OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L'irradiador del port i les gavines

L'irradiador del port i les gavines és el segon poemari de Joan Salvat-Papasseit, publicat el 1921. Aquest recull aplega vint-i-cinc poemes, escrits entre 1919 i 1921, que combinen influències de les avantguardes europees amb trets característics de la tradició poètica.
L’adopció d’elements formals d’inspiració avantguardista, juntament amb un enfocament amorós d’un erotisme subtil i delicat, generà controvèrsies, sobretot en els anys immediats a la seva aparició. L’obra reflecteix clarament tant l’heterogeneïtat de l’avantguardisme futurista de Salvat com la tensió constant entre tradició i modernitat que marcà l’escenari cultural català, deixant una empremta profunda en la seva producció literària.

## Referències

* ↑ «L'irradiador del port i les gavines». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana. [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ «L'irradiador del port i les gavines». Diccionari de la Literatura Catalana. [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ J. V. Foix. "Algunes consideracions sobre la literatura d'avantguarda", Revista de poesia, 1925, p. 65-70.
# Sibiuda

Sibiuda és el nom dels següents personatges:
* Ramon Sibiuda (Catalunya, ? - Tolosa, 1436), filòsof.
* Sebastià Sibiuda (Catalunya del Nord, segle xviii), caputxí traductor de Voltaire al català.
# Por Amor

Por Amor és una telenovel·la brasilera produïda per TV Globo i emesa originalment del 13 d'octubre de 1997 al 22 de maig de 1998 en 191 capítols. Es tractava de la 55a "telenovela a les vuit" que emetia l'emissora, en substitució d'A Indomada i posteriorment sustituida per Torre de Babel. Escrita por Manoel Carlos, amb col·laboració de Maria Carolina, Vinícius Vianna i Letícia Dornelles; va ser dirigida per Roberto Naar, Alexandre Avancini, Ary Coslov i Edson Spinello. La direcció general va recaure en les mans de Roberto Naar, Ricardo Waddington i Paulo Ubiratan, qui va finar durant l'enregistrament. Va comptar amb la participació al repartiment de Regina Duarte, Antonio Fagundes, Gabriela Duarte, Fábio Assunção, Susana Vieira, Vivianne Pasmanter, Carolina Ferraz i Eduardo Moscovis.

## Referències

* ↑ Xavier, Nilson. «Por Amor» (en portuguès brasiler). Tele Dramaturgia. [Consulta: 21 desembre 2024].
* ↑ «Por Amor» (en portuguès brasiler). Memória Globo. Grupo Globo. [Consulta: 21 desembre 2024].
* ↑ «Personalidade: Paulo Ubiratan é enterrado em SP» (en portuguès brasiler). Folha de S.Paulo, 30-03-1998. [Consulta: 21 desembre 2024].
# Construint l'Esquerra-Alternativa Socialista

Alternativa Socialista o Construint l'Esquerra-Alternativa Socialista (en castellà, Construyendo la Izquierda-Alternativa Socialista, CLI-AS) és un partit polític espanyol, d'ideari socialista. Fou fundat el 2013 a partir d'una escissió del PSOE, al no tirar aquest partit endavant el projecte de banca pública. El partit es defineix com a "democràtic, federalista, republicà i laic" i "en contra dels partits que "es consideren socialistes i duen a terme polítiques neoliberals. En les europees de 2014 van integrar-se en la llista de la coalició L'Esquerra Plural.

## Referències

* ↑ González, Lalia. «IU suma a la seua coalició a un grup escindit del PSOE» (en castellà). diari Sur. [Consulta: 30 març 2015].
* ↑ Lorenzo, Serafín. «Alternativa Socialista es presenta en Galícia i carrega contra les "polítiques neoliberals" del PSOE» (en castellà). La Voz de Galicia. [Consulta: 30 març 2015].
# Rugrats, vacances salvatges

Rugrats, vacances salvatges (títol original en anglès: Rugrats Go Wild) és una pel·lícula estatunidenca d'animació dirigida per Norton Virgien i John Eng, estrenada el 2003. Es tracta d'un crossover entre dues sèries animacions produïdes per Nickelodeon, Quatre grapes i The Wild Thornberrys. Ha estat doblada al català per a cinemas el 8 d'agost de 2003.

## Argument

Els Pickles i els seus pares naufraguen en una illa a priori deserta. Els valents bebès Rugrats s'enfonsen a la jungla i troben per casualitat la família Thornberry. Tommy Pickle coneix així el seu ídol, Nigel Thornberry...

## Repartiment

| Personatge | Veu original | Veu catalana |
| Tommy Pickles | E. G. Daily | Núria Domènech |
| Chuckie Finster | Nancy Cartwright | Belén Roca |
| Phil i Lill DeVille | Kath Soucie | Marta Barbarà |
| Kimi Watanabe-Finster | Dionne Quan | Berta Cortés |
| Angelica Pickles | Cheryl Chase | Geni Rey |
| Dil Pickles | Tara Strong | Tara Strong |
| Susie Carmichael | Cree Summer | Mònica Padrós |
| Stu Pickles | Jack Riley | Lluís Posada |
| Didi Pickles | Melanie Chartoff | – |
| Drew Pickles | Michael Bell | Quim Roca |
| Charlotte Pickles | Tress MacNeille | Alicia Laorden |
| Chas Finster | Michael Bell | Xavier de Llorens |
| Kira Watanabe-Finster | Julia Kato | Núria Mediavilla |
| Howard DeVille | Philip Proctor | Raúl Llorens |
| Betty DeVille | Kath Soucie | Esperança Domènech |
| Avi Lou Pickles | Joe Alaskey | Emili Freixas |
| Nigel Thornberry | Tim Curry | Joan Massotkleiner |
| Marianne Thornberry | Jodi Carlisle | Teresa Manresa |
| Debbie Thornberry | Danielle Harris | Joël Mulachs |
| Eliza Thornberry | Lacey Chabert | Isabel Valls |
| Darwin | Tom Kane | Xavier Fernández |
| Donnie | Flea | Flea |
| Spike | Bruce Willis | Juan Antonio Bernal |
| Siri | Chrissie Hynde | Alba Sola |
| Dr. Lipschitz | Tony | Jaume Lleal |

## Box-office

Quan es va estrenar als Estats Units, la pel·lícula es va estrenar amb 11.556.869 dòlars. La pel·lícula va recaptar 15.847.924 dòlars a tot el món, inclosos 39.399.750 dòlars als Estats Units.

## Al voltant de la pel·lícula

Spike el gos no parla a la sèrie Rugrats. Gràcies al do d'Eliza Thornberry se sent parlar el gos dels Thornberry - i això en aquest film únicament - amb una estrella per encarnar la seva veu. Per a la resta, el film ha cridat als actors habituals de les dues sèries.

## Referències

* ↑ «Rugrats, vacances salvatges». Ésadir.cat. [Consulta: 26 octubre 2018].
* ↑ Nichols, Peter M. «Take the Children; Diaper-Clad Adventurers Heed the Call of the Wild» (en anglès). NYTimes.com.
# José Casares

José Casares fou un músic-compositor espanyol de la meitat del segle XIX)
Fou autor de diverses sarsueles, entre elles: Con la casa a cuestas (1870), Beltrán y la Pompadour, i Las nueve de la noche, aquesta última en col·laboració amb el mestre Fernández Caballero. També va posar música a Las golondrinas de Gustavo Adolfo Bécquer.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 12, pàg. 65. (ISBN 84-239-4512-X)
# Loira (departament)

El Loira (català) (Loire en francès, Lêre en francoprovençal i Léger o Leir en occità) és un departament francès situat a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. El departament del Loira va ser creat durant la Revolució Francesa, l'any 1793, pel desmembrament de l'antic departament de Roine i Loira, i correspon a l'antiga província de Forez. La capital o prefectura es va establir successivament a :
* Feurs de 1793 a 1795
* Montbrison de 1795 a 1855
* Saint-Étienne des de 1855

## Vegeu també

* Llista de municipis del Loira
* Llista de cantons del Loira
* Consell General del Loira

## Enllaços externs

* «Les services de l'État dans la Loire [Els serveis de l'estat al departament del Loira]» (en francès).
* «Consell General del Loira» (en francès).
# Palau Marianao

El Palau Marianao és un edifici situat al barri de Marianao del municipi de Sant Boi de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un palau que té tots els elements del "revival" neomedieval. Construït amb maó arrebossat, la planta baixa està estucada imitant carreus, amb les obertures i les cantonades i sòcol de pedra artificial. El balcó del primer pis, tant en el de la porta de l'oratori com el de l'edifici principal, està treballat a la part de sota d'idèntica manera que els ràfecs amb embigat de fusta dels nostres palauets del segle xv i XVI, reforça la sensació de castell amb la filera de finestres de mig punt del pis superior, així com el blasó i les finestres d'estil gòtic de la torre d'homenatge. Tot el conjunt està coronat amb merlets. Cal destacar també el joc de franges reforçant l'horitzontalitat general de l'edifici.

## Història

No hi ha dades històriques, aquesta finca era propietat del Marquès de Marianao, que s'hi va fer construir el Palau, el Parc i la Miranda. A partir de 1944 va començar a edificar-se la urbanització residencial i posteriorment el Palau va passar a ser propietat municipal i va allotjar els jutjats fins a l'any 2007.

## Referències

* 1 2 «Palau Marianao». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 febrer 2016].
* ↑ «Palau dels Comtes de Marianao (Sant Boi de Llobregat - Baix Llobregat)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 15 febrer 2016].
# Nour Emam

Nour Emam és una educadora sexual, doula i empresària egípcia. És coneguda per ser cofundadora, l'any 2020, de l'empresa Motherbeing, una tecnològica dedicada a la salut de la dona.
Emam, que compta amb un màster en art sonor, havia sigut productora de música electrònica. L'any 2019, va tenir una filla, nascuda per cesària, i va patir depressió postpart i trastorn per estrès posttraumàtic. Va ser llavors quan va començar a estudiar sobre salut sexual i reproductiva i el cicle d'embaràs, part i puerperi. Va convertir-se en doula, tasca que va compaginar amb la creació de contingut digital d'aquest àmbit, en àrab.
Davant l'èxit del seu canal, va fer un pas endavant i va crear Motherbeing el gener de 2020, una plataforma amb informació sobre el cos femení, cicle menstrual, mètodes anticonceptius, gestació, etc. El 2023, gràcies a un conveni amb un hospital del Caire, Motherbeing va obrir una clínica especialitzada, i les usuàries poden concertar consultes a través de l'aplicació. A més, ha creat un pòdcast que es troba entre els més escoltats en la regió d'Orient Mitjà i Nord d'Àfrica.
Pel seu treball per a facilitar l'accés a dades fidedignes sobre sexualitat femenina i reproducció, en un context cultural patriarcal, va ser inclosa per la BBC en la llista 100 Women de 2024.

## Referències

* ↑ Sami, Salonaz. «Mother Being: Breaking taboos around sex education, reproductive health in Egypt» (en anglès). Ahram Online, 16-08-2021. Arxivat de l'original el 2024-05-26. [Consulta: 2 gener 2025].
* ↑ Addae, Yaa. «Nour Emam on What They Don’t Teach Us About Our Bodies in School» (en anglès). Amaka, 12-04-2023. [Consulta: 2 gener 2025].
* ↑ Rahman, Anjuman. «Normalising conversation about Arab women’s sexual health led to threats and challenges, Motherbeing co-founder says» (en anglès). Middle East Monitor, 19-03-2023. Arxivat de l'original el 2024-06-17. [Consulta: 2 gener 2025].
* ↑ El-Hitami, Hannah. «"Manche Mädchen leiden jahrelang an Infektionen, weil ihre Eltern sie aus Scham nicht zum Frauenarzt bringen"» (en alemany). Brigitte, 04-07-2024. Arxivat de l'original el 2024-07-03. [Consulta: 2 gener 2025].
* ↑ «Nour Emam» (en anglès americà). Creative Industry Summit. Arxivat de l'original el 2024-06-21. [Consulta: 2 gener 2025].
* ↑ «BBC 100 Women 2024: Who is on the list this year?» (en anglès britànic). BBC News, 03-12-2024. [Consulta: 2 gener 2025].
# Roderich Bass

Roderich Bass (Pardubice, Bohèmia (Txèquia), 16 de novembre, 1873 - Viena (Àustria), 24 de maig, 1933), va ser un pianista i compositor txec.
Va néixer a Bohèmia, però aviat va marxar a Viena. Va estudiar piano i composició. Es va fer famós com a solista al Festival de Salzburg. Ha col·laborat amb l'Orquestra Simfònica Filharmònica de Viena, la Filharmònica Txeca de Praga i altres orquestres mundials de referència (Dresden, Amsterdam, Milà, etc.).
Des de 1917 va ensenyar piano al Nou Conservatori de Viena. Entre els seus alumnes hi havia el compositor austríac d'origen hongarès Karl Schiske (1916-1969).

## Treball

El seu treball compositiu inclou principalment composicions per a piano, però també va compondre música de cambra i orquestral. Les seves composicions són de caràcter de saló, més curtes i estaven pensades més per a una escolta agradable.
El major èxit va ser una paràfrasi de concert del vals de Johann Strauss "Veus de priavera". De les seves obres, per exemple, "Balada simfònica" per a gran orquestra o el cicle de composicions per a violí "Somnis de conte de fades" s'han mantingut vius.
# Fernando León Boissier

Fernando León Boissier (Las Palmas de Gran Canaria, 28 de maig de 1966) és un regatista canari, ja retirat, guanyador d'una medalla olímpica d'or.
Membre del Real Club Nautico de Gran Canaria va participar, als 22 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 celebrats a Seül (Corea del Sud), on va finalitzar quart i, per tant, aconseguí diploma olímpic, en la classe 470 masculina al costat de Francisco Sánchez Luna. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Espanya) participà en la classe Soling al costat d'Alfredo Vázquez i Felip de Borbó. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units) aconseguí guanyar la medalla d'or en la classe Tornado al costat del regatista José Luis Ballester, finalitzant en novena posició en els Jocs Olímpics d'Estiu del 2000 realitzats a Sydney (Austràlia).
Al llarg de la seva carrera ha guanyat 5 medalles en el Campionat del Món de vela, destacant la medalla d'or aconseguida el 1994. El 2008 guanyà la medalla de bronze en el Campionat d'Europa de vela en la classe snipe.
# Capella del Clot del Moro

La Capella del Clot del Moro és una obra historicista de Castellar de n'Hug (Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Capella neoromànica d'una sola nau, coberta a dues aigües amb teula àrab i un absis semicircular a tramuntana, amb volta de quart d'esfera. L'entrada està coberta amb un pòrtic de menor alçada. El parament és de carreus de pedra encoixinats disposats en fileres. Els exteriors estan reforçats amb contraforts. Als peus del cos té un campanar d'espadanya; sota seu hi ha un nínxol amb una figura.

## Història

La capella de St. Jaume del Clot del moro fou construïda per l'enginyer director de la fàbrica de ciment entre 1924 i 1926, en un moment d'ampliació de les dependències de la gran fàbrica.

## Referències

* 1 2 «Capella del Clot del Moro». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Meroe (albedo)

Meroe és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 34.68 ° latitud N i 75 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a Mèroe, ciutat a la riba del riu Nil.

## Referències

* ↑ "Meroe (albedo)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Masia de Can Casadellà

La Masia de Can Casadellà és una obra de Mieres (Garrotxa) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Can Casadellà està situada a l'entrada de la Vall de Sant Andreu de Ruïtlles, els peus de la Serra de Finestres. És de planta rectangular i teulat a dues aigües amb els vessants vers les façanes principals. Disposa de baixos, antigament destinats al bestiar, primer pis, amb finestres rectangulars fetes amb carreus molt ben tallats i menudes golfes superiors. Aquesta masia és objecte d'una acurada restauració. Can Casdellà fou bastida amb pedra menuda del país, llevat dels carreus emprats per fer les cantonades i algunes de les seves obertures. Hi ha dues llindes amb inscripcions, resen així: la primera "1738" i la segona "17 CHRISTOFOR CASAD 81/ ELLA".

## Referències

* ↑ «Masia de Can Casadellà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Machlolophus aplonotus

La machlolophus aplonotus és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Pàrids pròpia del subcontinent indi. Segons el Handbook of the Birds of the World, es considera coespecífica de la mallerenga de l'Índia.

## Descripció

És un ocell fàcil de reconèixer a la major part de l'Índia. Mesura al voltant de 13 cm. Les parts inferiors són grogues amb una àmplia banda negra (més ampla als mascles) que va de la gola a la cua. Presenta un gran plomall negre al pili amb les puntes grogues a la part posterior. També són negres la gola, clatell, brida i llista ocular mentre que les llistes supraciliars i galtes són grogues. Les parts superiors són de color verd oliva. Té dues franges blanques o groguenques a l'ala i les plomes exteriors de la cua són blanques. Les femelles i els joves són de tons grocs menys intensos que els mascles. A més, el color groc de les parts inferiors és menys intens a les poblacions del sud que a les del nord.

## Comportament i ecologia

És una espècie sedentària al subcontinent indi, que no es troba a Sri Lanka. És un ocell comú dels boscos tropicals oberts. És un ocell àgil i actiu, que busca insectes i aranyes a les capçades dels arbres i que de vegades també menja fruits.
Nia en cavitats dels arbres aprofitant els forats vells fets per picots o barbuts o bé perfora els seus propis forats o també utilitza les construccions humanes. La posta típica es compon de 3-5 ous blancs amb motes vermelles.

## Taxonomia

Anteriorment es classificava en el gènere Parus i es va traslladar al gènere Machlolophus després després que una anàlisi filogenètica molecular publicada el 2013 mostrés que els membres del nou gènere formaven un clade diferent.
Segons Birds of the World, es reconeixen dues subespècies:
* M. a. aplonotus (Blyth, 1847) - es troba al centre de l'Índia.
* M. a. travancoreensis (Whistler & Kinnear, 1932) - es troba al sud de l'Índia.

## Referències

* 1 2 3 Gill, Frank; Donsker, David. «Waxwings and allies, tits, penduline tits – IOC World Bird List» (en anglès). World Bird List Version 8.1. International Ornithologists' Union. [Consulta: 12 març 2023].
* ↑ «Revision History - Indian Yellow Tit - Machlolophus aplonotus - Birds of the World» (en anglès). [Consulta: 14 març 2023].
* ↑ Johansson, Ulf S.; Ekman, Jan; Bowie, Rauri C.K.; Halvarsson, Peter; Ohlson, Jan I. «A complete multilocus species phylogeny of the tits and chickadees (Aves: Paridae)» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 69, 3, 12-2013, pàg. 852–860. DOI: 10.1016/j.ympev.2013.06.019.
* ↑ Gosler, Andrew; Clement, Peter; de Juana, Eduardo «Indian Yellow Tit (Machlolophus aplonotus), version 1.0» (en anglès). Birds of the World, 2020. DOI: 10.2173/bow.indtit1.01.
# Mallerenga negra dorsiblanca

La mallerenga negra dorsiblanca o mallerenga negra de dors blanc(Melaniparus leuconotus) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Pàrids endèmica de les muntanyes de l'Àfrica oriental. Anteriorment era una de les moltes espècies inclosa en el gènere Parus, però es va traslladar a Melaniparus després que una anàlisi filogenètica molecular publicada el 2013 demostrés que els membres del nou gènere formaven un clade diferent.

## Distribució i hàbitat

Es troba únicament a les muntanyes d'Etiòpia i Eritrea.
L'hàbitat natural són els boscos de muntanya tropicals.

## Referències

* ↑ «Mallerenga negra dorsiblanca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/03/2023(català)
* ↑ «Master Lists – IOC World Bird List v13.1» (en anglès americà). [Consulta: 15 març 2023].
* ↑ Johansson, Ulf S.; Ekman, Jan; Bowie, Rauri C.K.; Halvarsson, Peter; Ohlson, Jan I. «A complete multilocus species phylogeny of the tits and chickadees (Aves: Paridae)» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 69, 3, 12-2013, pàg. 852–860. DOI: 10.1016/j.ympev.2013.06.019.
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Waxwings and allies, tits, penduline tits – IOC World Bird List» (en anglès). World Bird List Version 6.1. International Ornithologists' Union. [Consulta: 19 febrer 2023].
# Mallerenga bruna

La mallerenga bruna (Melaniparus afer) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Pàrids pròpia d'Àfrica austral.

## Distribució i hàbitat

Es troba a l'extrem sud de l'Àfrica austral, distribuït únicament per Sud-àfrica i Lesotho.
L'hàbitat natural són el matoll sec i el matoll de tipus mediterrani.

## Taxonomia

Va ser descrita pel naturalista i químic alemany Johann Friedrich Gmelin l'any 1789 i inicialment inclosa en el gènere Parus, però es va traslladar a Melaniparus després que una anàlisi filogenètica molecular publicada el 2013 demostrés que els membres del nou gènere formaven un clade diferent.
Es reconeixen dues subespècies:
* M. a. arens (Clancey, 1963) - al sud de Sud-àfrica i Lesotho.
* M. a. afer (Gmelin, 1789) - Namíbia i oest de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Mallerenga bruna». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 17/03/2023(català)
* ↑ Johansson, Ulf S.; Ekman, Jan; Bowie, Rauri C.K.; Halvarsson, Peter; Ohlson, Jan I. «A complete multilocus species phylogeny of the tits and chickadees (Aves: Paridae)» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 69, 3, 12-2013, pàg. 852–860. DOI: 10.1016/j.ympev.2013.06.019.
* 1 2 Gill, Frank; Donsker, David. «Waxwings and allies, tits, penduline tits – IOC World Bird List v6.5» (en anglès americà), 2017. [Consulta: 17 març 2023].
# Mea Culpa (pel·lícula de 2024)

Mea Culpa és un thriller legal estatunidenc de 2024 escrit i dirigit per Tyler Perry. La pel·lícula la protagonitza Kelly Rowland com una advocada defensora penal que pren el cas d'un artista, acusat d'assassinar la seva xicota. Altres actors són Trevante Rhodes, Sean Sagar, Nick Sagar, RonReaco Lee, Shannon Thornton i Angela Robinson. La va estrenar Netflix el 23 de febrer de 2024 amb subtítols en català.

## Repartiment

* Kelly Rowland com a Mea
* Trevante Rhodes com a Zyair
* Nick Sagar com a Ray
* Sean Sagar com a Kal
* RonReaco Lee com a Jimmy
* Shannon Thornton com a Charlise
* Kerry O'Malley com a Azalia
* Arianna Barron com a Jenna
* Connor Weil com a Bobby
* Angela Robinson com a Renee

## Producció

El febrer de 2023 es va informar que Kelly Rowland produiria i protagonitzaria el thriller legal Mea Culpa escrit, produït i dirigit per Tyler Perry. Trevante Rhodes, Sean Sagar, Nick Sagar i RonReaco Lee també van ser anunciats. El rodatge va començar el 6 de març de 2023, a Atlanta als Tyler Perry Studios, amb uns dies a Chicago, i es va acabar el 26 de març.

## Referències

* ↑ «Mea Culpa». Goita què fan, ara!. [Consulta: 24 febrer 2024].
* ↑ Vlessing, Etan. «Kelly Rowland to Star in Tyler Perry's Mea Culpa for Netflix». The Hollywood Reporter, 23-02-2023.
* ↑ Jackson, Angelique. «Tyler Perry and Kelly Rowland Team Up for Mea Culpa at Netflix». Variety, 23-02-2023.
* ↑ Grobar, Matt. «Kelly Rowland, Trevante Rhodes & Others Set For New Tyler Perry Netflix Film Mea Culpa». Deadline Hollywood, 23-02-2023.
* ↑ «Mea Culpa 2024 Parent Guide – Parent Guilding» (en anglès americà), 29-01-2024. [Consulta: 29 gener 2024].
* ↑ Roche, Barbara. «Tyler Perry feature Mea Culpa will film in Chicago». Reel Chicago News, 09-02-2023.
* ↑ «Tyler Perry, Kelly Rowland Wrap Chicago Filming of Mea Culpa». Screen, 09-03-2023.