OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mitilanoteri

Mitilanotherium és un gènere extint de giràfid que visqué durant el Pliocè i el Plistocè a Europa.
Era un giràfid de mida mitjana, semblant a un ocapi actual, amb dos ossicons llargs que creixien directament sobre els seus ulls i unes extremitats relativament llargues i primes. Se n'han trobat restes fòssils a Grècia, Romania, Ucraïna i Espanya.

## Referències

* ↑ Werdelin i Sanders, 2010, «Giraffoidea» (J. M. Harris, N. Solounias i D. Geraads).
* ↑ Lyras, George; VandeGeer, A.A.E. «The Late Pliocene vertebrate fauna of Vatera (Lesvos Island, Greece)». Cranium, 24, 2, 2007, pàg. 11–24 [Consulta: 7 febrer 2009].

## Bibliografia

* Werdelin, L.; Sanders, W. J. Cenozoic Mammals of Africa (en anglès). University of California Press, 2010. ISBN 9780520257214.
# Segment E

El segment E és un segment d'automòbils que s'ubica entre els segments D i F. Generalment tenen espai per a cinc adults, encara que algunes característiques fan que s'adapti millor per a quatre persones, per exemple a causa de la forma dels seients, o el túnel central posterior en el cas de models amb tracció posterior.
Actualment, aquests automòbils mesuren aproximadament entre 4,75 m i 4,95 m de llarg, i predominen en carrosseria sedan, liftback i familiar. Els seus motors solen tenir entre cinc i vuit cilindres i entre 2,4 i 5,0 litres de cilindrada, encara que hi ha també quatre cilindres de 2,0 litres i esportius de fins a deu cilindres o 6,2 litres.
Un automòbil de turisme del segment E se sol denominar "berlina gran" o "berlina mitjana gran", encara que hi ha altres termes similars provinents d'altres idiomes. Un automòbil tot terreny d'aquest segment s'anomena "tot terreny mitjà" o "mitjà gran".
# Ruta dels Reis

El camí o ruta dels Reis va ser una ruta comercial de vital importància per al Creixent Fèrtil, que unia el Nil amb l'Eufrates creuant la península del Sinaí i el llevant mediterrani. La seva importància estratègica està en el fons de les guerres entre els diferents imperis, Egipte, hitites o Assíria, i possiblement en les que van mantenir el Regne d'Israel i el de Judà.
Una de les referències més antigues al camí dels Reis està en Nombres, 20, 17: “Així que et demanem que ens deixis passar pel teu territori. No passarem a través de camps sembrats o de vinyes, ni beurem l'aigua dels pous; anirem al llarg del camí del rei, sense desviar-nos a dreta o esquerra fins que hàgim passat a través del teu territori”.

## Traçat

Començava a Heliòpolis i es dirigia a l'est, a Clysma (ciutat de Suez). Travessava el desert del Sinaí pel pas de Mitla, protegit per les fortaleses de Nekhl i Theme, fins a arribar a Elat i Àqaba, al nord del mar Roig. Des del golf d'Àqaba, ja en Orient Mitjà, prenia la direcció nord seguint la vall de Wadi Araba i passant per Petra, Ma'an, Udruh, Sela, i Shaubak, i creuant les ciutats moabites d'Al Karak i Madaba fins a arribar al mar Morta. Des d'allà, resseguia el riu Jordà pel seu marge oriental, passant per Rabbah (Amman), Gerasa, Bozrah, fins a Damasc. Un cop a Damasc s'unia a la via Maris, girant cap a l'est, per arribar a Resafa en el curs superior de l'Eufrates, passant per Palmira.

## Altres usos

Aquesta ruta també va ser usada pels nabateus, que traficaven amb articles de luxe com resina d'encens i espècies des del sud d'Aràbia fins a Petra d'Aràbia.
Durant el període romà, una secció del camí va formar part de la via Nova Trajana, que unia Europa amb Aràbia.
Posteriorment, la ruta ha estat utilitzada pels pelegrins cristians a Terra Santa, per accedir al mont Nebot o Betània. Per als musulmans, va ser la ruta principal del hajj a la Meca, fins que els otomans van construir el Tariq al-Binta al segle xvi.
Jordània explota turísticament el tram que creua el seu territori, amb visites a Amman, Jerash, Madaba, el castell croat d'Al Karak (Crac dels Moabites), Betània (on va ser batejat Jesucrist), Petra, Shaubak (Crac de Mont-real) i Aqaba.

## Vegeu també

* Camí d'Horus.
* Ruta de la Seda.
* Ruta de l'encens.
* Periple de la Mar Eritrea.

## Enllaços externs

* El camí a Jordània.
* King's Highway Arxivat 2007-04-18 a Wayback Machine. (anglès).
# Mil·lenni VII aC

El 7è mil·lenni aC va abastar els anys 7000 aC al 6001 aC. És impossible datar amb precisió els esdeveniments al voltant d'aquest mil·lenni, i totes les dates esmentades són estimacions basades majoritàriament en anàlisis geològiques i antropològiques.
Cap al final d'aquest mil·lenni, les illes de Gran Bretanya i Irlanda van ser separades de l'Europa continental per l'augment de l'aigua del mar.

## Esdeveniments

* al voltant del 7000 aC: agricultura i assentament a Mehrgarh al sud d'Àsia.
* al voltant del 6500 aC: formació del Canal de la Mànega.
* 6236 aC: inici de l'estatge faunístic norgripià.
* Període Obeid a Mesopotàmia.

## Invents, descobriments, introduccions

* L'agricultura apareix a Europa (Grècia, Itàlia).
* Pasturatge i conreu de cereals (Sàhara Oriental).
* Primera ceràmica a Mesopotàmia.
* Comença l'ús de l'or i el coure.
* Primeres recol·lectes de mel documentades per pintures rupestres.
* Primer ús de la laca.

## Referències

* ↑ Neil Asher Silberman, Alexander A. Bauer. The Oxford Companion to Archaeology. Volum 1 [Consulta: 19 octubre 2024].
# Petra

«Petra» té aquests significats:
** Petra (Mallorca), municipi de Mallorca
** Petra d'Aràbia, a Jordània
** Petra de Còlquida, a Geòrgia
** Petra de Macedònia, a Grècia
** Petra de Sicília, a Itàlia
** Estació de Petra, estació de tren de Serveis Ferroviaris de Mallorca
** séquia de Petra, canal de la séquia de Mestalla a l'horta de València que pren el nom d'una alqueria desapareguda i esmentada al Llibre del Repartiment de València
* Biografies:
** Petra Kvitová (Bilovec, Txecoslovàquia, 1990), tenista txeca
** Petra Martić (1991, Duće, Croàcia), tenista croata
** Petra Němcová (1979, Karviná), model txeca
** Petra (colorista) nom artístic de Petra Coria Cabero, esposa de William Van Cutsem, colorista espanyola especialitzada en còmics en francès
* Miscel·lània:
** Petra, criada para todo, sèrie de còmics del dibuixant Josep Escobar i Saliente
** Petra (mascota) mascota dels Jocs Paralímpics de Barcelona de l'any 1992
** Petra (pel·lícula) pel·lícula espanyola dirigida per Jaime Rosales
# Mil·lenni V aC

El mil·lenni v aC va abastar els anys que van del 5000 aC fins al 4001 aC. Va veure la propagació de la agricultura des d'Àsia occidental per Europa del Sud i central. Les cultures urbanes a Mesopotàmia i Anatòlia van florir, i desenvoluparen la roda. Els ornaments de coure es van fer més comuns, marcant el començament del calcolític. La ramaderia es va estendre per tot Euràsia, fins a arribar a la Xina.

## Esdeveniments

* Cap al 5000 aC: domesticació del conill porquí.
* Cap al 4700 aC: restes de Myotragus balearicus amb traces de manipulació antròpica a la balma de Son Matge, Valldemossa, Mallorca.
* Al voltant de 4800 aC - 4300 aC: cultura Merimde al Nil.
* Al voltant del 4500 aC - civilització de Susa i Kish a Mesopotàmia.
* Al voltant de 4400 aC - 4000 aC: cultura Badari al Nil.
* Tombes megalítiques a Europa.

## Invents, descobriments, introduccions

* Introducció de l'escriptura.
* al voltant del 4500 aC - Introducció de l'arada a Europa.
* Introducció de la metal·lúrgia.
* Ús de la vela per al transport.

## Calendaris

* 4713 aC: l'època (origen) del període julià descrit per Joseph Justus Scaliger es va produir l'1 de gener, el dia astronòmic julià número zero.
* 4241 aC: data de la creació del calendari egipci segons Eduard Meyer (suposada i moltes vegades desestimada), basada en els seus càlculs del cicle sotíac.
* 4750 aC: any inicial del calendari assiri, marcant la data tradicional de la fundació d'Assur, al voltant de 2.000 anys abans de la data real.
* El 23 d'octubre del 4004 aC: és la data d'inici del món (Anno Mundi del creacionisme) segons James Ussher, un arquebisbe anglicà del comtat d'Armagh (avui Irlanda del Nord) el 1650 en la seva obra Annals de l'Antic Testament.
* 4300 aC: Asellus Primus (Theta (θ) Bootis) es va convertir en l'estrella visible més propera al pol nord celeste; va romandre la més propera fins al 3942 aC, quan va ser substituïda per Thuban.

## Referències

* ↑ Morales, 1995, p. 3.
* ↑ Bogucki, Peter I. The origins of human society (en anglès). Wiley-Blackwell, 1999, p. 355. ISBN 1-57718-112-3.
* ↑ James, Peter. Siglos de oscuridad (en espanyol). Crítica, 1993, p. 35. ISBN 84-7423-576-6.

## Bibliografia

* Morales, E. The Guinea Pig: Healing, Food, and Ritual in the Andes (en anglès). University of Arizona Press, 1995. ISBN 978-0-8165-1558-5.
# El Pere

El Pere és una muntanya de 627,4 metres que es troba al municipi d'Omells de na Gaia, a la comarca catalana de l'Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Manuela Alcover i Lladó

Manuela Alcover i Lladó (Palma, 1936) és una historiadora de l'art mallorquina especialitzada amb el modernisme, iconografia i art dels segles XIX i XX. El 1958 es llicencià en filosofia i lletres en la secció d’història per la Universitat de Barcelona i el 1962 obtingué la càtedra de geografia i història d’institut de batxillerat i el títol de professora d’art d’escoles de belles arts (1965). Amplià coneixements sobre art en cursets a Salamanca i a Perusa.
Ha compaginat l’exercici de la docència amb la investigació i l’assaig. Ha tractat una temàtica diversa, en la qual predominen els temes relatius a l’art, especialment aquells referits a l’illa de Mallorca, com ara la pintura paisatgística de Mallorca; les diferències estilístiques en la versió d’un mateix paisatge segons els diferents pintors, estètiques i moviments, especialment dels modernistes catalans, i les reflexions i els comentaris dels intel·lectuals mallorquins sobre aquestes interpretacions. El 2023 fou guardonada pel Consell Insular de Mallorca amb la Medalla d'Honor i Gratitud de l'Illa de Mallorca.

## Referències

* 1 2 «Diccionari d'historiadors de l'art català, valencià i balear». Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 17 desembre 2024].
* ↑ «17 persones i entitats reben els Premis, Honors i Distincions 2023 del Consell de Mallorca». Diari de Balears, 19-11-2023.
# Marcus Cooper Walz

Marcus Cooper Walz (Oxford, Regne Unit, 3 d'octubre de 1994) és un esportista mallorquí que competeix en piragüisme en la modalitat d'aigües tranquil·les, campió olímpic a Rio de Janeiro 2016.
Cooper és fill de pare britànic i mare alemanya i, malgrat que naixé a Anglaterra, fou criat a Mallorca, a la localitat de Cala d'Or des de petit, on residia la seva família i on s'inicià en el piragüisme. Realitzà l'educació primària i secundària a Mallorca i, després, cursà el grau en Administració i Finances en la Universitat Catòlica de Múrcia (UCAM).
Com a esportista, Cooper participà en tres Jocs Olímpics d'Estiu, obtenint tres medalles, or a Rio de Janeiro 2016, en la prova de K1 1000 m, i argent a Tòquio 2020 i bronze a París 2024, en K4 500 m. A més, fou el banderer d'Espanya en la cerimònia d'obertura dels Jocs Olímpics de París 2024 juntament amb la regatista Támara Echegoyen. També guanyà vuit medalles en el Campionat Mundial de Piragüisme entre els anys 2014 i 2022, i tres medalles en el Campionat Europeu de Piragüisme, en els anys 2017 i 2018. En els Jocs Europeus de Cracòvia 2023 aconseguí una medalla d'or en la prova de K4 500 m.
El 2016 fou guardonat pel Consell Insular de Mallorca amb el Premi Jaume II i fou condecorat amb la Medalla d'Or de la Reial orde del Mèrit Esportiu.

## Referències

* 1 2 «Marcus Cooper Walz». 'UCAM'. [Consulta: 30 abril 2024].
* ↑ «Un caladero de metales en el origen». Diario de Sevilla, 12-03-2017. [Consulta: 30 abril 2024].
* ↑ «Oficial: Echegoyen y Cooper, abanderados en París». As, 26-06-2024. [Consulta: 26 juny 2024].
* ↑ «Procés participatiu: Honors i distincions». [Consulta: 16 desembre 2023].
* ↑ «Resolución de 21 de octubre de 2016, de la Presidencia del Consejo Superior de Deportes, por la que se concede el ingreso en la Real Orden del Mérito Deportivo en sus diferentes categorías». 'BOE', 11-11-2016. [Consulta: 21 setembre 2024].
# Segalar albigès

El Segalar albigès (Segalar albigés en occità) és un Parçan o comarca d'Occitània situada al Llenguadoc.
El Ségala (en occità lo Segalar, de Segalar: terra de sègol) és una regió geològica natural del Massís Central, que s'estén a l'oest del departament francès de l'Avairon i al nord del departament del Tarn.
Segons la proposta del diari Jornalet de divisió administrativa d'Occitània, basada en l'obra de Frederic Zégierman Le Guide des pays de France, el Segalar estaria dividit en tres Parçans o «comarques» d'Occitània:

## Referències

* ↑ «Las encontradas d’Occitània» (en occità). Jornalet, 12-06-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «Lo trabalh de recuperacion de las encontradas d’Occitània contunha» (en occità). Jornalet, 30-10-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
# Søren Mau

Søren Mau (Copenhaguen, 30 de març de 1989) és un filòsof i investigador comunista danès. Dins l'escola de pensament marxista, destaca com a acadèmic defensor de la teoria de la forma de valor. Va participar com a editor en el diari Historical Materialism i forma part de la Societat Danesa d'Estudis Marxistes. Actualment, recerca dins del Departament de Filosofia i Història de les Idees de la Universitat d'Aarhus en un projecte titulat A Philosophical Anthropology for the Capitalocene. També escriu per al diari danès Dagbladet Information.
El 2019, es va doctorar per la Universitat de Dinamarca del Sud amb el treball Mute Compulsion: A Marxist Theory of the Economic Power of Capital, pel qual la Facultat d'Humanitats li va atorgar el premi del seu àmbit el 2020. que més endavant publicaria en forma de llibre en alemany, danès i anglès. Basant-se en autors com Michael Heinrich, Andreas Malm i Ellen Meiksins Wood, hi desenvolupa una teoria sobre el denominat poder econòmic, que segons ell afecta tant el proletariat com la burgesia. També ha estat traduït al castellà i pròximament ho serà a l'àrab i el francès.
El 2023, va fer una conferència al Festival Subversiu de Zagreb.

## Obres

* Stummer Zwang: Eine marxistische Analyse der ökonomischen Macht im Kapitalismus. (2021)
* Stum tvang: en marxistisk undersøgelse af kapitalismens økonomiske magt. (2021)
* Mute Compulsion: A Marxist Theory of the Economic Power of Capitalism. (2021)

## Referències

* 1 2 H. J. Nardelli, Pedro. «'Mute Compulsion: A Marxist Theory of the Economic Power of Capital'» (en anglès). Marx & Philosophy Society, 13-03-2023. [Consulta: 15 setembre 2023].
* 1 2 Romm, Jake. «Mute Compulsion [Excerpt]» (en anglès). Protean Magazine, 21-05-2023. [Consulta: 15 setembre 2023].
* ↑ «Mute Compulsion: author-meets-critics with Søren Mau» (en anglès). London School of Economics, 2023. [Consulta: 15 setembre 2023].
* ↑ «Søren Mau» (en castellà). Ediciones Extáticas. [Consulta: 15 gener 2023].
* ↑ «Prismodtagere» (en danès). Universitat de Dinamarca del Sud, 2020. [Consulta: 15 gener 2023].
* 1 2 Rushing Daniel, James. «Capitalism Makes Everyone Bend to Its Will, Rich and Poor Alike» (en anglès). Jacobin, 26-02-2023. [Consulta: 15 setembre 2023].
* ↑ @volodia1917. «Prólogo de ‘Compulsión Muda’ (Ediciones Extáticas, 2023)» (en castellà). Contracultura, 16-05-2023. [Consulta: 15 setembre 2023].
* ↑ «Søren Mau: Jedino rješenje je okončati s kapitalizmom» (en croat). Portal Novosti, 03-06-2023. [Consulta: 15 setembre 2023].
# 1765
## Esdeveniments
### Resta del món

* 7 de febrer: Horace Walpole publica The Castle of Otranto, la primera novel·la gòtica.
* 22 de març: aprovació reial de la Llei del Timbre, una de les lleis que desencadena la Revolució Americana, es va començar a aplicar l'1 de novembre del mateix any.

## Naixements
### Països Catalans

* 4 de febrer, Xàtiva, la Costera: Josep Chaix Isniel, matemàtic i astrònom valencià (m. 1809).
* 23 de juny - Alpens, Lluçanès: Agustí Canelles i Carreres, astrònom i matemàtic català (m. 1818).

### Resta del món

* 22 de febrer, Göttingen: Meta Forkel-Liebeskind, escriptora i traductora alemanya, una de les Universitätsmamsellen (m. 1853).
* 21 d'agost, Londres (Anglaterra):Guillem IV del Regne Unit, rei del Regne Unit.(m. 1837).
* París: Louis David, arpista

## Necrològiques
### Resta del món

* 9 de febrer, Londres, Anglaterraː Elisabetta de Gambarini, compositora anglesa, cantant, organista, clavecinista, pianista (n. 1731).
* 15 d'abril, Sant Petersburg, Imperi Rus: Mikhaïl Lomonóssov, científic, escriptor i erudit rus que va fer importants contribucions a la literatura, l'educació i la ciència (n. 1711).
* David Mallet, poeta escocès.

## Referències

* ↑ Gieseler, Christina. The Semantic Charging of Space in"The Castle of Otranto" (en anglès). Christina Gieseler, 2010, p.1. ISBN 3640604539.
* ↑ «Josep Chaix | enciclopèdia.cat». [Consulta: 10 octubre 2021].
* ↑ Schreiber, Michael. «Meta Forkel, 1765–1853» (en alemany). UeLEX. Germersheimer Übersetzerlexikon. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «William IV | Biography & Facts» (en anglès). [Consulta: 7 agost 2020].
* ↑ «Elisabetta de Gambarini» (en anglès). A Modern Reveal: Songs and Stories of Women Composers. [Consulta: 19 juliol 2021].
* ↑ «Mikhail Lomonosov | Biography & Facts» (en anglès). [Consulta: 23 abril 2020].
# Lajos Portisch

Lajos Portisch (nascut el 4 d'abril de 1937 a Zalaegerszeg, Hongria) és un jugador d'escacs hongarès, que té el títol de Gran Mestre des de 1961.
El seu estil posicional li va valer el sobrenom del "Botvínnik hongarès". És considerat un dels millors jugadors no-soviètics del món des de començaments dels anys 1960 fins a les darreries dels anys 1980, juntament amb Bobby Fischer i Bent Larsen. Va participar en dotze forts interzonals i es va classificar pel cicle de Candidats del Campionat del món en un total de vuit ocasions (1965, 1968, 1974, 1977, 1980, 1983, 1985 i 1988). En Portisch va establir diversos rècords de tots els temps en Olimpíades d'escacs. Al Campionat d'Hongria, va guanyar el títol (en solitari o compartit) nou vegades (1958, 1959, 1961, 1962, 1964, 1965, 1971, 1975 i 1981), a banda de molts torneigs internacionals durant la seva carrera. El 2004, Portisch va ser premiat amb el «Nemzet Sportoloja», el més destacat premi als èxits esportius d'Hongria. Continuava competint ocasionalment a l'edat de 70 anys. Entre les seves moltes aficions hi ha la de cantar àries operístiques, ja que té una fina veu de baríton. És el germà gran de Ferenc Portisch, Mestre Internacional d'escacs.

## Referències

* 1 2 «Historial del Campionat d'Hongria» (en castellà). ajedrezdeataque.com. [Consulta: 6 agost 2010].
* 1 2 «Nota biogràfica de Lajos Portisch» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 11 setembre 2010].
* ↑ Weeks, Mark. «Matxs de Candidats 1973-75» (en anglès). mark-weeks.com. [Consulta: 29 abril 2014].

## Enllaços externs

* Posicions crítiques de les seves partides a «wtharvey.com». [Consulta: 12 setembre 2010]. (anglès)
# Lü Buwei

    En aquest nom xinès, el cognom és Lü (呂).
Lü Buwei (en xinès tradicional: 呂不韋, en xinès simplificat: 吕不韦, pinyin: Lǚ Bùwéi, Wade-Giles: Lü Pu-wei) (291?–235 aC), Lord Wenxin 文信侯 fou un mercader del període dels estats guerrers que va maquinar la seva manera per a governar en l'estat de Qin. Serví com a Canceller de la Xina pel Rei Zhuangxiang de Qin, i com a regent i canceller pel reis Lü (o alguns anomenats Lü) i el jove fill del rei Zheng, qui es convertí en Qin Shi Huang, el primer emperador de la Xina. Lü Buwei es suïcidà després de veure's implicat en un complot amb la reina vídua Zhao i el seu amant "eunuc".
Lü patrocinà importantment un compendi enciclopèdic del període de les cent escoles de pensament el c 239 BCE anomenat Lüshi Chunqiu ("Annals d'En Lü"), compendi que pretenia organitzar diversos sistemes filosòfics xinesos de l'època. El propòsit del text era tant abastar tot el coneixement filosòfic de l'imperi de Qin com crear una filosofia d'estat.
Quan Qin Shihuang arribà l'edat adulta i aconseguí oficialment al poder, va ordenar la mort de Lü Buwei. A la seua mort en beure vi enverinat a ordre del rei, es va dir que estava rient per al Cel i murmurant "Si no em mata, llavors no està fet per a ser el meu fill". Va morir posteriorment, i quan Qin Shihuang va estar a la seua tomba alguns anys després, ordenà al seu fill de presentar respectes a Lü Buwei.
Després de la seua mort, els "Annals d'En Lü" van perdre el favor del govern Qin, però van ser ressuscitats pels successors de Qin durant molts anys, la dinastia Han.

## Referències

* ↑ Pirazzoli-T'Serstevens, Michèle; Bujard, Marianne; Chaussende, Damien. Les dynasties Qin et Han: 221 av. J.-C.-220 apr. J.-C. París: les Belles lettres, 2017. ISBN 978-2-251-44638-7.
* ↑ Sellman, James D. "The Spring and Autumn Annals of Master Lu", in Great Thinkers of the Eastern World, Ian McGreal, ed. New York: Harper Collins, 1995:39.
* ↑ Ancient China. Ancient China (en anglès). Ancient China, 2016, p. 182. ISBN 9789839541885.

## Bibliografia

* Yap, Joseph P. (2009). Wars With The Xiongnu, A Translation from Zizhi tongjian. AuthorHouse, Bloomington, Indiana, U.S.A. ISBN 978-1-4490-0604-4.
# Porus

«Porus» té aquests significats:
* Porus (astronomia), alteració en la superfície del Sol que precedeix a la formació d'una taca solar
* Porus (física), interstici entre les partícules o molècules que constituïxen un cos
* Biografies:
** Porus o Poros d'Hidaspes, rei indi d'un estat del segle III aC situat entre els rius Hidaspes i Acesines, a l'actual Punjab
** Porus de Gandaris, rei indi d'un estat del segle III aC que els grecs van anomenar Gandaris
* Biologia:
** Porus o glàndula sudorípara, petit orifici present a la pell d'alguns animals
** Porus nuclear, complexos de proteïnes que travessen l'embolcall nuclear cel·lular present a la majoria dels eucariotes
** Porus septal, estructura que apareix en alguns fongs
# Megacerop

El megacerop (Megacerops) és un extint gènere dels brontotèrids que van viure a Nord-amèrica. Aquest gènere inclou Menodus, Brontotherium, Brontops, Menops, Ateleodon i Oreinotherium, que abans s'incloïen erròniament en gèneres diferents. Totes les espècies tenien un parell de contundents banyes (la grandària varia entre les espècies), els mascles tenien les banyes més grans que les femelles, un exemple de dimorfisme sexual. Mesuraven 2.5 metres d'altura.
Un model de grandària natural d'una família de Megacerops (un mascle, una femella i un jove) es mostra en el Museu Canadenc de la Naturalesa.
# Còdex de Jerusalem

El Còdex de Jerusalem (Codex Hierosolymitanus), també anomenat Manuscrit Vriénnios, designat sovint simplement com «H», és un manuscrit grec del segle xi concretament de l'any 1056, escrit per un desconegut anomenat Lleó. La denominació de «Jerusalem» recorda el lloc on va ser descobert el 1873 a la biblioteca del Patriarcat de Jerusalem. Actualment roman a l'Església del Sant Sepulcre a Jerusalem.
El còdex conté La Didakhé, l'Epístola de Bernabé , les dues epístoles de Climent, la versió llarga de les cartes d'Ignasi d'Antioquia i un Cànon de la Bíblia seguint l'ordre de Joan Crisòstom. Va ser descobert l'any 1873 per Filótheos Vriénnios, bisbe de Nicomèdia, a Constantinoble. L'any 1875 es van publicar els textos de les dues epístoles de Climent.
Adolf Hilgenfeld va utilitzar el Codex Hierosolymitanus per seva primera edició impresa.

## Enllaços externs

* The Development of the Canon of the New Testament: Còdex Hierosolymitanus (anglès)
* The New Schaff-Herzog Encyclopedia of Religious Knowledge Bryennios, Philotheos (anglès)