OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Partit Socialdemòcrata (Estònia)

El Partit Socialdemòcrata (estonià Sotsiaaldemokraatlik Erakond, SDE), és un partit polític d'Estònia, dirigit per Ivari Padar. És membre del Partit Socialista Europeu des de 2003, i de la Internacional Socialista des de 1990. Va obtenir 10 diputats a les eleccions legislatives estonianes de 2007 (10,5% dels vots), i forma part del govern de coalició amb el Partit Reformista Estonià. El SDE defensa el model d'economia social de mercat. Els seus valors són el treball, la igualtat, la justícia social, la solidaritat i l'Estat de benestar.

## Història
### La socialdemocràcia a Estònia de 1917 a 1940

La socialdemocràcia va aparèixer a Estònia al començament del segle xx. Va ser influenciada per les idees que van venir d'Europa Occidental i de Rússia. Els socialdemòcrates van fundar el seu partit, amb el nom d'Associació Socialdemòcrata Estoniana. D'inspiració patriòtica, lluitaven per la independència d'Estònia i per la justícia social. El nom del moviment es va transformar en Partit Socialdemòcrata Estonià dels Treballadors. En aquest mateix any 1917, van obtenir a les eleccions 41 escons de 120 al Parlament. Va ser el partit que va redactar la primera constitució del país, i van resoldre el problema rural d'una forma democràtica. El 1925, el partit canvi novament de nom, pel de Partit Socialista Estonià dels Treballadors, després de la fusió amb el Partit Socialista Estonià Independent dels Treballadors. Va ocupar el poder de 1924 a 1925, i de 1928 a 1929. Amb l'ocupació del país per l'URSS el 1945, el partit es va dissoldre, i els dirigents del partit van ser exiliats a Suècia.

### De 1989 a avui dia

Aprofitant de les noves llibertats polítiques atorgades per la Perestroika, neix el Partit Socialdemòcrata Estonià (ESDP) el 1990. Aquest partit neix de la fusió del Partit del Treball Democràtic Estonià de Vello Saatpalu, del Partit de la Independència Socialdemòcrata Estonià de Marju Lauristin, del Partit Socialdemòcrata Rus d'Estònia, de Jossiv Jurovski, i l'Associació dels Estrangers del Partit Socialista Europeu (successor del Partit dels Treballadors Socialistes Estonians, a l'exili). Marju Lauristin va ser el primer president de l'ESDP. Les relacions amb la Internacional Socialista van ser restablides el 1990.
L'ESDP va formar una aliança electoral a les eleccions de 1992 i 1995 amb un moviment agrari de centre, el Partit del Centre Rural Estonià. El 1996, després d'una derrota electoral, l'aliança es presenta amb el nom Els Moderats (Rahvaerakond Mõõdukad). El 1999 un altre moviment agrari de centre s'uní a l'aliança, el Partit Popular de Republicans i Conservadors. En 2003, Els Moderats s'integraren el Partit Socialista Europeu. El 7 de febrer de 2004, Els Moderats es converteixen en Partit Socialdemòcrata.

## Presidents

* Marju Lauristin 1990-1995
* Eiki Nestor 1995-1996
* Andres Tarand 1996-2001
* Toomas Hendrik Ilves 2001-2002
* Ivari Padar 2002-present

## Enllaços externs

* Web oficial
* Joventut Socialdemòcrata d'Estònia
# Hermenegildo Estevan y Fernando

Hermenegildo Estevan y Fernando (Maella, Matarranya, 13 d'abril de 1851 - Roma, Regne d'Itàlia, 10 de novembre de 1945) fou un pintor de la Franja de Ponent, reconegut sobretot pels seus paisatges. Va estudiar dret a la Universitat de Saragossa, tot i que després es va decantar per les belles arts, el 1882 va guanyar una plaça de pensionat a Roma, on fou secretari de l'Academia Española de Bellas Artes (1887), d'aquesta ciutat, càrrec que exercí fins a 1933.

## Enllaços externs

* Hermenegildo Estevan y Fernando Arxivat 2011-08-12 a Wayback Machine. en a Gran Enciclopedia Aragonesa (castellà)
* Hermenegildo Estevan y Fernando a la web de Museu del Prado (castellà)
# Elia (escultura)

Elia és una escultura creada per Ingvar Cronhammar (1947–2021), situada a Herning, Dinamarca. Està formada per una gran cúpula esfèrica de la qual s'eleven quatre columnes que pugen. La cúpula per si mateixa té un diàmetre de 60 metres. Al bell mig de l'escultura se situa un gran tub, programat per disparar aleatòriament flamerades que poden arribar fins als 8 metres, durant un total de 25 segons. Aquests esclats aleatoris tenen la peculiaritat que es poden produir en qualsevol moment, en períodes d'uns dos mesos, sempre que no hi hagi massa vent o si hi ha gent massa a prop. L'obra es va inaugurar el setembre de 2001 i va costar 23 milions de corones daneses.

## Accidents

El 30 d'octubre de 2016, un home de 21 anys va morir en caure precipitat pel centre de l'escultura. 2 mesos més tard, el 29 de desembre de 2016, una dona va morir de la mateixa manera, suposadament en saltar voluntàriament a la cambra central. Aquests fets van portar a fer que a l'escultura s'instal·lés una xarxa de seguretat. Durant la instal·lació de la xarxa de seguretat, un instal·lador va caure uns metres avall i posteriorment va haver de ser traslladat a l'hospital en ambulància. El 23 de març de 2021, un home de 46 anys va morir en un dels quatre tubs d'acer mentre executava tasques de manteniment de l'escultura.

## Dimensions i materials

L'escultura té les següents dimensions i materials:
| Mesura | Metres |
| Diàmetre a nivell del sòl | 60,00 |
| Alçada sobre el nivell del sòl (pilars) | 32,00 |
| Alçada a la plataforma superior | 11,22 |
| Radi a la cúpula d'acer | 42,00 |
| Radi a la part inferior | 110,8 |
| Amplada de l'escala | 10,00 |
| Alçada dels esgraons | 0,34 |
| Materials | Quantitat |
| Làmina d'acer | 270 t |
| Acer estructural | 80 t |
| Pilars d'acer | 30 t |
| Formigó | 250 m³ |
| Asfalt | 300 t |
| Acer de reforç | 15 t |
| Volum de terra excavada | 7.000 m³ |
| Regulació del terreny | 20.000 m³ de terra |
* ↑ Lund Lysgaard, Alexandra. «Cronhammar om dødsulykke på Elia: Jeg begyndte at tude» (en danish). TV Midtvest, 30-10-2016. [Consulta: 31 gener 2017].
* ↑ «Ung mand faldt i døden efter kapløb med vennerne» (en danish). Berlingske. [Consulta: 23 març 2021].
* ↑ «Kvinde fundet livløs på bunden af Elia» (en danish). Herning Folkeblad. [Consulta: 23 març 2021].
* ↑ «Nu bliver Elia sikret med et net» (en danish). TV Midtvest. [Consulta: 23 març 2021].
* ↑ «46-årig mand død efter at være fanget i 30 meter høj gigantskulptur» (en danish). tv2, 24-03-2021.
* ↑ «Behind Elia». [Consulta: 30 juliol 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina web d'Elia
# Emperador Fei de Jin

L'Emperador Fei de Jin (晋废帝/晉廢帝, pinyin: Jìn Fèidì; Wade-Giles: Chin Fei-ti) (342 – 23 de novembre del 386), nom personal Sima Yi (司馬奕), nom estilitzat Yanling (延齡), va ser un emperador de la Dinastia Jin Oriental durant la història xinesa. Va ser el germà menor (de la mateixa mare) de l'Emperador Ai i més tard deposat pel cap militar Huan Wen. El títol que és normalment referit com, l'"Emperador Fei", no és un nom a títol pòstum com sol ser el cas de títols imperials comuns, sinó que significava que va ser deposat (amb "Fei" (廢) significant "deposat"). Ell és també sovint conegut amb el títol que va rebre després de ser deposat, Duc de Haixi (海西公).

## Referències

* Llibre de Jin, vol. 8.
* Zizhi Tongjian, vols. 97, 101, 102, 103, 106.
Emperador Fei de JinCasa de Sima Nascut: 342 Mort: 23 de novembre de 386 :
| Títols de regnat |||
| Precedit per: Emperador Ai de Jin | Emperador de la Xina 365–372 | Succeït per: Emperador Jianwen de Jin |
| Noblesa xinesa Plantilla:S-nou | Duc de Haixi 372–386 | Vacant |
# David Alexandrovich Toradze

David Alexandrovich Toradze (Tbilisi, 14 d'abril de 1922 - Tbilisi, 8 de novembre de 1983) va ser un compositor i professor universitari georgià.
El 1937 Toradze va completar deu anys d'estudis de piano a l'Escola de Música de Tiflis. Després va estudiar composició al Conservatori de Tiflis de 1937 a 1939 amb Sarguís Barkhudarian i piano amb Anastassia Davidovna Virsaladze. Després va continuar els seus estudis de composició al Conservatori de Moscou amb Reinhold Glière, que va completar el 1941. El 1951 va completar els estudis de postgrau al Conservatori de Tbilisi.
Des de 1953 Toradze va ensenyar orquestració i composició a Tbilisi. L'any 1973 va ser nomenat professor. Toradze també va treballar per als estudis de cinema georgians i per al teatre. Toradze era membre de la junta de l'Associació de Compositors de Geòrgia.
Toradze va escriure cançons i romanços basats en poemes de poetes georgians, així com música per a teatre i cinema. Va escriure les òperes Suramis Ziche (1942), Gola (La crida de la muntanya, Tbilisi 1947), Newesta sewera (La núvia del nord, ibíd. 1958), les comèdies musicals Natela (ídem. 1948) i Mstitle (The Avenger), ídem. 1949), els ballets Gorda (ídem. 1949) i Sa mir (Per la pau, idem. 1953) així com les següents obres orquestrals: Simfonia (1946), Obertura del Festival (1947), tres suites (1942, 1943). i 1947) i l'obra African Sketches for Choir and Orchestra (1965).
Toradze va morir a Tbilisi, el 7 de novembre de 1983. Va ser enterrat al cementiri d'honor de Didube-Panteon a Tbilisi.

## Vida personal

Toradze estava casat amb l'actriu Liana Assatiani. Un dels fills de la parella és el pianista Aleksandre Toradze.

## Bibliografia

* Wilibald Gurlitt, Carl Dahlhaus (editor): Riemann Musik-Lexikon. In drei Bänden und zwei Ergänzungsbänden. Toradze, David Alexandrovich. 12a edició totalment revisada. 5è volum suplementari, secció personal L–Z. B. Schotts-Söhne, Mainz 1972, p. 793 (primera edició: 1882).
* Índex d'Oxford: Toradze, David (1922–1983), composer, teacher (in: Grove Music Online, Vorschau). 2001, consultat el 3 d'octubre de 2018 (anglès).
* prabook.com: David Aleksandrovich Toradze. Recuperat el 3 d'octubre de 2018 (anglès).
# Estratocràcia

Una estratocràcia (dels termes στρατός, stratos, "exèrcit" i κράτος, kratos, "domini", "poder") és una forma de govern encapçalada per dirigents militars. Difereix de les dictadures o juntes militars pel fet que l'estat i els militars són tradicionalment o constitucionalment la mateixa entitat, i les posicions governamentals sempre estan ocupades per oficials comissionats i caps militars.
# Giovanni Selvaggi

Giovanni Selvaggi (Catània, 1889 - 1954) fou un advocat i polític sicilià. Durant la dictadura feixista milità en el Partit Republicà Italià, del qual en fou el màxim exponent a Sicília. Després de fer campanya a favor de la república en el referèndum de 1946, fou nomenat Alt Comissari de Sicília el 19 d'octubre de 1946 en substitució de Salvatore Aldisio i després del govern interí de Paolo D'Antoni. Ocupà el càrrec fins al 30 de maig de 1947, quan després de les eleccions a l'Assemblea Regional Siciliana fou nomenat el primer president Giuseppe Alessi.
El 2 de gener de 1947 fou un dels promotors de l'Ens Sicilià d'Electricitat (ESE) que va tancar el monopoli privat de l'energia, i l'agost de 1947 fou cridat a l'Alta Cort de Sicília com a jutge constitucional.
| Precedit per: Paolo D'Antoni | Alt Comissari de Sicília 1946 - 1947 | Succeït per: Giuseppe Alessi (president de Sicília) |
# Titus Anici

Titus Anici (en llatí Titus Anicius) va ser un magistrat romà del segle i, membre de la gens Anícia. Va acusar Ciceró d'haver-li encarregat la compra de certs béns com a testaferro (54 aC).

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 178.
# Paràsit boreal

El paràsit boreal (Stercorarius skua) és el paràsit més gros i més abundant que es pot trobar als Països Catalans durant l'hivern.

## Morfologia

* Fa 58 cm de llargària i 125-140 cm d'envergadura alar.
* És de color bru, amb la cua curta i arrodonida i amb unes taques blanques a les ales.

## Reproducció

Cria a l'Àrtida i a l'Atlàntic. Pon 2 ous en un niu fet amb herbes i els defensa aferrissadament si algú s'hi apropa.

## Alimentació

Es dediquen a prendre els peixos que altres aus pesquen, aprofiten les restes que llencen des dels vaixells de pesca, devoren ous i aus joves i mengen carronya (animals marins morts).

## Costums

En vol pot recordar una gavina poc destra, però, en canvi, és molt hàbil en les maniobres ràpides i sobtades. Quasi tota la seua vida transcorre a l'alta mar i només s'acosten a terra per niar.

## Referències

* ↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987, plana 54. ISBN 84-315-0434-X

## Enllaços externs

* Estudi de la població de paràsits grossos al Principat de Catalunya. (català)
* Fotografies d'aquest ocell. (anglès)
* Hàbitat i reproducció d'aquest ocell. (francès)
# Allie Long

Allie Long és una jugadora de futbol, que juga com a centrecampista. Té 10 internacionalitats i 2 gols pels Estats Units.

## Trajectòria

| Temporades | Club | Títols | Selecció (fases finals) |
| | Long Island Fury |
| 2005 - 2006 | Penn State Nittany Lions | | Mundial sub-20 2006 (4t lloc) |
| 2007 - 2008 | North Carolina Tar Heels | 1 Lliga (NCAA) |
| 2009 - 2010 | Washington Freedom |
| 2011 | Sky Blue FC |
| 11/12 | Paris Saint-Germain |
| 2012 | New York Fury |
| 2013 - act. | Portland Thorns | 1 Lliga (NWSL) |

## Referències

* ↑ US Soccer
# Antawn Jamison

Antawn Cortez Jamison (Shreveport, Louisiana, 12 de juny de 1976) és un exjugador de bàsquet professional de l'NBA. Jamison també va jugar a la Selecció dels Estats Units. Jamison mesura 2.06 m, pesa 107 kg i jugava com a aler.

## Trajectòria esportiva
### Universitat

Jugà el seu bàsquet universitari en la Universitat de Carolina del Nord a Chapel Hill. En les seves tres temporades en carolina del Nord va tenir una mitjana de 19.0 punts i 9.9 rebots per partit. En el seu últim any universitari va rebre els premis Naismith i Wooden com el millor jugador universitari de la temporada 1997-1998. En els seus tres anys, Carolina del Nord va assolir arribar als semifinals nacionals (Final Four) dues vegades.

### Professional

Jamison va ser seleccionat per Toronto Raptors amb la quarta selecció en el Draft de 1998. Va ser traspassat immediatament a Golden State Warriors a canvi del seu company universitari Vince Carter. Jugà cinc anys en Golden State i després va ser traspassat als Dallas Mavericks. Mentre jugà en Dallas es guanyà el premi al millor sisè home de l'NBA. L'any següent va ser traspassat de nou, aquesta vegada a Washington Wizards. La temporada 2004-2005, va ser triat per a jugar l'All-Star Game.

#### Equips

* Golden State Warriors (1998 - 2003)
* Dallas Mavericks (2003 - 2004)
* Washington Wizards (2004 - 2010)
* Cleveland Cavaliers (2012 - 2012)
* Los Angeles Lakers (2012 - 2013)
* Los Angeles Clippers (2013 - 2014)

## Enllaços externs

* Fitxa de Jamison a NBA.com
* Web oficial d'Antawn Jamison
* Estadístiques d'Antawn Jamison Arxivat 2013-04-04 a Wayback Machine.
# Blair Ruble

Blair Ruble (Nova York, 1949) és historiador i politòleg. Graduat en Ciències Polítiques a la Universitat de Carolina del Nord (1971), va obtenir un Màster (1973) i un Doctorat (1977), també en Ciències Polítiques, a la Universitat de Toronto.
Ruble ha treballat pel Social Science Research Council de Nova York, així com pel National Council for Soviet and East European Research de Washington. Actualment, és Vicepresident de Programes del Woodrow Wilson Center, Director del Center’s Urban Policy Laboratory i Senior Advisor al Center’s Kennan Institute.
Entre les seves publicacions, destaquen Washington's U Street: A Biography (2010); Creating Diversity Capital: Transnational Migrants in Montreal, Washington, and Kyiv (2005); Second Metropolis: The Politics of Pragmatic Pluralism in Gilded Age Chicago, Silver Age Moscow, and Meiji Osaka (2001); Money Sings: The Politics of Urban Space in Post-Soviet Yaroslavl (1995) i Leningrad: Shaping a Soviet City (1990).

## Referències

* ↑ «Blair Ruble». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 abril 2016].
# Danny Green

Danny Green (Long Island, 22 de juny de 1987) Daniel Richard "Danny" Green, Jr. és un jugador de bàsquet professional que pertany a la plantilla dels Philadelphia 76ers de la National Basketball Association NBA. Amb 1,98 metres d'altura, juga en la posició d'escorta. Va jugar a bàsquet universitari a la Universitat de Carolina del Nord (UNC), on va jugar en més partits (145) i va obtenir més victòries (123) que qualsevol Tar Heel abans que ell. Green també és l'únic jugador de la història de la Atlantic Coast Conference (ACC) amb almenys 1.000 punts, 500 rebots, 250 assistències, 150 triples, 150 taps i 150 robatoris.
Va guanyar un campionat de la NCAA el seu darrer any i posteriorment va ser seleccionat pels Cleveland Cavaliers amb la 46a selecció general del draft de la NBA del 2009. Durant les finals de la NBA de 2013, Green va establir un rècord de la NBA en la majoria de gols de camp de tres punts aconseguits en una sèrie de finals (23). Després va guanyar un campionat de la NBA amb els San Antonio Spurs la temporada següent i es va convertir en el tercer jugador de la UNC que va guanyar un campionat de la NCAA i un campionat de la NBA, sent els altres dos James Worthy i Michael Jordan. El 2019 va guanyar un segon campionat de la NBA en la seva única temporada amb els Toronto Raptors. Va guanyar un tercer campionat el 2020 amb els Los Angeles Lakers.
Conegut per la seva defensa perimetral i el seu tir en tres punts, Green ha estat un contribuent clau a tots dos extrems al terra al llarg de la seva carrera a la NBA, havent estat seleccionat per al seu primer segon equip totalment defensiu de la NBA la temporada 2016-17.

## Referències

* ↑ «Doing the little things, UNC's Green makes his dad, teammates proud». Sportsillustrated.cnn.com, 03-04-2009. Arxivat de l'original el 2012-10-24.
# Jerry Stackhouse

Jerry Darnell Stackhouse (nascut el 5 de novembre de 1974 a Kinston, Carolina del Nord), és un jugador professional de bàsquet estatunidenc de l'NBA que actualment milita als Brooklyn Nets.

## Carrera
### Universitat

Va assistir la Universitat de Carolina del Nord des de 1993 fins a 1995, on va jugar amb Rasheed Wallace. Amb els Tar Heels va passar dues temporades, promitjant en l'última 19.2 punts i 8.2 rebots per partit. Per llavors eren inevitables les comparances amb Michael Jordan i es deia que Stackhouse era el seu successor.

### NBA

Va ser triat per Philadelphia 76ers en la tercera posició del Draft de l'NBA de 1995. En la seva primera campanya, Stackhouse va liderar al seu equip en anotació amb 19.2 punts per partits, sent nomenat en el millor quintet de rookies. En la temporada 1996-97, l'equip drafteà a Allen Iverson. Combinats, ambdós promitjaren 44.2 punts per partit per als 76ers.
A mitjan temporada 1997-98, va ser traspassat a Detroit Pistons amb Eric Montross per Theo Ratliff i Aaron McKie. En la temporada 1999-2000, la seva segona campanya completa amb els Pistons, Stackhouse promitjà 23.6 punts per partit. Un any més tard, va explotar fins als 29.8, anotant 57 punts als Chicago Bulls en l'última jornada de la lliga.
Durant l'estiu del 2002, Stackhouse va ser enviat a Washington Wizards en un traspàs que implicava a sis jugadors i que manava a Richard Hamilton a Detroit. En la seva primera temporada en els Wizards, Stackhouse va liderar a l'equip en anotació amb 21.5 punts per partit. A causa d'una artroscòpia al seu genoll dret, Stack es va perdre 26 partits de la campanya següent.
En la pretemporada de 2004, Stackhouse va ser traspassat juntament amb Christian Laettner i una primera ronda a Dallas Mavericks a canvi d'Antawn Jamison. Stackhouse va servir esplèndidament als Mavericks en el seu nou rol de sisè home, convertint-se en un dels millors de la lliga.

## Enllaços externs

* Web Oficial Arxivat 1998-01-24 a Wayback Machine.
* Perfil en NBA.com de Jerry Stackhouse
* Official Jerry Stackhouse MySpace
# Marion Jones

Marion Jones (anglès: Marion Jones-Thompson) (Los Angeles, 12 d'octubre de 1975) és una ex-atleta i ex-jugadora de bàsquet estatunidenca. Va iniciar la seva carrera esportiva durant els anys 90 com a jugadora de bàsquet i posteriorment va passar-se a l'atletisme en pista. Va guanyar la medalla d'or en els 100 metres llisos en el Campionat del Món d'atletisme de 1997 i de 1999.
Va participar els Jocs Olímpics de Sydney de 2000, on va guanyar tres medalles d'or (100, 200 i 4 × 400 metres llisos) i dues de bronze (salt de llargada i 4 × 100 metres llisos), però va ser desposseïda dels títols quan més tard va admetre haver consumit esteroides. Va ser una de les atletes processades com a part de l'escàndol BALCO, que involucrà més d'una vintena d'esportistes d'alt nivell.

## Referències

* ↑ «Marion Jones». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Magatzem de llavors de Svalbard

El magatzem de llavors de Svalbard o la volta de llavors de Svalbard (en anglès: Svalbard Global Seed Vault i en noruec: Svalbard globale frøhvelv) és un banc de llavors segur i amb mostres provinents de tot el món (per això s'anomena mundial o global). Se situa a la muntanya Platåberget a l'illa noruega de Spitsbergen dins l'arxipèlag de les Svalbard, prop de la ciutat de Longyearbyen, a l'Àrtida. Les instal·lacions van ser construïdes per a preservar una àmplia varietat de llavors de plantes de tot el món en una caverna subterrània. Aquest banc de llavors té còpies duplicades dels bancs genètics de tot el món. La volta amb llavors donarà una seguretat contra la pèrdua de llavors en els bancs genètics i també un refugi per a les llavors en cas de crisis regionals o mundials. El banc de llavors es regeix per un acord tripartit entre el govern noruec, el conglomerat mundial de diversitat de conreus (sigles en anglès GCDT) i el Centre nòrdic de recursos genètics.
La construcció de la volta va costar uns 9 milions de dòlars. amb fons totalment del govern de Noruega. Els principals fons per al manteniment del projecte provenen de la fundació Bill & Melinda Gates, el Regne Unit, Noruega, Austràlia, Suïssa i Suècia. Els fons també s'han rebut d'un gran nombre de països i també dels països en desenvolupament: Brasil, Colòmbia, Etiòpia, i l'Índia.

## Història

El Banc de Gens Nòrdic havia emmagatzemat germoplasma de plantes nòrdiques com a llavors congelades en una mina abandonada de carbó a Svalbard des de 1984. Posteriorment s'hi van afegir llavors sud-americanes que en el futur s'espera que s'incorporin a la volta global.

## Construcció

La primera pedra s'hi va posar el 19 de juny de 2006. La volta es va construir en una muntanya de pedra sorrenca. Spitbergen es considera una situació ideal, ja que no té activitat tectònica i volcànica actua com un sistema de seguretat si fallés el subministrament elèctric que conserva les llavors a -18 °C en un ambient sec, en capses metàl·liques. Es creu que en aquestes condicions les llavors poden mantenir la seva viabilitat des de centenars a fins i tot milers d'anys. En la volta hi ha capacitat per emmagatzemar 4,5 milions de mostres. Les primeres llavors arribaren el gener de 2008.

## Referències

* ↑ Charles, Daniel «A 'Forever' Seed Bank Takes Root in the Arctic». Science, 312, 23-06-2006, pp. 1730–1731. DOI: 10.1126/science.312.5781.1730b. PMID: 16794050.
* 1 2 "Svalbard Global Seed Vault: Frequently Asked Questions". Royal Norwegian Ministry of Agriculture and Food.
* ↑ "Donors Arxivat 2012-04-16 a Wayback Machine.". Global Crop Distribution Trust.
* ↑ «'Doomsday' seeds arrive in Norway». BBC News Online, 31-01-2008.

## Vídeo

* Diverseeds Video: Svalbard and Seedvault Arxivat 2009-09-26 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Svalbard Global Seed Vault (home page)
* Near Arctic, Seed Vault Is a Fort Knox of Food (New York Times, 29 de febrer de 2008)
* Faults in the vault: not everyone is celebrating Svalbard
* See Inside the Svalbard Global Seed Vault (Interactive Feature)