OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Louis de Montjoie

Louis de Montjoie (- Avinyó, 23 de juny de 1425), conseller i camarlenc del rei de França, virrei dels regnes de Sicília i Nàpols.
A mitjans de 1373, Thiébaud VI de Neuchâtel-Bourgogne el tancà a Blamont per venjar el bisbe de Basilea, Jean de Vienne, a qui Louis havia pres el castell de Soyères i pel dany causat a Neuchâtel-Urtière, que havia pres partit pel bisbe. Fou alliberat el 26 de juny 1373, a canvi d'un bo garantit per dos ostatges, que ocuparen el seu lloc a la presó. Una vegada pagat el rescat, fou obligat a obrir regularment les portes de la ciutat i presentar les claus al seu enviat. Louis va tornar a atacar el bisbe a Verner en 1374, capturant Petreman Schaller, germà del bisbe, Aymon de Domprel i Valter de Colombier. Vint senyors, entre ells els comtes d'Habsburg i Borgonya Neuchâtel, garantiren l'alliberament del germà del bisbe i vuit cavallers es presentaren com a ostatges en lloc d'Aymon i Valter. Louis feu la pau amb el bisbe de Basilea en 1383.
Per poder consolidar la seva posició com a poder únic durant el Cisme d'Occident, Climent VII havia d'expulsar Urbà VI de Roma, i comptava amb la possessió del Castell de Sant Angelo, on una notable guarnició bretona comandada per Sylvester Budes resistia i atacava el Vaticà, i el seu nebot Louis de Montjoie en 1379 va aixecar un exèrcit per dirigir-se a Roma en el seu suport a canvi d'un regne amb part dels territoris dels Estats Pontificis. Montjoie va arribar a les portes de Roma i li va sortir a l'encontre a Marino la Companyia d'Aventurers de San Giorgio d'Alberico da Barbiano el 30 d'abril de 1379, formant en dos esquadrons mentre els gascons ho van fer en tres. El combat el van iniciar els gascons atacant un dels capitans de San Giorgio i Alberico da Barbiano va haver d'atacar-los per fer-los fugir en direcció al segon esquadró, que també dispersà, i finalment el tercerm comandat per Montjoie, que també fou vençut, i el seu líder capturat, juntament amb Bernard de la Salle i tres-cents dels seus homes, morint la resta.
En 1382 Louis donà a Leopold III d'Àustria la fortalesa de Moron, que havia rebut pel compromís del seu cosí Glère Berthod, i en 1404 Louis la va rebre per a ell i els seus hereus.

## Referències

* ↑ Richard, 1860, p. 31.
* ↑ Richard, 1860, p. 28-29.
* ↑ Richard, 1860, p. 30.
* ↑ Froissart, Jean. The chronicles of England, France, Spain, etc, (en anglès). Henry Peter Dunster, 1847, p. 215.
* 1 2 Richard, Jean-François-Nicolas. Essai sur l'histoire de la maison et Baronnie de Montjoie (en francès). J. Jacquin, 1860, p. 30.
* ↑ Creighton, Mandell. A History of the Papacy During the Period of the Reformation (en anglès). Cambridge University Press, 2011, p. 67. ISBN 110804106X.
* ↑ Sumption i 2011, 347.

## Bibliografia

* Richard, Jean-François-Nicolas. Essai sur l'histoire de la maison et Baronnie de Montjoie (en francès). J. Jacquin, 1860.
* Sumption, Jonathan. Hundred Years War (en anglès). vol.3 Vol 3: Divided Houses. Faber & Faber, 2011. ISBN 0571266568.
# Causses i Cevenes

Causses i Cevenas són dues zones muntanyenques situades en el sud del Massís Central, a França, enquadrades i protegides al Parc natural regional de les Grands Causses i el Parc Nacional de les Cevenes. Tots dos territoris s'agrupen en la mateixa inscripció "El paisatge cultural mediterrani agropastoral de Causses i Cevenes", Patrimoni de la Humanitat de la Unesco des del 2011; el conjunt està protegit com un "paisatge cultural agropastoral del Mediterrani".
Causses i Cevenes, que ocupen uns 3000 km², estan situats en 4 departaments francesos (Avairon, Gard, Erau i Losera) en els quals l'explotació agropastoral, la ramaderia i en concret l'ovina i bovina, base per a la producció de formatges com el pélardon o el rocafort i la llana, són fonamentals i essencials en el desenvolupament biofísic i cultural de la regió.

## Referències

* «Causses i Cevenes, paisatge cultural del agropastoral mediterrani», Patrimoni de la humanitat de la Unesco
* Les Causses et les Cévennes, Web oficial
* Causses i Cevenas en France.fr, Servei d'Informació del Govern francès

## Enllaços externs

* Web Oficial (en francès)
# Turó de les Pedritxes

El Turó de les Pedritxes és una muntanya de 790 metres que es troba entre els municipis de Matadepera i de Terrassa, a la comarca del Vallès Occidental.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# EG (revista)

EG és una revista que publica estudis i discuteix diversos aspectes dels finals d'escacs. Les lletres "EG" són l'acrònim anglès d'"End Game" (final).

## Història

John Roycroft, un compositor d'escacs i entusiasta dels finals va fundar la revista el 1965 i va ser-ne l'editor durant els primers 102 números, fins a l'any 1991. Des de llavors, és la companyia neerlandesa Alexander Rueb Vereniging voor Schaakeindspelstudie (ARVES) qui ha publicat la revista, tot i que en Roycroft ha romàs com a editor cap. L'actual editor en cap és Harold van der Heijden.
Mentre que moltes revistes inclouen seccions d'estudis i problemes d'escacs, EG és l'única que s'enfoca exclusivament en el final. La revista se centra en els estudis, però en alguns casos inclou finals pràctics als articles. Un altre objectiu principal és la recollida i la republicació de premis per als tornejos d'estudis de final. L'octubre de 2019, l'expert alemany Karsten Müller es va incorporar a la redacció amb la seva pròpia columna dirigida als jugadors pràctics.

## Referències

* Golombek, Harry, ed. (1977), "E G", Golombek's Encyclopedia of Chess, Batsford, ISBN 0-517-53146-1
* Roycroft, A. J. (1972), Test Tube Chess, Stackpole, ISBN 0-8117-1734-8

## Bibliografia

* Nunn, John (2002), Endgame Challenge, Gambit Publications, p. 4, ISBN 978-1-901983-83-8

## Enllaços externs

* ARVES: PDF archive of EG, volumes 1-190
* Gady Costeff: Arxiu PDF d'EG, volums 1–152 (amb el permís d'ARVES)
Viccionari
# Palacio de Congresos de Granada

El Palacio de Exposiciones y Congresos de Granada és un edifici de convencions situat a la ciutat andalusa de Granada, la principal funció de la qual és la celebració de congressos i exposicions firals, així com concerts i espectacles. Està situat en el centre de la ciutat, al paseo del Violón, al costat del marge esquerre del riu Genil.

## Edifici

L'edifici va ser dissenyat pels arquitectes Juan Daniel Fullaondo, María Jesús Muñoz Pardo i José Ibáñez Berbel; conclòs en 1992, va ser inaugurat el 19 d'abril d'aquest mateix pels Reis d'Espanya, Joan Carles I i Sofia de Grècia. L'edifici disposa de vint-i-vuit sales-auditoris, sent les majors d'elles la Sala Federico García Lorca, amb una capacitat de 2000 places de teatre i 1000 places d'escola, i la Sala Manuel de Falla, amb una capacitat de 547 places de teatre i 294 places d'escola. Per a la realització d'exposicions comercials disposa dels espais situats en dos rebedors diferents i comunicats, amb un total de 2500 m².

## Referències

* ↑ Palacio de Congresos de Granada. «El Palacio».
* ↑ 1992 El año de los hitos que transformó Granada a Granada Hoy
* ↑ Se cumplen 25 años de la inauguración del Palacio de Congresos de Granada, Grnada Digital, 20 d'abril de 2017

## Enllaços externs

* Palacio de Congresos de Granada - Lloc web oficial
# Camió miner

Camió miner, bolquet miner, o camió pesant és un vehicle tot terreny bolquet de xassís rígid, específicament dissenyat per a ser usat en l'explotació minera a gran escala o per a treballs extremadament pesants en construcció.

## Descripció

La majoria dels camions miners tenen un disseny de dos eixos, però dos coneguts són alguns models dels anys 1970, el 350T Terex Tità i el 235T Wabco 3200/B, tenen tres eixos. La capacitat de càrrega d'aquests camions va des de les 40 tones curtes (36 tones) fins a les 400 tones curtes (363 ton.). Els camions utilitzats en pedreres tenen generalment una capacitat de càrrega de 40 a 100 tones curtes. Un bon exemple és el model Caterpillar 775 (de 64 tones de capacitat). Les operacions en pedreres són típicament de menors volums que les d'altres tipus de mines com poden ser per exemple les mines de coure o d'or i requereixen per tant de vehicles menors.

## Classe Ultra

Els camions miners més grans i amb major capacitat de càrrega són aquells denominats: Camions classe ultra. Els camions classe ultra inclouen tots aquells camions de transport amb capacitats de càrrega de 300 tones curtes o més. Fins a octubre de 2013 el major camió d'aquest tipus era el BelAZ 75710 amb una capacitat de càrrega de 450 tones mètriques.

## Exemples

* Camió miner BelAZ 75600 del fabricant bielorús BelAZ
* Família bielorrussa a prop d'un BelAZ 75710 a la ciutat de Zhodzina l'any 2015.
* Vista frontal d'un camión miner Caterpillar 797
* Camión minero Komatsu 930E-2 en exhibició
* Un Liebherr T 282B, camió miner classe ultra a la Fira internacional de negocis Bauma 2005 a Munic, Alemanya.
* El MT6300AC primerament va ser fabricat per Terex i posteriorment per Bucyrus
* El Terex 33-19 “Titan” va ser durant molt de temps el camió de transport més gran del seu tipus.

## Referències

* ↑ Off-Highway Trucks from Caterpillar, 2009.
* ↑ «Caterpillar 775G camión de acarreo todoterreno». ConstructionEquipment.com, 16-05-2011. Arxivat de l'original el 14 de julio de 2018. [Consulta: 18 setembre 2015].
* ↑ Rogan, Alexander. «BelAZ construye un camión de volteo de 450 toneladas en 2013», 05-03-2013. Arxivat de l'original el 28 de septiembre de 2013.
# Escac aranès

L'escac aranès (Melanargia galathea) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) pròpia d'Europa i Nord d'Àfrica fins a l'Iran. És present als Països Catalans.
Té una envergadura d'uns 5 centímetres. Les ales són blanques amb taques negres molt marcades que dibuixen sobre l'ala un patró. L'espècie ha donat lloc a una sèrie de varietats cromàtides i races geogràfiques. Les papallones apareixen al juny o juliol. La femella pon els ous sobre la vegetació que serà l'aliment de les larves.

## Referències

* ↑ «Melanargia galathea» (en castellà). Catalogue of Life. Arxivat de l'original el 2014-02-03. [Consulta: 29 gener 2014].
* ↑ «Noms de papallones | TERMCAT». [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 26 gener 2014].
* ↑ Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.
# Faune gran

El faune gran (Hipparchia fagi) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Distribució

Es distribueix pel sud i centre d'Europa, nord del Caucas, Volga, sud dels Urals i oest del Kazakhstan. A la península Ibèrica es troba al nord d'Espanya.

## Hàbitat

Clars de bosc arbustius i herbosos i marges de pinedes. L'eruga s'alimenta de gramínies tals com Bromus erectus, Festuca rubra, Brachypodium pinnatum, Avenula pratensis.

## Període de vol i hibernació

Vola en una sola generació entre començaments de juny i mitjans de setembre, segons la localitat.

## Referències

* ↑ «Hipparchia fagi» (en castellà). Catalogue of Life. Arxivat de l'original el 2014-02-21. [Consulta: 4 febrer 2014].
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 2 febrer 2014].
* 1 2 3 4 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.
* ↑ «Hipparchia fagi» (en anglès). [Consulta: 4 febrer 2014].

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual (castellà)
* European Butterflies (anglès)
# Lasiommata

Lasiommata és un gènere de lepidòpters papilionoïdeus de la família dels nimfàlids (Nymphalidae), subfamília Satyrinae, present als Països Catalans.

## Espècies

* Lasiommata megera (Linnaeus, 1767), margenera comuna
* Lasiommata paramegaera (Hübner, 1824)
* Lasiommata maera (Linnaeus, 1758)
* Lasiommata meadewaldoi (Rothschild, 1917)
* Lasiommata adrastoides (Bienert, 1870)
* Lasiommata felix (Warnecke, 1929)
* Lasiommata maderakal (Guérin-Méneville, 1849)
* Lasiommata schakra (Kollar, 1844)
* Lasiommata maerula (C. & R. Felder, 1867) mergenera gran
* Lasiommata majuscula (Leech, 1892)
* Lasiommata minuscula (Oberthür, 1923)
* Lasiommata kasumi (Yoshino, 1995)
* Lasiommata hindukushica (Wyatt & Omoto, 1966)
* Lasiommata menava (Moore, 1865)
* Lasiommata petropolitana (Fabricius, 1787) margenera aranesa
* Lasiommata hefengana (Chou & Zhang, 1994)

## Galeria

* Lasiommata megera
* Lasiommata paramegaera
* Lasiommata schakra
* Lasiommata petropolitana

## Referències

* ↑ Lasiommata, funet.fi

## Enllaços externs

* Satyrinae of the Western Palearctic
# Lleonada de muntanya

La lleonada de muntanya (Coenonympha glycerion) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Distribució

S'estén per Europa, Rússia, nord del Kazakhstan i Mongòlia. A la península Ibèrica es troba en zones muntanyoses de la meitat nord.

## Hàbitat

Zones arbustives i herboses i clars de bosc secs o humits. L'eruga s'alimenta de Brachypodium sylvaticum, Cynosurus cristatus, Briza media, Melica ciliata, Bromus i Poa, entre d'altres.

## Període de vol

Una generació a l'any entre finals de maig i agost.

## Referències

* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 2 febrer 2014].
* 1 2 3 4 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.

## Enllaços externs

* Asturnatura (castellà)
* Biodiversidad Virtual (castellà)
* Lepidoptera and their ecology (anglès)
* Learn about butterflies Arxivat 2014-04-13 a Wayback Machine. (anglès)
# Muntanyesa de la terna

La muntanyesa de la terna (Erebia triarius) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Distribució

S'estén per diversos massissos muntanyosos del centre i sud d'Europa, incloent el nord i centre de la península Ibèrica, Pirineus, Alps i Balcans. Absent de les principals illes mediterrànies. A Catalunya és una de les muntanyeses més esteses, amb presència als Pirineus, Prepirineus i Ports de Tortosa-Beseit.

## Descripció

Envergadura alar d'entre 36 i 47 mm. Sense dimorfisme sexual aparent. Anvers de color bru fosc amb una banda taronja a la part exterior que conté diversos ocels negres amb centre blanc. Revers de l'ala anterior semblant a l'anvers. Revers de l'ala posterior de color bru fosc, més clara a la meitat externa i amb una sèrie de petits punts negres amb centre blanc a la part exterior.

## Hàbitat

Clarianes arbustives o herboses amb presència de roques tant en boscos caducifolis com de coníferes, i també ambients ruderals com marges de carretera i pistes forestals. Rang altitudinal des dels 400 m fins als 2500 m. L'eruga s'alimenta de diverses gramínies, com ara Festuca, Poa i Stipa.

## Període de vol i hibernació

Vola en una única generació entre mitjans d'abril i mitjans de juliol, segons l'any i l'altitud. Hiberna com a eruga.

## Referències

* ↑ «Muntanyesa de la terna». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 30 març 2024].
* ↑ «Erebia triarius» (en anglès). UICN, 29-01-2009. [Consulta: 30 març 2024].
* 1 2 3 4 5 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Collins Field Guide to the Butterflies of Britain and Europe (en anglès). Collins, 2008. ISBN 978-0-00-724234-4.
* 1 2 3 4 Vila, Roger; Stefanescu, Constantí; Sesma, José Manuel. Guia de les papallones diürnes de Catalunya. Lynx, 2018. ISBN 978-84-16728-06-0.
* ↑ Moussus, Jean-Pierre; Lorin, Thibault; Cooper, Alan. Guide pratique des papillons de jour (en francès). Delachaux et Niestlé, 2022. ISBN 978-2-603-02915-2.

## Enllaços externs

* Asturnatura (castellà)
* Biodiversidad Virtual (castellà)
* European Butterflies (anglès)
# Lliga neerlandesa de futbol 1908-09

La Lliga neerlandesa de futbol 1908–1909 va ser disputada per disset equips que participaven en dues divisions. El campió nacional seria determinat per un play-off amb els guanyadors de la divisió de futbol oriental i occidental dels Països Baixos. L'Sparta Rotterdam va guanyar el campionat en vèncer el RKVV Wilhelmina per 6-2 i 4-1.

## Nou equip

Eerste Klasse Est:
* Bredania/'t Zesde

## Divisions
### Eerste Klasse Est

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | Pts | DG | Notes |
| 1 | RKVV Wilhelmina | 12 | 8 | 1 | 3 | 29 | 22 | 17 | +7 | Classificat al play-off pel títol. |
| 2 | SBV Vitesse | 12 | 7 | 2 | 3 | 41 | 13 | 16 | +28 |
| 3 | Koninklijke UD | 12 | 6 | 3 | 3 | 23 | 15 | 15 | +8 |
| 4 | Bredania/'t Zesde | 12 | 7 | 1 | 4 | 23 | 20 | 15 | +3 |
| 5 | GVC | 12 | 4 | 2 | 6 | 15 | 34 | 10 | -19 |
| 6 | EFC PW 1885 | 12 | 4 | 1 | 7 | 27 | 28 | 9 | -1 |
| 7 | AFC Quick 1890 | 12 | 1 | 0 | 11 | 7 | 33 | 2 | -26 | No participa la propera temporada. |
PJ = Partits jugats; PG = Partits guanyats; PE = Partits empatats; PP = Partits perduts; GF = Gols a favor; GC = Gols en contra; Pts = Punts; DG = Diferència de gols

### Eerste Klasse Oest

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | Pts | DG | Notes |
| 1 | Sparta Rotterdam | 18 | 13 | 3 | 2 | 61 | 15 | 29 | +45 | Classificat al play-off pel títol. |
| 2 | HVV Den Haag | 18 | 13 | 3 | 2 | 60 | 21 | 29 | +39 |
| 3 | HC & CV Quick | 18 | 11 | 2 | 5 | 54 | 21 | 24 | +33 |
| 4 | DFC | 18 | 7 | 5 | 6 | 41 | 36 | 19 | +5 |
| 5 | CVV Velocitas | 18 | 8 | 3 | 7 | 42 | 37 | 19 | +5 |
| 6 | HBS Craeyenhout | 18 | 8 | 1 | 9 | 38 | 45 | 17 | -7 |
| 7 | Koninklijke HFC | 18 | 6 | 2 | 10 | 32 | 49 | 14 | -17 |
| 8 | HFC Haarlem | 18 | 5 | 4 | 9 | 27 | 46 | 14 | -19 |
| 9 | USV Hercules | 18 | 5 | 1 | 12 | 20 | 70 | 11 | -50 |
| 10 | Ajax Sportman Combinatie | 18 | 1 | 2 | 15 | 18 | 53 | 4 | -35 |
PJ = Partits jugats; PG = Partits guanyats; PE = Partits empatats; PP = Partits perduts; GF = Gols a favor; GC = Gols en contra; Pts = Punts; DG = Diferència de gols

### Play-off pel campionat

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| RKVV Wilhelmina | 3–10 | Sparta Rotterdam | 2–6 | 1–4 |
L'Sparta Rotterdam va guanyar el campionat.

## Enllaços externs

* Campionats de la Lliga de futbol dels Països Baixos RSSSF 1898-1954
* RSSSF Eerste Klasse Oost
* RSSSF Eerste Klasse West
# Masia de Penyafel

La masia de Penyafel o castell de Penyafel és un edifici de Santa Margarida i els Monjos (Alt Penedès) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

La masia de Penyafel, situada al costat de la capella del mateix nom, és un edifici de planta rectangular format per planta baixa, pis i golfes. S'hi accedeix per dues portes, l'una a través d'un baluard i l'altra oberta a la part posterior de l'edifici. La primera planta mostra grans finestrals rectangulars emmarcats per carreus de pedra picada. Les golfes es troben totalment recorregudes per obertures d'arc de mig punt. La coberta, a quatre vessants, és de teula àrab. La construcció és de maçoneria amb carreus de pedra picada a les cantonades i als marcs de les finestres. El recinte inclou altres dependències.

## Història

Els documents conservats a l'arxiu parroquial permeten situar els orígens de Penyafel en l'època medieval, tot i que alguns dels elements de la masia corresponen a etapes posteriors. A aquestes modificacions en el temps correspondria la inscripció del 1696 que apareix en una de les façanes.
La masia de Penyafel va ser una de les propietats destacades del vast patrimoni de la família Macià. Pels successius matrimonis, la masia va passar als Saavedra al 1959 i als Álvarez al 1993.

## Referències

* ↑ «Castell de Penyafel – Santa Margarida i els Monjos / Alt Penedès».
* 1 2 «Masia de Penyafel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Moviment Ciutadans-Pagesos

El Moviment Agrari Ciutadà (neerlandès: BoerBurgerBeweging:, BBB) és un partit polític dels Països Baixos. La seu es troba a Deventer, Overijssel. L'actual líder del partit és Caroline van der Plas, que va crear el partit l'any 2019.

## Història

El Moviment Agrari Ciutadà va ser fundat l'octubre de 2019 per la periodista Caroline van der Plas, en resposta a les protestes de la pagesia estes el mes anterior pel país. El 17 d'octubre de 2020, van der Plas va ser escollida líder del partit per unanimitat. A les eleccions general del 2021, la candidatura va obtenir un escó a la Cambra de Representatnts
El 2 de juliol de 2024 Dick Schoof aconseguí ser nomenat primer ministre amb un govern de coalició del Partit per la Llibertat (PVV) amb el Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia (VVD), el centrista Nou Contracte Social (NSC) i el BBB.

## Ideologia

A les eleccions generals dels Països del 2021, el BBB va centrar la seva campanya en temes importants relacionats amb els votants agraristes, com la creació per a un Ministeri del Camp", ubicat com a mínim a més de 100 quilòmetres de la ciutat de La Haia, així com la reitrada de la prohibició de l'ús dels neonicotinoids. El partit va demanar una "Acta del Dret a l'Agricultura", que donaria més veu i pes a la pagesia en assumptes relacions amb l'expansió de l'agricultura. Això va ser en resposta a l'oposició local a granges de porcs i cabres, degut les seves implicacions en la salut pública o el medi ambient.

## Resultats electorals
### Cambra de Representants

| Any | Cap de llista | Vots | % | Escons | +/– | Govern |
| 2021 | Caroline van der Plas | 104,319 | 1.00 (#16) | 1 / 150 | Nou | Oposició |
| 2023 | Caroline van der Plas | 481,576 | 4.66 (#6) | 7 / 150 | 6 | Coalició |

### Senat

| Any | Lider | Vots | Pes | % | Escons | +/– | Govern |
| 2023 | Ilona Lagas | 137 | 36,976 | 20.66 (#1) | 16 / 75 | Nou | Oposició |

### Parlament Europeu

| Any | Vots | % | Escons | +/- |
| 2024 | 336,316 | 5.40 | 2 / 31 | Nou |

## Referències

* ↑ «Partits a les eleccions dels Països Baixos de 2021».
* ↑ Nordsieck, Wolfram. «Netherlands». Parties and Elections in Europe. [Consulta: 24 març 2021].
* ↑ «Líder del partit neerlandès BBB». Arxivat de l'original el 2021-01-19. [Consulta: 20 març 2022].
* ↑ «Els Països Baixos constitueixen el seu primer govern liderat per l'extrema dreta, que controlarà la cartera de migració». Regió 7, 02-07-2024. [Consulta: 27 octubre 2024].
# Plattelandersbond

Plattelandersbond (Lliga d'Agricultors) fou un partit polític neerlandès fundat el 17 de febrer de 1917 per a defensar els interessos dels grangers a les comunitats agrícoles més desafavorides, reduir els impostos als productes del camp i defensar els drets de propietat. Durant la Primera Guerra Mundial els Països Baixos es mantingueren neutrals i augmentà la intervenció estatal en la producció agrària, cosa que provocà el descontentament de molts pagesos.
A les eleccions legislatives neerlandeses de 1918 va obtenir un escó; el seu cap fou Willem Treub, substituït el 1919 per Arend Braat, qui va intentar en va la modificació de diverses lleis agràries. A les eleccions legislatives neerlandeses de 1922 guanyà un escó més, que va perdre a les eleccions de 1925. Després de les eleccions de 1929 es va veure embolicat en disputes internes pel lideratge entre Braat i De Boer, i a les eleccions de 1933 el primer va perdre el seu escó. A les eleccions de 1937 fou desplaçat electoralment pel NSB de Mussert, que mantenir forts lligams amb organitzacions agràries.