OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arxiu Municipal de Cardona

L'Arxiu municipal de Cardona és una secció de l'Arxiu Comarcal del Bages (conveni signat el 31 de gener de 1984 amb el Departament de Cultura).

## Fons

Entre els documents que custodia es poden destacar:
* La carta de població de Cardona, va ser atorgada el 23 d'abril de 986 pel comte de Barcelona Borrell II als habitants del terme del castell de Cardona. És un dels documents més importants de la Catalunya medieval per la seva significació històrica, amb interès a nivell català i peninsular. Va ser restaurada l'any 1995 pel laboratori de restauració de l'Arxiu Nacional de Catalunya. La intervenció va tornar el pergamí a l'estat més proper a l'original, i va eliminar antigues intervencions realitzades en el segle xviii. Es va declarar BCIN el 25 de novembre de 1997.
* El Plano del Castillo y Salinas y contornos de Cardona del Excelentísimo Señor Duque de Cardona (segle xviii). Aquest plànol es va trobar els anys 80 del segle XX en unes dependències de l'empresa “Mines de Cardona”, concessionària de l'explotació de la mina. Atès el greu estat de conservació del plànol, l'any 1988 l'empresa en va fer donació a l'Arxiu Històric de Cardona el qual, conjuntament amb el llavors Servei d'Arxius, van tramitar la restauració del document per part del Servei de Restauració de Béns Mobles de la Generalitat de Catalunya. Aquest plànol va ser fet, probablement, durant la primera meitat del segle xviii i està presidit per l'escut de la casa ducal dels Medinaceli, senyors de Cardona des de finals del segle xvii. A banda de la interessant representació cartogràfica de les salines, inclou una vista de la vila i del castell de Cardona, així com els dibuixos de diversos personatges vestits amb robes del segle xviii.
* El fons històric municipal (segles X-XX) i el fons Mines de Cardona (1914-1990).

## Referències

* 1 2 «Inauguració de la nova seu de l'Arxiu Municipal de Cardona». web. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 15 de juliol 2014. [Consulta: 5 juliol 2014].
# Variable Algol

Variables Algol o binàries del tipus Algol són una classe d'estrelles binàries eclipsants. Quan el component més fred passa per davant del més calent, una part de la llum d'aquesta darrera resulta bloquejada, i l'esclat de la binària, és vist des de la Terra, temporalment minvant. Aquest és el mínim primari de la binària. L'esclat total pot també disminuir, però menys, quan el component més calent passa pel front de la més freda; aquest és un mínim secundari.
El període, o lapse de temps entre dos mínims primaris, és molt regular, ve determinat pel període de revolució de la binària, és el temps que estan les dues components a orbitar l'una voltant l'altra. La majoria de variables Algol són binàries molt tancades i, per tant, el seu període és curt, típicament de pocs dies. El període més curt conegut és 0,145 dies (VZ Scultoris); el més llarg és de 9892 dies (27 anys, Èpsilon Aurigae).
Les estrelles components de les binàries Algol són esfèriques, o lleugerament el·lipsoïdals. Això les distingeix de les anomenades variables beta Lyrae i variables W Ursae Majoris, on els dos components són tan pròxims que els efectes gravitacionals produeixen series deformacions en ambdues estrelles. Generalment les amplituds de les variacions de l'esclat són de l'ordre d'una magnitud, la variació més llarga coneguda és de 3,4 magnituds (V342 Aquilae).
El prototipus de les estrelles variables Algol és l'estrella d'aquest mateix nom, o anomenada també beta Persei. Això fou descobert en el 1669 per Geminiano Montanari. El mecanisme pel que és variable fou explicat correctament per John Goodricke en el 1782.
Actualment es coneixen milers de binàries Algol: la darrera edició del Catàleg General d'Estrelles Variables (2003) en llista 3.554 (9% de totes les estrelles variables). A la llista d'estrelles variables conegudes es donen algunes dades interessants sobre les variables Algol.

## Referències

* Estrelles binàries eclipsants Arxivat 2007-04-14 a Wayback Machine., D. Bruton (Stephen F. Austin State University)

## Enllaços externs

* Plana sobre la constel·lació Perseus
# Wireshark

Wireshark és un programari lliure i de codi obert amb la funcionalitat d'analitzador de paquets de xarxes de comunicació. Wireshark s'empra per a solucionar problemes en xarxes, desenvolupament i anàlisi de programari i tasques educatives. Originàriament s'anomenava Ethereal i va ser reanomenat Wireshark el maig del 2006 per causes comercials.

## Funcionalitat

* Wireshark és molt similar al programari tcpdump, però amb un una interfície gràfica d'usuari i més opcions de menú per a ordenar i filtrar.
* Wireshark permet de configurar la targeta de xarxa com a mode promiscu (xarxes de cable i sense fils i, per tant, pot monitorar les dades del mateix domini (per Ethernet IEEE 802.11).
* En sistemes operatius GNU/Linux, BSD, i macOS, amb la biblioteca libpcap 1.0.0 o posterior, Wireshark 1.4 i posterior també es pot configurar com a mode monitor (per a xarxes sense fils).

## Característiques

* Wireshark és un programa que captura els paquests de diferents protocols i empra el programari pcap per a decodocicar les dades, per tant suporta les mateixes xarxes que pcap.
* Els paquests es poden visualitzar aplicant diversos filtres.
* Es poden afegir plug-ins (Connector (aplicació informàtica)).
* Les captues es poden gravar en els formats suportats per pcap (compatible amb altres analitzadors tals com snoop, Network General's Sniffer, i Microsoft Network Monitor.

## Referències

* ↑ «How to Use Wireshark to Capture, Filter and Inspect Packets» (en anglès). https://www.howtogeek.com, 29-10-2017.
* ↑ «Wireshark University» (en anglès). https://www.wiresharktraining.com.+[Consulta: 28 octubre 2017].
* ↑ «Wireshark | Penetration Testing Tools» (en anglès). https://tools.kali.org.+[Consulta: 28 octubre 2017].
* ↑ «RabbitMQ - Inspecting AMQP 0-9-1 Traffic using Wireshark» (en anglès). https://www.rabbitmq.com/.+[Consulta: 28 octubre 2017].

## Vegeu també

* Altres programaris similars : Capsa, Fiddler, EtherApe, netsniff-ng, Ngrep, Omnipeek.
* Llista d'analitzadors de paquets.
# 13 aC
## Esdeveniments
### Hispània

* Roda de Berà (Tarragonès): Construcció de l'Arc de Berà

### Imperi romà

* S'acaba la construcció de la gran via Augusta.

## Naixements

* Lívia Drusil·la filla de Drus el Vell i Antònia Minor.
# Rotgers

Rotgers localment també escrit Rotxés és una masia situada al municipi de Lladurs, a la comarca del Solsonès, inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Es troba a tocar de la carretera LV-4241-b (de Solsona a Sant Llorenç), al punt quilomètric 3,5.

## Descripció

Masia de planta rectangular, teulada a dos vessants i orientada nord-sud. Façana principal a l'est, on hi ha una edificació posterior adossada, de planta rectangular i teulada també a dues vessants, per tal d'engrandir la casa. Porta d'arc de mig punt adovellada. Té una planta baixa amb sòl de pedra i sostre de bigues i dos pisos. Parament de carreus irregulars amb morter.
Al voltant de la casa hi ha una era, amb gran quantitat de coberts i corrals.

## Història

La zona que ocupa la masia de Rotxès, va formar part del territori repoblat i organitzat entre els anys 970 i el 977.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* ↑ Espar i Canal, Pla General d'Ordenació Urbana, 2009, p. 3279-3280.
* 1 2 3 «Rotgers». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 juny 2015].

## Enllaços externs

* Espar i Canal, Maria Àngels. «Catàleg de màsies i cases rurals». A: Pla General d'Ordenació Urbana. Lladurs: Ajuntament de Lladurs, 2009, p. 3166-3308.
* «Rotgers». Fototeca del Solsonès. Arxivat de l'original el 2012-12-17. [Consulta: 29 març 2021].
# Xocolata blanca

La xocolata blanca és un dolç elaborat amb sucre, mantega de cacau i llet. El punt de fusió de la mantega de cacau és prou elevat per mantenir la xocolata blanca sòlida a temperatura ambient, però prou baix per fer que es fongui a la boca. Així, la xocolata blanca té una textura semblant a la de la xocolata amb llet.

## Composició i regulació

La xocolata blanca es compon de mantega de cacau, llet i sucre. Les regulacions locals determinen quines barreges es poden comercialitzar com a «xocolata blanca»:
* Als Estats Units, des de 2004, la xocolata blanca ha de contenir un mínim del 20% de mantega de cacau (en pes), com a mínim un 14% de sòlids lactis, un 3,5% de greix de llet com a mínim i menys del 55% de sucre o altres edulcorants. Abans d'aquesta data, les marques havien d'obtenir permisos temporals de comercialització per vendre xocolata blanca.
* La Unió Europea ha adoptat els mateixos estàndards, excepte pel fet de no fixar límits per als edulcorants i el sucre.
La xocolata blanca s'elabora de la mateixa manera que la xocolata amb llet i la negra, excepte pels ingredients. De fet, a causa d'això, molta gent (incloent a la pròpia Administració de Drogues i Aliments) no considera que sigui xocolata.
Alguns preparats per a banys de pastisseria s'elaboren a partir de greixos barats sòlids, vegetals hidrogenats i animals i, per tant, no estan derivades del cacau. Aquests preparats poden tenir color blanc (a diferència del to d'ivori de la xocolata blanca) i no tenen el gust de la mantega de cacau.
Com que no conté sòlids de cacau, un benefici de la xocolata blanca és que tampoc conté teobromina, raó per la qual pot ser consumida per aquells que han d'evitar-la per motius mèdics o religiosos. La teobromina només es troba en el sòlid del cacau i altres ingredients de la xocolata que li donen el seu característic color marró. En contrast amb la xocolata blanca, la negra té una gran quantitat d'aquesta substància.

## Ús en rebosteria

Pot resultar difícil treballar amb la xocolata blanca. Quan es fon, la mantega de cacau pot separar-se i crear un compost oliós que pot recuperar-se mitjançant emulsió. Aquest es pot fer fonent una petita quantitat de mantega o xocolata i batent la mescla. Com amb la xocolata, tan aviat com s'afegeix una mica d'aigua en el producte fos, aquest es torna grumós i granulós. De nou, pot recuperar-se si s'emulsiona. Algunes marques serveixen millor que altres per rebosteria, tenint a vegades la tendència de tornar-se marrons en ser enfornades.
La xocolata es pot comprar en pastilles grans o petites, però sovint és difícil treballar-hi en haver de tallar amb un ganivet i acabar obtenint porcions irregulars. Hi ha presentacions en pastilles per a major comoditat.

## Referències

* ↑ Directiva 2000/36/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 23 de juny de 2000, relativa a los productos de cacao y de chocolate destinados a la alimentación humana (castellà).
* ↑ US Federal Register – White Chocolate; Establishment of a Standard of Identity Arxivat 2008-03-21 a Wayback Machine. (anglès).
# Richard Palliser

Richard David Palliser (nascut el 18 de setembre de 1981) és un jugador i escriptor d'escacs anglès, que té el títol de Mestre Internacional.
Palliser fou Campió britànic d'escacs llampec el 2006. És un prolífic escriptor d'escacs, que publica regularment a Everyman Chess, on hi treballa també com a editor i conseller. Hi ha publicat especialment llibres de la coneguda sèrie "Starting Out".

## Bibliografia

* Palliser, Richard. Tango! A Dynamic Answer to 1 d4. Everyman Chess, 2005. ISBN 1-85744-388-8.
* Palliser, Richard. Beating Unusual Chess Openings. Everyman Chess, 2006. ISBN 1-85744-429-9.
* Palliser, Richard. Starting Out: Closed Sicilian. Everyman Chess, 2006. ISBN 978-1-85744-414-8.
* Palliser, Richard. Starting Out: Scilian Najdorf. Everyman Chess, 2007. ISBN 978-1-85744-601-2.
* Palliser, Richard. Starting out: the Colle. Everyman Chess, 2007. ISBN 978-1-85744-527-5.
* Palliser, Richard; Kosten, Tony; Vigus, James. Dangerous Weapons: Flank Openings. Everyman Chess, 2008. ISBN 9781857445831.
* Palliser, Richard. Starting out: d-pawn attacks. The Colle-Zukertort, Barry and 150 Attacks. Everyman Chess, 2008. ISBN 978-1-85744-578-7.
* Palliser, Richard. Starting Out: the Trompowsky Attack. Everyman Chess, 2009. ISBN 9781857445626.

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Richard Palliser a «chessmetrics.com». [Consulta: 28 juny 2010]. (anglès)
# Soufiane El Bakkali

Soufiane El Bakkali (àrab: سفيان البقالي) (Fes, Marroc, 7 de gener de 1996) és un atleta marroquí especialitzat en la prova dels 3.000 metres obstacles. Ha participat en 2 Olimpíades, guanyant la medalla d'or en la prova dels 3.000m obstacles als Jocs Olímpics de Tòquio 2020. Aquesta victòria, va trencar 37 anys de regnat kenyà en aquesta prova dels Jocs Olímpics. A més, ha guanyat 4 medalles (2 d'or) en els Campionats del Món i 1 medalla en el Campionat d'Àfrica. La medalla d'or aconseguida al Campionat del Món d'Eugene 2022, va representar la primera medalla d'or en la prova per un marroquí, en tota la història de la competició.

## Marques personals

| Disciplina | Marca | Seu | Data |
| 3.000m obstacles | 7:56.68 | Rabat | 28 de maig de 2023 |
| 1.500m llisos | 3:31.95 | Doha | 28 de maig de 2021 |

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Prova |
| 2016 | Rio de Janeiro | 4a posició | 3.000m obstacles |
| 2020 | Tòquio | DNF | 1.500m llisos |
| 2020 | Tòquio | 1 | 3.000m obstacles |
| Campionat del Món ||||
| 2017 | Londres | 2 | 3.000m obstacles |
| 2019 | Doha | 3 | 3.000m obstacles |
| 2022 | Eugene | 1 | 3.000m obstacles |
| 2023 | Budapest | 1 | 3.000m obstacles |
| Campionat d'Àfrica ||||
| 2014 | Marràqueix | 10a posició | 3.000m obstacles |
| 2018 | Asaba | 2 | 3.000m obstacles |

## Referències

* ↑ «Perfil oficial» (en anglès). World Athletics. [Consulta: 3 octubre 2023].
* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). olympics. [Consulta: 3 octubre 2023].
* ↑ «Soufiane El Bakkali becomes the first non-kenyan man to win the olympic 3.000m steeplechase» (en anglès). Daily Mail, 02-08-2021.
* ↑ «Soufiane El Bakkali becomes 1st moroccan to win gold in men's 3.000 steeplechase at World Athletics Championships» (en anglès). Oregon Live, 18-07-2022.
# 91

    Aquesta pàgina és per a l'any. Per al nombre, vegeu noranta-u.
El 91 (XCI) fou un any comú començat en dissabte del calendari julià. En aquell temps, era conegut com a any del consolat de Glabrió i Trajà (o, més rarament, any 844 ab urbe condita). L'ús del nom «91» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini esdevingué el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments

* Plini el Jove és anomenat tribú de la plebs

## Necrològiques

* Júlia Flàvia, filla de l'emperador Tit
# El Fornell

El Fornell és una masia de Navès (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

La masia es troba al centre de la capçalera de la rasa del Fornell, sota mateix del cingle de la Creu de Busa que s'aixeca, imponent, al nord. S'hi va des de la nova carretera de la Vall d'Ora que s'inicia al km. 119,4 de la C-26 (de Solsona a Berga)(41° 59′ 41″ N, 1° 39′ 01″ E﻿ / ﻿41.994642°N,1.650209°E﻿ / 41.994642; 1.650209). Transcorreguts 10,6 km de la dita carretera (42° 04′ 52″ N, 1° 40′ 12″ E﻿ / ﻿42.080974°N,1.669984°E﻿ / 42.080974; 1.669984) es pren la pista arranjada de l'esquerra en direcció "La Selva" o "Rectoria de la Selva". i, als 12,7 km es troba el trencall que mena al Fornell. La pista està ben indicada però als pocs metres té barrat el pas amb un encadenat. Cal anar-hi a peu i s'hi arriba en un quart d'hora.

## Descripció

Masia de planta rectangular amb teulada a dos vessants i orientada nord - sud. Porta d'arc de mig punt adovellada a la cara sud. La planta baixa té sòl de pedra i està coberta amb volta. El parament és de carreus irregulars units amb morter. Les llindes de les finestres i dels balcons són de pedra picada i tallats.
Adossada a la cara sud hi ha una petita capella de planta rectangular, d'una sola nau, teulada a dos vessants i porta amb llinda, a la cara est. La capella està sota l'advocació de Sant Antoni.

## Història

Es tenen notícies documentals de la masia del Fornell des del segle xiv. Al segle xvii, quan van fer reformes a l'església parroquial de La Selva per ordre del bisbe fra Pere de Santiago, portava l'administració de les obres l'obrer Antoni Fornells, fill de la masia de Fornells.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* 1 2 3 «El Fornell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Gent del Llibre

La «gent del Llibre» (àrab: أهل الكتاب, ahl al-kitāb) és com es designen en l'islam els creients de les altres religions abrahàmiques o monoteistes que, segons l'Alcorà, mereixen major respecte que els idòlatres o els politeistes. S'aplica particularment als qui no es van convertir després de la conquesta musulmana, iniciada al segle vii, i que, com a poblacions protegides, van conservar el seu culte i, fins a cert punt, la seva forma de govern i les seves pròpies lleis.
Després de la conquesta, les poblacions considerades gent del Llibre van ser: els cristians (a la península Ibèrica els mossàrabs, a Egipte els coptes i a diferents regions del Pròxim Orient armenis, maronites, etc.), els jueus, que vivien en els seus propis barris o calls, els sabeus del Iemen, els mandeus de l'Iraq i els zoroastrians de Pèrsia.
El concepte se segueix aplicant en l'actualitat tant als cristians o jueus que viuen en un territori musulmà (Dar al-Islam o món islàmic) com als que viuen en territoris no musulmans (Dar al-Harb), que reben el nom de harbiyyun.

## Referències

* ↑ Desika Char, S. V.. Hinduism and Islam in India: Caste, Religion, and Society from Antiquity to Early Modern Times. Markus Wiener Publishers, 1997, p. 127. ISBN 1558761519.
# 1023

El 1023 (MXXIII) fou un any comú començat en dimarts del calendari julià.

## Esdeveniments

* Finalitza la primera regència d'Ermessenda de Carcassona, malgrat que no deixa governar el seu fill Berenguer Ramon I en solitari, sinó amb ella.
* Fundació del Regne de Sevilla.
* 13 de juliol: Revolta de la població de Còrdova contra la presència de militars amazics.
* 26 de juliol - Utrecht: s'inaugura la Catedral d'Adalbold.
* 1 de desembre: Inici del regnat de l'omeia Abd-ar-Rahman V com a califa de Còrdova.
# Fornells (Pinós)

Fornells és una masia del municipi de Pinós (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

La masia es troba a l'extrem nord del municipi, al nord-oest de Matamargó, però molt més a prop de Su (Riner). Ocupa el cap d'una costa que s'aixeca al nord de la riera de Matamargó, situació que li confereix un aspecte encastellat. Sota seu, seixanta metres més avall i a tocar de la riera, hi ha el molí de la masia.
S'hi va des de la carretera de Cardona a Su, per un trencall que es troba poc més enllà del cap de província(41° 53′ 29″ N, 1° 34′ 33″ E﻿ / ﻿41.891525°N,1.575937°E﻿ / 41.891525; 1.575937), a un quilòmetre de Su. Està molt ben senyalitzat. Hi ha tres quilòmetres fins a Fornells. Es pren la pista ben arranjada cap al sud. Als 750 metres es passa pel davant de la masia de la Serra i als 1,8 km es troba un encreuament. Per la dreta es va a la capella de Sant Andreu i a Miralles. La de l'esquerra porta a Fornells.

## Descripció

Masia de planta rectangular i teulada a doble vessant, orientada nord-sud. Porta primitiva a la cara est, d'arc de mig punt i adovellada. Petites obertures a les tres cares, hi ha algunes finestres amb decoracions gòtiques molt deteriorades. A la cara sud, s'hi ha adossat una nova edificació per engrandir la casa. Arrebossada i amb balcons i finestres més grans, aquí s'hi ha fet la nova porta d'entrada. La planta baixa és amb sòl de pedra i el celler amb volta de canó. Tipus de construcció: excepte la nova edificació, la resta és un parament de carreus irregulars sense tallar i no en filades.
Davant de la façana de llevant hi ha la capella de la masia dedicada a Sant Francesc.

## Història

De la casa Fornells se'n parla en el Cartoral I de l'Arxiu Diocesà de Solsona i en els escrits o documents dels "Límits" del segle XI-XII.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* 1 2 «Fornells». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 març 2015].
# Porxos de la plaça de Sant Roc

Els Porxos de la plaça de Sant Roc, i del carrer Homenatge a la Vellesa, són una obra de Bellpuig (Urgell) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Aquests porxos estan ubicats en un extrem de la plaça de Sant Roc, tocant el carrer Homenatge a la Vellesa. Fan un angle de 90 graus, creant una petita plaça davant seu on es troba la font de Sant Roc. És una plaça situada molt a prop tant de l'escalinata de l'església de Sant Nicolau de Bellpuig com també del castell, així que és una plaça cèntrica dins l'entramat del nucli antic del nucli urbà de la població de Bellpuig; aquest fet afavoreix que la plaça es constitueixi nucli comercial de la vila. La plaça és de petites dimensions i de forma allargada.
Es tracta d'un tipus de plaça porticada molt mediterrània, on uns porxos embigats oberts entre arcs de mig punt, uns de normals i altres rebaixats, que sostenen les cases que hi donen directament. Al bell mig de la plaça s'hi situa la font de Sant Roc, malgrat que aquesta font hi va anar a parar després d'una remodelació urbanística.
Els porxos s'estenen per la banda sud en el cas dels porxos de Sant Roc i per la banda nord en el cas de l'Homenatge a la Vellesa. Les cinc arcades de la banda del carrer Homenatge a la Vellesa són de finals del segle xvi i corresponen a l'antiga plaça del Pou, la part inferior (Cal Progrés) correspon al segle xvii i els porxos de les parts inferiors són més tardans (segle xviii).

## Història

Les places o els carrers porticats històricament han anat units a la cultura mediterrània per la seva bona adaptació al clima, ja que sota d'aquests porxos s'hi pot aixoplugar el mercat en cas de pluja o bé per protegir-se del calorós sol dels estius.

## Referències

* 1 2 3 «Porxos de la plaça de Sant Roc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 gener 2017].
# 210

El 210 (CCX) fou un any comú començat en dilluns del calendari julià.

## Esdeveniments

* Escòcia: L'emperador romà Septimi Sever mana reconstruir el Mur d'Antoní.
* Regne del Bòsfor: Rescuporis II succeeix en el tron el seu pare Sauromates II.