OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El gat amb botes

El gat amb botes és un conte tradicional popularitzat per Charles Perrault. La història ha vist nombroses adaptacions, incloses versions en dibuixos animats.

## Argument

Un moliner tenia tres fills. Quan es va morir, en herència, va deixar el molí al fill gran; al mitjà un ase, i, al petit només, li va deixar un gat, que digué al seu amo que l'ajudaria a fer-se ric si li donava unes botes i un sac.
Amb les botes posades, caçava conills que portava al rei com a presents del marquès de Carbàs, nom que es va inventar per al seu amo. I un dia va convidar el rei a visitar les terres del marquès. El rei hi accedí i, muntat en la seva carrossa, hi va anar acompanyat de sa filla.
El gat havia demanat als camperols de la vora que diguessin que treballaven per al marquès de Carabàs. Espantats per un gat que consideraven embruixat, tots deien al pas del rei que pertanyien al ric marquès.
Quan passejaven per la vora d'un riu, el gat va dir al seu amo que s'hi banyés i fes veure que s'hi negava. El gat va córrer a demanar auxili al rei, qui va ordenar els seus patges que el salvessin i li donessin roba eixuta. I es va presentar al rei i la princesa, ben vestit, com a marquès de Carabàs.
Mentrestant el gat va anar al castell d'un ogre que tenia el poder de transformar-se en qualsevol bèstia. El gat el va reptar perquè es convertís en un lleó i l'ogre s'hi va transformar. Aleshores el gat amb botes va posar en dubte que es pogués transformar en un animal petit, com un ratolí. L'ogre, per demostrar que sí que ho podia fer, es va convertir en un ratolí. I, immediatament, el gat se'l va menjar.
Quan, amb la carrossa, el rei, la princesa i l'amo del gat van arribar al palau de l'ogre, el gat amb botes els va fer creure que era la residència del marquès de Carabàs. Com que van restar impressionats per la riquesa del lloc, el rei va donar la mà de la seva filla al jove marquès.
I van viure feliços amb el gat, que van nomenar gran senyor.

## Interpretació

Al conte apareixen alguns dels tòpics dels contes populars: el fill petit que no té herència aparent però que acaba casat amb la princesa, l'element màgic (en aquest cas un animal, provinent del món de la faula) que capgira la trama i un engany basat en l'enginy. Hi ha contes similars de tradició eslava on el gat és una guineu o altres animals que destaquen per la seva astúcia.
Les botes subratllen el caràcter mig humà del gat, que esdevé un mirall d'un tipus concret, similar als de la novel·la picaresca de l'època. El conte també es pot llegir com el triomf del mèrit (l'enginy del gat) sobre els diners (l'herència dels altres germans).

## Cinema

* El gat amb botes (2011)
* El gat amb botes: l'últim desig (2022)
# Bleiswijk

Bleiswijk és una ciutat i antic municipi de la part occidental dels Països Baixos, concretament a la província d'Holanda del Sud. El municipi tenia 10.222 persones el 2006, i cobria una àrea de 21.96 km² de les que 0.83 km² són d'aigua.
L'1 de gener, de 2007, la ciutat es va fusionar amb les ciutats veïnes de Bergschenhoek i Berkel en Rodenrijs per formar un nou municipi anomenat Lansingerland.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Granyanella

Granyanella és un municipi de la comarca de la Segarra, amb capital a la Curullada.

## Demografia

| Entitat de població | Habitants (2023) |
| Fonolleres | 53 |
| la Curullada | 47 |
| Granyanella | 36 |
| la Móra | 6 |
| Tordera | 5 |
| Font: Idescat ||
| 1497 f | 1515 f | 1553 f | 1717 | 1787 | 1857 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 |
| 33 | 35 | 50 | 208 | 488 | 659 | 572 | 573 | 555 | 472 |
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| 489 | 506 | 413 | 397 | 298 | 209 | 126 | 121 | 135 | 135 |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| 137 | 127 | 150 | 137 | 140 | 172 | 178 | 156 | 143 | 147 |
| 2016 | 2018 | 2020 | 2022 | 2024 | 2026 | 2028 | 2030 | 2032 | 2034 |
| 153 | 140 | 143 | 136 | 140 | - | - | - | - | - |
1497-1553: focs; 1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :
Tordera o Tordera de Segarra és un poble habitat durant tot l'any per molt poques persones al terme municipal.

## Geografia

* Llista de topònims de Granyanella (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc)

## Patrimoni i monuments d'interès

* Sant Jaume de la Móra
* Sant Pau de Tordera
* Sant Pere de la Curullada

## Referències

* ↑ «Granyanella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Dades de la Diputació Arxivat 2004-04-10 a Wayback Machine.
# Clyde Bellecourt

Clyde Bellecourt o Nee-gon-we-way-we-dun (White Earth, EUA, 8 de maig de 1936 – Minneapolis, EUA, 11 de gener de 2022) fou un activista anishinaabemowin que, amb el seu germà Vernon Bellecourt i amb Dennis Banks, van fundar plegats l'American Indian Movement (AIM) el 1968, que tenia l'objectiu de conscienciar sobre la violència policial i la discriminació contra els nadius americans.
Considerat com un dels líders històrics pels drets indígenes als Estats Units d'Amèrica, el 1972 participà en l'ocupació de la seu central del Bureau of Indian Affairs (BIA) i el 1973 en els fets de Wounded Knee. Anys més tard, el seu germà i ell foren expulsats de l'AIM el 1994, acusats de col·laboracionisme. Aleshores crearen el National American Indian Movement Inc., que des de llavors ha organitzat un sistema escolar indi i patrulles de l'AIM a Minneapolis.

## Referències

* 1 2 «American Indian Movement leader Clyde Bellecourt dies at 85» (en anglès). Associated Press, 11-01-2022. [Consulta: 12 gener 2022].
* 1 2 «American Indian Movement leader Clyde Bellecourt dead at 85» (en anglès). PBS, 11-01-2022. [Consulta: 12 gener 2022].
# Hole-in-the-Day

Hole-in-the-Day o Bugonegijig (1825-1868) fou un cabdill anishinaabemowin. El seu pare va lluitar amb els nord-americans contra els anglesos a la Guerra del 1812, i ell va lluitar contra els sioux com a cap del Clan de l'Ós des del 1846. Visità sovint Washington i es casà amb una periodista blanca. Tenia fama de prudent i de repartir les seves riqueses entre la seva tribu. Es negà a abandonar la reserva de White Earth (Montana), però fou assassinat a Minnesota pels seus partidaris perquè sospitaven que els havia traït.
# Basil H. Johnston

Basil H. Johnston (Canadà, 1929 - Wiarton, 8 de setembre de 2015) és un escriptor anishinaabemowin. Es graduà a Loyola College (Mont-real) el 1954, i és compromès en la preservació de la cultura nadiua. Parla l'idioma ojibwa i és lingüista i lector al Museu d'Ontario. Autor de The Manitous (1995), Ojibway Heritage (1976), Ojibway Ceremonies (1987), Crazy Dave (1999), How the birds got their colours (1978) i Indian School Days (1988).

## Referències

* ↑ «Writer Basil Johnston paved way for First Nations literature». The Globe and Mail, 26-09-2015 [Consulta: 8 març 2016].
* ↑ New, William H. Encyclopedia of Literature in Canada (en anglès). University of Toronto Press, 2002, p. 555. ISBN 9780802007612 [Consulta: 5 novembre 2016].
* ↑ «Ontario Regional Chief Offers Condolences to the Family of Author and Educator Basil Johnston». www.chiefs-of-ontario.org. Chiefs of Ontario, 10-09-2015. Arxivat de l'original el 28 d’octubre 2016. [Consulta: 28 octubre 2016].
* ↑ Robertson, Becky. «Anishnaabe author Basil H. Johnston dies at 86». quillandquire.com. Quill and Quire, 11-09-2015. [Consulta: 28 octubre 2016].

## Enllaços externs

* Biografia a Native American Authors Project
* http://www.track0.com/ogwc/authors/johnston_b.html
# Bungi

El bungi (també anomenat bungee, bungie, bungay o dialecte de Red River) és un crioll de l'anglès escocès (o scots) fortament influenciat pel dialecte escocès de les Òrcades, el gaèlic escocès, i llengües nadiues com el cree o l'idioma ojibwa, i parlat pels métis de Red River, en l'actual Manitoba (Canadà). El bungi s'ha categoritzat com un "post-crioll". Les característiques distintives de la llengua s'han abandonat gradualment per les successives generacions de parlants, a favor de l'anglès canadenc. Avui dia, aquest pidgin està extingit, però cap al 1980 existia en diversos graus significatius de decadència, especialment, en la parla de part de la gent gran, i limitat lingüísticament amb una fonètica sense estandarditzar ni normalitzar i amb un lèxic reduït.

## Referències

* ↑ “Bungee: A language unique to Canada”, Language Portal of Canada
* ↑ Wurm, Stephen A.; Mühlhäuser, Peter; & Tryon, Darrell H. (Eds.). (1996). Atlas of languages of intercultural communication in the Pacific, Asia, and the Americas (Vol. II.2). Trends in linguistics: Documentation (No. 13). Berlin: Mouton de Gruyter, p. 1178.
* ↑ Blain, Eleanor M. (1989). The Bungee dialect of the Red River settlement. (MA thesis, University of Manitoba), p. 15.
# Need for Speed: Most Wanted

Need for Speed: Most Wanted (NFS:MW) és un videojoc de curses multiplataforma, desenvolupat per EA Black Box i primer llançat per Electronic Arts als Estats Units el 15 de novembre del 2005. Aquest videojoc és part de la saga Need for Speed. Les carreres es desenvolupen només de dia. Aquest Need for Speed es caracteritza per la Blacklist, on cal anar pujant en la llista per a aconseguir bonificacions i fins i tot cotxes dels rivals. L'1 de juny de 2012, un reinici del joc, també anomenat Need for Speed: Most Wanted, va ser anunciat per l'estudi de desenvolupament britànic Criterion Games.

## Cotxes

La següent és la llista dels cotxes que apareixen en el joc, fins i tot els de Black Edition.
* Aston Martin DB9
* Audi A3 3.2 quattro
* Audi A4 3.2 FSI quattro
* Audi TT 3.2 quattro
* BMW M3 GTR (E46)
* Cadillac CTS
* Chevrolet Camaro SS (model 1967)
* Chevrolet Corvette C6
* Chevrolet Corvette C6R
* Chevrolet Cobalt SS
* Dodge Viper SRT-10
* Fiat Punto (Mark 3)
* Ford GT
* Ford Mustang GT (S-197)
* Lamborghini Gallardo
* Lamborghini Murciélago
* Lexus IS 300
* Lotus Elise (Series 2)
* Mazda RX-7
* Mazda RX-8
* Mercedes-Benz CLK 500
* Mercedes-Benz CLS55 AMG
* Mercedes-Benz SL 500
* Mercedes-Benz SL65 AMG
* Mercedes-Benz SLR McLaren
* Mitsubishi Eclipse GT (2006/model de quarta generació)
* Mitsubishi Lancer Evolution VIII
* Pontiac GTO (2005 model)
* Porsche 911 Carrera S (Type 997)
* Porsche 911 GT2
* Porsche 911 GT3
* Porsche 911 Turbo S (Type 996)
* Porsche Carrera GT
* Porsche Cayman S
* Renault Clio V6 (Clio II facelift)
* Subaru Impreza WRX STi (GD)
* Toyota Supra (Mk IV)
* Vauxhall Monaro VXR
* Volkswagen Golf GTI (Mk V)

## Enllaços externs

* Web oficial del Most Wanted (anglès)
* Web oficial de Black Edition (anglès)
# Chrysocolaptes

Chrysocolaptes és un gènere d'ocells de la família dels pícids (Picidae).

## Llista d'espècies

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per 10 espècies:
* picot sultà cap-roig (Chrysocolaptes erythrocephalus)
* picot dorsiblanc (Chrysocolaptes festivus)
* picot sultà gros (Chrysocolaptes guttacristatus)
* picot sultà de Luzon (Chrysocolaptes haematribon)
* picot sultà de Mindanao (Chrysocolaptes lucidus)
* picot sultà de Sri Lanka (Chrysocolaptes stricklandi)
* picot sultà malabar (Chrysocolaptes socialis)
* picot sultà de Java (Chrysocolaptes strictus)
* picot rovellat (Chrysocolaptes validus)
* picot sultà caragroc (Chrysocolaptes xanthocephalus)

## Referències

* ↑ «Chrysocolaptes Blyth, 1843» (en anglès). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 8 gener 2025].
* ↑ «Chrysocolaptes (Chrysocolaptes sp.) - Avibase». [Consulta: 8 gener 2025].
* ↑ «Woodpeckers – IOC World Bird List» (en anglès). [Consulta: 8 gener 2025].
# Departament de Capital (Misiones)

El Departament de la Capital es troba a l'extrem sud-oest de la Província de Misiones, Argentina.
Limita amb els departaments de Candelaria, Leandro N. Alem i Apóstoles, així com la província de Corrientes i la República del Paraguai, separades pel Riu Paraná.
Té una superfície de 932 km², equivalent al 3,13% de la superfície total de la província. La seva població era de 324.756 habitants, segons el cens de 2010 (INDEC).

## Origen del nom

El departament s'anomena Capital des de l'any 1895, quan, per motius administratius, el Territori Nacional de Misiones es va dividir per decret en 14 departaments. Per raons d'infraestructura, ubicació i població, la ciutat de Posadas (cedida per Corrientes) es va convertir en la capital.

## Referències

* ↑ «Argentina: Administrative Division». citypopulation.
* ↑ CENTRO LATINOAMERICANO Y CARIBEÑO DE DEMOGRAFÍA (CELADE). World Bank, 1970.
# Andreu (desambiguació)

Andreu (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
* Andreu (escriptor), escriptor grec
* Andreu d'Argos, escultor grec
* Andreu el Comte, metge grec
* Andreu (metge), metge grec
* Andreu de Damasc, bisbe de Creta
* Andreu de Samòsata, bisbe de Samòsata
# Baciro Djá

Baciro Djá (nascut el 31 de gener de 1973) és el primer ministre de Guinea Bissau des del 27 de maig de 2016. Anteriorment, va ser primer ministre l'any 2015 del 20 d'agost al 17 de setembre 2015.

## Carrera política

Es va graduar en Psicologia Social per la Universitat de l'Havana el 1996. El 1998 va rebre un títol de mestratge en Psicopatologia i Psicologia Clínica a la Institut Superior de Psicologia Aplicada de Lisboa. De 2006 a 2008 va ser coordinador del Projecte de reforma en el sector de Defensa i Seguretat i també el president de l'Institut de la Defensa Nacional. En 2008 va ser elegit diputat de l'Assemblea Nacional Popular, en el mateix any va ser nomenat Ministre de Joventut i Esports. El 2011 i 2012 va exercir com a Ministre de Defensa Nacional. Es va presentar a les eleccions presidencials de Guinea Bissau de 2012 com a candidat independent. Exercí com a vicepresident tercer del PAIGC, el partit majoritari al parlament guineà. Es diu que parla amb fluïdesa portuguès, francès i castellà.
Fou nomenat primer ministre de Guinea Bissau el 20 d'agost de 2015, però va haver de renunciar el 9 de setembre de 2015, després que el Tribunal Suprem va dictaminar que el seu nomenament va violar la constitució. El 20 de novembre, Baciro Dja va ser expulsat del PAIGC acusat d'haver mostrat menyspreu pels estatuts del partit, després d'haver acceptat assumir el càrrec de primer ministre l'agost 2015.
El 26 de maig de 2016 fou nomenat novament primer ministre. Tanmateix, el govern sortint es va negar a cedir el poder, de manera que no va poder formar govern fins al 3 de juny.

## Referències

* ↑ Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine., O Democrata.
* ↑ Guinea-Bissau's 'unconstitutional' PM Baciro Dja resigns BBC.
* ↑ Partido gobernante en Guinea Bissau expulsa a exprimer ministro Prensa Latina
* ↑ TV5MONDE. «Guinée-Bissau: le nouveau Premier ministre contesté prête serment», 28-05-2016. Arxivat de l'original el 1 d'octubre 2016. [Consulta: 10 agost 2016].
* ↑ RFI Afrique. «Guinée-Bissau: le gouvernement dissout refuse la nomination de Baciro Djá - RFI», 29-05-2016.
* ↑ Le Monde. «En Guinée Bissau, la nomination d'un nouveau gouvernement ne résout pas la crise politique», juin 2016.
# Banawá

Els banawá (també Banawa, Banavá, Jafí, Kitiya, Banauá) són un poble indígena del Brasil que viu al llarg del riu Banawá a l'estat de l'Amazones (Brasil). Llur territori es troba entre els rius Juruá i Purus, a l'Área Indígena Banawa/Rio Piranhas. Aproximadament 207 banawá viuen en un poble important i dos assentaments menors que contenen una sola família extensa cadascun. Els banawá, que es diuen a si mateixos Kitiya, parlen banawá, un dialecte del jamamadí.
El seu territori va ser envaït a la fi del segle xix, durant la febre del cautxú. Als anys noranta, el Brasil va reconèixer formalment els seus drets sobre la terra.

## Referències

* 1 2 "Banawá." Povos Indígenas no Brazil. (retrieved 20 Feb 2011)
* ↑ Instituto Socioambiental. «Quadro Geral dos Povos». Enciclopédia dos Povos Indígenas no Brasil.
Pobles indígenes del Brasil :
Pobles indígenes de la Regió Nord :
Pobles indígenes de la Regió Nord-est :
Pobles indígenes de la Regió Centre-Oest :
Pobles indígenes de les regions Sud i Sud-est :
Articles relacionats :
# Banda Jena d'indis choctaw

La Banda Jena d'indis choctaw és una de les tres tribus reconegudes federalment dels amerindis choctaws. Té la seva base a les parròquies de La Salle i Catahoula a l'estat de Louisiana. La Banda Jena Band va rebre el reconeixement federal en 1995. Els membres de la tribu són 241.

## Govern

La tribu té la seu a Jena (Louisiana). El cap actual de la Banda Jena és Cheryl Jackson Smith.

## Reserva

La Banda Jena d'indis choctaw (31° 26′ 16″ N, 92° 29′ 56″ O﻿ / ﻿31.43778°N,92.49889°O﻿ / 31.43778; -92.49889) està situada en dues parts separades dins la parròquia de Grant (Louisiana), vora la vila de Creola. La secció més gran es troba al nord-oest de la vila, mentre que la secció més petita es troba a la vila.

## Cultura

La cultura choctaw ha evolucionat molt al llarg dels segles, combinant majorment influències d'euroamericans; no obstant això, la interacció amb Espanya, França i Anglaterra també l'han conformat en gran manera. Eren coneguts per la seva ràpida incorporació de la modernitat, el desenvolupament d'un llenguatge escrit, la transició a mètodes de cultiu yeoman, i l'acceptació d'euroamericans i afroamericans en la seva societat.

## Referències

* ↑ Cens dels EUA de 2010
* 1 2 Jena Band of Choctaw Indians Brief Historical Summary. Jena Band of Choctaw Indians. Retrieved on 2008-05-09.
* ↑ Federal Register / Vol. 72, No. 55 / Thursday, March 22, 2007 / Notices (PDF). Library of Congress. Retrieved on 2008-05-09.
* ↑ "Tribal Governments by Area: Southeast." Arxivat 2010-09-26 a Wayback Machine. National Congress of American Indians. (retrieved 7 Sept 2010)

## Enllaços externs

* Jena Band of Choctaw Indians Arxivat 2020-11-26 a Wayback Machine.
# Bandera (espeleotema)

Una bandera o cortina és un espeleotema que té forma plana ondulant i hom les troba als sostres i parets inclinades de les coves. La seva formació va lligada a dos processos hídrics: flux i degoteig de l'aigua. Al principi, el creixement de la bandera és quasi en línia recta, amb aigua que flueix cap avall per una superfície rocallosa inclinada. Petites ondulacions de la roca causen que el flux de l'aigua canviï de direcció i que la bandera adopti forma lleugerament corbada, essent preferent el dipòsit de mineral en el límit exterior de cada segment de la corba. Amb el temps aquestes corbes es fan cada vegada més marcades de manera que la bandera es pot anar plegant al llarg del seu costat interior. Finalment l'aigua llenega segons el pendent fins a la part inferior de la bandera i degota cap a terra.

## Referències

* ↑ «Bandera (espeleotema)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Espeleotemas». Fundación Cueva de Nerja. Fundación Cueva de Nerja. [Consulta: 6 febrer 2013].
* ↑ Castaño, R.; Redondo, J.M.; Fernández, E. «La cueva de Valdelajo (Sahelices de Sabero, León): Una pequeña joya geológica en una comarca minera». A: Florido, P. i Rabano, I. Una Vision Multidisciplinar del Patrimonio Gelogico y Minero. 12. IGME, 2010, p. 52 (Cuadernos del Museo Geominero). ISBN 9788478408368.
Viccionari
# Bandòu

Bandòu (en francès Bandol) és un municipi francès situat al departament del Var i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava. L'any 1999 tenia 7.914 habitants.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1200 | - | - | - | - | - | - | - | - |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 4198 | 5088 | 6184 | 6706 | 7431 | 7905 | 8645 | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1945-1965 | Octave Maurel | |
| 1965-1977 | François Fabre | |
| 1977-1983 | Christian Goux | PS |
| 1983-1995 | Arthur Paecht | UDF |
| 1995-2001 | Xavier Suquet | RPR |
| 2001-2008 | François Barois | UMP |
| 2008- | Christian Palix | Divers droite |

## Agermanaments

* Nettuno
* Onex (Ginebra)
* Wehr-Baden
# Benigno Rebullida y Micolau

Benigno Rebullida y Micolau (La Ginebrosa, 1826-Madrid, 1886) va ser un polític i periodista espanyol, diputat a Corts durant el Sexenni Democràtic i senador.

## Biografia

Va néixer al febrer de 1826. Polític i home d'administració, era natural de la localitat turolesa de La Ginebrosa. Va ser diputat en les Corts constituents del Sexenni Democràtic, a més de senador. Va prendre part molt activa en la redacció dels diaris madrilenys La República Ibérica, El Pueblo, La Discusión i La Democracia, a més de ser corresponsal del Diario de Zaragoza. També col·laborà en La Soberanía Nacional.
Amb la proclamació de la Primera República, va ser nomenat director general de Comunicacions, i per la seva iniciativa es va rebaixar la tarifa postal fins a fixar-la en 10 cèntims de pesseta per a les cartes de l'interior de la península ibèrica i Portugal, i en 5 per al de les poblacions. A ell es va deure també un decret exigint condicions d'aptitud i donant garanties d'estabilitat al personal de correus. Posteriorment va ser nomenat governador de l'Havana, càrrec que va exercir molt pocs mesos per haver-l'hi sorprès el cop d'estat de Pavía del 3 de gener de 1874. Va seguir després els corrents de la política de Castelar, a qui va ser fidel. Més tard va treballar per al Banc d'Espanya.
Va morir a Madrid el 14 de maig de 1886 i hauria estat sebollit, presumiblement, en la Sacramental de San Justo.

## Notes

* ↑ Ossorio y Bernard afirma erróneamente junio de 1886.
* Parts d'aquest article inclouen text de «Benigno Rebullida», un article sense signatura publicat a El Liberal el 15 de maig de 1886 en domini públic.
Aquest article és una obra derivada d' Ensayo de un catálogo de periodistas españoles del siglo XIX, una obra de Manuel Ossorio y Bernard publicada a Espanya en 1903, disponible sense restriccions conegudes de dret d'autor. Aquesta obra derivada es troba disponible sota les llicències GNU Free Documentation License i Creative Commons Atribución-CompartirIgual 3.0 Unported.

## Referències

* 1 2 «D. Benigno Rebullida». A: Los Diputados pintados por sus hechos: Colección de estudios biográficos sobre los elegidos por el sufragio universal en las Constituyentes de 1869. II. Madrid: R. Labajos y Compañía, editores, 1869, p. 435-437.
* ↑ Martínez de Espronceda Sazatornil, 1997, p. 137.
* 1 2 3 4 Ossorio y Bernard, 1903, p. 372.
* 1 2 3 «Benigno Rebullida». El Liberal, 2.536, 15-05-1886, pàg. 1. ISSN: 2174-6648.

## Bibliografia

* Martínez de Espronceda Sazatornil, Gema. Los Diputados Aragoneses de la Gloriosa a la I República, 1868-1874. Zaragoza: Cortes de Aragón, 1997. ISBN 84-86794-51-X.
* Ossorio y Bernard, Manuel. «Pascual y Casas (Eusebio)». A: Ensayo de un catálogo de periodistas españoles del siglo XIX. Madrid: Imprenta y litografía de J. Palacios, 1903.