OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Roberto Hazon

Roberto Hazon (Borgo Val di Taro (Emília-Romanya), 25 de setembre, 1854 - Milà (Llombradia), 9 de setembre, 1920), va ser un director d'orquestra i professor de música italià.
Hazon va estudiar a la "Scuola del Carmine" de Parma i al Conservatori de Milà. A Milà va ser alumne de Franco Faccio, que era director de la Scala. Després va treballar com a director d'òpera al Teatro Dal Verme fins que va viatjar a Melbourne el 1886 amb la New Royal Italian Opera Company sota la direcció de Martin Simonsen. Va actuar amb la companyia a Melbourne, Sydney i altres ciutats australianes i el 1888 va decidir romandre a Austràlia.
George Rignold el va contractar per actuar al "Her Majesty's Theatre" de Sydney el 1889, i el mateix any es va convertir en director de la Societat Filharmònica de Sydney. Amb aquest i el cantant Charles Santley va interpretar amb èxit l'Elies de Mendelssohn, altres oratoris populars, obres de compositors australians com Charles Packer i Alfred Hill i, per primera vegada a Sydney, La Damnation de Faust d'Hector Berlioz. També va ensenyar cant, harmonia i orquestració.
El 1891 Hazon va fundar la "Sydney Amateur Orchestral Society". Va interpretar moltes obres noves a la seva sèrie anual de concerts i va portar a Austràlia músics com Johann Kruse (1895) i Ignacy Paderewski (1904). El 1901 va viatjar a Itàlia per contractar músics i cantants per a la Companyia d'Òpera Italiana de James Cassius Williamson, de la qual va ser director i director artístic aquella temporada. Amb això va interpretar per primera vegada a Austràlia La bohème de Giacomo Puccini, Otello de Giuseppe Verdi i Fedora d'Umberto Giordano.
El 1907 Hazon va donar el seu concert de comiat a l'Ajuntament de Sydney. Va tornar a Milà i va dirigir durant un temps a La Scala. El 1910 va tornar a viatjar a Austràlia com a director de la "Williamson's Grand Opera Company" i va interpretar Madame Butterfly de Puccini en anglès amb Bel Sorel i Amy Castles.

## Referències

* 1 2 https://adb.anu.edu.au/biography/hazon-roberto-6618

## Fonts

* Australian Dictionary of Biography - Roberto Hazon
# Pujol de Romagosa

El Pujol de Romagosa és una muntanya de 431 metres que es troba al municipi de Castellet i la Gornal, a la comarca de l'Alt Penedès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Museu Barbier-Muller d'Art Precolombí

El Museu Barbier-Muller d'Art Precolombí és un museu situat actualment a Ginebra (Suïssa), que mostra obres d'art precolombí de la col·lecció de Barbier-Muller, que abasten del 1500 a. C. al segle xvi. Del 1997 a 2012 va tenir la seu a Barcelona i estava gestionat per l'Ajuntament de Barcelona.

## Història

El Museu va obrir les portes a Barcelona al maig de 1997 fruit d'un préstec entre la família Barbier-Muller, propietària de la col·lecció i l'ajuntament de Barcelona. Les obres són el fruit del treball de Josef Muller (1887-1977), col·leccionista apassionat de l'art dels anomenats pobles "primitius" d'Àfrica, Àsia, Oceania i Amèrica. El conjunt que el va iniciar ha estat completat amb el del seu gendre, Jean Paul Barbier-Muller. Situat al Palau Nadal, un palau gòtic del carrer Montcada, era un museu intimista que exposava escultures de pedra i fusta, ceràmiques, tèxtils i orfebreria de les cultures olmeca, maya, asteca o inca, entre altres peces. El museu va tancar el 2012. Les 313 peces es van subhastar sis mesos després a París.

## Referències

* ↑ «El museo de arte precolombino de Barcelona cierra este viernes». La Vanguardia, 12-09-2012 [Consulta: 25 gener 2017].
* ↑ Bosco, Roberta «Arranca la subasta de las piezas del Barbier-Mueller de Barcelona». El País, 23-03-2013 [Consulta: 25 gener 2017].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# L'Espolsada

L'Espolsada és una llibreria ubicada a Les Franqueses del Vallès que va obrir les portes el febrer de 2007.

## Història

El 2007 Fe Fernández, traductora científica per a uns laboratoris, va obrir el negoci en un espai d'uns 70 metres quadrats (sense magatzem), mesos abans de l'esclat de la crisi i la bombolla immobiliària. El seu model de negoci és similar al d'altres llibreries com No Llegiu o La Calders, que organitzen programació cultural diversa en col·laboració amb autors, editorials i altres agents del sector cultural i on fan una selecció del seu fons, no tan estrictament relacionat amb les novetats del sector editorial o als Best sellers. Disposa de diversos clubs de lectura, tant de literatura per a adults com infantil i adolescent. Entre d'altres, estan especialitzats en l'obra de Mercè Rodoreda i en literatura de la primera meitat del segle xx. Durant els 10 primers anys d'existència els llibres més venuts van ser Primavera, estiu, etcètera, de Marta Rojals i En un lloc segur, de Wallace Stegner, seguits de l'Ànima de Wajdi Mouawad, Victus, d'Albert Sánchez Piñol, Jo confesso, de Jaume Cabré, El silenci del far, d'Albert Juvany, entre d'altres, i està especialitzada en llibres en llengua catalana.
El febrer del 2017 va celebrar 10 anys i -entre altres activitats- s'hi va celebrar un programa de Catalunya Ràdio amb motiu del Dia Mundial de la Ràdio.

## Referències

* 1 2 3 NOPCA, Jordi, Entrevista a Fe Fernández Villaret, llibretera. Ara, "25 de febrer del 2015, PP.46-47
* ↑ «Sant Jordi: Guía de las apuestas de las librerías». La Vanguardia. Arxivat de l'original el 2017-02-26 [Consulta: 26 febrer 2017].
# Pietra

Pietra és una marca de cervesa de l'illa de Còrsega.

## Història

La cerveseria Pietra va obrir les portes l'any 1996. El nom de Pietra prové de Pietraserena, el poble cors natal d'Armelle i Dominique Sialelli, fundadors de la cerveseria. La cervesa Pietra és una cervesa amb 6% de grau alcohòlic, elaborada a partir d'una barreja de malt d'ordi i castanya. La castanya s'ha utilitzat sempre a Còrsega com a cereal, però va ser necessari fer estudis durant anys per a validar les qualitats de la farina de castanya que dona a la cervesa Pietra el seu color daurat. La producció anual de cervesa Pietra supera els 42.000 hectolitres.
La cerveseria Pietra també produeix Corsica Cola, un refresc sense alcohol, des del 2003.

## Referències

* ↑ «Brasserie Pietra: la bière Made in Corse» (en francès), 05-11-2014. [Consulta: 8 març 2022].
* ↑ «Brasserie Pietra». Beer Me!, 08-01-2007. Arxivat de l'original el 2006-11-03. [Consulta: 26 gener 2007].
* ↑ «Corsica Cola - L'Epicerie Corse - Epicerie Corse - Produits de qualité» (en francès). [Consulta: 8 març 2022].
# Konohana

Konohana (此花区, Konohana-ku) és un dels 24 districtes urbans de la ciutat d'Osaka, capital de la prefectura homònima, a la regió de Kansai, Japó. És un dels cinc districtes urbans de la ciutat que fa costa amb la badia d'Osaka, a la mar interior de Seto. També és conegut per trobar-se el parc d'atraccions Universal Studios Japan i el parc de l'Exposició Universal de 2025.

## Geografia

El districte de Konohana es troba localitzat al nord-oest dins la ciutat d'Osaka, al centre de la prefectura homònima. Pel districte flueix i desemboca el riu Yodo, ja que el districte fa costa amb la badia d'Osaka, part de la mar interior de Seto. El terme del districte limita amb els de Nishi-Yodogawa al nord, amb Minato, Nishi i Suminoe al sud, amb Fukushima a l'est i amb la badia d'Osaka a l'oest.

### Barris

Els chōchō o barris del districte són els següents:
* Asahi (朝日)
* Ume-machi (梅町)
* Kasugade-Naka (春日出中)
* Kasugade-Minami (春日出南)
* Kasugade-Kita (春日出北)
* Sajurajima (桜島)
* Shikanjima (四貫島)
* Shimaya (島屋)
* Takami (高見)
* Tsuneyoshi (常吉)
* Denpō (伝法)
* Torishima (酉島)
* Nishi-Kujō (西九条)
* Baika (梅香)
* Hokukō (北港)
* Hokukō-Shiratsu (北港白津)
* Hokukō-Ryokuchi (北港緑地)
* Yumeshima-Naka (夢洲中)
* Yumeshima-Higashi (夢洲東)

## Història

El districte de Konohana es creà l'1 d'abril de 1925 sortit d'una escissió del districte de Kita amb municipis integrats dins de la ciutat eixe any. L'1 d'abril de 1943 la part més oriental del districte s'escindí ter esdevindre el nou districte de Fukushima. El 31 de març de 2001 va obrir les portes el popular parc d'atraccions Universal Studios Japan al barri de Sakurajima. L'Exposició Universal de 2025 tindrà lloc a una de les illes del districte, Yumeshima.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| ND | ND | ND | ND | ND | 85.786 | 73.386 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 69.729 | 65.037 | 65.569 | 64.870 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils del Japó Occidental (JR West)
** Nishikujō - Ajikawaguchi - Universal City - Sakurajima
* Ferrocarril Elèctric Hanshin
** Nishikujô - Chidoribashi - Denpō

### Carretera

* Autopista Hanshin
* Nacional 43

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=27104
* ↑ «Osaka Is World Expo 2025 Host | JAPAN Forward» (en anglès). Japan Forward, 23-11-2018.
* ↑ https://minchizu.jp/osaka/o-konohana.html
* ↑ https://www.oml.city.osaka.lg.jp/index.php?page_id=1149
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Cantó de Doullens

El cantó de Doullens és un cantó francès del departament del Somme, situat al districte d'Amiens. Té 14 municipis i el cap és Doullens.

## Municipis

* Authieule
* Beauquesne
* Beauval
* Bouquemaison
* Brévillers
* Doullens
* Gézaincourt
* Grouches-Luchuel
* Hem-Hardinval
* Humbercourt
* Longuevillette
* Lucheux
* Neuvillette
* Terramesnil

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | Kléber Mopty | radical |
| 1967-1979 | Jacques Mossion | Divers droite, després UDF-CDS |
| 1979-1985 | Jean-Philippe Lebas | PS |
| 1985-1992 | Jacques Mossion | UDF-CDS |
| 1992- | Christian Vlaeminck | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 12.865 | 13.905 | 14.152 | 13.755 | 13.556 | 13.158 | 13.768 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Volcà del Puig de Mar

El Volcà del Puig de Mar és un volcà situat al municipi de Santa Pau, a la comarca catalana de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Casa del Fascio

La casa del Fascio, casa Littoria o casa del Littorio va ser un edifici que allotjava primer la branca local del Partit Nacional Feixista (1921-1943) i, després, del Partit Feixista Republicà (1943-1945) sota el règim feixista a Itàlia, les colònies i Malta. En els principals nuclis urbans, s'anomenava palau del Littorio o palau Littorio. Littorio significa lictor, el portador del feix romà, símbol del poder a l'antiga Roma adoptat pel partit feixista.

## Història

Hi va arribar a haver un total d'11.000 cases del Fascio i uns 5.000 edificis es van construir expressament com a tals. Molts d'ells van ser dissenyades per arquitectes racionalistes com Adalberto Libera, Saverio Muratori, Ludovico Quaroni, Giuseppe Samonà i Giuseppe Terragni, però també hi havia arquitectes historicistes i moderns.
La casa del Fascio esdevingué un dels elements centrals de les noves ciutats i pobles fundats sota el règim feixista, juntament amb l'església i l'ajuntament. A les ciutats més petites, els edificis existents es compraven o es llogaven, de vegades sense modificar, de vegades especialment adaptats.
Després de la Segona Guerra Mundial, les cases del Fascio van ser lliurades a l'Estat italià en virtut de les disposicions de la Llei 159 del 27 de juliol de 1944, Sanzioni contro il fascismo. Encara avui sovint conserven signes o emblemes del règim feixista. En l'actualitat, només s'ha recontextualitzat l'antiga Casa Littoria de Bolzano, mostrant a partir del 2017 una cita de Hannah Arendt col·locada sobre un baix relleu monumental prenent com a centre el mateix Benito Mussolini i que el qüestiona públicament.

## Referències

* ↑ Stivala, Adrian M. (2001). Cultura italiana e teatro a Malta nell'Ottocento e nel Novecento (Tesi) (en italià). University of Malta, 2001.
* ↑ «L'architettura delle Case del Fascio», 26-09-2009. Arxivat de l'original el 2008-08-29.
* ↑ Thake, Conrad Melita Historica, XV, 4, 2011, pàg. 436–437. ISSN: 1021-6952. OCLC: 472457132.
* ↑ Mangione, Flavio. Le case del Fascio - In Italia e nelle Terre d'Oltremare (en italian). Roma: Ministero per i beni e le attività culturali - Pubblicazioni degli Archivi di Stato, 2003, p. XVII, 153–491. ISBN 8871252209.
* ↑ Obermair, Hannes (2017), "Monuments and the City—an almost inextricable entanglement", in Matthias Fink, 'Multiple Identitäten in einer "glokalen Welt"—Identità multiple in un "mondo glocale"—Multiple identities in a "glocal world", Bozen-Bolzano: Eurac Research, pàg. 88–99, ISBN 978-88-98857-35-7

## Bibliografia

* L'architettura delle Case del Fascio nella Regione Lazio, a cura de Flavio Mangone i Andrea Soffitta, Alinea, Florència, 2006,

## Vegeu també

* Casa del Fascio (Como)
* Casa del Fascio (Grosseto)
* Casa del Fascio (Varese)
# Serra de Riés

La Serra de Riés és una serra situada entre els municipis d'Olesa de Bonesvalls i de Subirats a la comarca de l'Alt Penedès, amb una elevació màxima de 542 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Ham

El cantó de Ham és un cantó francès al districte de Péronne del departament del Somme. Té 19 municipis (Athies, Brouchy, Croix-Moligneaux, Devise, Douilly, Ennemain, Eppeville, Esmery-Hallon, Ham, Matigny, Monchy-Lagache, Muille-Villette, Offoy, Quivières, Sancourt, Tertry, Ugny-l'Équipée, Villecourt i Y) i el cap és Ham.
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1958 | Gaston Lejeune | SFIO |
| 1958-1970 | Émile Luciani | UNR, UDR |
| 1970-1982 | Jean Goubet | PCF |
| 1982-2008 | Jean Boitel | PS |
| 2008- | Grégory Labille | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 12.787 | 13.812 | 14.341 | 14.323 | 13.669 | 13.337 | 12.874 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Bourbon-l'Archambault

El cantó de Bourbon-l'Archambault és un cantó francès del departament de l'Alier, situat al districte de Molins. Té 8 municipis i el cap és Bourbon-l'Archambault.

## Municipis

* Bourbon-l'Archambault
* Buxières-les-Mines
* Franchesse
* Saint-Aubin-le-Monial
* Saint-Hilaire
* Saint-Plaisir
* Vieure
* Ygrande

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | Alexis Gaume | PCF |
| 1961-1985 | Roger Berthon | PCF |
| 1985-2003 | Robert Chaput | PCF |
| 2003- | Gilles Mazuel | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 7.625 | 8.401 | 7.317 | 7.092 | 6.979 | 6.532 | 6.384 |
# Cantó de Cucet Nord

El cantó de Cusset Nord és una antiga divisió administrativa francesa del departament de l'Alier, situat al districte de Vichy. Té 3 municipis i part del de Cusset. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Bost
* Creuzier-le-Neuf
* Creuzier-le-Vieux
* Cusset

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1979-1985 | Fernand Fayet | Divers gauche |
| 1952-1979 | Gabriel Péronnet | UDF |
| 1979-2013 | René Bardet | PCF |
| 2013-2015 | Magali Dubreuil | EELV |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | 13.322 | 13.196 | 13.286 |
# Cantó de Lo Maiet de Montanha

El cantó de Lo Maiet de Montanha és un cantó francès del departament de l'Alier, situat al districte de Vichèi. Té 11 municipis i el cap és Lo Maiet de Montanha.

## Municipis

* Arona
* La Chabana
* Chastel de la Montanha
* Ferrièras
* La Guillermie
* Laprugne
* Lavoine
* Lo Maiet de Montanha
* Nizerolles
* Saint-Clément
* Saint-Nicolas-des-Biefs

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Aimé Pougnet | SFIO |
| 1949-1955 | Benoît Basmaison | RPF |
| 1955-1961 | Joseph Monat | Divers droite |
| 1961-1973 | Robert Moussé | Divers droite |
| 1973-1979 | Jules Rousseau | Divers droite, després UDF |
| 1979-1985 | Fernand Fayet | Divers droite |
| 1985-2004 | François Lacoste | Divers gauche, després UDF |
| 2004- | François Szypula | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 6.290 | 7.181 | 6.307 | 5.190 | 4.799 | 4.586 | 4.580 |
# Cantó de Crapona

El cantó de Crapona és un cantó francès del departament de l'Alt Loira, situat al districte de Lo Puèi de Velai. Té 8 municipis i el cap és Crapona.

## Municipis

* Beaune-sur-Arzon
* Chomelix
* Crapona
* Jullianges
* Saint-Georges-Lagricol
* Saint-Jean-d'Aubrigoux
* Saint-Julien-d'Ance
* Saint-Victor-sur-Arlanc

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1964-1970 | M. Julien-Pagès | Divers gauche |
| 1970-1988 | Jean-Michel Chapuis | RI, després UDF |
| 1988-1994 | Georges Bellut | Divers gauche, després UDF |
| 1994-2001 | Jean Gallien | RPR |
| 2001- | Jean-Pierre Morgat | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Lanjac

El cantó de Lanjac és un cantó francès del departament de l'Alt Loira, situat al districte de Briude. Té 11 municipis i el cap és Lanjac.

## Municipis

* Chanteuges
* Charraix
* Lanjac
* Mazeyrat-d'Allier
* Pébrac
* Prades
* Saint-Arcons-d'Allier
* Saint-Bérain
* Saint-Julien-des-Chazes
* Siaugues-Sainte-Marie
* Vissac-Auteyrac

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1964-1976 | M. Durand | RI |
| 1976-1994 | Guy Vissac | RPR |
| 1994-2001 | Michel Merle | Divers droite |
| 2001-2008 | Pierre Bernardon | Divers gauche |
| 2008- | Guy Vissac | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Lo Puèi de Velai Est

El cantó de Lo Puèi de Velai Est és un cantó francès del departament de l'Alt Loira, situat al districte de Lo Puèi de Velai. Té 3 municipis i part del de Lo Puèi de Velai.

## Municipis

* Blavozy
* Brives-Charensac
* Lo Puèi de Velai (part)
* Saint-Germain-Laprade

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1979 | M. Liotard | Divers gauche |
| 1979-1985 | M. Exbrayat | PS |
| 1985-1992 | Jean Prunayre | UDF |
| 1992-1998 | Jean-Jacques Bringold | UDF |
| 1998- | Jean-Claude Ferret | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó d'Annecy-Centre

El cantó d'Annecy-Centre és un cantó del departament francès de l'Alta Savoia, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. Està inscrit al districte d'Annecy, compta amb una part del municipi d'Annecy.

## Municipis

* Annecy

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1979 | Charles Bosson | CD, després UDF-CDS |
| 1979-1988 | Bernard Bosson | UDF-CDS |
| 1988-1998 | Jean-Louis Corajoud | UDF-CDS |
| 1998-2000 | Yvette Martinet | UDF-FD |
| 2000- | Jean-Luc Rigaut | UDF, després NC |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó d'Annecy-Nord-Oest

El cantó d'Annecy-Nord-Oest és un cantó del departament francès de l'Alta Savoia, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. Està inscrit al districte d'Annecy, té 12 municipis i el cap cantonal és Annecy.

## Municipis

* Annecy nord-oest
* la Balme-de-Sillingy
* Choisy
* Épagny
* Lovagny
* Mésigny
* Metz-Tessy
* Meythet
* Nonglard
* Poisy
* Sallenôves
* Sillingy

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1961-1973 | Charles Bosson | CD |
| 1973-1979 | Jean Chamey | CD, després UDF-CDS |
| 1979-2004 | Alain Veyret | UDF-CDS |
| 2004- | Christian Jeantet | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Cluses

El cantó de Cluses és un cantó del departament francès de l'Alta Savoia, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. Està inscrit al districte de Bonneville, té 5 municipis i el cap cantonal és Cluses.

## Municipis

* Arâches-la-Frasse
* Châtillon-sur-Cluses
* Cluses
* Magland
* Saint-Sigismond

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1979 | M. Rouxel | Divers droite |
| 1979-2011 | Pierre Devant | Divers droite |
| 2011- | Jean-Louis Mivel | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de L'Argentièira

El cantó de L'Argentièira és un cantó francès del departament de l'Ardecha, situat al districte de L'Argentièira. Té 14 municipis i el cap és L'Argentièira.

## Municipis

* Chassiers
* Chauzon
* Chazeaux
* Joannas
* L'Argentièira
* Laurac-en-Vivarais
* Montréal
* Prunet
* Rocher
* Rocles
* Sanilhac
* Tauriers
* Uzer
* Vinezac

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1952-19.. | M. Chabanel | RI, després UDF |
| 19..-2001 | André Monteil | UDF |
| 2001- | Jean-Roger Durand | UDF, després NC |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 5.600 | 7.089 | 6.643 | 6.895 | 6.887 | 7.092 | 7.646 |
# Cantó d'Entraigas (Ardecha)

El cantó d'Entraigas és un cantó del departament francès de l'Ardecha, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. Està inclòs al districte de L'Argentièira i té 11 municipis. El cap cantonal és Entraigas.

## Municipis

* Aizac
* Entraigas
* Asperjoc
* Genestelle
* Juvinas
* Labastide-sur-Bésorgues
* Lachamp-Raphaël
* Laviolle
* Mesilhac
* Sant Andiòu de Vals
* Saint-Joseph-des-Bancs

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1973 | Franck Chante | radical, després MRG |
| 1973-1979 | Louis Berthon | MRG, després Divers droite |
| 1979-2011 | Michel Teston | PS |
| 2011- | Robert Roux | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 2.563 | 3.064 | 2.689 | 2.640 | 2.593 | 2.600 | 2.797 |

## Vegeu també

* Cantons de l'Ardecha