoa Brun

Miguel Ángel Ochoa Brun (Madrid, 21 d'abril de 1931) és un diplomàtic i historiador espanyol, membre de la Reial Acadèmia de la Història.

## Biografia

És llicenciat en Dret per la Universitat de Madrid. El 1961 va ingressar en la carrera diplomàtica, i va ocupar diversos càrrecs diplomàtics a les ambaixades i consolats de Múnic, Hannover, Alger, Roma i Viena. De 1985 a 1991 fou director de l'Escola Diplomàtica Espanyola i president de l'Associació Cultural Hispano-Hel·lènica. De 1991 a 1996 va ser ambaixador d'Espanya a Àustria, amb acreditació d'ambaixador per a Eslovènia i Bòsnia i Hercegovina, que aleshores no tenien ambaixada.
Com a historiador les seves recerques s'han centrat en la diplomàcia espanyola dels segles xvi i xvii. En 2001 fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de la Història i va ingressar el 2002 amb el discurs Embajadas rivales. La presencia diplomática de España en Italia durante la Guerra de Sucesión

## Guardons

* Gran Creu de l'Orde d'Isabel la Catòlica
* Gran Creu de l'Orde del Mèrit de la República d'Àustria
* Comanador de l'Orde del Mèrit Civil
* Comanador de l'Orde de Sant Gregori el Gran
* Comanador del Mèrit Melitenc de l'Orde de Malta
* Creu d'honor de primera classe de la Medalla de les Ciències i les Arts d'Àustria

## Obres

* Embajadas y embajadores en la historia de España, Aguilar, 2002. ISBN 84-03-09293-8
* España y las islas griegas: una visión histórica, Ministerio de Asuntos Exteriores, 2001. ISBN 84-95265-24-9
* Historia de la diplomacia española, Ministerio de Asuntos Exteriores, 1995. ISBN 84-87661-48-3

## Referències

* ↑ Biografia Arxivat 2016-09-30 a Wayback Machine. al web de la RAH
* ↑ El diplomático Miguel Ángel Ochoa Brun ingresa en la Academia de la Historia, ABC, 16 de desembre de 2002
# Frederick Jagel

Frederick Jagel (Brooklyn, Nova York, 10 de juny, 1897 – San Francisco, Califòrnia, 5 de juliol, 1982), va ser un tenor nord-americà, principalment actiu al Metropolitan Opera als anys 30 i 40.

## Vida i carrera

Jagel va estudiar cant a la ciutat de Nova York i Milà. Va debutar com a Rodolfo a La bohème a Livorno, l'any 1924. Va cantar per tota Itàlia amb el nom de Federico Jaghelli. Després del seu retorn a Amèrica, va debutar al Metropolitan Opera el 8 de novembre de 1927, com a Radames a Aïda. En 23 temporades amb el Met, va cantar 217 actuacions en 34 papers, principalment en els repertoris italià i francès. Es pot escoltar en enregistraments de moltes emissions de ràdio del Metropolitan Opera, sobretot com Pollione a Norma al costat de Zinka Milanov, com Don Alvaro a La forza del destino amb Lawrence Tibbett amb Bruno Walter el 1943 i com Edgardo a Lucia di Lammermoor al costat de Lily Pons.
Jagel també va aparèixer a San Francisco, Chicago i Buenos Aires abans de retirar-se el 1950. Va ensenyar cant a Nova York després de la seva jubilació. Entre els seus alumnes hi havia els tenors Augusto Paglialunga, David Romano, Robert Moulson i John Stewart, així com el baix-baríton Justino Díaz. També va exercir com a president del departament de veu del New England Conservatory of Music de Boston.

## Referències

* ↑ Hampton, Marian E.; Barbara Acker (1997). The Vocal Vision: Views on Voice. Applause Books. p. 51. ISBN 9781557832825.

## Fonts

* D. Hamilton (ed.), The Metropolitan Opera Encyclopedia: A Complete Guide to the World of Opera (Nova York: Simon and Schuster, 1987). ISBN 0-671-61732-X
# Comtat de Foix (Subregió)

El Comtat de Foix (en occità Comtat de Fois, també conegut, lattu sensu com a País de Fois ) és una petita regió històrica d'Occitània, amb capital a Foix. La seva extensió correspon aproximadament a la de l'històric comtat de Foix i actualment se situa totalment dins del departament de l'Arieja.
Va ser un comtat occità independent creat al segle xi pel comte Bernat Roger de Foix, que posteriorment va esdevenir una província dins l'organització francesa de l'Antic Règim.
Segons la proposta del diari Jornalet de divisió administrativa d'Occitània, basada en l'obra de Frederic Zégierman Le Guide des pays de France, el Comtat de Foix seria una sub-regió ubicada dins la regió del Llenguadoc, que contindria 6 parçans (comarques occitanes):
* Baixa Areija - Bassa Areija
* Donasà - Donasan
* País de Foix - País de Fois
* Sabartès - Savartés
* Seron - Seron
* Vic de Sòs - Vic de Sòs

## Referències

* ↑ «Las encontradas d’Occitània» (en occità). Jornalet, 12-06-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «Lo trabalh de recuperacion de las encontradas d’Occitània contunha» (en occità). Jornalet, 30-10-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
# (1333) Cevenola

(1333) Cevenola és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert per Odette Bancilhon el 20 de febrer de 1934 des de l'observatori d'Alger-Bouzaréah, Algèria.
Inicialment es va designar com 1934 DA. Posteriorment, va ser anomenat per les Cevenes, una cadena muntanyenca del centre-sud de França.
Orbita a una distància mitjana de 2,633 ua del Sol, podent acostar-s'hi fins a 2,279 ua. Té una excentricitat de 0,1344 i una inclinació orbital de 14,64°. Triga a completar una òrbita al voltant del Sol 1561 dies.

## Vegeu també

* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 25 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1333.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 28 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «(1333) Cevenola» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 17 juny 2018].

## Enllaços externs

* «(1333) Cevenola» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 17 juny 2018].
* «Diagrama orbital de (1333) Cevenola» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 17 juny 2018].
# NAT massiu

El NAT massiu, conegut també com a NAT a gran escala (large-scale NAT, o LSN) o Carrier-grade NAT (CGN), és una eina de disseny de xarxes IPv4 on els extrems de la comunicació, en concret, les xarxes residencials, es configuren amb adreces de xarxa privades, que es tradueixen a adreces públiques mitjançant equips de traducció que s'interposen, dins de la xarxa del proveïdor entre l'usuari i la Internet pública. Aquests dispositius permeten compartir conjunts petits d'adreces públiques entre molts punts finals. Això canvia el lloc tradicional on es fa i es configura la funció de NAT des de l'equip de casa del client, cap a la xarxa del proveïdor d'accés a Internet.
Està previst d'utilitzar el NAT massiu per tal de mitigar l'esgotament d'adreces IPv4.
Els seus crítics li troben els següents defectes:
* Com qualsevol forma de NAT, trenca el principi de comunicació extrem a extrem.
* Té molts problemes de seguretat, escalabilitat i fiabilitat, pel fet d'haver de mantenir informació d'estat.
* Fa més difícil mantenir els registres de connexions per als cossos de seguretat.
* Fa impossible per als clients d'oferir serveis sobre ports coneguts (instal·lar un servidor web, per exemple).
Un escenari d'utilització del NAT massiu es pot descriure com a NAT444, perquè les connexions d'alguns clients als servidors públics poden arribar a passar per tres dominis d'adreçament IPv4 diferents: el propi de la xarxa privada de l'usuari, la xarxa privada de l'operador i la Internet pública.
Un altre escenari de NAT massiu és Dual-Stack Lite, on la xarxa de l'operador utilitza IPv6 i, per tant, només calen dos dominis d'adreçament IPv4.

## Vegeu també

* NAT64

## Referències

* ↑ «An Incremental Carrier-Grade NAT (CGN) for IPv6 Transition».
* ↑ «Assessing the Impact of NAT444 on Network Applications» (en anglès).
* ↑ «NAT444 (CGN/LSN) and What it Breaks» (en anglès).

## Enllaços externs

* Understanding Carrier Grade NAT Arxivat 2013-09-26 a Wayback Machine. (anglès)
* IETF Internet-Draft: Common requirements for Carrier Grade NAT (CGN) (anglès)
# Modesto Cortázar Leal de Ibarra

Modesto Cortázar Leal de Ibarra (Briviesca, Burgos, 15 de juny de 1783 - Madrid, 25 de gener de 1862) va ser un polític espanyol, que va arribar a ser president del Govern espanyol durant el regnat d'Isabel II d'Espanya.
Després d'estudiar dret, va treballar com a advocat i després com a jutge i president de l'Audiència de Valladolid. Fou elegit diputat al Congrés dels Diputats per Zamora en 1839, 1840, 1844, 1846 i 1851.
Després de la caiguda del gabinet de Valentín Ferraz y Barrau en 1840, la regent Maria Cristina de Borbó, llavors a València, li va encomanar la formació de govern, en el qual va ocupar la presidència del Consell i el Ministeri de Gracia i Justícia. En plena Dècada Moderada (1843-1854), època d'aixecaments militars, aldarulls i d'un liberalisme restrictiu, va ser ministre d'Estat (1847) en el gabinet de Florencio García Goyena. En gener de 1847 va ser uns dies president del Congrés dels Diputats.

## Referències

* ↑ Urquijo Goitia, José Ramón. Gobiernos y ministros españoles, CSIC, Madrid. 2004
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Modesto Cortázar a xtec.es
# Model Hecksher-Ohlin

El model de Heckscher-Ohlin tracta d'explicar com funcionen els fluxos del comerç internacional. Va ser fórmules per l'economista suec Bertil Ohlin el 1933, modificant un teorema inicial del seu mestre Eli Heckscher, formulat el 1919.
El model parteix de les teories de David Ricardo de l'avantatge comparatiu, i afirma que els països s'especialitzen en l'exportació dels béns que requereixen grans quantitats dels factors de producció en els que són comparativament més abundants; i que tendeix a importar aquells béns que utilitzen factors de producció en els que són més escassos.
Mentre que en la teoria de l'avantatge comparatiu, la causa del comerç internacional eren les diferències existents entre la productivitat del treball en els diferents països. En el model de Heckscher-Ohlin, el comerç internacional resulta del fet que els diferents països tenen diferents dotacions de factors: així hi ha països amb abundància relativa de capital i altres amb abundància relativa de treball. Normalment els països més rics en capital s'exportaran béns intensius en capital (s'utilitza relativament més capital que treball per produir) i els països rics en treball s'exportaran béns intensius en treball (s'utilitza relativament més treball que capital per produir).
D'aquesta manera, si un país té una gran oferta d'un recurs "A", en relació a la seva oferta d'altres recursos, es considera que és abundant en aquest recurs "A". Llavors un país tendirà a produir relativament més dels béns que utilitzen intensivament els seus recursos abundants. En conclusió els països tendeixen a exportar els béns que són intensitat en els factors amb què estan abundantment dotats.
Una indicador que mostra que un país és ric en capital és el preu dels factors. Un país (país A) és ric en capital comparat amb un altre país (país B), si el capital és relativament més barat en el país A que al país B.

## Supòsits en què es basa el model

Els supòsits en què es basa el model són els següents:
* Des del punt de vista de la producció:
** Cada país produeix dos béns.
** Hi ha dos factors de producció: capital i treball, dels quals hi ha dotacions fixes i plena ocupació.
* Les funcions de producció han de reunir els següents caràcters:
** Difereixen entre els diferents béns, però són les mateixes en ambdós països per a cada bé.
** Són tals que els dos béns mostren diferents intensitats de factors.
** Les funcions de producció són homogènies de grau un el que vol dir que hi ha rendiments constants d'escala.
* Supòsits referent a la demanda: Es compleix la llei de Walras.
* Respecte al comerç internacional:
** El món només té dos països.
** El comerç entre els països és lliure i, per tant, no hi ha restriccions a aquest.
** No hi ha costos de transport.
** Els factors són immòbils internacionalment.
* Supòsits de caràcter institucional
** Hi ha competència perfecta en tots els mercats i en tots els països.
** Els gustos estan donats i no canvien.
** L'estructura i distribució de la renda és coneguda i fixa.

## Referències

* Sota Rubio, Oscar. Antoni Bosch. Teories del comerç internacional, 1991. ISBN 84-85855-56-6 [Consulta: 6 febrer 2011].
# Cnemathraupis

Cnemathraupis és un gènere d'ocells de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per dues espècies:
* Cnemathraupis eximia - tàngara andina dorsiverda.
* Cnemathraupis aureodorsalis - tàngara andina dorsidaurada.

## Referències

* ↑ «Cnemathraupis aureodorsalis (Blake & Hocking, 1974)» (en castellà). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 10 gener 2025].
* ↑ «Cnemathraupis (Cnemathraupis sp.) - Avibase». [Consulta: 10 gener 2025].
* ↑ «Tanagers and allies – IOC World Bird List». [Consulta: 10 gener 2025].
# Sílvia Cantos Bastida

Sílvia Cantos Bastida (Argentona, 1980) és una bibliotecària, periodista, locutora de ràdio i escriptora catalana.
Especialista en literatura infantil i literatura juvenil, apassionada dels llibres i entusiasta de les noves tecnologies, és la productora i presentadora el programa de ràdio Històries que s'emet a Ràdio Argentona i Vilassar Ràdio, amb més d'onze temporades en antena. També és l'autora del bloc de recomanacions literàries Us recomano… Implicada en múltiples projectes de promoció de la lectura entre nens i joves, coordina diversos clubs de lectura i realitza tallers d'animació lectora per a infants.
L'any 2020 va publicar la seva primera novel·la, Ulls de nit, una obra que tracta sobre les absències a través d'una història on hi tenen un pes molt important la família, l'amistat, l'amor i el sexe.

## Referències

* 1 2 3 «Sílvia Cantos escriu sobre les absències en la història d'amor i sexe 'Ulls de nit'». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 07-07-2020 [Consulta: 20 maig 2021].
* ↑ Llort, Lluís «Passió, dol i amistats. Sílvia Cantos debuta amb ‘Ulls de nit’, en què mostra tres menes d’amor». El Punt Avui, 22-07-2020 [Consulta: 20 maig 2021].
* ↑ «Sílvia Cantos». Vilassar de Noir. Arxivat de l'original el 20 de maig 2021. [Consulta: 20 maig 2021].
* 1 2 «Sílvia Cantos escriu sobre les absències en la història d'amor i sexe «Ulls de nit» La lectura i la música tenen una gran presència a la novel·la publicada per Columna». Regió 7, 07·07·20 [Consulta: 20 maig 2021].
* ↑ Juanico Llumà, Núria «Sílvia Cantos: "Encara hi ha massa gent que s'incomoda quan es parla de sexe". L'escriptora debuta amb 'Ulls de nit', la història d'una dona solitària i marcada per les absències». Diari ARA, 11-08-2020 [Consulta: 20 maig 2021].
# Rudolf Bauer

Rezső ("Rudolf") Bauer (Budapest, 2 de gener, 1879 - Sósér, 9 de novembre, 1932) fou un atleta hongarès, especialista en llançament de disc.
El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu, on va guanyar la medalla d'or en la prova del llançament de disc del programa d'atletisme. Amb un llançament de 36,04 metres, va establir un nou rècord mundial.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Rudolf Bauer». [Consulta: 30 gener 2024].
* ↑ Pyramid, A. W. E. «Magyar Olimpiai Bizottság» (en hongarès). [Consulta: 30 gener 2024].
# (1859) Kovalévskaia

(1859) Kovalévskaia és un asteroide que forma part del cinturó exterior d'asteroides i va ser descobert per Liudmila Juravliova el 4 de setembre de 1972 des de l'Observatori Astrofísic de Crimea (Naütxni).
Inicialment va ser designat com 1972 RS2. Posteriorment, va rebre el seu nom en honor de la matemàtica russa Sófia Kovalévskaia (1850-1891), qui fóra membre de l'Acadèmia de les Ciències de Sant Petersburg.
Kovalévskaia orbita a una distància mitjana de 3,208 ua del Sol, podent allunyar-se'n fins a 3,534 ua. Té una excentricitat de 0,1016 i una inclinació orbital de 7,707°. Empra 2099 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (1801) al (1900)
* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 31 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1859.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 28 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «Dades de la NASA (JPL Small-Body Database Browser)» (en anglès). [Consulta: 21 juny 2018].

## Enllaços externs

* «(1859) Kovalevskaya» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 21 juny 2018].
# Moisdon-la-Rivière

Moisdon-la-Rivière (en bretó Maezon-ar-Stêr) és un municipi francès, situat a la regió de país del Loira, al departament de Loira Atlàntic, que històricament va formar part de la Bretanya. L'any 2006 tenia 1.785 habitants. Limita amb Louisfert, Issé, La Meilleraye-de-Bretagne, Grand-Auverné, Petit-Auverné i Erbray.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.673 | 1.810 | 1.842 | 1.807 | 1.810 | 1.733 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Émile Marion | |
| 2008- | André Lemaitre | |
# Leonor Margets

Leonor "Leo" Margets (Barcelona, 1983) és una jugadora professional de pòquer catalana Leo Margets ostenta el rècord de diners guanyats per una dona al WSOP, 352.832 dòlars USA, on va quedar 27a.

## Referències

* ↑ Vídeo de TV3: Leo Margets, jugadora professional de pòquer al Capítol 23 de la sèrie "Compte enrere", 09/03/2011
* ↑ «www.pokerstarsblog.com». Arxivat de l'original el 2012-03-07. [Consulta: 8 abril 2011].

## Enllaços externs

* Blog de Leo Margets
# Gund

Gund fou un petit estat tributari protegit del Panjab, tributari del rajà de Keonthal. A la darreria del segle xix tenia una superfície de 3 milles quadrades, aproximadament un miler d'habitants i uns ingressos estimats de 100 lliures esterlines.

## Referències

* ↑ Hunter, 1885, «Gund».

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Antonio Conte (esgrima)

Antonio Conte (Minturno, Latina, Laci, 11 de desembre de 1867 – Minturno, 4 de febrer de 1953) va ser un tirador d'esgrima italià que va competir a cavall del segle xix i el segle xx. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, en què guanyà la medalla d'or en la prova de sabre professional. En la prova de floret professional acabà en quarta posició.

## Referències

* ↑ «Antonio Conte Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 26 de juny 2010. [Consulta: 13 setembre 2015].
# Montes Teneriffe

Els Montes Teneriffe (Muntanyes Tenerife) són un conjunt de diverses muntanyes lunars aïllades que emergeixen del nord de la Mare Imbrium. El nom procedeix de l'illa terrestre de Tenerife, en les Illes Canàries (Espanya).
Les muntanyes s'estenen per una zona d'uns 110 km de longitud per 56 km d'amplària,alguns dels seus pics aconsegueixen els 2.400 m d'altitud.
Cap al sud-est es troba una muntanya solitària, el Mons Pico, i més al sud-est els Montes Spitzbergen. Aquestes muntanyes juntament amb els Montes Teneriffe i els Montes Recti que es troben a l'oest, constitueixen alguns dels fragments supervivents de l'anell interior d'un conjunt original de tres formats per l'impacte que va causar la formació de la conca del Mare Imbrium fa uns 3850 milions d'anys.
El nom de Montes Teneriffe va ser posat per l'astrònom britànic William Radcliffe Birt en record a l'expedició científica de l'astrònom Charles Piazzi Smyth a l'illa de Tenerife en l'estiu de 1856.

## Referències

* ↑ NASA. «Mapa LAC 12» (en anglès). [Consulta: 1r juliol 2018].
* ↑ NASA. «Mapa LAC 25» (en anglès). [Consulta: 1r juliol 2018].
* ↑ Lacroux Jean, Legrand Christian. Larousse. Descubrir la Luna, 2004, p. 87. ISBN 84-8332-548-9.
* ↑ Omega. Guía para observar la Luna, p. 258. ISBN 978-84-282-1484-1.
* ↑ «El pico Teide y monte Tenerife, referencias geográficas en la Luna» (en castellà). El Día. [Consulta: 1r juliol 2018].

## Vegeu també

* Geologia de la Lluna
* Selenografia

## Enllaços externs

* "Montes Teneriffe". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 1r juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 1r juliol 2018].
# Moliets e Mar

Moliets e Mar (en francès Moliets-et-Maâ) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 309 | 315 | 328 | 347 | 420 | 609 | 818 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Anne-Marie Cancouët | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 27 desembre 2010].
| Etapa precedent Lon | Camí de Sant Jaume Camí de Solac | Etapa següent Massanjas |