OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Iota del Centaure

Iota del Centaure (ι Centauri) és un estel en la constel·lació de Centaure de magnitud aparent +2,75. Porta el nom, poques voltes utilitzat, d'Alhakim, «el savi», d'origen àrab. Es troba a 58,6 anys llum de distància del Sistema Solar.
Iota del Centaure és un estel blanc de tipus espectral A2V. Considerat un estel de la seqüència principal —en el seu nucli té lloc la fusió de l'hidrogen—, les seves característiques suggereixen que pot haver evolucionat ja cap a una subgegant —implicant que la fusió de l'hidrogen ha finalitzat. Amb una temperatura superficial de 9100 K, és 71 vegades més lluminosa que el Sol, sent el seu radi 3,4 vegades més gran que el radi solar. Té una massa de 2,5 masses solars i la seva edat s'estima en uns 500 o 600 milions d'anys. La seva velocitat de rotació projectada, 86 km/s, implica un període de rotació de menys de dos dies. Té un camp magnètic unes 100 vegades major que el de la Terra.
L'aspecte més destacat de Iota del Centaure és que, igual que Vega (α Lyrae), β Pictoris i η Corvi, posseeix un disc circumestelar de pols a al seu voltant que emet radiació infraroja.

## Referències

* ↑ Christopher J. Corbally «Contributions to the Nearby Stars (NStars) Project: Spectroscopy of Stars Earlier than M0 within 40 pc--The Southern Sample» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 02-06-2006, pàg. 161–170. DOI: 10.1086/504637.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 Robert Rich «Spectroscopy of New High Proper Motion Stars in the Northern Sky. I. New Nearby Stars, New High-Velocity Stars, and an Enhanced Classification Scheme for M Dwarfs» (en anglès). Astronomical Journal, 3, 3-2003, pàg. 1598–1622. DOI: 10.1086/345972.
* ↑ «Accurate stellar rotational velocities using the Fourier transform of the cross correlation maximum» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 7-2011. DOI: 10.1051/0004-6361/201016386.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ Iota Centauri (SIMBAD)
* ↑ Iota Centauri (Stars, Jim Kaler)
# Josep Llaurador i de Çatorra

Josep Llaurador i de Çatorra (Vilafranca del Penedès, segle XVII - segle XVIII) fou un notari i conseller de Barcelona que el 1713, junt al conseller en Cap Rafael Casanova, fou un dels principals dirigents de la Guerra dels catalans (1713-1714), la darrera campanya militar de la Guerra de Successió Espanyola a Catalunya.

## Biografia

Natural de Vilafranca del Penedès, esdevingué escrivent del notari Ramon Vilana-Perles i Ribes. El 1679 es casà amb la filla d'aquest, Maria Emmanuela, germana de Ramon Frederic de Vilana-Perles i Camarasa, primer ministre de Carles VI d'Àustria.
El novembre del 1713 fou un dels ciutadans extrets per exercir la magistratura anual de conseller quint de Barcelona, junt amb el també advocat Rafael Casanova i Comes —conseller en Cap—, el mercader Salvador Feliu de la Penya —conseller segon—, l'advocat Ramon Sans —conseller terç, —el parent del conseller en Cap sortint Emanuel Flix i mercader Francesc Anton Vidal —conseller quart—, i el guanter Jeroni Ferrer —conseller sisè. Ja el mateix 16 de setembre de 1714, després que l'intendent de l'exèrcit borbònic José Patiño abolís el consell de Cent de Barcelona i exonerés dels seus càrrecs els consellers, tornà a exercir la seva activitat professional com a notari aixecar acta de l'inventari post-mortem dels béns del notari Pere Màrtir Vila a instàncies de la vídua Madrona. Després de la guerra va continuar vivint a Barcelona i el 1716 residia en una casa pròpia al carrer de Sant Miquel amb la dona, dos fills, una filla, dos escrivents, un clergue i dues criades. Fou inclòs en la llista dels 1.100 «jefes y caudillos de la rebelión» i els seus béns li foren embargats per la Hisenda Reial borbònica fins al 1725. L'agost del 1726 fou junt a Rafael Casanova i Comes, Salvador Feliu de la Penya i Francesc Anton Vidal testimoni d'una acta notarial aixecada per Amador Dalmau per reclamar la devolució d'un préstec de 10.000 lliures que aquest havia fet a la ciutat de Barcelona durant el setge de 1714.

## Referències

* ↑ Garcia Espuche, Albert. Una societat assetjada. Barcelona 1713-1714. Empúries, 2014, p. 119, 284, 305, 307, 310, 344, 511-512, 582, 723, 882, 878, 888. ISBN 9788471401816.
# Lambda de la Verge

Lambda de la Verge (λ Virginis) és un estel binari a la constel·lació de la Verge de magnitud aparent +4,50. Rep el nom, rares vegades utilitzat, de Khambalia, d'origen copte. S'hi troba a 187 anys llum de distància del sistema solar.
Catalogada en la base de dades SIMBAD amb el tipus espectral A1V, Lambda de la Verge és un binària espectroscòpica formada per dos estels Am, una classe d'estels amb línies d'absorció fortes d'alguns metalls al seu espectre. Les dues components de Lambda Virginis tenen igual temperatura, 8.280 ± 200 K, però no són igualment lluminoses; l'estel principal és 20,8 vegades més lluminosa que el Sol i la secundària 12,6 vegades més lluminosa que el nostre estel. La primera té una massa de 1,90 masses solars i la segona de 1,72 masses solars. Els models d'evolució estel·lar suggereixen que el sistema posseeix una metal·licitat inferior a la solar i xifren la seva edat en 935 milions d'anys. Ambdós estels roten a diferent velocitat; la velocitat de rotació projectada és de 36 km/s per la més lluminosa —amb un radi estimat de 2,35 radis solars—, i de 10 km/s per al seu company —amb un radi de 1,84 radis solars.
El període orbital del sistema és de 206,7 dies, sent l'excentricitat molt baixa (ε = 0,06). El semieix major de l'òrbita és de 1,05 ua, un 5% major que la distància existent entre la Terra i el Sol.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Catalogue of two-dimensional spectral types for the HD stars, Vol.4. Indicat a la font segons: SIMBAD. Autor: Nancy Houk. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1988.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Afirmat a: Gaia DR3. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 13 juny 2022.
* ↑ «UBV photometry of stars whose positions are accurately known. VII». Astronomy and Astrophysics, 1993, pàg. 591–592.
* ↑ «The Relation between Rotational Velocities and Spectral Peculiarities among A-Type Stars». The Astrophysical Journal Supplement Series, 7-1995, pàg. 135–172. DOI: 10.1086/192182.
* ↑ Dimitri Pourbaix «SB9: The ninth catalogue of spectroscopic binary orbits» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 9-2004, pàg. 727–732. DOI: 10.1051/0004-6361:20041213.
* 1 2 «Lambda Virginis - Spectroscopic binary» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 11 març 2021].
* 1 2 3 Zhao, M.; Monnier, J. D.; Torres, G.; Boden, A. F.; Claret, A.; Millan-Gabet, R.; Pedretti, E.; Berger, J.-P.; Traub, W. A.; Schloerb, F. P.; Carleton, N. P.; Kern, P.; Lacasse, M. G.; Malbet, F.; Perraut, K. «Physical Orbit for λ Virginis and a Test of Stellar Evolution Models». The Astrophysical Journal, 659, 1, 2007. pp. 626-641.
# Leonor Ferrer Girabau

Leonor Ferrer Girabau (Barcelona, 17 de juny de 1874 - 15 d'octubre de 1960) va ser la primera dona delineant d'Espanya.
Filla del serraller Joan Farré i Reig natural de Figueres i de Francesca Girabau Galtes de Barcelona.
L'any 1897 va obtenir el títol de mestra. El 13 de març de l'any 1905 va obtenir el títol de perit delineant expedit per la Sociedad Económica Amigos del País, Sección de Enseñanza, Escuela de Institutrices y Otras Carreras para la Mujer i va ser la primera dona d'Espanya en obtenir aquesta titulació.
Entre 1898 i 1931 va treballar a la Sociedad General de Teléfonos —més tard Compañía Peninsular de Teléfonos. Va entrar-hi per oposició com a telefonista però el 1899, gràcies als seus coneixements de dibuix, va passar a ser auxiliar del delineant Juan Marxuach. Quan Marxuach va deixar l'empresa, Ferrer va ser nomenada cap de la Secció de Plànols, en la qual treballaven altres dones, com ara Eulàlia Fàbregas, Teresa Torrens o Maria Grau. La seva tasca era reconeguda a les publicacions de l'època: «la seva perícia en l'art utilíssim que cultiva, l'encert i la bellesa dels seus dibuixos, la serietat ab desempenya'l seu comès li han valgut la seva confiança y estima de la important societat barcelonina».
A partir de la segona dècada del segle xx es va dedicar a l'ensenyament de la delineació, primer a l'Institut de Cultura i Biblioteca Popular de la Dona i més endavant va obrir la seva pròpia escola amb el nom de Academia de deliniación para señoritas al número 10 del carrer de Grasses del Poble Sec de Barcelona.
L'any 1931 va deixar la compañía de teléfonos, convertida des de 1924 en la Compañía Nacional de Teléfonos o Telefónica. Entre 1936 i 1939 va exercir de mestra d'escola a les Illes Balears: primer a Búger i després a l'escola de Nuestra Señora de El Pilar de la Mola, a Formentera. A la dècada de 1940 va exercir al Mercadal (Menorca).
Mor a Barcelona al carrer Grasset, 14 el 15 d'octubre de 1960 a l'edat de 85 anys.

## Referències

* ↑ «Fons Leonor Ferrer Girabau. Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. Arxivat de l'original el 2018-04-29 [Consulta: 28 abril 2018].
* 1 2 «Registre de naixements. Any 1874. Registre núm.2863». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 17-06-1874. [Consulta: 28 desembre 2022].
* 1 2 «Registre de defuncions. Any 1960. Registre núm.680. Jutjat núm.1. (pdf pàg.39)». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 15-10-1960.
* ↑ «Notas locales». La Vanguardia, 21-05-1897, pàgina 2.
* ↑ «Leonor Ferrer Girabau. Biografia». [Consulta: 28 abril 2018].
* ↑ «Biografia de Leonor Ferrer». Revista de la Asociación General Española de Delineantes, 1908, pàgines 3-6.
* ↑ «D.ª Leonor Ferrer». Feminal, 87, 28-06-1914, pàg. 398.
* ↑ ««Leonor Ferrer, emancipació femenina entre línies» [Consulta: 4 novembre 2024]». El Temps, 30-10-2024.

## Enllaços externs

* Fons Leonor Ferrer
# Monestir d'Agara

El monestir d'Agara (en georgià: აგარის მონასტერი) és un complex monàstic pertanyent a l'Església ortodoxa de Geòrgia situat a prop del poble d'Uraveli, al municipi d'Akhaltsikhe, de la regió de Samtskje - Yavajeti, a Geòrgia.

## Descripció

El complex d'Agara té múltiples facetes. L'abundància i varietat d'edificis testimonien que hi hagué d'haver-hi un gran monestir. L'església principal, que data del segles X-XI, consta d'una sola nau i és una de les millors i més grans esglésies individuals de Geòrgia, el refectori està datat d'entre els segles xi i xii. També es conserven les ruïnes d'un monestir del segles xi i xii, un campanar del XIII-XIV, i d'altres edificis del monestir —ruïnes d'edificis comercials i residencials. Alguns d'ells tenen inscripcions amb referències històriques. Una de les esglésies monacals més grans de Geòrgia es troba al conjunt d'Agara. L'església principal va ser reparada cap al segle xiv.

## Referències

* 1 2 «აგარის მონასტერი (ახალციხის რ-ონის)». [Consulta: 2 agost 2019].
* ↑ «Agara monastery - Akaltsikhe district • about.ge». [Consulta: 2 agost 2019].
# Promecal

El Grup Promecal (acrònim de «Promotora de Medios de Castilla y León») és un grup de comunicació espanyol, amb seu en Burgos. En l'actualitat té presència en televisió, premsa escrita, ràdio i editorials.

## Història

La Promotora de Medios de Castilla y León va néixer l'any 2000 de la mà de l'empresari Antonio Miguel Méndez Pozo, ell i la seva família són els propietaris majoritaris del grup. En el seu naixement Promecal va agrupar catorze empreses de la comunicació. Amb posterioritat va emprendre una expansió empresarial, entrant en el món de la televisió de la mà de Canal 6 Navarra i el grup Radio Televisión de Castilla y León. També es va expandir per Castella-la Manxa a través del grup de periòdics «La Tribuna».
En l'àmbit periodístic, el grup posseeix diverses capçaleres tant a Castella i Lleó com a Castella-la Manxa: Diario de Burgos, Diario Palentino, Diario de Ávila, El Adelantado de Segovia, El Día de Valladolid, La Tribuna de Albacete, La Tribuna de Toledo, La Tribuna de Talavera, La Tribuna de Puertollano i La Tribuna de Ciudad Real.
Posseeix també el 50% de les accions del grup Radio Televisión de Castilla y León, així com l'agència de notícies ICAL, impremtes pròpies d'impressió i una desena de freqüències radiofòniques —si bé diverses de les seves llicències de ràdio estan explotades per Onda Cero.

## Referències

* ↑ Tamarit, 2006, p. 27.
* 1 2 3 Serrano, 2010, p. 294.
* ↑ Serrano, 2010, p. 293, 308-309.
* ↑ Serrano, 2010, p. 293.
* ↑ Tamarit, 2006, p. 47.

## Bibliografia

* Serrano, Pascual. Traficantes de información. La historia oculta de los grupos de comunicación. Ediciones Akal, 2010.
* Tamarit, Ana. Periodistas locales. El caso de Castilla y León. Fragua, 2006.

## Enllaços externs

* Sitio web oficial
# Adam (pel·lícula de 2020)

Adam (títol original en anglès: Adam, així com Grounded i Quad) és una pel·lícula dramàtica estatunidenca del 2020, dirigida per Michael Uppendahl i protagonitzada per Aaron Paul, Jeff Daniels i Tom Berenger. El rodatge va tenir lloc el 2011 a Michigan, però la pel·lícula no es va estrenar fins al 2020. L'obra s'ha doblat i subtitulat al català.

## Argument

Adam Niskar és un agent de préstecs hipotecaris que gaudeix d'una vida perfecta fins que un dia pateix un accident i queda tetraplègic. Moralment abatut, pensa que tot s'ha acabat i que les coses no avancen com voldria. No obstant això, la seva trajectòria fa un gir radical quan coneix una infermera, còmica i divertida, que li demostra l'autèntic sentit de la vida.

## Repartiment

* Aaron Paul com a Adam Niskar
* Jeff Daniels com a Mickey
* Tom Berenger com a Jerry
* Lena Olin com a Yevgenia
* Tom Sizemore com a "Lucky"
* Shannon Lucio com a Christine
* Michael Weston com a Ross
* Stephanie Koenig com a Brandy
* Celia Weston com a Arlene
* Yuri Sardarov com a Nick Khan
* Paul Walter Hauser com a Trent

## Referències

* ↑ «Grounded» (en anglès). All Things Comedy, 21-04-2020. Arxivat de l'original el 27 de març 2023. [Consulta: 12 juny 2020].
* ↑ Headapohl, Jackie. «Adam Niskar - Every Day Hero passed away on July 31, 2017» (en anglès). TheJewishNews.com. [Consulta: 12 juny 2020].
* 1 2 «Adam». Base de Dades Cinema en català. [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ «Adam». Filmin.cat. [Consulta: 24 maig 2022].
# El meu amic Mac

El meu amic Mac (títol original: Mac and Me) és una pel·lícula estatunidenca de Stewart Raffill estrenada l'any 1988. Ha estat doblada al català Considerada com una paròdia d'ET, l'extraterrestre, la pel·lícula és notòria pels seus nombrosos emplaçaments de producte (McDonald's) i més globalment la seva molt desacreditada direcció, que rebé el premi al pitjor director als Razzie Awards del 1989 i nominada als mateixos premis com la pitjor pel·lícula del 1989. Com a curiositat Jennifer Aniston apareix per la primera vegada a la pantalla gran, només uns pocs segons, ja que fa de figurant.

## Argument

La història descriu un extraterrestre anomenat Mac (per Mysterious Alien Creature) que ha escapat a científics de la NASA i que fa amistat amb un noi en cadira de rodes. Junts, proven de trobar la família de Mac, del qual ha estat separat.

## Repartiment

* Christine Ebersole: Janet Cruise
* Jonathan Ward: Michael
* Tina Caspary: Courtney (com Katrina Caspary)
* Lauren Stanley: Debbie
* Jade Calegory: Eric Cruise
* Vinnie Torrente: Mitford
* Danny Cooksey: Jack Jr
* Laura Waterbury: Linda
* George Buck Flower: guàrdia de seguretat
* Jennifer Aniston: Una ballarina del Mac Donald's (no surt als crèdits)

## Referències

* ↑ «El meu amic Mac». esadir.cat.
* ↑ «Mac and Me». The New York Times.
# L'estiu de la seva vida

L'estiu de la seva vida (originalment en anglès, The Magic of Belle Isle) és una pel·lícula dramàtica de 2012 dirigida per Rob Reiner i escrita per Guy Thomas. La pel·lícula és protagonitzada per Morgan Freeman, Virginia Madsen, Emma Fuhrmann, Madeline Carroll, Kenan Thompson, Nicolette Pierini, Kevin Pollak i Fred Willard. La pel·lícula es va estrenar el 6 de juliol de 2012 per Magnolia Pictures. La versió doblada al català es va estrenar el 6 d'agost de 2017 a TV3.

## Sinopsi

Monte Wildhorn (Freeman) és un famós novel·lista occidental. La seva lluita per fer front a la mort de la seva dona sis anys abans ha minvat la seva passió per l'escriptura i ha fet que comenci a beure molt. Lloga una cabana al costat del llac per a l'estiu a la pintoresca illa Belle i es fa amic de la família del costat, una atractiva mare soltera (Madsen) i les seves filles petites, que l'ajuden a trobar inspiració de nou.

## Repartiment

* Morgan Freeman com a Monte Wildhorn
* Virginia Madsen com a Charlotte O'Neil
* Emma Fuhrmann com a Finnegan "Finn" O'Neil
* Madeline Carroll com a Willow O'Neil
* Nicolette Pierini com a Flora "Flor" O'Neil
* Kenan Thompson com a Henry
* Kevin Pollak com a Joe Viola
* Fred Willard com a Al Kaiser
* Ash Christian com a Carl Loop
* Jessica Hecht com a Karen Loop
* Boyd Holbrook com a Luke Ford

## Producció

L'estiu de la seva vida es va rodar al poble de Greenwood Lake (Nova York) el juliol de 2011.

## Referències

* ↑ «L'estiu de la seva vida». ésAdir. [Consulta: 6 juny 2022].

## Enllaços externs

* L'estiu de la seva vida - Lloc web oficial (anglès)
# L'escàndol de Larry Flynt

L'escàndol de Larry Flynt (títol original en anglès: The People vs. Larry Flynt) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Milos Forman, estrenada el 1996 i doblada al català.

## Argument

Larry Flynt és un personatge escandalós. Propietari d'una petita boite de striptease, animat d'una ambició sense límits. Llança, en els anys 1970, un competidor de mal gust deliberat de la revista Playboy, que bateja Hustler. Aquesta publicació s'il·lustra per la seva audàcia i la seva immoralitat, provocant la reacció de les lligues de virtut, que no triguen a intentar posar-li un procés. Larry se'n burla. Considera les institucions americanes d'igual manera que els seus col·laboradors, amb un sòlid menyspreu. És empresonat, però no n'hi ha prou per fer-lo callar, al contrari. S'entesta també a denunciar els horrors de la guerra i es converteix en l'home a abatre.

## Repartiment

* Woody Harrelson: Larry Flynt
* Courtney Love: Althea Leasure
* Edward Norton: Alan Isaacman
* Brett Harrelson: Jimmy Flynt
* Donna Hanover: Ruth Carter Stapleton
* James Cromwell: Charles Keating
* Richard Paul: Jerry Falwell
* Crispin Glover: Arlo
* Vincent Schiavelli: Chester
* Miles Chapin: Miles
* James Carville: Simon Leis
* Burt Neuborne: Roy Grutman
* Jan Triska: l'assassí
* Cody Block: Larry als 10 anys
* Ryan Post: Jimmy als 8 anys
* Stephen Dupree: un fotògraf
* Larry Flynt: el jutge Morrissey

## Comentaris

* El cartell de la pel·lícula representava l'heroi nu, el baix ventre amagat per una bandera americana, en posició de crucificat sobre un cos femení despullat. Va ser objecte de vius atacs tant als Estats Units com a Europa. Per apaivagar-ho, Milos Forman va demanar ell mateix a la societat productora de retirar l'anunci. El cartell de «Larry Flynt» torna amb la simbologia de la crucifixió, de la pel·lícula « Ave Maria », del director Jacques Richard.

## Premis i nominacions
### Premis

* 1997: Os d'Or
* 1997: Globus d'Or al millor director per Milos Forman
* 1997: Globus d'Or al millor guió per Scott Alexander i Larry Karaszewski

### Nominacions

* 1997: Oscar al millor actor per Woody Harrelson
* 1997: Oscar al millor director per Milos Forman
* 1997: Globus d'Or a la millor pel·lícula dramàtica
* 1997: Globus d'Or al millor actor dramàtic per Woody Harrelson
* 1997: Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Courtney Love

## Referències

* ↑ L'escàndol de Larry Flynt
* ↑ «The People vs Larry Flint» (en anglès). The New York Times.
* ↑ . Dictionnaire de la censure - - Editions Scali 2007
# 1221
## Esdeveniments

* Fundació de Nijni Nóvgorod, a Rússia.
* Genguis Kan continua la seva expansió per terres índies.
* Inici de la construcció de la Catedral de Santa Maria de Burgos.
* Matrimoni de Jaume el Conqueridor amb Elionor de Castella i d'Anglaterra.

## Naixements

* 23 de Novembre - Toledo, Espanya: Alfons X el Savi, Rei de Castella i Lleó (1252-1284), (m. Sevilla, Espanya 1284).

## Referències

* ↑ Ring, Trudy; Watson, Noelle; Schellinger, Paul. Northern Europe: International Dictionary of Historic Places (en anglès). Routledge, 2013-10-28, p. 541. ISBN 978-1-136-63944-9.
* ↑ Runciman, Steven. A History of the Crusades (en anglès). CUP Archive, 1987-12-03, p. 205-206. ISBN 978-0-521-34772-3.
* ↑ Rico Santamaría, Marcos «La Catedral de Burgos : algo sobre sus achaques, sus remedios y algunas curiosidades». Boletín de la Institución Fernán González, 1981. ISSN: 0211-8998.
* ↑ Pladevall i Font, Antoni; Històrico-Arqueològica, Secció. «Les iniciatives de l’Església catalana durant el regnat de Jaume». A: Jaume I : commemoració del VIII centenari del naixement de Jaume I: Volum: 2 : L'economia rural. L'articulació urbana. Les institucions eclesiàstiques. L'expansió territorial. El comerç. Institut d'Estudis Catalans, 2013-02-21, p. 213. ISBN 978-84-9965-158-3.
# Acords d'armistici araboisraelians de 1949

Els acords d'armistici àraboisraelians de 1949 són un conjunt d'acords signat el 1949 entre Israel i els seus veïns Egipte, el Líban, Jordània, i Síria.
Els acords donaren fi a les hostilitats oficials de la Guerra araboisraeliana de 1948 i establiren línies d'armistici entre Israel i Cisjordània, conegudes com la Línia Verda. Segons aquests acords, la línia de demarcació que se signà en cadascun d'ells "no ha de ser considerada de cap manera com a frontera política o territorial; està marcada sense perjudici dels drets, reivindicacions i postures d'ambdues parts al moment de l'armistici quant a l'arranjament definitiu de la qüestió palestina" i el seu efecte servia perquè els diferents exèrcits no la usessin. Aquestes línies es mantingueren fins a la Guerra dels Sis Dies el 1967.
Dos terços de la població palestina es van refugiar en els països veïns, dels quals més de dos milions (un 38% del total) encara consten com refugiats avui en dia.

## Referències

* ↑ Egypt Israel Armistice Agreement UN Doc S/1264/Corr.1 23 de febrer de 1949
* ↑ Lebanon Israel Arxivat 2008-01-10 a Wayback Machine. Armistice Agreement UN Doc S/1296 23 de març 1949
* ↑ Hashemite Jordanian Kingdom Israel Arxivat 2008-01-10 a Wayback Machine. Armistice Agreement UN Doc S/1302/Rev.1 3 d'abril de 1949
* ↑ Syria Israel Arxivat 2008-01-10 a Wayback Machine. Armistice Agreement UN Doc S/1353 20 de juliol de 1949
* ↑ Wallace, Cynthia. Foundations of the International Legal Rights of the Jewish People and the State of Israel and the Implications for the Proposed New Palestinian State (en anglès). Charisma Media, 2012, p. 32. ISBN 1616389168.
* ↑ Ginat, J.; Perkins, Edward Joseph. The Palestinian Refugees: Old Problems--new Solutions (en anglès). University of Oklahoma Press, 2001, p. 58. ISBN 0806133937.

## Bibliografia

* Ben-Dror, Elad. Ralph Bunche and the Arab-Israeli Conflict: Mediation and the UN 1947–1949,. Routledge, 2016. ISBN 978-1138789883.