OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bruno Zumino

Bruno Zumino (28 d'abril de 1923 − 21 de juny de 2014) fou un físic teòric italià i professor emèrit a la facultat de física de la Universitat de Califòrnia, Berkeley. Va obtenir el seu doctorat a la Universitat de Roma el 1945.
Zumino és famós per la seva prova rigorosa del teorema de CPT amb Gerhart Lüders; per la seva sistematització pionera de lagrangians quirals efectius; per les descobertes, amb Julius Wess, del model Wess-Zumino, de la primera teoria quàntica de camps supersimètrica 4-dimensional, i del camp de restriccions radiatives supersimètriques; i pel seu estudi d'anomalies estructurals quirals de sabor, codificades en el model Wess-Zumino-Witten de teoria de camps conforme.

## Premis

* 1985 Membre de l'Acadèmia Nacional de Ciències (EUA)
* 1987 Medalla Dirac de l'ICTP
* 1988 Premi Dannie Heineman de Física Matemàtica
* 1989 Medalla Max Planck
* 1992 Medalla Wigner
* 1992 Premi de Recerca Humboldt
* 1999 Medalla d'Or Commemorativa Gian Carlo Wick
* 2005 Premi Enrico Fermi de la Societat Italiana de Física

## Referències

* ↑ Sanders, Robert. «Bruno Zumino, an architect of supersymmetry, dies at 91». Newscenter.berkeley.edu. [Consulta: 25 juny 2014].
* ↑ Lüders, G.; Zumino, B. «Connection between Spin and Statistics». Physical Review, 110, 6, 1958, pàg. 1450. Bibcode: 1958PhRv..110.1450L. DOI: 10.1103/PhysRev.110.1450.
* ↑ Coleman, S.; Wess, J.; Zumino, B. «Structure of Phenomenological Lagrangians. I». Physical Review, 177, 5, 1969, pàg. 2239. Bibcode: 1969PhRv..177.2239C. DOI: 10.1103/PhysRev.177.2239.
* ↑ Wess, J.; Zumino, B. «Supergauge transformations in four dimensions». Nuclear Physics B, 70, 1974, pàg. 39. Bibcode: 1974NuPhB..70...39W. DOI: 10.1016/0550-3213(74)90355-1.
* ↑ Wess, J.; Zumino, B. «Consequences of anomalous ward identities». Physics Letters B, 37, 1971, pàg. 95. Bibcode: 1971PhLB...37...95W. DOI: 10.1016/0370-2693(71)90582-X.
# Chryse Colles

Chryse Colles és un grup de turons del quadrangle Oxia Palus de Mart, situat amb les coordenades planetocèntriques a 8.28 ° latitud N i 318.55 ° longitud E. Té 48.66 km de diàmetre i va rebre el nom d'un tret albedo. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 2006. El terme "Colles" és utilitzat per turons petits o knobs.

## Referències

* ↑ "Chryse Colles". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Hermann et Cie. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
* ↑ «Descriptor Terms (Feature Types)» (en anglés).
# Parc Natural d'Ôbo

El Parc natural d'Ôbo (portuguès Parque Natural Ôbo) és un parc nacional del país africà de São Tomé i Príncipe, que abasta cerca 235 km² (30% de l'illa) de São Tomé al sud i 65 km² de l'Illa de Príncipe. Va ser creat en 2006, amb l'objectiu de protegir la gran biodiversitat existent a l'arxipèlag. Malgrat el seu nom, té la categoria de parc nacional de la Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN). El parc és conegut a nivell internacional entre els conservacionistes per la seva gran riquesa biològica i la seva densa selva tropical verge de manglars i sabana. També es caracteritza per una gran varietat de biòtops, des de les terres baixes i boscos de muntanya, als manglars i la zona de la sabana, que contribueixen a un ecosistema únic.

## Història

En 1988, un grup de científics classificà la forest de São Tomé i Príncipe com la segona més important, en termes d'interès biològic, entre 75 forests d'Àfrica. El Fons Mundial per la Natura ha inclòs les forests del parc nacional en el Global 200, les 200 àrees biològiques més importants del planeta i la forest d'Obô és considerada una Important Bird Area (IBA) d'Àfrica.
En 2006 es va crear el Parc Natural Ôbo amb la finalitat de protegir la riquíssima biodiversitat existent al país.

## Geografia

Pico Cão Grande es troba a la part sud-central del parc a l'illa de Sao Tomé i emergeix de manera espectacular en la forma semblant a una agulla de 300 metres sobre el terreny circumdant i arribant a una alçària de 663 metres.
La precipitació mitjana anual és de 2.493 mm. L'elevació del parc oscil·la entre 0-1973 m.

## Flora i fauna

Les selves tropicals contenen 100 orquídies úniques, i unes 700 espècies de flora. La fauna del parc inclou el manatí africà, així com la granota de Newton, la ranota arborícola gegant de Sao Tome, la granota del golf de Moller i la granota del riu Peters.

## Referències

* 1 2 «Conservation history». Obo Park.com. [Consulta: 10 novembre 2011].
* ↑ «Ôbo (São Tomé e Príncipe) - Area report». Arxivat de l'original el 5 d’abril 2012. [Consulta: 16 juny 2013].
* ↑ United States. Naval Oceanographic Office. Sailing directions for the southwest coast of Africa, from Cape Palmas to Cape of Good Hope, 1969 [Consulta: 10 novembre 2011].
* 1 2 «Overview of Obo». European Commission Joint Research Centre, 28-10-2010. Arxivat de l'original el 5 d’abril 2012. [Consulta: 15 novembre 2011].
* ↑ «Tourist Attractions». Sao Tome and Principe Travel and Tourism. Arxivat de l'original el 25 d’abril 2012. [Consulta: 15 novembre 2011].
* ↑ Ham, Anthony. Lonely Planet Africa. Lonely Planet, 30 juliol 2010, p. 624–. ISBN 978-1-74104-988-6 [Consulta: 15 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Vídeo caminant per la forest
* Vídeo de la forest secundària
# Manuel López Santaella

Manuel López Santaella (Carmona, 25 de gener de 1804 - Madrid, 1867) fou un religiós i polític espanyol, diputat i senador a Corts Espanyoles durant el regnat d'Isabel II d'Espanya. També fou designat acadèmic de la Reial Acadèmia de la Història, tot i que mai no arribà a prendre'n possessió.
Era ardiaca de Huete i president del Cabildo de Conca, i fou nomenat president de la Comissió Apostòlica del Subsidi del Clergat i Comissari Apostòlic de la Santa Croada per la Santa Seu. En 1837 va esdevenir diputat i fou un dels signataris de la Constitució espanyola de 1837. En 1838 i 1839 fou vicepresident de l'Ateneo de Madrid.
De 1843 a 1845 fou senador per la província de Conca i des de 1845 senador vitalici. En 1850 va finançar una estàtua de la reina Isabel II a la plaça de l'Òpera de Madrid. En 1851 fou nomenat acadèmic de la Reial Acadèmia de la Història, però no en va prendre possessió i en 1855 es va concedir el seu honor a Manuel Colmeiro y Penido. En 1859 li fou suspesa la seva condició de senador perquè va ser qüestionada la seva gestió econòmica com a Comissari Apostòlic de la Santa Croada pel Tribunal de Comptes d'Espanya. Poc abans de morir en 1867 fou absolt pel Tribunal de la Rota.

## Referències

* ↑ Ofici enviat a Manuel López Santaella
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Semanario Pintoresco Español, 1838-1839
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ La honra de Isabel II puesta en duda
* ↑ Medalla 26 Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. de la RAH
* ↑ Diari de Sessions de 29 de gener de 1859
* ↑ Diari de Sessions, 28 de desembre de 1867
# Creu de terme de l'Aguda

La Creu de terme de l'Aguda és una creu de terme de Torà (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Creu de terme situada al peu de la carretera C-1412, al km 22,2, al costat de Can Birrot. Té base esgraonada de dos nivells, un sòcol de quatre cares, fust octogonal allargat i culmina amb una petita creu metàl·lica. Té una alçada aproximada d'uns 4 metres. L'estat de conservació és deficient i es veu que no està cuidada.

## Referències

* ↑ «Creu de terme de l'Aguda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 març 2015].
# Joan d'Abbeville

Joan Halgrin d'Abbeville (~1180, Abbeville - 28 de setembre de 1237, Roma) fou un eclesiàstic benedictí francès. Ingressà en l'Orde de Sant Benet a l'abadia de Cluny; estudià filosofia i teologia al Col·legi de Cluny de la Universitat de París, on fou professor de teologia, seguidor de les teories de Peter Cantor i Stephen Langton. Fou prior del monestir de Saint-Pierre d'Abbeville, canonge de l'església de Saint-Vulfran d'Abbeville i canonge del capítol de la Catedral d'Amiens entre el 1218 i el 1225, any en què fou elegit Arquebisbe de Besançon, al Franc Comtat; l'any següent fou promogut al Patriarcat de Constantinoble, dignitat que rebutjà. Deixà escrits quatre llibres de sermons i un tractat titulat Expositio in Cantica canticorum.
Creat cardenal bisbe de Sabina per Gregori IX al consistori del 18 de setembre de 1227, l'any següent fou enviat a Espanya com a ablegat amb la missió de predicar la croada contra els musulmans i de posar en pràctica les disposicions del Concili del Laterà IV; en companyia de Ramon de Penyafort, assistí al concili nacional de Valladolid d'aquell any i al concili de Tarragona de 1229. També dugué a terme d'altres dues legacions per aconseguir la pau entre Frederic II del Sacre Imperi Romanogermànic i la Santa Seu, la primera el 1230 juntament amb Tomasso de Capua i la segona el 1234 amb Pietro Caputo.

## Notes

* ↑ Stephen Murray, The Portals, access to redemption Arxivat 2016-11-10 a Wayback Machine.
* ↑ François DuChesne, Histoire de tous les cardinaux françois de naissance, pàgs. 200-201.
* ↑ Pierre Féret, La Faculté de théologie de Paris et ses docteurs, pàgs. 228-231.
* ↑ Gaetano Moroni, Dizionario di erudizione storico-ecclesiastica, vol. XXXIII, pàgs. 221-222.
* ↑ Salvador Miranda: The cardinals of the Holy Roman Church Arxivat 2015-01-23 a Wayback Machine.
# Simois Colles

Simois Colles és un grup de turons del quadrangle Phaethontis de Mart, situat amb les coordenades planetocèntriques a -36.94 ° latitud N i 184.38 ° longitud E. Té 86.94 km de diàmetre i va rebre el nom d'un tret albedo. El nom va ser aprovat per la UAI el tres de desembre de 2013. El terme "Colles" és utilitzat per turons petits o knobs.

## Referències

* ↑ "Simois Colles". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Blunck, Jürgen. Exposition Press. Mars and its Satellites, A Detailed Commentary on the Nomenclature. 2$^a$, 1982..
* ↑ «Descriptor Terms (Feature Types)» (en anglés).
# Plumbicó

El plumbicó és un tub de càmera utilitzat en la transmissió de televisió. És un tub analitzador d'imatge que és hereu del vidicó i suposa una perfecció d'aquest. Presenta unes característiques que el fan mes eficient i millor que el seu precedent (vidicó):
* Té una capa fotoconductora formada per òxid de plom i una pel·lícula de semiconductor molt fina
* Té una sensibilitat molt elevada i, per tant, una resposta molt més ràpida que el vidicó
* Una característica única del plumbicó és que el fabricant pot variar la seva resposta en color: ofereix respostes espectrals per a cadascun dels colors primaris.
* Produeix imatges d'alta qualitat a partir d'un nivell de llum reduït i molt baix respecte el vidicó
El plumbicó és utilitzat en les cambres per a televisió en colors.

## Referències

* ↑ «plumbicó | enciclopèdia.cat». [Consulta: 14 desembre 2017].
* ↑ «PLUMBICON». [Consulta: 14 desembre 2017].
# Picot collnegre

El picot collnegre (Colaptes atricollis) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita boscos rabassuts, boscos de ribera i encara deserts dels vessants dels Andes del Perú.
# Ulysses Colles

Ulysses Colles és un grup de turons del quadrangle Tharsis de Mart, situat amb les coordenades planetocèntriques a 6.94 ° latitud N i 237.53 ° longitud E. Té 84.81 km de diàmetre i va rebre el nom d'un tret albedo. El nom va ser aprovat per la UAI el 20 de juliol de 2012. El terme "Colles" és utilitzat per turons petits o knobs.

## Referències

* ↑ "Ulysses Colles". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Blunck, Jürgen. Exposition Press. Mars and its Satellites, A Detailed Commentary on the Nomenclature. 2$^a$, 1982..
* ↑ «Descriptor Terms (Feature Types)» (en anglés).
# Manuel de Lara Cimadevilla

Manuel de Lara Cimadevilla (Oviedo, 4 d'agost de 1940 - València, 16 d'octubre de 2001) fou un militar espanyol, que fou General Cap de la Força de Maniobra de l'Exèrcit de Terra, càrrec que ocupa el buit deixat pel Capità general de València.

## Biografia

En 1957 va ingressar com a cadet a l'Acadèmia General Militar de Saragossa. El seu primer destí va ser en el III Terç Saharià de la Legió Espanyola, després va estar a la Tercera Bandera Paracaigudista, a la Unitat d'Helicòpters II, a l'Estat Major de les FAMET i a la Divisió d'Operacions de l'Estat Major de l'Exèrcit. Vinculat a la FAMET, en 1970 va ascendir a comandant i fou nomenat director del Centre d'Ensenyament de les FAMET, cap del seu batalló d'Helicòpters i quan ascendí a coronel va substituir Alfonso Pardo de Santayana y Coloma com a cap de les FAMET. El 1996, ja general de divisió, fou nomenat cap de la Força d'Acció Ràpida de l'Exèrcit de Terra. En 1997 participà en la Ponència del Congrés dels Diputats per la professionalització de les Forces Armades.
El 30 de juny de 2000 va ascendir a tinent general i nomenat General Cap de la Força de Maniobra de l'Exèrcit de Terra en substitució de Luis Feliu Ortega. Va morir a l'Hospital Militar de València el 17 d'octubre de 2001, on s'havia sotmès a una operació quirúrgica.

## Referències

* ↑ Trillo destaca el "magnífic historial castrense" del general Manuel de Lara, mort a Valéncia, Vilaweb, 17 d'octubre de 2001
* ↑ Los insumisos, calificados de "insolidarios y desertores" en el Día de las FFAA, El País, 1 de juny de 1991
* ↑ Orden 430/38959/1996, de 16 de diciembre, por la que dispone el nombramiento del General de División del Cuerpo General de las Armas del Ejército de Tierra don Manuel de Lara Cimadevilla, como Jefe de la Fuerza de Acción Rápida del Ejército de Tierra.
* ↑ Las reglas de enfrentamiento son "más permisivas que las de Bosnia, El País, 10 d'abril de 1997
* ↑ Comparecencia de Don Manuel Lara Cimadevilla, General de División Jefe de la Fuerza de Acción Rápida, acordada por la Ponencia para la plena profesionalización de las Fuerzas Armadas, para informar sobre temas relacionados con el objeto de dicha Ponencia.
* ↑ REAL DECRETO 1207/2000, de 23 de junio, por el que se nombra General Jefe de la Fuerza de Maniobra del Ejército de Tierra al Teniente General del Cuerpo General de las Armas del Ejército de Tierra don Manuel de Lara Cimadevilla.
* ↑ Manuel de Lara, necrològica al diari ABC, 17 d'octubre de 2001

## Enllaços externs

* Fotografia de Manuel de Lara a Agència EFE
# Guerres Bòer

Les dues Guerres Bòer varen ser disputades entre l'Imperi Britànic i dues repúbliques independents bòers, l'Estat Lliure d'Orange i la República de Sud-àfrica (o República del Transvaal), fundada per colons coneguts com a voortrekkers, que varen fer el Gran Trek des de la Colònia del Cap.
La guerra més comunament coneguda com la «Guerra Bòer» és la Segona Guerra Bòer.

## Primera Guerra Bòer

La Primera Guerra Bòer (1880-1881), també coneguda com la "Guerra de Transvaal," va ser un conflicte relativament breu en què els colons bòer resistiren amb èxit a l'intent britànic d'annexionar el Transvaal, i restablir-hi una república independent.

## Segona Guerra Bòer

La Segona Guerra Bòer (1899-1902), fou en comparació, una guerra més prolongada, amb la participació d'un gran nombre de tropes de moltes possessions britàniques, que va acabar amb la conversió de les repúbliques bòers a colònies britàniques (amb la promesa d'un limitat autogovern). Aquestes colònies més tard van formar part de la Unió Sud-africana. A diferència de molts conflictes colonials, la Guerra Bòer va durar tres anys i va ser molt sagnant. Els britànics van lluitar directament contra el Transvaal i l'Estat Lliure d'Orange. El vessament de sang que es va veure durant la guerra fou alarmant, i molts dels soldats britànics hi intervingueren en condicions inadequades.

## Significat

La Guerra Bòer va ser un punt d'inflexió en la història britànica, a causa de la reacció mundial sobre les tàctiques de contrainsurgència de l'exèrcit utilitzades en la regió. Això va conduir a un canvi en l'enfocament de la política exterior de la Gran Bretanya que es dedicà des d'aleshores a buscar més aliats. Amb aquesta finalitat, firmà un tractat l'any 1902 amb el Japó, que s'interpretà com un senyal que la Gran Bretanya temia un atac al seu imperi a l'Extrem Orient i va veure aquesta aliança com una oportunitat per enfortir-hi la seva posició.
Aquesta guerra va portar doncs a un canvi de polítiques que trencaven un aïllament total del país per encetar una època en què es pretenia buscar aliats i una millora en les relacions mundials. Més tard, els tractats amb França (Entente cordiale) i Rússia, causats en part per la controvèrsia entorn de la Guerra Bòer, van ser factors importants que van dictar les aliances durant la Primera Guerra Mundial.
# SEO

SEO té els següents significats:
* Societat d'Estudis Occitans.
* Sociedad Española de Ornitología (Societat Espanyola d'Ornitologia, actualment SEO/BirdLife)
* SEO, acrònim de Search Engine Optimization
# The Red Cathedral

The Red Cathedral és un joc d'estratègia en què cada jugador esdevé un equip de construcció. Tots plegats han de construir la Catedral de Sant Basili a Moscou, tal com ha ordenat el tsar Ivan el Terrible. Però només un dels equips podrà guanyar-se el favor del tsar. És un joc molt accessible pel que fa a les regles però que també és molt interessant a nivell d'estratègia.
Es tracta d'una edició multilingüe que inclou el català.
* El joc inclou: el taulell de joc, cartes de construcció, daus i fitxes de prestigi.
* La primera expansió, Constructors, afegeix nous gremis, cartes de projecte i d'una carta en solitari
Va obtenir el premi al millor joc de taula familiar o adult editat en català, l'any 2022.

## Fitxa en català

* Autor: Sheila Santos i Israel Cendrero
* Editorial: Devir
* Any de publicació: 2020
* Jugadors: de 1 a 4
* Durada: de 30 a 120 min
* Edat: +10 anys

## Referències

* ↑ «The Red Cathedral: el nou joc de taula en català». [Consulta: 26 novembre 2024].
# Erythraeum Chaos

Erythraeum Chaos és una estructura geològica del tipus chaos a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -21 ° de latitud N i 348.96 ° de longitud E. Fa 147.63 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI el sis de desembre de 2007 i el pren de la característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Erythraeum Chaos". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Mare de Déu de la Salut de Tona

La Mare de Déu de la Salut de Tona és una capella de Tona (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Capella d'una sola nau, coberta a doble vessant, amb contraforts a les parets laterals, grans finestrals d'arc de mig punt entre els contraforts i una porta principal amb un arc carpanell de cinc punts, que recolza sobre una imposta decorada amb motius vegetals i una columna de secció molt prima adossada als brancals. Sobre la porta i sota teulada un rosetó il·lumina l'interior.

## Història

Quan es va acabar la guerra Civil, l'estiueig es convertí en un fenomen que canvià la vida dels tonencs. Els nous fabricants, funcionaris i botiguers i tota la gent afavorida per la nova situació econòmica celebrava misses, en castellà, al barri de la Roqueta. El 1930, Mn. Valentí Vilaregut va obtenir el permís per celebrar-hi missa dominical des de juliol a octubre. Però Mn. Planas, el 1943, va fer cessar aquesta pràctica al·legant que anessin a la nova església. El 24 de juliol de 1944 el bisbe P. Perelló, d'acord amb una instància presentada pels estiuejants, tornà a restablir-hi el culte. Actualment està tancada i abandonada.

## Referències

* 1 2 «Mare de Déu de la Salut de Tona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2017].
# Polpa (fruit)

La polpa (del llatí pulpa) d'un fruit és un teixit cel·lular vegetal que té como objecte milorar la dispersió de les llavors. És una part carnosa dels fruits o altres òrgans vegetals, especialment si és molt tova. La polpa té un important paper en la nutrició.
Pera que les plantes puguin disseminar les llavors dins d'un radi important, els cal utilitzar els animals i, per tant, revesteixen les llavors., que sovint els animals no poden digerir, amb una polpa saborosa i nutritiva. Els animals s'alimenten dels fruits amb les llavors i les dipositen, sense haver-les digerit, en un lloc allunyat de la planta. D'aquesta forma les espècies s'estenen d'una manera més ràpida.
A diferència de les nous o fruits secs, on la llavor és el veritable aliment pels animals, en el cas dels fruits amb polpa les llavors s'ingereixen de manera accidental. Això té l'avantatge que per a les mateixa quantitat de llavors per a disseminar són menys les que ha de crear la mateixa planta, ja que no només les que es varen oblidar i es perderen poden germinar. A més no té una closca dura que protegeixi la llavor. Ans al contrari, gràcies a la polpa moltes espècies animals se senten atretes per la llavor i contribueixen a la seva disseminació. Quan les llavors es disposen junt a l'excrement, aquest suposa un medi de cultiu amb nutrients. En el cas de les drupes que són devorades majoritàriament per ocells, la polpa se separa de la llavor amb el bec i aquesta no es digereix, simplement s'elimina.

## Procés

Mitjançant la pressió de la polpa del fruit s'aconsegueix un suc de fruita i en el cas de la verdura un suc de verdura.

## En la indústria alimentària

En la indústria alimentària, polpa, és un terme per al producte intermedi, no adequat pel consum i es fa servir per a confitures, melmelades, farcits, begudes o llaminadures.

## Referències

* ↑ http://www.diccionari.cat/lexicx.jsp?GECART=0106855
* ↑ «Entrada en foodlexicon.org». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 22 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Perquè menjar fruita? Arxivat 2012-07-24 a Wayback Machine.
# Ister Chaos

Ister Chaos és una estructura geològica del tipus chaos a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 13.69 ° de latitud N i 304.19 ° de longitud E. Fa 109.1 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i el pren d'una característica d'albedo localitzada a 10 ° de latitud N i 56 ° de longitud O.

## Referències

* ↑ "Ister Chaos". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Presentisme

El presentisme és una teoria de la filosofia que postula que només existeix el present, ja que el passat ja no existeix i el futur és una anticipació. Quan aquests instants s'esdevenen són sempre presents i, per tant, no té sentit distingir entre tots tres. Aquest concepte s'inspira en les teories d'Agustí d'Hipona i David Hume, segons el qual el jo es reduïa a l'acumulació d'impressions en un moment, negant així la consciència o la identitat construïda com a realment existents.

## Referències

* ↑ Sider, Theodore; Hawthorne, John; Zimmerman, Dean W. Contemporary Debates in Metaphysics (en anglès). John Wiley & Sons, 2013, p. 213. ISBN 111871234X.
* ↑ Blackmore, J.T.; Itagaki, R.; Tanaka, S. Ernst Mach's Vienna 1895-1930 (en anglès). Springer, 2001, p. 13. ISBN 0792371224.
# Mercat del Cabanyal

El Mercat del Cabanyal és un recinte que aglomera comerços dedicats a diferents activitats comercials al barri del Cabanyal a València, i fou inaugurat el dia 2 de juliol de 1958.

## Referències

* ↑ «Hagamos imposible que el Turia se convierta de nuevo en espada de la apocalipsis» (en castellà). Diari ABC, edició del matí, dimarts, 22 gener 1958, p. 25.

## Enllaços externs

* Web oficial del Mercat del Cabanyal (castellà)