OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Prudència

La prudència és una de les virtuts clàssiques i es considera com la capacitat de jutjar correctament la situació i no actuar prenent riscos innecessaris. S'oposa a la temeritat. La persona prudent pot valorar correctament els avantatges i desavantatges de qualsevol decisió ètic i, per tant, serà més probable que actui correctament.
Els grecs consideraven la prudència com la "mare" de qualsevol altra virtut, ja que suposa el judici previ de la situació. Estava molt lligada amb l'equilibri entre extrems i l'harmonia, estat ideal. Tomàs d'Aquino va recollir aquesta concepció i va anomenar-la "auriga de les virtuts", ja que les condueix totes.
El catolicisme, al seu catecisme, la defineix com la capacitat de crear o actuar tenint en compte els sentiments, llibertats i derets dels altres que es puguin veure afectats per la teva obra, així com l'habilitat per comunicar-se usant un llenguatge clar i respectuós.
Els Estoics varen al·legoritzar Metis com a personificació de la prudència, forma en la qual va perdurar al temps del Renaixement.
Al segle xvii Baltasar Gracián escriví un recull de 300 aforismes titulat Oráculo manual y arte de prudencia on explicava com ser prudent.

## Parts de la prudència

* memòria: ja que la persona ha de recordar passats esdeveniments i no falsejar-los per poder tenir-los en compte a l'hora de decidir en el present
* intel·ligència: la persona ha de jutjar la situació amb la raó
* docilitat: cal tenir la ment oberta per considerar extrems no previstos i adaptar-se al canvi
* providència: entesa com la capacitat d'anticipar-se al futur i preveure les conseqüències dels actes presents
* precaució: habilitat per minimitzar el risc

## Vegeu també

* Metis (filla d'Oceà)

## Referències

* ↑ A.B. Cook, Zeus (1914) 1940, noted in Brown 1952:133 note.
* ↑ Blanco, Emilio. «Prólogo». A: El arte de la prudencia. 1a edició (3a reimpressió). Barcelona: Ariel, 2015, p. 10-11.
# Alfred Bieler

Alfred Bieler (Sankt Moritz, 18 d'abril de 1923 - Zúric, 24 d'abril de 2013) va ser un jugador d'hoquei sobre gel suís que va competir entre finals de la dècada de 1930 i començaments de la de 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'hoquei sobre gel. En el seu palmarès també destaquen dues medalles de bronze al Campionat del Món d'hoquei gel, el 1950 i 1951. Entre 1939 i 1951 jugà 53 partits i marcà 60 gols amb la selecció suïssa. A nivell de clubs jugà al Hockey Club Saint-Moritz i des de 1943 al Zürcher SC, amb qui guanyà la lliga suïssa de 1949.

## Referències

* ↑ Obituary notice, Tages-Anzeiger, April 26, 2013, p. 23
* 1 2 3 4 «Olympedia – Fredy Bieler». [Consulta: 12 març 2023].
* 1 2 «Fredy Bieler». [Consulta: 12 març 2023].
# MIL-STD-461

MIL-STD-461 és una norma militar dels Estats Units que descriu com assajar equips electrònics per a assegurar l'acompliment de compatibilitat electromagnètica.
El Departament de Defensa dels Estats Units va emetre MIL-STD-461 el 1967 per integrar la compatibilitat electromagnètica en l'etapa d'investigació i desenvolupament de la tecnologia de comunicacions de defensa. S'han publicat diverses revisions de MIL-STD-461.
Molts contractes militars requereixen el compliment de MIL-STD-461E. L'última revisió (a partir del 2015) es coneix com a "MIL-STD-461G". Tot i que tècnicament no cal l'acompliment de la MIL-STD-461 fora de l'exèrcit nord-americà, moltes organitzacions civils també utilitzen aquest document. El 1999, MIL-STD-462 es va combinar amb MIL-STD-461D a MIL-STD-461E.
Comparativa respecte les normatives internacionals del IEC:

## Referències

* ↑ "Requirements for the Control of Electromagnetic Interference Characteristics of Subsystems and Equipment"
* ↑ «MIL-STD-461G: REQUIREMENTS FOR THE CONTROL OF ELECTROMAGNETIC INTERFERENCE CHARACTERISTICS OF SUBSYSTEMS AND EQUIPMENT». ATEC Rentals.
* ↑ "MIL-STD-461 Testing" Arxivat 2012-02-20 a Wayback Machine.
* ↑ «"Defense Standards"». Arxivat de l'original el 2020-02-18. [Consulta: 28 juny 2022].
* ↑ "Why is MIL-STD-461 an important COTS feature for our military?" Arxivat 2011-08-07 a Wayback Machine.
* ↑ «[https://www.nrc.gov/reading-rm/doc-collections/nuregs/contract/cr6782/cr6782.pdf Comparison of U.S. Military and International Electromagnetic Compatibility Guidance]» (en anglès). https://www.nrc.gov.+[Consulta: 28 juny 2022].
# Adrianus de Jong

Adrianus Egbert Willem "Arie" de Jong (Pelantungan, Java, Índies Orientals Neerlandeses, 21 de juny de 1882 - La Haia, 23 de desembre de 1966) va ser un oficial de l'exèrcit neerlandès i tirador neerlandès que va competir durant el primer terç del segle xx. Va prendre part en sis edicions dels Jocs Olímpics, cinc si no es tenen en compte els Jocs Intercalats, en les quals guanyà cinc medalles de bronze. Fou el primer esportista en prendre part en cinc Jocs Olímpics i no fou superat per cap altra esportista neerlandès fins al 1996, quan Eric Swinkels disputà els seus sisens Jocs.
De Jong dominava les tres armes i entre 1910 i 1928 guanyà 18 títols nacionals; 9 amb l'espasa, 6 amb el sabre i 3 amb el floret. El 1924 guanyà simultàniament el títol en les tres armes. Amb el sabre aconseguí els seus èxits internacionals més destacats, en guanyar els dos primers campionats del món, el 1922 i 1923, i quatre de les cinc medalles olímpiques.
El 1906, a Atenes i el 1908, a Londres, tingué un paper discret, amb vuit proves disputades, en què destaquen la cinquena posició d'espasa per equips el 1906 i de sabre per equips el 1908. El 1912, als Jocs d'Estocolm va disputar quatre proves i guanyà dues medalles de bronze: en espasa i sabre per equips, mentre en les altres dues proves quedà eliminat en sèries.
El 1920, un cop superada la Primera Guerra Mundial, disputà sis proves del programa d'esgrima als Jocs d'Anvers. Guanyà dues medalles de bronze: en la competició de sabre per equips i en la de sabre individual. En el floret per equips fou sisè i en espasa per equips setè, mentre en les altres dues proves quedà eliminat en sèries.
El 1924, a París, disputà cinc proves del programa d'esgrima, amb una nova medalla de bronze en la competició de sabre per equips i una cinquena posició en sabre individual com a millors resultats.
El 1928, a Amsterdam, disputà els seus sisens i darrers Jocs Olímpics. Va prendre part en quatre proves del programa d'esgrima, sense que aquesta vegada guanyés cap medalla.

## Referències

* 1 2 3 4 «Arie de Jong Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 21 de juliol 2009. [Consulta: 26 setembre 2016].
* ↑ «Olympics Statistics: Arie de Jong». databaseolympics.com. [Consulta: 26 setembre 2016].
# Convent de les Germanes Josefines (Terrassa)

El convent de les Germanes Josefines, també conegut com la Casa del Malalt, és un edifici del municipi de Terrassa (Vallès Occidental), situat al barri de la Cogullada, protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de grans proporcions que ocupa tota una illa de cases, amb façanes a tres carrers (Concili Egarenc, on hi ha l'entrada principal, Pintor Fortuny i Pintor Torres; i pati tapiat al darrere, que dona al carrer de Lavoisier). És una construcció en paredat de filades i maó vist, a les obertures, les impostes i la cornisa. El convent té forma d'ela, tancat el cos rectangular de l'església en l'ala més llarga. Totes les obertures del convent estan agrupades de dues en dues, formant un arc apuntat. La verticalitat marcada per les finestres contrasta amb l'horitzontalitat de la cornisa i la imposta.
A l'església s'utilitza com a element estructural la catenària, amb una successió d'arcs parabòlics sobre els quals descansen voltes de revoltó de clara influència gaudiniana. La nau acaba en un absis poligonal a l'exterior. Les finestres i la porta formen arcs d'obra vista. Hi ha pintures d'època posterior als murs interiors.

## Història

Tant el convent com la capella, situada a la cantonada dels carrer del Concili Egarenc i del Pintor Fortuny, són obra de l'arquitecte Lluís Muncunill. Es coneix també com la Casa del Malalt, perquè l'activitat de les Germanes Josefines de Girona, instal·lades a Terrassa el 1878, era la cura de malalts; de fet, encara es fa servir com a residència per a gent malalta. L'edifici del convent va ser finançat per subscripció pública i per les donacions de l'industrial Alfons Sala i Argemí; es va inaugurar l'any 1901. La capella és una obra posterior, del 1906.
Durant la Guerra Civil s'hi va excavar un soterrani que es va usar com a refugi antiaeri. Aquest refugi està ben conservat i dues vegades l'any es pot visitar mitjançant les rutes guiades que organitza l'Ajuntament.
Algunes intervencions, basades en ampliacions i reformes, van tenir resultats poc afortunats.

## Referències

* 1 2 3 «Capella i convent de les Germanes Josefines». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 octubre 2014].
* ↑ «Convent de les Germanes Josefines». Pobles de Catalunya:Guia del patrimoni històric i artístic dels municipis catalans. [Consulta: 26 octubre 2014].
* ↑ «L'edifici». Residència Sant Josep. Arxivat de l'original el 26 d'octubre 2014. [Consulta: 26 octubre 2014].

## Vegeu també

* Llista de monuments de Terrassa

## Enllaços externs

* Residència Sant Josep Arxivat 2014-12-18 a Wayback Machine.
# Melanargia arge

Melanargia arge és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) endèmica d'Itàlia.

## Denominació

Melanargia arge fou descrita per Johann Heinrich Sulzer el 1776.
Sinònim: Papilio ines Hoffmannsegg, 1804.

### Noms vulgars

Se l'anomena Italian Marbled White en anglès.

### Espècie propera

L'escac ibèric (M. lachesis) n'és un parent pròxim, però els dibuixos negres de l'anvers de M. arge són més petits.

## Descripció

És una papallona de mida mitjana que presenta un escaquer negre i blanc, però amb els patrons negres petits (simplement el dibuix dels límits de l'escaquer), excepte a les parts distals. Un ocel marca l'àpex de les anteriors i una línia d'ocels les posteriors.
El dors dibuixs en negre els límits dels escaquers i els ocels hi són ocres amb el centre blavós.

## Biologia
### Període de vol i hivernació

Vola al maig i el juny en una sola generació.

### Plantes hostes

L'eruga s'alimenta de gramínies.

## Ecologia i distribució

M. arge només és present a Itàlia, des del centre d'Itàlia fins a Calàbria i el nord-est de Sicília.

### Biòtop

Habita llocs rocosos herbosos.

### Protecció

M. arge apareix a la llista d'insectes estrictament protegits de l'annex 2 del Conveni de Berna.
Figura a la llista europea d'espècies animals d'interès comunitari de la Directiva d'Hàbitats, annex II.

## Referències

* 1 2 funet
* ↑ M. Chinery, P. Leraut, Photo-guide des papillons d'Europe, Delachaux et Niestlé, 1998. ISBN 2-603-01114-6
* ↑ (Tolman & Lewington 1997)
* ↑ annex 2 del conveni de Berna
* ↑ conservation nature Arxivat 2014-07-19 a Wayback Machine. (francès)

## Bibliografia

* Tolman, Tom; Lewington, Richard. Delachaux et Niestlé. Guide des papillons d'Europe et d'Afrique du Nord (en francès), 1997. ISBN 978-2-603-01649-7.

## Enllaços externs

* Euro butterflies
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa (anglès)
# Angela Ruggiero

Angela Ruggiero (Panorama City, Estats Units 1980) és una jugadora d'hoquei sobre gel, guanyadora de quatre medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 3 de gener de 1980 a la ciutat de Panorama City, població situada als entorns de la ciutat de Los Angeles a l'estat nord-americà de Califòrnia.

## Carrera esportiva

Interessada des de ben petita en la pràctica de l'hoquei sobre gel i jugant en la posició de defensa, va participar, als 18 anys, en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 realitzats a Nagano (Japó), on aconseguí guanyar la medalla d'or. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 realitzats a Salt Lake City (Estats Units) aconseguí guanyar la medalla de plata, metall que repetiria en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 realitzats a Vancouver (Canadà). Anteriorment, però, havia guanyar la medalla de bronze en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 realitzats a Torí (Itàlia).
Al llarg de la seva carrera ha guanyat vuit medalles en el Campionat del Món d'hoquei sobre gel femení, destacant dues medalles d'or.
El 29 de juny de 2015, Ruggiero forma part del Saló de la Fama de l'Hoquei a partir del 2015. Va ser la quarta dona i la segona dona nord-americana en ser membre a ser incorporada en aquesta entitat. Ruggiero és la líder de tots els temps en partits jugats per l'equip dels EUA, masculí o femení, amb 256 partits. Ruggiero també és membre del Saló de la Fama de l'IIHF (2017).

## Referències

* ↑ «Angela Ruggiero». olympedia.org. [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ Lough, Nancy; Geurin, Andrea N. Routledge Handbook of the Business of Women's Sport (en anglès). Routledge, 2019-05-21. ISBN 978-1-351-33394-8.
* ↑ Horrow, Rick; Burton, Rick; Schrag, Myles. The Sport Business Handbook: Insights From 100+ Leaders Who Shaped 50 Years of the Industry (en anglès). Human Kinetics, 2019-02-28. ISBN 978-1-4925-8743-9.
# Éric Lombard

Éric Lombard (Boulogne-Billancourt, 16 de maig de 1958) és un empresari i polític francès que ha exercit com a Ministre d'Economia i Finances al govern del Primer Ministre François Bayrou des de 2024. Va ser Director Executiu de la Caisse des dépôts et consignations del 2017 al 2024. Va graduar-se a HEC Paris el 1981, i va treballar com a consultor per a Michel Sapin del 1991 al 1993, primer al Ministeri de Justícia i després al Ministeri d'Economia i Finances. Des del 2014, és membre del Consell d'Administració de Bpifrance.

## Referències

* ↑ «Banker Eric Lombard named French finance minister in new Bayrou government | Reuters» (en anglès). reuters.com, 23-12-2024. [Consulta: 23 gener 2025].
* ↑ à 19h03, Par Maxime Gayraud Le 23 décembre 2024. «Gouvernement Bayrou : qui est Éric Lombard, banquier et directeur de la Caisse des dépôts, nommé ministre de l’Économie ?» (en francès), 23-12-2024. [Consulta: 23 gener 2025].
* ↑ Abboud, Leila «France’s new premier selects Eric Lombard as finance minister». Financial Times, 23-12-2024.
* ↑ rédaction, La. «Éric Lombard (H.81), HEC de l’Année» (en francès), 13-06-2023. [Consulta: 23 gener 2025].
* ↑ «Eric Lombard en passe d’être nommé à la tête de la Caisse des dépôts» (en francès). Le Monde, 08-11-2017.
* ↑ Lévy, Emmanuel; Ratignier, Vanessa. «Scandale à Bpifrance : mais pourquoi la Caisse des dépôts, son actionnaire, se terre dans le silence ?» (en francès), 29-09-2023. [Consulta: 23 gener 2025].
# Lliga neerlandesa de futbol 1909-10

La Lliga neerlandesa de futbol 1909–1910 va ser disputada per disset equips que participaven en dues divisions. El campió nacional seria determinat per un play-off entre els guanyadors de la divisió de futbol oriental i occidental dels Països Baixos. L'HVV Den Haag va guanyar el campionat en vèncer el Quick Nijmegen per 2-0 i 3–2.

## Nou equip

Eerste Klasse Est:
* El Quick Nijmegen va tornar després d'una temporada d'absència

## Divisions
### Eerste Klasse Est

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | Pts | DG | Notes |
| 1 | Quick Nijmegen | 12 | 9 | 2 | 1 | 25 | 14 | 20 | +11 | Classificat al play-off pel títol. |
| 2 | GVC Wageningen | 12 | 7 | 0 | 5 | 39 | 21 | 14 | +18 |
| 3 | Koninklijke UD | 12 | 5 | 3 | 4 | 23 | 27 | 13 | -4 |
| 4 | Bredania/'t Zesde | 12 | 4 | 3 | 5 | 21 | 19 | 11 | +2 | Traslladat a l'Eerste Klasse Oest. |
| 5 | SBV Vitesse | 12 | 5 | 1 | 6 | 16 | 17 | 11 | -1 |
| 6 | EFC PW 1885 | 12 | 5 | 1 | 6 | 28 | 40 | 11 | -12 |
| 7 | RKVV Wilhelmina | 12 | 1 | 2 | 9 | 13 | 27 | 4 | -14 |
PJ = Partits jugats; PG = Partits guanyats; PE = Partits empatats; PP = Partits perduts; GF = Gols a favor; GC = Gols en contra; Pts = Punts; DG = Diferència de gols

### Eerste Klasse Oest

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | Pts | DG | Notes |
| 1 | HVV Den Haag | 18 | 13 | 2 | 3 | 63 | 22 | 28 | +41 | Classificat al play-off pel títol. |
| 2 | Sparta Rotterdam | 18 | 10 | 5 | 3 | 46 | 25 | 25 | +21 |
| 3 | CVV Velocitas | 18 | 11 | 3 | 4 | 49 | 30 | 25 | +19 |
| 4 | HC & CV Quick | 18 | 8 | 5 | 5 | 34 | 24 | 21 | +10 |
| 5 | DFC | 18 | 9 | 2 | 7 | 40 | 27 | 20 | +13 |
| 6 | HFC Haarlem | 18 | 7 | 4 | 7 | 29 | 30 | 18 | -1 |
| 7 | HBS Craeyenhout | 18 | 5 | 4 | 9 | 22 | 38 | 14 | -16 |
| 8 | Koninklijke HFC | 18 | 4 | 3 | 11 | 25 | 40 | 11 | -15 |
| 9 | USV Hercules | 18 | 4 | 2 | 12 | 23 | 58 | 10 | -25 |
| 10 | Ajax Sportman Combinatie | 18 | 3 | 2 | 13 | 23 | 60 | 8 | -37 | No participa la propera temporada. |
PJ = Partits jugats; PG = Partits guanyats; PE = Partits empatats; PP = Partits perduts; GF = Gols a favor; GC = Gols en contra; Pts = Punts; DG = Diferència de gols

### Play-off pel campionat

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| HVV Den Haag | 5–2 | Quick Nijmegen | 2–0 | 3–2 |
L'HVV Den Haag va guanyar el campionat.

## Enllaços externs

* Campionats de la Lliga de Futbol dels Països Baixos RSSSF 1898-1954
* RSSSF Eerste Klasse Oost
* RSSSF Eerste Klasse West
# Arthur Nash

Arthur Nash (Thunder Bay, 5 de setembre de 1914 - Thunder Bay, 18 de gener de 2000) va ser un jugador d'hoquei sobre gel canadenc que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
Arthur Lawrence "Jakie" Nash va competir en els Jocs Olímpics d'Hivern de Garmisch-Partenkirchen de 1936 com a membre de l'equip canadenc, que va guanyar la medalla de plata en la competició d'hoquei sobre gel.
En acabar els Jocs marxà a Anglaterra per jugar a l'English National League entre 1936 i 1938. Posteriorment tornà al Canadà i jugà fins al 1948.

## Referències

* 1 2 «Jakie Nash Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 20 abril 2019].
# Archon apollinus

Archon apollinus és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels papiliònids (Papilionidae) pròpia del sud-est d'Europa i oest i centre d'Àsia.

## Distribució

S'estén pel sud-est d'Europa i oest i centre d'Àsia, concretament a Romania, sud-oest de Bulgària, Grècia, incloent les illes egees de Lesbos, Quios, Samos, Cos i Rodes, Turquia, Síria, Líban, Israel, Jordània, nord d'Iraq, Armènia, nord de l'Iran i Turkmenistan.

## Descripció
### Adult

Envergadura alar entre 54 i 60 mm. Dimorfisme sexual poc aparent. Anvers de l'ala anterior de color blanquinós o grogós, amb dues grans taques negres prop del marge superior i la part externa més fosca. També presenten algunes taques vermelles entre la taca negra més externa i el marge. Anvers de l'ala posterior menys marcada, amb una sèrie de taques vermelles i una altra de blaves prop del marge exterior, ambdues envoltades de negre. Revers semblant a l'anvers.

### Eruga

L'eruga és de color negre amb taques vermelles.
* Eruga a Hasanbeyli, Turquia

### Ou

Els ous són de color verd llampant i la femella els pon directament sobre les fulles de la planta nutrícia.
* Detall de diversos ous a Hasanbeyli, Turquia

## Hàbitat

Oliverars, vinyes, llocs pedregosos en matollars i boscos oberts. Rang altitudinal des del nivell del mar fins als 1100 m. L'eruga s'alimenta d'espècies del gènere Aristolochia, com ara A. bodamae a les illes de Lesbos i Samos, A. clematitis a Bulgària, i A. guichardii i A. parvifolia a l'illa de Rodes.

## Període de vol i hibernació

Vola en una sola generació entre entre mitjans de març i mitjans d'abril. Hiberna com a crisàlide.

## Comportament

Les erugues s'alimenten en petits grups en els primers estadis de vida. Posteriorment l'eruga forma una mena de "tenda" amb seda que s'enganxa a una fulla de la planta nutrícia. Aquest comportament és únic entre els papiliònids europeus, en tractar-se d'una eruga amb una coloració que adverteix als potencials predadors de la seva perillositat, i per disposar d'un osmeteri que li permet dissuadir-los. Tot i això, la barrera física que suposa aquesta "tenda" de seda sembla que li ofereix certa protecció contra dípters i himenòpters paràsits.

## Conservació

L'ús d'herbicides en plantacions d'oliveres i vinyes, principals hàbitats ocupats per l'espècie, sembla ser el responsable d'importants extincions locals en la seva àrea de distribució.

## Referències

* ↑ «Funet» (en anglès). [Consulta: 13 abril 2024].
* ↑ «Archon apollinus» (en anglès). UICN, 01-08-1996. [Consulta: 13 abril 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Collins Field Guide to the Butterflies of Britain and Europe (en anglès). Collins, 2008. ISBN 978-0-00-724234-4.

## Enllaços externs

* Eurobutterflies (anglès)
# Al mar

«Al mar» és una cançó del disc Els millors professors europeus de Manel i un dels temes més populars del grup. Es va publicar el 2008.

## Anàlisi

Al mar narra la història d'amor d'una parella i com evoluciona la seva relació a partir de les activitats que han fet junts. Banyar-se al mar junts és quelcom que encara no han fet plegats i que és el seu major símbol, d'aquí el títol del tema, que es va repetint com a tornada al llarg de les diferents estrofes. Per això el mar actua com a element estructurador de les tres parts de la cançó, que representen el passat, el present (a la platja) i el futur de la parella, quan tornaran a repetir el bany.
La línia de contrabaix inicia el tema i després s'hi afegeixen els altres instruments, entre ells l'ukelele, i la veu masculina principal. La música va ser creada en combinació per dos membres de la banda, Roger Padilla i Guillem Gisbert i aquest últim és l'autor del text. La melodia es basa en les pujades de to quan s'esmenta el mar i un tema que es va repetint. La darrera part té a veure amb la fantasia, ja que imagina el que podria passar i aquesta barreja entre desig i vida quotidiana és una de les claus del text, ple de contrastos, ja que combina un retret (la parella no ha fet una cosa tan senzilla com anar junts al mar) amb una alegria (encara hi ha molt recorregut per a la parella) que s'acaba imposant gràcies al ritme viu de la melodia i la manera despreocupada de cantar la lletra.

## Versions

L'èxit de la cançó ha propiciat algunes versions per part d'altres grups, com ara Marta&Gregori (duet format per components de Xeic! i Vitruvi). Fins i tot han aparegut versions promocionals paròdiques, com per exemple les de la productora Minoria Absoluta, on es va alterar la lletra en dues ocasions, "Al bar!" i "Neymar". A l'última gira, la banda toca una versió amb un sampleig de 'Mi Gente' de J Balvin.

## Referències

* 1 2 Enderrock. La veu d'un poble. 100 cançons per explicar Catalunya al món, 2013, p. 141 [Consulta: 27 febrer 2016].
* ↑ Bianciotto, Jordi. 501 cançons catalanes que has d'escoltar abans de morir. Barcelona: Grupcultura03, 2014, p. 500. ISBN 9788415642930 [Consulta: 27 febrer 2016].
* ↑ «Manel, Mi Gente i les coses bones de passar a l'eternitat • Ràdio Capital de l'Empordà», 15-08-2021. [Consulta: 18 març 2023].
# Edward Fitzgerald (jugador d'hoquei sobre gel)

James Edward "Ed" Fitzgerald (Northfield, Minnesota, 3 d'agost de 1891 - Saint Paul, Minnesota, 18 d'abril de 1966) va ser un jugador d'hoquei sobre gel estatunidenc que va competir a començaments del segle xx.
El 1920, un cop superada la Primera Guerra Mundial, va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on guanyà la medalla de plata en la competició d'hoquei sobre gel.

## Referències

* ↑ «Ed Fitzgerald Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 8 novembre 2017].