OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vanth

Vanth va ser, a la mitologia etrusca, un dimoni femení de l'Inframon.
Sovint va acompanyada de Caront, un déu etrusc dels inferns, un psicopomp o conductor de les ànimes a l'Inframón. Se la representa normalment amb ales, portant una torxa, amb la que il·lumina el camí als morts, i també una clau o un rotlle, i porta els pits al descobert amb unes corretges que li creuen sobre el pit. Porta botes de pell un quitó curt fins als genolls, que de vegades té mànigues.
La seva funció sembla que era la de facilitar el pas de la vida a la mort, i és una figura benèvola, en contrast amb Caront, que sempre es mostra més tenebrós.

## En la cultura popular

* S'ha usat el nom de Vanth per batejar l'únic satèl·lit natural conegut del plutí, i probablement també planeta nan, 90482 Orcus.
* El dimoni Vanth inspirà el personatge narrador protagonista del relat homònim de Cristina Jurado, il·lustrat per Ana Galvañ i publicat el 2016. Es tracta d'una ficció pulp feminista.

## Referències

* ↑ Bane, Theresa. Encyclopedia of Demons in World Religions and Cultures. Jefferson, N.C.: McFarland, 2011, p. 322. ISBN 9780786463602.
* ↑ Scheffer, C «Harbingers of Death? The Female Demon in Late Etruscan Funerary Art». Minuscula Romana, 43-50, 1991, pàg. 56.
* ↑ Krauskopf, Ingrid. Todesdämonen und Totengötter im Vorhellenistischen Etrurien. Florència: Olschki, 1987, p. 78-80. ISBN 9788822235459.
* ↑ Jurado, Cristina. Vanth. Madrid: Ofegabous, 2016 (Pulpería). ISBN 978-84-941334-4-2.
* ↑ Hidalgo, Arrate «“Una mina ciega excavada en la carne”: Vanth y el nuevo pulp feminista» (en castellà). Revista Cactus. Arxivat de l'original el 17 abril 2019 [Consulta: 9 febrer 2024].
# Liga Deportiva Alajuelense

El Liga Deportiva Alajuelense és un club de futbol costa-riqueny de la ciutat d'Alajuela.

## Història

El club va néixer el 18 de juny de 1919, tot i que té les arrels en un club anomenat El Once d'abril, club fundat el 1914. Fou un dels clubs fundadors del campionat nacional de Costa Rica el 1921. La primera lliga la guanyà el 1928. Formava part del club una de les grans estrelles del futbol del país, Alejandro Morera Soto, que als anys trenta fitxà pel FC Barcelona. És un dels clubs amb més títols del país amb més de vint campionats.

## Palmarès

* Lliga costa-riquenya de futbol:
** 1928, 1939, 1941, 1945, 1949, 1950, 1958, 1959, 1960, 1966, 1970, 1971, 1980, 1983, 1984, 1990–91, 1991–92, 1995–96, 1996–97, 1999–00, 2000–01, 2001–02, 2002–03, 2004–05, 2010 Hivern, 2011 Estiu, 2011 Hivern, 2012 Hivern, 2013 Hivern
* Copa Argentor:
** 1928
* Copa de Campeones del Futbol Nacional:
** 1967
* 3 Copa Costa Rica Gran Bretanya
* 1 Copa Torneig Costa Rica
* 2 Torneig Relampago
* 1 Copa Estadio Nacional
* 1 Trofeu Borsalino
* 1 Copa Guatemala
* 1 Copa Camel
* Copa de Campions de la CONCACAF:
** 1986, 2004
* Lliga de la CONCACAF:
** 2020
* Copa de la UNCAF de clubs:
** 1996, 2002, 2005
* Campionat Centre-americà i del Carib de futbol:
** 1961
* Campionat de Centreamèrica:
** 1992
* Copa LG Uncaf (Panama)
** 2000
* Copa de Campeón de Campeones d'América
** 2004

## Referències

* ↑ Costa Rica – Foundation Dates of Clubs – RSSSF
* ↑ «Costa Rica - List of champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Liga Deportiva Alajuelense - Lloc web oficial
# Oscar Kreuzer

Oscar Kreuzer (Frankfurt del Main, Imperi alemany, 14 de juny de 1887 − Wiesbaden, Alemanya Occidental, 3 de maig de 1968) fou un tennista i jugador de rugbi alemany, guanyador d'una medalla de bronze olímpica.

## Biografia

L'èxit més important de la seva carrera fou la medalla de bronze olímpica aconseguida en els Jocs Olímpics de 1912 celebrats a Estocolm. Aquell mateix any fou finalista del torneig World Hard Court Championships de París, però fou derrotat pel seu compatriota Otto Froitzheim. En el torneig de Wimbledon va arribar a semifinals l'any 1913. El juliol de 1914, Froitzheim i ell es trobaven a Pittsburgh per disputar el torneig defensant l'equip alemany. Durant la disputa d'aquest va esclatar la Primera Guerra Mundial i de tornada al seu país, el vaixell de vapor on viatjaven fou interceptat per un vaixell de guerra britànic i foren empresonats a Gibraltar durant diversos mesos. Posteriorment foren enviats a un camp de detenció a Leeds fins a finalitzar la guerra. Després de la guerra va continuar jugant a tennis i guanyant alguns títols més com el International German Championships d'Hamburg.
A banda del tennis, Kreuzer també va jugar a rugbi i va guanyar el campionat alemany el 1910 formant part de l'equip SC 1880 Frankfurt. Un cop retirat de tota pràctica esportiva, es va establir a Wiesbaden, prop del seu amic Froitzheim.

## Jocs Olímpics
### Individual

| Any | Campionat | Oponent | Resultat |
| 1912 | Jocs Olímpics, Estocolm, Suècia | Ladislav Žemla-Rázný | 6−2, 3−6, 6−3, 6−1 |

## Referències

* ↑ «Friotzheim, Tennis Star, is Heard From» (en anglès). The Pittsburgh Press, 16-01-1916. [Consulta: 17 novembre 2015].
* ↑ «Tennis Men Interned» (PDF) (en anglès). The New York Times, 14-02-1915. [Consulta: 17 novembre 2015].
* ↑ Gillmeister, Heiner. «Kleine und große Geschichte – Davis Cup». A: Tennis in Deutschland. Von den Anfängen bis 2002. (en alemany). Berlín: Duncker & Humblot, p. 53-54. ISBN 3-428-10846-9.

## Enllaços externs

* Oscar Kreuzer a la Copa Davis (anglès)
# Eos Chasma

Eos Chasma és una estructura geològica del tipus chasma a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -6.19 ° de latitud N i 330.95 ° de longitud E. Fa 1.305,69 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1973 i pren el nom d'una característica d'albedo localitzada.

## Referències

* ↑ "Eos Chasma". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Església Nova de Santa Maria d'Enfesta

Santa Maria d'Enfesta és l'església parroquial del nucli d'Enfesta, al municipi de la Molsosa.
L'església es moderna, construïda amb maons vermells. Es de planta rectangular i coberta a dues vessants. A ambdós costats de la nau, s'hi obre una petita finestra en forma de creu. La façana es molt senzilla, tan sols hi ha l'accés, adintellat
Va ser aixecada l'any 1979 en substitució de l'antiga església del castell, que es trobava en mal estat.
# Mieczysław Szlezer

Mieczysław Szlezer (Cracòvia, 26 de juliol de 1955) és un violinista i professor polonès.

## Biografia

Llicenciat a l'Escola Superior de Música de l'Estat a Cracòvia (classe del professor Zbigniew Szlezer, diploma amb distinció el 1979). Va cursar estudis de postgrau a la "Indiana Music School of Music" de Bloomington (classe del professor Josef Gindgold i el professor Tadeusz Wroński), al Conservatori de Ginebra (classe del professor Henryk Szeryng) i a "l'Accademia Chigiana" de Siena (classe del professor). Franco Gulli). Imparteix classes de violí i música de cambra de corda a l'Acadèmia de Música de Cracòvia. Professor d'Arts Musicals (nominat el 1995).
Solista i concertista de l'orquestra Capella Cracoviensis (1978–1987) i de la Filharmònica de Cracòvia (1987–2000). Membre del trio de piano Artemus (des de 1995).
El seu pare fou el violinista Zbigniew Szlezer (1922-2011) i, el seu fill és el pianista Marek Szlezer.

## Publicacions

* George Polgreen Bridgetower: L'afro-pol que va molestar Beethoven, Cracòvia: Acadèmia de música a Cracòvia, 2016.
* Regina Strinasacchi: arquetip d'un violinista - virtuós del classicisme tardà, Cracòvia: Acadèmia de Música a Cracòvia, 2016.
* Feliks Janiewicz: violinista polonès: oblidat pels seus, apreciat per desconeguts, Cracòvia: Acadèmia de Música de Cracòvia, 2017.
* Mozart's: els fills d'un geni i la seva lluita perduda per la identitat, Cracòvia: Acadèmia de Música a Cracòvia, 2019.
* Violí i viola: Manual de l'usuari: Guia de l'usuari, Cracòvia: Acadèmia de música a Cracòvia, 2019.

## Referències

* ↑ https://nauka-polska.pl/#/profile/scientist?id=8676&_k=2xbnet
* ↑ http://www.mieczyslawszlezer.cba.pl/

## Bibliografia

* https://www.amuz.krakow.pl/wydzialy/wydzial-ii-instrumentalny/katedra-skrzypiec-i-altowki/pracownicy-katedry/prof-mieczyslaw-szlezer-kierownik-katedry/
* http://www.mieczyslawszlezer.cba.pl/
# Conjectura de Cameron–Erdős

La conjectura de Cameron-Erdős, en combinatòria, la van enunciar Peter Cameron i Paul Erdős el 1988. La van demostrar Ben Green i independentment Alexander Sapozhenko el 2003.
La conjectura afirma que el nombre de conjunts suma lliure continguts en $|N|=\{1,\ldots ,N\}$ és $O\left({2^{N/2}}\right).$ La suma de dos nombres senars és parell, per tant un conjunt suma de conjunts de nombres senars és sempre suma lliure. Hi ha $\lceil N/2\rceil$ nombres senars a|N| i, per tant, $2^{N/2}$ subconjunts de nombres senars en|N|. La conjectura de Cameron-Erdős diu que això compta una proporció constant de conjunts suma lliure.

## Notes

* 1 2 B. Green, "The Cameron-Erdős conjecture", Bulletin of the London Mathematical Society 36 (2004) pp. 769-778. 2003 arXiv preprint
* ↑ A. Sapozhenko, "The Cameron-Erdős conjecture", Doklady Mathematics 68:3 (2003), p. 438.
* ↑ Sapozhenko, Alexander A. «The Cameron-Erdős conjecture». Discrete Mathematics, 308, 19, 2008, p. 4361–4369. DOI: 10.1016/j.disc.2007.08.103.
# Iwami Ginzan

El Iwami Ginzan (石 見 銀山 "muntanya de plata de Iwami"?) va ser una mina de plata a la ciutat d'Oda, Prefectura de Shimane a l'illa principal de Honshū, Japó. Va ser la major mina de plata de la història del Japó. Va estar activa durant gairebé quatre-cents anys, des del seu descobriment el 1526 fins al seu tancament el 1923.
Es va afegir a la llista del Patrimoni de la Humanitat el 2007.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Iwami Ginzan Silver Mine and its Cultural Landscape» (en anglès). [Consulta: 17 març 2021].
# Ius Chasma

Ius Chasma és una estructura geològica del tipus chasma a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -5.77 ° de latitud N i 282.53 ° de longitud E. Fa 839.91 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1973 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Ius Chasma". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Frederic Alfonso i Ferrer

Frederic Alfonso i Ferrer (València, 24 de febrer de 1879 - Barcelona, 12 d'agost de 1946) fou un compositor i professor valencià.

## Biografia

Fill del redactor de El Noticiero Universal i Diario de Barcelona, Francisco Alfonso Martínez (+1920). Als set anys va ingressar a l'Escola Municipal de Música de València, dirigida per Eduardo Senís. Es va formar després amb Penella, Marco, Valls i Úbeda, però als tretze anys marxà a Barcelona, on finalment va desenvolupar la seva carrera.
Estudià al Conservatori del Liceu amb Sánchez Gavagnach, Bullé i NIcolau, obtenint els títols de professor de música i piano amb només 17 i 18 anys respectivament. Més endavant, cursa estudis d'harmonia, contrapunt i fuga a l'Escola Municipal de Música amb Eusebi Daniel.
L'any 1913 es casà amb una companya professora, Margarida Orfila Tudurí, compositora, pianista i professora de música a l'Escola Municipal de Música de Barcelona, amb qui tingué cinc fills: Frederic, advocat i poeta; Margarida, pianista, compositora i professora de música; Joan, violinista i compositor; Francisco, violoncel·lista; i Carme, cantant casada amb el mestre Josep Poch i Garriga.
El 1900 fou nomenat professor de piano del Conservatori del Liceu i posteriorment assoleix per oposició la plaça de Solfeig a l'Escola Municipal de Música. En aquest últim centre va impartir les seves ensenyances durant gairebé 40 anys arribant a ser el subdirector i demostrant una indubtable preocupació pedagògica. La seva dedicació en quant a la composició fou important, ja que creà més de 210 obres de tot tipus.

## Reconeixements

El 1899 obté un premi per part de la Societat Coral La Barretina Catalana per la seva obra La gitana.
Va rebre diversos reconeixements, entre els quals destaquen premis obtinguts per part de la Festa de la Música Catalana els anys 1904, 1905 i 1906.

## Referències

* ↑ «El maestro Don Federico Alfonso Ferrer». La Vanguardia (Hemeroteca), 13-08-1946, pàg. 6 [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «Frederic Alfonso i Ferrer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Don Francisco Alfonso Martinez». La Vanguardia (Hemeroteca), 11-11-1920, pàg. 3.
* 1 2 3 Casares Rodicio, Emilio. Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana (en castellà). Madrid: Sociedad General de Autores y Editores, 1999, p. Vol. 1. ISBN 84-8048-304-0.
* ↑ Fèlix Riera, Isabel. Extracte del treball de recerca "L'obra pianística de Margarida Orfila i Tudurí". Màster en Musicologia i Educació Musical. Bellaterra: Universitat Autònoma de Barcelona, 2011 [Consulta: 9 gener 2022].
# Apressori

Un apressori (en llatí, anglès alemany i francès Appressorium) és una cèl·lula especialitzada típica de molts fongs patògens vegetals que s'utilitza per infectar plantes hoste. És un òrgan aplanat i hifal de "premsament", des del qual creix una clavilla d'infecció minúscula i entra a l'hoste, utilitzant pressió de turgència capaç de travessar fins i tot una lamina de polièster feta de tereftalat de polietilè estirat, Mylar. És una estructura dels fongs, líquens (hifes del tal·lus del fong que s'adhereix a l'alga), algunes plantes com els circells de les del gènere Parthenocissus i en les potes de les granotes en forma de discs adhesius.
En el cas dels fongs és una hifa aplanada que exerceix una pressió amb la qual el fong entra dins un hoste. Després de l'esporulació l'espora s'adhereix a la superfície de la planta hoste i germina aleshores es forma l'apressori que exerceix una pressió mecànica de turgència per entrar a l'interior de la cèl·lula vegetal. Emergeixen dels tubs germinatius o hifes més llargues, s'adhereixen a la cutícula de la planta o insecte hoste. A la formació dels apresoris segueix la infecció per la perforació de la cutícula mitjançant una hifa infectant que pot formar un haustori. Entre els fongs que mostren formació d'apressoris es troba el necrotrof Pyrenophora teres.

## Referències

* 1 2 «Penetration of hard substrates by a fungus employing enormous turgor pressures». Proceedings of the National Academy of Sciences, vol. 88, 24, 1991, pàg. 11281–84. Bibcode: 1991PNAS...8811281H. DOI: 10.1073/pnas.88.24.11281. PMC: 53118. PMID: 1837147.
* 1 2 «Breaking and entering: host penetration by the fungal rice blast pathogen Magnaporthe grisea». Annual Review of Microbiology, vol. 50, 1996, pàg. 491–512. DOI: 10.1146/annurev.micro.50.1.491. PMID: 8905089.
# Bolesław Wallek-Walewski

Bolesław Wallek-Walewski (Lviv, 23 de gener de 1885 - Cracòvia, 9 d'abril de 1944) va ser un compositor i director d'orquestra polonès.
A partir de 1894 Bolesław Wallek-Walewski va estudiar al Conservatori de la Societat De Música Gallega a L'vov sota la direcció del professor de teoria Stanislaw Niewiadomski, de 1900 a 1904 sota Władysław Żeleński i Felicjan Szopski al Conservatori de la Societat de Música de Cracòvia, i després entre 1906-1907 amb Hugo Riemann a Leipzig. Des de 1908 es va convertir en professor al Conservatori de l'Institut de Música de Cracòvia i des de 1910 al Conservatori de Cracòvia. En aquest Centre entre els seus alumnes que després foren uns bons músics hi tingué a Tadeusz Szeligowski.

## Notes

* ↑ https://home.cyf-kr.edu.pl/~zbmaleck/history.html Conservatori de Música 1888-1945. Centre Informàtic Acadèmic CYFRONET AGH. [Consulta: 18 agost 2011].
* 1 2 3 Negrey, Maciej//https://web.archive.org/web/20110928205837/http://www.amuz.krakow.pl/en/3/24/72/Boleslaw-WALLEK-WALEWSKI-1938-1939 Akademia Muzyczna w Cracòvia. Arxivat de l'original el 28 Setembre 2011. [Consulta: 18 agost 2011].
# Coleòptil

El coleòptil és la primera fulla de l'embrió de les gramínies i d'altres monocotiledònies, en forma de beina d'àpex endurit, que protegeix la tija i les primeres fulles de l'embrió mentre s'obre pas a través del sòl. Els coleòptils tenen dos feixos vasculars, un a cada banda. A diferència de les fulles banderes enrotllades cap endins, el coleòptil preemergent no acumula quantitats significants de protoclorofil·la o carotenoides, per això generalment és molt pàlid. Tanmateix alguns coleòptils preemergents acumulen pigments d'antocianines porpres.
El coleòptil consta de cèl·lules similars especialitzades en el creixement d'allargament. Aquestes cèl·lules no es divideixen i només incrementen la seva mida, acumulant més aigua. Els coleòptils també tenen diversos (sovint dos) vasos d'aigua al llarg del seu eix per proporcionar aigua.
Quan els coleòptils arriben a la superfície del sòl paren de créixer i les fulles banderes continuen creixent.

## Tropismes

El primers experiment de fototropisme usant coleòptils suggerien que les plantes creixien cap a la llum perquè les cèl·lules en el costat fosc s'allargaven que aquelles del costat de la llum. El 1880 Charles Darwin i el seu fill, Francis trobaren que els coleòptils només s'inclinen cap a la llum quan les seves puntes hi estan exposats. Per tant, les puntes han de tenir el fotoreceptor. Una fitohormona o un missatger químic anomenat auxina es mou cap a la part fosca i hi estimula el creixement. L'àcid indolacètic (IAA) és la fitohormona responsable del fototropisme.
Els coleòptils també mostren reaccions fortament getròpiques, sempre creixent cap amunt i corregint la direcció després de la reorientació. La reacció geotròpica està regulada per la llum (a través del fitocrom)i hi ha variacions entre les espècies de plantes.

## Referències

* ↑ Mauseth, James. Botanik: Bitki Biyolojisine Giris (en anglès). Jones & Bartlett Learning, 2009. ISBN 9780763753450.
# Euripus Mons

Euripus Mons és una estructura geològica del tipus mons a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -44.22 ° de latitud N i 106.21 ° de longitud E. Fa 88.91 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 2003 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Euripus Mons". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Blunck, Jürgen. Exposition Press. Mars and its Satellites, A Detailed Commentary on the Nomenclature, 2nd edition, 1982.
# Donzella rogenca

La donzella rogenca (Boloria euphrosyne) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Descripció

* Donzella rogenca
* △ Donzella rogenca

## Distribució

Es distribueix per Europa, Rússia, Turquia i nord del Kazakhstan. Es troba al nord de la península Ibèrica.

## Hàbitat

Clars de boscos caducifolis i de coníferes. L'eruga s'alimenta de plantes del gènere Viola.

## Període de vol i hibernació

Una generació a al nord d'Europa i a elevades altituds al sud, entre finals de maig i juliol; a la resta pot ser bivoltina amb la primera generació entre abril i juny i la segona entre juliol i setembre. Hiberna com a eruga en estadis intermedis.

## Referències

* ↑ «Clossiana euphrosyne» (en castellà). Catalogue of Life. Arxivat de l'original el 2014-02-19. [Consulta: 2 febrer 2014].
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 2 febrer 2014].
* ↑ «Noms de papallones | TERMCAT». [Consulta: 14 gener 2025].
* 1 2 3 4 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual (castellà)
* UK Butterflies (anglès)
* Asturnatura (castellà)
* Lepidoptera and their ecology (anglès)
# Io (pel·lícula)

Io és una pel·lícula de ciència-ficció dels Estats Units del 2019 dirigida per Jonathan Helpert i protagonitzada per Margaret Qualley, Anthony Mackie i Danny Huston.

## Sinopsi

La Sam Walden és una jove científica que s'aferra a viure a la Terra, que es troba devastada i a punt de morir. Quan l'avisen que ha de traslladar-se al més aviat possible a Io, una colònia espacial provisional on es troba la major part de la població mundial que va aconseguir sobreviure, apareix de manera inesperada en Micah, un home que inexplicablement ha aconseguit sobreviure a la Terra i que tractarà d'ajudar la Sam a arribar a la colònia.
# Nectaris Montes

Nectaris Montes és una estructura geològica del tipus mons a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -14.1 ° de latitud N i 307.38 ° de longitud E. Fa 220 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI el 26 de maig de 2015 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Nectaris Montes". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Secció de bàsquet del Futbol Club Barcelona Plantilla 2019-2020

La Plantilla de bàsquet del Futbol Club Barcelona, era formada pels següents jugadors:
Nota: Hi ha jugadors que poden tenir més d'una nacionalitat.
# Corsó de Tolosa

Corsó (Chorson) fou el primer comte carolingi de Tolosa (778 – 789 o 790). És anomenat Chorso dux Tholosanus per l'Astrònom a la seva «Vita Hludovici» ("Vida de Lluís", any 789).
Fou nomenat comte vers el 778. El 781 quan es va crear el regne d'Aquitània per a Lluís el Pietós es va determinar que el comte de Tolosa, com a capital del regne, tindria el títol de dux i el comandament de l'exèrcit del reialme. En aquesta condició Corso va ésser de fet regent d'Aquitània durant els primers anys de regnat de LLuís el Pietós des del 781. L'any 787 un personatge desconegut nomenat Adalric es va revoltar a Aquitània i Corsó el va combatre, tenint la desgràcia de ser fet presoner. Per ser posat en llibertat el rebel li va exigir diverses condicions: que mai més feria la guerra contra els vascons ni tant sol per orde del rei, i que en cas que el rei li ordenés atacar, refusaria d'obeir-lo. Aquestes condicions eren inacceptables per un home d'honor i un súbdit fidel, però Corsó les va acceptar i a la seva culpa per la derrota va afegir la fellonia. Alliberat, el rei d'Aquitània Lluís el Pietós el va perdonar, però Carlemany (pare de Lluís i verdader governant del regne) el va cridar a la dieta d'Aquisgrà del 789 i li va demanar comptes de la seva actuació. Després de ser escoltat el rei el va destituir i el va declarar incapacitat per tornar a exercir cap més càrrec. La pena de fellonia implicava la pena de mort però fou perdonat per gràcia especial. Guillem (Guillem de Gellona el Sant) cosí de Carlemany va ser designat al seu lloc.

## Nota

* ↑ Així ho explica la Vita Hludovici; la referència a Adalric de Gascunya, suposat germà gran de Sanç I Llop, deriva de la carta d'Alaó que és falsa, i caldria situar el fet el 789. Si aquest Adalric no era gascó, no hi va haver campanya contra els vascons
* ↑ a vegades s'esmenta la de Worms del 790
* ↑ Era net de Carles Martell per la seva mare Auda o Aida o Aldana i, per tant, cosí segon o cosí prim de Carlemany; el seu pare, marit d'Auda, era el comte Teodoric I d'Autun (mort el 793)

## Vegeu també

* Llista dels comtes de Tolosa.