OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Edifici de la Caixa de Pensions per a la Vellesa i l'Estalvi

Edifici de la Caixa de Pensions per a la Vellesa i l'Estalvi és una obra de Les (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici, aïllat, ocupa un solar al peu de la carretera que uneix la vall amb França. Pericas hi projecta un edifici de planta baixa i dos pisos, dominat per una torre de grans proporcions, de planta rectangular, voluntàriament desintegrada de les altres parts de la construcció, amb un coronament en què combina una estructura de fusta i la maçoneria de pedra tosca de riu, tota ella de clares reminiscències pirinenques. Pel que fa a la façana principal, aquesta conté, a la planta baixa, la porta d'accés en un extrem, amb volta de mig punt i reclau, acompanyada d'un grup de dues finestres i una tercera, lleugerament separada, totes elles de mig punt. Al primer pis, sobre la porta hi ha una tribuna poligonal, coberta per una teuladeta de pissarra en la qual hi ha l'escut de l'entitat. L'acompanyen dues obertures regulars, una disposada sobre la parella de la planta baixa i, la segona, alineada sobre la de l'extrem del pis inferior. El segon pis es mostra amb un ampit continu sobre el qual, com en una galeria que recorre tota la façana, s'obren sis finestres separades per pilars. El ràfec és prominent i mostra els caps de biga. La teulada és de vessants compostos i coberta de pissarra, tot i que el carener de la part principal està disposat en paral·lel a la façana principal, la que dona a la carretera. A nord, l'edifici presenta una façana coronada per un pinyó esglaonat, amb una única obertura i de mida petita. La façana sud té un altre accés, de dimensions més modestes que el principal, que és l'accés a un habitatge, resolt amb un porxo amb pinyó i coberta de dues aigües. El parament general és arrebossat, amb excepció d'un sòcol de dimensions destacables, fet amb grans peces de carreus regulars.

## Història

Després d'un període de fort creixement, durant la dècada dels 30 del segle xx, la Caixa de Pensions va reprendre, passada la Guerra Civil, l'obertura de noves oficines al territori català. En aquest context, va encarregar a Josep M. Pericas el projecte de quatre edificis a l'Aran i la Cerdanya que, a més de les oficines, acollissin altres serveis relacionats amb l'obra social de l'entitat. L'arquitecte va respondre, segons afirma J.M. Puigvert, amb uns edificis que "mostren trets de monumentalitat i la voluntat de fer una arquitectura representativa amb continguts simbòlics". A l'Aran, Les va ser una de les viles que va disposar de noves oficines de La Caixa a partir del 1948.

## Referències

* 1 2 «Edifici de la Caixa de Pensions per a la Vellesa i l'Estalvi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 16 setembre 2021].
# 5 de 9 amb folre i l'agulla

El 5 de 9 amb folre i l'agulla, o 5 de 9 amb folre i pilar, és un castell de gamma extra mai realitzat, intentat ni assajat, de 9 pisos d'alçada i 5 persones per pis, que en descarregar-se deixa enmig de l'estructura del tres un pilar de 7 amb folre.
Amb un pis menys, el 5 de 8 amb l'agulla és un castell recent a la història dels castells, només assolit per dues colles fins a l'actualitat. El 3 d'octubre del 2009 els Castellers de Vilafranca el van carregar i descarregar per primera vegada a la diada del Mercadal de Reus. Per la seva banda, la Colla Jove Xiquets de Tarragona el va carregar per primera vegada el 20 d'octubre del 2012 a la X Diada de l'Esperidió al Teatre Auditori del Camp de Mart de Tarragona.

## Vegeu també

* 5 de 8 amb l'agulla
* 5 de 9 amb folre

## Referències

* ↑ «Resum». castell.manies.cat. [Consulta: 22 desembre 2020].
* ↑ Santi Terraza. «Noves estructures, sí o no?». La Vanguardia, 03-09-2010. [Consulta: 5 gener 2012].
* ↑ Els Castellers de Vilafranca descarreguen a Reus el cinc de vuit amb agulla, un castell inèdit fins ara a 3/24 el 4 d'octubre de 2009
Construccions castelleres :
Castells de la gamma de nou i deu :
Castells de la gamma de vuit :
Castells de la gamma de set :
Castells de la gamma de sis :
Els pilars, malgrat no tenir igual nombre de pisos que els castells de la mateixa gamma, sí que comparteixen un nivell de dificultat semblant als castells de la gamma corresponent. *: La cursiva indica castells mai assolits. :
# 77

    Aquesta pàgina és per a l'any. Per al nombre, vegeu setanta-set.
El 77 (LXXVII) fou un any comú començat en dimecres del calendari julià.

## Esdeveniments

* Plini el Vell publica el primer dels seus deu llibres sobre la història natural.

## Referències

* ↑ OLIVAR, Marçal. "Introducció". A: PLINI EL VELL. Història Natural. Llibres I i II. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1925
# Dia de la Independència i la Unitat

El Dia de la Independència i la Unitat (en eslovè: Dan samostojnosti in enotnosti) és una festa nacional a la República d'Eslovènia que se celebra el 26 de desembre per commemorar la proclamació oficial dels resultats del Referèndum d'independència d'Eslovènia de 1990. El nom actual de la diada fou adoptat el setembre de 2005 a proposta del partit socialdemòcrata, llavors a l'oposició, per tal d'emfatitzar el consens nacional present a Eslovènia en 1990.
El Dia de la Independència i la Unitat no s'ha de confondre amb la Diada Nacional d'Eslovènia, que se celebra el 25 de juny en record de la declaració d'independència d'Eslovènia de 1991.
# La Granja (carrer Banys Nous, Barcelona)

La Granja és un establiment situat al carrer dels Banys Nous, 4 de Barcelona, catalogat com a establiment d'interès (categoria E2).

## Descripció

Disposa d'una estructura de caràcter modernista que emmarca l'obertura, amb uns brancals muntants damunt un sòcol de marbre rosat, amb motius florals al capdamunt on es desenvolupa un calaix com a llinda, dins del qual s'inscriu el nom de l'establiment. La porta està flanquejada per dos plafons amb la zona de sòcol amb motius florals, damunt del qual trobem els aparadors. A la porta hi ha també un tirador de llautó de disseny modernista.
Pel que fa a l'interior, destaca un arrambador de rajoles vidrades de color blanc amb una sanefa a la part superior de rajoles amb motius florals i rematades amb una mitja canya de color. El sostre és l'original de bigues de fusta i revoltons. Conserva també dos mobles de neveres de gel.

## Història

Aquest establiment es va inaugurar el 1872, tot i que l'aparador es va fer en un moment posterior. Al seu interior conserva una part de la muralla romana, formada per grans carreus de pedra, que es va descobrir en una remodelació de l'espai interior l'any 1977.

## Referències

* ↑ «La Granja». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 «La Granja». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.

## Enllaços externs

* «Granja del carrer Banys Nous». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* «Tram de muralla romana a la Granja». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Serrat de Vilalta

El Serrat de Vilalta és una serra situada al municipi de Cardona, a la comarca del Bages, amb una elevació màxima de 733 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Luci Escriboni Libó (tribú)

Luci Escriboni Libó (en llatí: Lucius Scribonius Libo) va ser un magistrat romà del segle iii aC. Formava part de la gens Escribònia, i de la família dels Libó.

## Importància històrica

Procedent d'una família plebea, va ser tribú de la plebs el 216 aC, l'any de la fatal batalla de Cannes en què els romans van ser derrotats per Hanníbal. Va proposar al senat una rogatio per rescatar als presoners romans a canvi de diners, que el senat va rebutjar. Un parent del tribú, també anomenat Luci Escriboni, estava entre els presoners, i Hanníbal l'havia enviat a Roma per negociar els termes del rescat. El mateix any va ser nomenat un dels triumviri mensarii (o triumviri reficiendis aedibus), juntament amb el seu col·lega Marc Minuci Augurí i Luci Emili Pap.
Va ser pare de Luci Escriboni Libó (pretor 204 aC) i ancestre d'Escribònia, segona esposa de l'emperador August.

## Referències

* ↑ Titus Livi, Ab Urbe Condita XXXIII,21.6
* ↑ Rachel Feig Vishnia. "State, Society, and Popular Leaders in Mid-Republican Rome, 241-167 B.C.". ed.Routledge, 1996, p. 86.
# Wang Yan (ciclista)

    En aquest nom xinès, el cognom és Wang.
Wang Yan (en xinès: 王艳, en pinyin: Wáng Yàn, 24 de desembre de 1974) va ser una ciclista xinesa, especialista en el ciclisme en pista. Del seu palmarès destaca una medalla al Campionat del món en 500 metres contrarellotge. També va participar en dos Jocs Olímpics aconseguint una quarta posició als Jocs de Sydney.

## Palmarès

* 1998
** Medalla d'or als Jocs Asiàtics en Velocitat
* 1999
** Campiona d'Àsia en Velocitat

### Resultats a la Copa del Món

* 1995
** 1a a Tòquio, en Velocitat
* 1997
** 1a a Adelaida, en Puntuació

## Referències

* ↑ «Wang Yan» (en italià). Museo del ciclismo. [Consulta: 5 gener 2025].
* ↑ «Wang Yan» (en anglès). olympedia. [Consulta: 5 gener 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Inga Thompson

Inga Thompson (Salt Lake City, 27 de gener de 1964) va ser una ciclista estatunidenca campiona de tres medalles als Campionat del món en ruta. També es proclamà Campiona nacional en ruta en tres ocasions i tres en contrarellotge. Va participar en els Jocs Olímpics en tres edicions.

## Palmarès

* 1984
** Vencedora d'una etapa al Coors Classic
* 1985
** Vencedora de 2 etapes al Coors Classic
* 1986
** Vencedora de 2 etapes al Tour de França
** Vencedora de 4 etapes al Coors Classic
* 1987
** Campiona dels Estats Units en contrarellotge
** 1a a la Women's Challenge i vencedora de 3 etapes
** 1a al Bisbee Tour i vencedora de 2 etapes
** Vencedora d'una etapa al Tour of Texas
** Vencedora d'una etapa al Coors Classic
* 1988
** Campiona dels Estats Units en ruta
** 1a al Bisbee Tour i vencedora de 3 etapes
** 1a al Coors Classic i vencedora de 3 etapes
** Vencedora d'una etapa al Postgiro
** Vencedora d'una etapa al Tour de la Drôme
* 1989
** 1a al Bisbee Tour i vencedora de 3 etapes
** Vencedora d'una etapa al Tour of Texas
* 1990
** Campiona dels Estats Units en contrarellotge
** 1a a la Women's Challenge i vencedora de 5 etapes
** Vencedora d'una etapa al Tour of Texas
* 1991
** Campiona dels Estats Units en ruta
** Campiona dels Estats Units en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Aude
* 1992
** 1a al Bisbee Tour i vencedora de 2 etapes
** Vencedora de 3 etapes a la Women's Challenge
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Aude
* 1993
** Campiona dels Estats Units en ruta

## Referències

* ↑ «Inga Thompson» (en anglès). Museo del ciclismo. [Consulta: 5 gener 2025].
* ↑ «Inga Thompson» (en anglès). olympedia. [Consulta: 5 gener 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Joan Curto i Pla

Joan Curto i Pla (Tortosa, Baix Ebre, ca. 1909 - Tarragona, Tarragonès, 20 d'octubre de 1939), fou un periodista i militar tortosí.
No se sap la seua data exacta de naixement, però sabem que va ser inscrit al registre civil el 16 de febrer de 1909, segons publicava l'endemà el diari El Restaurador. Es va casar amb Marina Daufí i Segura, mestra a les escoles de Roquetes i també redactora de El Pueblo, l'1 de setembre de 1934. El 18 de maig de 1936 fou nomenat director de El Pueblo, càrrec que va ostentar fins al 29 de desembre d'aquell mateix any.
A finals de desembre del 1936, Curto es va incorporar a l’exèrcit republicà com a sergent (aconseguí el rang de tinent l'abril de 1937 i el de capità el 18 d'octubre de 1938), i durant la guerra va lluitar en diversos fronts d’Aragó i d’Andalusia. Cap al final de la guerra, l'aleshores ja capità Curto Pla i el seu assistent Diego Vigorra Rico van ser capturats per les tropes franquistes i internats al camp de concentració ubicat a l’antic monestir de San Bernardo, els afores de Toledo. Va aconseguir tornar a Tortosa, però fou detingut el 7 d’abril del 1939 a la Raval de Cristo, i internat al convent de la Puríssima de Tortosa, que llavors funcionava com a presó i camp de concentració. Curto i Pla s'hi va estar fins al 5 de juny del 1939, quan s'ordenà el seu trasllat a la presó de Pilats de Tarragona. Fou sotmès a Consell de Guerra el 20 de juny de 1939, on va ser condemnat a mort, i afusellat el 20 d'octubre del mateix any a la muntanya de l'Oliva de Tarragona.

## Referències

* 1 2 3 Moreno Pérez, Gustau «Joan Curto Pla, marit de Marina Daufí, és l’altre director d’El Pueblo afusellat fa 85 anys». La Marfanta, 15-10-2024 [Consulta: 1r novembre 2024].
* 1 2 3 Moreno Pérez, Gustau «Joan Curto Pla, 85 anys després del seu afusellament: ‘Mi vida no muere en mí’». La Marfanta, 20-10-2024 [Consulta: 1r novembre 2024].
# Eazy-E

Eric Lynn Wright fou un raper nascut als Estats Units d'Amèrica el 7 de setembre de 1964 a Compton, Califòrnia. Eazy-E, considerat "Padrí del Gansta Rap" va ser una important figura pel gènere tant el solitari com en el grup N.W.A on era la més important figura. Finalment, després de la separació del grup amb el que va assolir el major èxit, va morir el 26 de març de 1995 a causa de les complicacions del sida que derivaren en una neumonia.
# Pau Vidal

Pau Vidal és el nom dels següents personatges:
* Pau Vidal Gavilán (Barcelona, 1967), filòleg, traductor i escriptor català
* Pau Vidal i Guinovart (la Canonja, Tarragonès, 1913 - Tarragona, 1998), baríton català
* Pau Vidal Oliver (Llucmajor, 1920 - Palma, 2004), jugador i entrenador de futbol mallorquí
* Pau Vidal Sánchez (Sant Marcel·lí, 1988), músic valencià, alma mater del grup Tarquim
# Mozi

Mozi (xinès: 墨子) (Lu, 470 aC - 391 aC) de nom veritable Mo Di (墨翟) va ser un pensador xinès en l'origen de l'escola anomenada moisme i un dels principals exponents del pensament anticonfucià, pensament exposat en l'obra Escrits del mestre Mo (o Mozi) i que defensava l'aplicació d'un utilitarisme social radical.
Segons la historiografia tradicional xinesa, al principi va adherir-se al confucianisme, compartint amb aquesta escola la recerca de la pau i el benestar social i la urgència de restablir la "gran harmonia" dels Temps Antics. Ràpidament, però, va rebutjar-la criticant-ne el seu vessant luxós: considerava que molts dels ritus preconitzats, com els funeraris i de dol, eren massa cars i nocius per a la col·lectivitat, i també va criticar les despeses exagerades dels governants i les generades per les guerres.
Més pragmàtic que Confuci, va desenvolupar un corrent de pensament que preconitzava la sobrietat, l'amor universal i la pau, situant la utilitat com a eix central, és a dir, considerant com a just allò que és útil per al poble (allò que beneficia la majoria és bo, allò que només beneficia la minoria no ho és). El seu ideal era el d'una societat regida per l'interès general, basada en una norma objectiva i igualitària que només tingués en compte les necessitats vitals.
Si bé la seva escola va rivalitzar seriosament amb el confucianisme durant 200 anys, quan aquest darrer corrent va ser erigit en doctrina oficial de l'estat amb els Han, Mozi va passar completament a oblit, i fou redescobert només a partir del segle xx.
El seu discurs i els seus orígens modests han fet que certs historiadors marxistes el considerin com un heroi del proletariat, precursor del pensament comunista.

## Biografia

Hi ha poques dades verificables sobre la seva vida. Hauria nascut a l'estat de Lu, com Confuci, d'origen aparentment modest, segurament eixit de l'àmbit dels artesans, ja que sovint les seves analogies utilitzen la terminologia d'aquest grup social. Altres teories el fan pertànyer a la classe dels experts en arts marcials (xie), pels seus coneixements en estratègia. Hauria ostentat breument un càrrec públic i coneixia l'enginyeria (especialment, militar); més endavant, va viatjar per tot el país, oferint els seus serveis a diferents senyors feudals i propagant així el seu ensenyament. Aferrissadament hostil al luxe i al lleure, hauria viscut d'una manera extremadament modesta i frugal, menyspreant fins i tot l'ús de la música.
Comparat amb l'elegància de l'escriptura confuciana, el seu estil era rústec i laboriós, però alhora feia servir conceptes pragmàtics i racionals, i introduí així un rudiment de lògica dins del pensament xinès.

## Bibliografia

* Les textes fondateurs de la pensée chinoise, Le Point n° 13 (Hors-série), mars-abril 2007.
* Introducció al pensament xinès (Apunts de masters IBEI) per Seán Golden.

## Enllaços externs

* Valorant els virtuosos (Mostra de la versió de Mozi feta pel Prof. Dr. Ferran Berenguer)
# Nicobul

Nicobul (grec antic: Νικόβουλος, llatí: Nicobūlus) fou un poeta, amic i parent de Gregori de Nazianz.
Va escriure un poema dirigit al seu fill Nicobul en rèplica a un poema de Gregori de Nazianz en el qual demanava a Nicobul, amic i parent seu, de permetre al fill sortir del país natal per estudiar eloqüència. Aquest poema es troba entre uns poemes de Gregori que comencen: Τέκνον έμόν μύθους ποθέων...

## Referències

* ↑ Smith, William. Dictionary of greek and roman biography and mithology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1189.
# Penya del Duc

La Penya del Duc és una muntanya de 211 metres que es troba al municipi de Sant Pere de Ribes, a la comarca del Garraf. També és anomenada La Penya, Penya Marcer o Penya de Can Marcer, a causa de la proximitat del mas de Can Marcer de la Penya, avui absorbit per la urbanització de Can Lloses - Can Marcer.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Ribes.org
# Charles Addams

Charles Addams (anglès: Charles Samuel Addams) (Westfield, 7 de gener de 1912 - St. Clare's Hospital, 29 de setembre de 1988) va ser un autor estatunidenc de còmics, conegut pel seu humor negre i personatges macabres.
És sobretot l'autor de «The Addams Family» (la família Addams) - que és la font de dues sèries d'animació - tres pel·lícules, un musical de Broadway i dues sèries de televisió.

## Biografia

Charles Samuel Addams va néixer a Westfield, Nova Jersey, Estats Units. Va ser fill de Grace M. (de soltera Spears) i Charles Huy Addams.
Va estudiar a la Universitat de Pennsilvània a Filadèlfia. Es va inspirar en l'arquitectura del «College Hall» per dibuixar el solar de la família Addams.
Va morir el 29 de setembre de 1988 al St. Clare's Hospital and Health Center, Nova York, després d'un atac de cor.

## Homenatge

El 7 de gener de 2012, a l'ocasió del centenari de l'artista, s'ha creat en el seu honor un Google Doodle personalitzat del seu univers.

## Cartoons

Addams ha dibuixat més de 1.300 cartoons durant la seva vida, la majoria publicats a la revista New Yorker.

## Publicacions

* Drawn and Quartered (1942)
* Addams and Evil (1947)
* Afternoon in the Attic (1950)
* Monster Rally (1950)
* Homebodies (1954)
* Nightcrawlers (1957)
* Dear Dead Days (1959)
* Black Maria (1960)
* Drawn and Quartered (1962)
* The Groaning Board (1964)
* The Chas Addams Mother Goose (1967)
* My Crowd (1970)
* Favorite Haunts (1976)
* Creature Comforts, (1981)
* The World of Charles Addams (1991, pòstum)
* Half - Baked Cookboo (2005, pòstum): una antologia de dibuixos
* Happily Ever After: A Collection of Cartoons to Chill the Heart of Your Loved One (2006, pòstum): una antologia de dibuixos
* The Addams Family: An Evilution (2010, pòstum)

## Referències

* 1 2 Eric Pace, "Charles Addams Dead at 76; Found Humor in the Macabre" New York Times, 30 de setembre de 1988. (anglès)
* ↑ «College Hall» (en anglès). Universitat de Pennsilvània. Arxivat de l'original el 2011-06-04. [Consulta: 7 gener 2012].
* ↑ «Charles Addams, padre de la tenebrosa familia del doodle» (en castellà). ideal.es, 07-01-2012. [Consulta: 7 gener 2012].
* ↑ Matt Blum. «Google Doodle Honors Macabre Cartoonist Charles Addams on His 100th Birthday» (en anglès). Wired. Arxivat de l'original el 2013-06-30. [Consulta: 7 gener 2012].

## Enllaços externs

* Charles Addams Foundation (anglès)
# Kralikita

La kralikita (en anglès i originalment, králikite) és un mineral de la classe dels halurs

## Característiques

La kralikita és un halur de fórmula química BaCl₂·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes d’agost de l'any 2024, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «03.BB - Halurs simples, amb H₂O, amb proporció M:X = 1:2». Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions del departament de mineralogia i petrologia del Museu Nacional de Praga, a la República Txeca, amb el número de catàleg: P1P 19/2019, i a les col·leccions mineralògiques del Museu de Moràvia, a Brno (República Txeca), amb el número de catàleg: A11366.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina ČSA, una mina subterrània activa de carbó bituminós, situada al districte de Karviná (regió de Moràvia i Silèsia, República Txeca). Aquest indret és l'únic de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Králíkite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 81». European Journal of Mineralogy, 36, 5, 21-10-2024, pàg. 917–923. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-917-2024 [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ «Strunz-mindat (2024) Classification - M:X = 1:2». Mindat. [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ «ČSA Mine, Orlová, Karviná District, Moravian-Silesian Region, Czech Republic». Mindat. [Consulta: 25 octubre 2024].
# Hiromi Ikeda

Hiromi Ikeda (池田 浩美, 22 de desembre de 1975) és una exfutbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 1997. Va disputar 119 partits amb la selecció del Japó. Ha disputat Copa del Món de 1999, 2003, 2007, Jocs Olímpics d'estiu de 2004 i 2008.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 1997 | 6 | 0 |
| 1998 | 9 | 0 |
| 1999 | 8 | 0 |
| 2000 | 5 | 0 |
| 2001 | 10 | 3 |
| 2002 | 6 | 0 |
| 2003 | 11 | 1 |
| 2004 | 10 | 0 |
| 2005 | 9 | 0 |
| 2006 | 17 | 0 |
| 2007 | 16 | 0 |
| 2008 | 12 | 0 |
| Total | 119 | 4 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Hiromi Ikeda, Fitxa a Soccerway
# Mizuho Sakaguchi

Mizuho Sakaguchi (阪口 夢穂, 15 d'octubre de 1987) és una futbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2006. Va disputar 124 partits amb la selecció del Japó. Ha disputat Copa del Món de 2007, 2011, 2015, 2019, Jocs Olímpics d'estiu de 2008 i 2012.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2006 | 7 | 10 |
| 2007 | 5 | 3 |
| 2008 | 17 | 1 |
| 2009 | 0 | 0 |
| 2010 | 4 | 1 |
| 2011 | 14 | 1 |
| 2012 | 14 | 1 |
| 2013 | 7 | 1 |
| 2014 | 17 | 8 |
| 2015 | 12 | 2 |
| 2016 | 6 | 0 |
| 2017 | 13 | 0 |
| 2018 | 8 | 1 |
| Total | 124 | 29 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)
* ↑ 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Mizuho Sakaguchi, Fitxa a Soccerway