OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nicolas Catinat

Nicolas Catinat (París, 1 de setembre de 1637 - Saint-Gratien (Val-d'Oise), 22 de febrer de 1712) fou un militar francès al servei de Lluís XIV de França durant la Guerra de Successió Espanyola. Nomenat comandant en cap de l'exèrcit francès al front italià, fou destituït després de ser derrotat en la batalla de Carpi i fou rellevat pel Duc de Villeroy.

## Expedient militar

esquerra|miniatura|Nicolas Catinat. De ben jove ingressà a les Gardes Françaises, distingint-se al Setge de Lilla de 1667. Ascendit a brigadier al cap de deu anys, fou nomenat mariscal de camp el 1680 i lloctinent general el 1688. El 1693 fou finalment nomenat Mariscal de França.

### Guerra Francoholandesa

Serví a Flandes durant la Guerra francoholandesa obtenint gran reputació en les campanyes de 1676-1678 i més tard participà en la persecució del Vaudois el 1686.

### Guerra dels 9 Anys

Durant la Guerra dels Nou Anys i després de participar en el Setge de Philippsburg, fou nomenat comandant en cap de les tropes franceses del sud-est. El 1691 travessà el Comtat de Niça i capturà les ciutats Niça i Villefranche.
Les seves victòries contra el Duc de Savoia a la batalla de Staffarda el 1690 i la batalla de Marsaglia el 1693 foren els seus majors triomfs militars (el Duc de Savoia acabà per abandonar la coalició aliada i firmà la pau amb el Rei Lluis XIV signant el Tractat de Torí el 29 d'agost de 1696).

### Guerra de Successió Espanyola

Al començament de la Guerra de Successió Espanyola, Catinat fou nomenat comandant en cap de l'exèrcit francès al front d'Itàlia, però la debilitat de les seves tropes i les intromissions dels polítics de la Cort de París el col·locaren en una delicada situació. Fou derrotat pel Príncep Eugeni de Savoia a la batalla de Carpi i fou destituït.
Rellevat pel Duc de Villeroy es mantingué com a segon en comandament. A la batalla de Chiari el Duc de Villeroy també fou derrotat i finalment a la batalla de Cremona fou capturat pel Príncep Eugeni de Savoia.

## Perfil biogràfic

Catinat morí a Saint-Gratien (Val-d'Oise) el 1712. Les seves memòries es publicaren el 1819.
Un dels trets més destacables del mariscal Catinat és el seu origen humil, perquè era fill d'un magistrat, enmig d'un món militar caracteritzat per l'aristocràcia. L'historiador britànic Geoffrey Treasure el descriu de la següent manera:
| « | Catinat no era el soldat típic d'aquest període. Havia començat la vida com a advocat, sense avantatge de naixement, i havia fet el seu camí per enormes mèrits. Era un general prudent, minuciós i estalviava les vides dels seus homes, sense ambició i amb algun tret de filòsof. Després del seu fracàs en la campanya italiana de la Guerra de Successió Espanyola es retirà per conrear al seu jardí | » |
| — Tresor, Geoffrey (1967). Dissetè Segle França |||
# Edom (albedo)

Edom és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 0 ° latitud N i 15 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a Edom, ciutat bíblica dels edomites, al sud de Judea.

## Referències

* ↑ "Edom (albedo)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# (1078) Mentha

(1078) Mentha és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert per Karl Wilhelm Reinmuth el 7 de desembre de 1926 des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya.
Mentha va ser designat inicialment com 1926 XB. Més tard es va anomenar per la Mentha, un gènere de plantes de la família de les laminàcies.
En 1958 es va descobrir que tant l'objecte A917 CB, descobert el 13 de febrer de 1917 per Max Wolf, inicialment anomenat com Aase i assignat al número 864, com l'objecte 1926 XB descobert el 7 de desembre de 1926 per Reinmuth, anomenat com Mentha, eren el mateix asteroide. En 1974 es va decidir mantenir el nom a l'asteroide número 1078 i reutilitzar el número 864 i el seu nom, (864) Aase, per a l'objecte 1921 SB, descobert el 30 de setembre de 1921 per Reinmuth.
Mentha orbita a una distància mitjana del Sol de 2,27 ua, podent acostar-s'hi fins a 1,957 ua i allunyar-se'n fins a 2,583 ua. Té una excentricitat de 0,1379 i una inclinació orbital de 7,371°. Empra 1249 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (1001) al (1100)
* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1078.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 27 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «(1078) Mentha» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 13 juny 2018].

## Enllaços externs

* «(1078) Mentha» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 13 juny 2018].
# Sant Andreu de la Fatarella

Sant Andreu de la Fatarella és una obra de la Fatarella inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una església renaixentista, amb volta gòtica i façana barroca, d'una nau i capelles laterals.
L'interior té volta de creueria amb tercelets i capçalera poligonal, tot gòtic fins a una cornisa que lliga pilastres laterals que recullen els arcs formers, torals i nervadures de les voltes. De la cornisa cap avall les formes són renaixentistes, a excepció de les voltes nervades de creueria de les capelles laterals, formades per arcs de mig punt. Totes les voltes tenen pedres clau. La façana és d'un barroc molt ric, profusament ornat. Hi ha dues portalades, una a la façana i una altra més senzilla a un lateral.
El campanar és quadrat amb cantonades arrodonides. La coberta és original, tota feta de lloses de pedra, i hi ha cor i púlpits a l'interior.

## Història

L'església fou feta pel bisbe cardenal de Tortosa, Agustí Spinola, el 1620, a expenses del patrimoni de la vila.
Es començà a bastir l'any 1628 i es parà l'obra el 1631 a l'alçada dels púlpits, el que es nota exteriorment per una filera de carreus. En un segon període es va reprendre l'any 1765, acabant el 1769. La façana és d'aquesta època.
Abans d'edificar l'actual església n'hi havia una altra de més petita, portada per la confraria del Roser. Al costat es troba el cementiri.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Sant Andreu de la Fatarella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# 490

El 490 fou un any comú començat en dilluns del calendari julià.

## Esdeveniments

* agost - Teodoric el Gran i Odoacre s'enfronten pel control d'Itàlia, però finalment Teodoric va derrotar-lo en una tercera i decisiva batalla del riu Adda.
* Èbares, fill de Megabazos el succeeix a la satrapia.

## Referències

* ↑ Wolfram, Herwig. History of the Goths (en anglès). University of California Press, 1988, p. 282. ISBN 9780520069831.
* ↑ Smith, William (ed.). «3. Oebares». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 5 maig 2021].
# Canova (cràter)

Canova és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 26.15 ° latitud N i 3.16 ° longitud E, i fa 46 km de diàmetre. Porta el nom d'Antonio Canova, escultor italià, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el cinc de setembre de 2018.

## Referències

* ↑ "Canova (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Encyclopaedia Britannica Inc.. The New Encyclopaedia Britannica, 1974, 1993.

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# (1094) Siberia

(1094) Siberia és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 12 de febrer de 1926 per Serguéi Ivánovich Beliavski des de l'observatori de Simeiz en Crimea. Està anomenat per Sibèria, regió septentrional de Rússia pertanyent a Àsia.

## Referències

* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1094.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 27 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Schmadel Lutz D.. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* «(1094) Siberia» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 14 juny 2018].
* «Dades de la NASA (JPL Small-Body Database Browser)» (en anglès). [Consulta: 14 juny 2018].
* «Diagrama orbital de (1094) Siberia» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 14 juny 2018].
# (190) Ismene

(190) Ismene és un asteroide que forma part del cinturó exterior d'asteroides descobert per Christian Heinrich Friedrich Peters el 22 de setembre de 1878 des de l'observatori Litchfield de Clinton, als Estats Units d'Amèrica. Rep el nom per Ismene, un personatge de la mitologia grega.
Ismene orbita a una distància mitjana del Sol de 3,993 ua, i pot allunyar-se'n fins a 4,657 ua. Té una excentricitat de 0,1662 i una inclinació orbital de 6,173°. Fa una òrbita completa al voltant del Sol en 2.915 dies. Forma part del grup asteroidal de Hilda.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 3 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 30. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 28 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Enllaços externs

* «(190) Ismene» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 18 juny 2015].
# Torre de Poquessalses

La torre de Poquessalses és una torre de defensa d'Amposta declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

És de planta rectangular, construïda els segles XVI-XVII i conserva part dels elements inicials. Ara és arrebossada i amb coberta a dues vessants.
Originalment era de planta rectangular, de proporcions petites, 5-6 m d'amplada, 6-7 m de profunditat i 6-7 m d'alçada, amb terrassa plana, ara completament desfeta. No presenta cap element distintiu a les façanes excepte a la principal, on els troba la porta amb arc de mig punt amb dovelles i les restants pedres de l'emmarcament fetes de grans carreus bastant regulars, a més de les restes d'un matacà situat a la part superior d'aquesta façana, també cal destacar les pedres cantoneres, també prou regulars, que no arriben al final de l'edifici. Els murs són de maçoneria i presenten alguns desperfectes importants, sobretot a la cantonada inferior dreta de la façana principal.
A l'interior destaca una volta de canó i dues obertures situades a les cantonades del mur principal i que estaven destinades a l'accés a la part superior de la torre.

## Història

És el tercer vèrtex del triangle irregular de defensa d'Amposta.
El seu origen pot estar en la necessitat de crear un nus de protecció de la zona després de la devastadora incursió dels corsaris algerins el 1540.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Torre de Poquessalses». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Torre de Poquessalses». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Rudstone

El rudstone és, segons la classificació de Dunham, una calcària que, de fet, és un conglomerat d'elements calcaris amb el ciment o la matriu també calcària i amb una estructura suportada per còdols (més grans que 2mm). Seria l'anàleg de gra groller del packstone o el grainstone.

## Referències

* ↑ Dunham, R.J. (1962). Classification of carbonate rocks according to depositional texture. In Ham, W. E.. Classification of carbonate rocks. American Association of Petroleum Geologists Memoir. no. 1, pp. 108-121.
* ↑ «Diccionari de geologia». [Consulta: 6 març 2017].
* ↑ «Rock Library | Imperial College London» (en anglès). [Consulta: 6 març 2017].
# Gemin

Gemin (llatí: Geminus) fou un cognomen romà aplicat originàriament com a agnomen a persones que tenien un germà bessó, i finalment esdevengut cognomen i, per tant, hereditari.
* Meti Gemin o Meti Gemini, general de Tusculum en la darrera guerra llatina el 340 aC.
* Els membres de la família Gemin Cicurí, de la gens Vetúria:
** Publi Veturi Gemin Cicurí, cònsol el 499 aC.
*** Gai Veturi Gemin Cicurí, cònsol el 455 aC, fill de l'anterior.
** Tit Veturi Gemin Cicurí, cònsol el 494 aC, germà de Publi.
*** Tit Veturi Gemin Cicurí, cònsol el 462 aC, fill de l'anterior.
* Els membres de la família Servili Gemin, de la gens Servília:
** Publi Servili Gemin, cònsol els anys 252 aC i 248 aC.
*** Gneu Servili Gemin, cònsol el 217 aC, fill de l'anterior.
**** Gai Servili Gemin, cònsol el 203 aC, nebot de l'anterior.
**** Marc Servili Pàlex Gemin, cònsol el 202 aC, germà de l'anterior.
***** Marc Servili Gemin, cònsol l'any 3, descendent dels anteriors.
* Gemin de Rodes o Gemí de Rodes, astrònom grec del segle ii aC.
* Tanusi Gemin, historiador romà del segle i aC.
* Fufi Gemin, governador romà de la Pannònia el segle i aC.
* Gai Fufi Gemin, cònsol l'any 29, tal vegada fill de l'anterior.
* Luci Rubel·li Gemin, cònsol el mateix any 29.
* Aulus Ducenni Gemin, magistrat romà de mitjan segle i dC.
* Antoní Gemin, germà bessó de Còmmode.
* Tul·li Gemin, poeta grecoromà.
D'aquest cognomen deriva el nomen Gemini, de la gens Gemínia, amb el qual sovint els autors i manuscrits el confonen.
Viccionari
# Partit Nacional del Poble d'Alemanya

El Partit Nacional del Poble d'Alemanya (PNPA) —en alemany Deutschnationale Volkspartei (DNVP)—, fou un partit polític format a Alemanya durant el període conegut com a República de Weimar.
El PNPA es fundà el 1919. Creat principalment pel ric industrial Hugo Stinnes, aquest partit de dreta s'oposà al Tractat de Versalles, donà suport a la restauració de la monarquia i fou crític amb el poder dels sindicats. Liderat pel ric magnat de la premsa, Alfred Hugenberg, el PNPA va obtenir 66 escons en el Reichstag a les eleccions generals de 1920, augmentant a 103 el desembre de 1924.
El PNPA va fer campanya contra el Tractat de Locarno i el Pla Young. No obstant això abans de 1930, el Partit Nazi, més extremista, es va convertir en el principal partit de dreta del país i abans de 1933, el PNPA només tenia 52 escons.
Quan Adolf Hitler va ser Canceller el gener de 1933, va convidar al PNPA a unir-se al seu govern de coalició i nomenà Hugenberg Ministre d'Agricultura i Economia. El 23 de març de 1933, tots els membres del PNPA en el Reichstag van votar a favor de la Llei de Plens Poders que va donar a Hitler poders dictatorials. El juny de 1933, Hitler va dissoldre el PNPA després d'acomiadar Hugenberg del govern.

## Resultats electorals

Reichstag de la República de Weimar :
| Any | Vots | Vots | Vots | Escons | Escons | Pos. | Govern |
| Any | No. | % | ± pp | No. | ± | Pos. | Govern |
| 1919 | 3,121,479 | 10.27 | Nou | 44 / 423 | Nou | 4t | Suport extern |
| 1920 | 4,249,100 | 15.07 | 4.80 | 71 / 459 | 27 | 3r | Oposició |
| 1924 (I) | 5,696,475 | 19.45 | 4.38 | 95 / 472 | 24 | 2n | Oposició |
| 1924 (II) | 6,205,802 | 20.49 | 1.04 | 103 / 493 | 8 | = 2n | Oposició |
| 1928 | 4,381,563 | 14.25 | 6.24 | 73 / 491 | 30 | = 2n | Coalició |
| 1930 | 2,457,686 | 7.03 | 7.22 | 41 / 577 | 32 | 5è | Coalició |
| 1932 (I) | 2,178,024 | 5.91 | 1.12 | 37 / 608 | 4 | = 5è | Coalició |
| 1932 (II) | 2,959,053 | 8.34 | 2.43 | 51 / 584 | 14 | = 5è | Coalició |
| 1933 (I) | 3,136,760 | 7.97 | 0.37 | 52 / 648 | 1 | = 5è | Coalició |

## Caps del partit

* 1918-1924 Oskar Hergt (1869-1967)
* 1924-1928 Kuno Graf von Westarp (1864-1945)
* 1928-1933 Alfred Hugenberg (1865-1951)

## Font

Traducció de "German National People's Party (DNVP)" Arxivat 2014-04-27 a Wayback Machine. a Spartacus Educational Arxivat 2014-04-27 a Wayback Machine.
# Euphrates (albedo)

Eunostos és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 19.78 ° latitud N i 25 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a l'Eufrates, segons la Bíblia, un dels quatre rius del Jardí de l'Edèn.

## Referències

* ↑ "Euphrates (albedo)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Caseta de Salvans

Caseta de Salvans és una masia del municipi d'Avià inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia orientada a migjorn de tres cossos organitzada en planta baixa i pis. Està feta de grans pedres sense treballar unides amb molt de morter, sobretot a la part superior on la seva mida disminueix. Cada cos està cobert a dues aigües amb teula àrab. Les obertures són de petites dimensions, allindanades i amb els marcs de fusta. L'accés a cada cos es fa per una porta allindanades amb els muntants formats per carreus ben escairats de pedra de dimensions considerables i llinda de fusta. El tercer dels cossos en realitat és de fusta; a la zona de la planta baixa hi té un cobert i unes escales d'obra vista porten al pis superior, totalment fet de fusta.

## Història

Aquesta casa és propietat de la casa Salvans d'Avià, probablement del segle xviii per les semblances amb el regatell de Baix, la caseta situada pocs metres més amunt (1733). La família de Salvans la va construir fora del nucli.

## Referències

* 1 2 Diversos Autors. El Berguedà. Barcelona: Generalitat de Catalunya. Direcció General de Patrimoni Cultural, 1994, p. 144. ISBN 8439326718.
* 1 2 «Caseta del Salvans». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 agost 2014].
# 480

L'any 480 (CDLXXX) va ser un any de traspàs que començava el dimarts del calendari julià.

## Naixements

* Boeci, fou un filòsof cristià, teòleg i escriptor llatí del segle vi, que tingué una gran repercussió en l'edat mitjana.
* Gelimer, darrer rei dels vàndals
* Benet de Núrsia, abat fundador de l'orde benedictí.

## Referències

* ↑ «Boeci | enciclopedia.cat». [Consulta: 5 gener 2025].
* ↑ Claude Gauvard, , Paris, Puf, 2002, 1548 p., p. 147-148..
# Iapygia

Iapygia és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -19.78 ° latitud N i 65 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a Iapígia, antic nom de la Pulla.

## Referències

* ↑ "Iapygia". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# José Billón Esterlich

José Billón Esterlich va ser un militar espanyol que va participar en la guerra civil espanyola.

## Biografia

Militar de carrera, després de l'esclat de la Guerra civil es va mantenir fidel a la República.
Durant algun temps va exercir com a cap d'Estat Major de l'Exèrcit del Sud, amb el rang de coronel —en substitució de José Pérez Gazzolo, que tornaria a ocupar aquest càrrec. Al juny de 1937 va ser nomenat novament cap de l'Estat Major de l'Exèrcit del Sud. També va exercir el càrrec de cap Estat Major del IX Cos d'Exèrcit.
Posteriorment va ser destinat a Menorca, on serà el cap de l'Estat Major fins a agost de 1937 en què és substituït pel coronel Fernando Redondo Ituarte.
També va exercir com a cap d'Estat Major del VIII Cos d'Exèrcit, amb seu a Pozoblanco.

## Referències

* ↑ Zaragoza, 1983, p. 58.
* ↑ Engel, 1999, p. 186.
* ↑ Moreno Gómez, 1985, p. 593.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 60.

## Bibliografia

* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Martínez Bande, José Manuel. La batalla de Pozoblanco y el cierre de la bolsa de Mérida. Editorial San Martín, 1981.
* Moreno Gómez, Francisco «La Guerra civil en Córdoba (1936-1939)». [Córdoba], 1985.
* Zaragoza, Cristóbal. Ejército Popular y Militares de la República, 1936-1939. Barcelona: Ed. Planeta, 1983.
# Atletisme adaptat

L'atletisme adaptat és l'atletisme practicat per atletes amb discapacitat motriu i intel·lectual. Està regulat pel Comitè Paralímpic Internacional (CPI) i és un dels esports dels jocs paralímpics d'estiu des dels Jocs Paralímpics del 1960.

## Història

La primera competició d'atletisme paralímpic va ser organitzada a Stoke Mandeville (Anglaterra) el 1952 com a part de les carreres en cadires de rodes dels Stoke Mandeville Games organitzats per als veterans de la Segona Guerra Mundial. El 1960 es va convertir en un dels vuit esports dels primers Jocs Paralímpics, els quals van ser organitzats a Roma.
Amb el pas dels anys es van ser afegint més modalitats d'atletisme paralímpic, la qual cosa va permetre que participessin més atletes. Als Jocs Paralímpics de Londres del 2012 van participar entorn d'1.100 atletes paralímpics i es van realitzar 170 proves diferents.

## Classificació

Els atletes que participen en competicions d'elit estan classificats segons la seva discapacitat. D'aquesta manera s'agrupen tots aquells amb una discapacitat similar en un mateix esdeveniment -per exemple, una competició d'atletisme de classe T12 agruparia atletes amb deficiència visual.
| Classificació | Descripció |
| F | Atletes de camp. |
| T | Atletes de pista. |
| 11-13 | Deficients visuals, competeixen acompanyats d'un guia. |
| 20 | Discapacitat intel·lectual. |
| 31-38 | Paràlisi cerebral. |
| 41-46 | Atletes amb membres amputats o amb nanisme. |
| 51-58 | Atletes en cadira de rodes. |

## Equipament esportiu

L'equipament varia segons les necessitats de l'atleta, no obstant això, tots poden utilitzar els dispositius d'assistència que assenyalen les regles del Comitè Olímpic Internacional.
Les cadires de rodes són part de l'equipament dels atletes, tant en les proves de camp com les de pista. Aquestes han d'ajustar-se a les dimensions i característiques que assenyalen les regles del CPI; a més, han de ser lleugeres.
També estan permeses les pròtesis en aquells atletes que tinguin algun membre amputat; han d'estar dissenyades específicament per a les competicions esportives. Segons les normes del CPI, la pròtesi d'una cama solament és necessària per a les proves de pista, sent opcional per a les proves de camp.
Els atletes amb deficiència visual pot utilitzar corretges de corda o altres dispositius per anar al costat de les seves guies. Els senyals acústics solament estan permeses per indicar les sortides, salts o altres accions puntuals.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «About the sport» (en anglès). Comitè Paralímpic Internacional.
* ↑ «Athletics Classification» (en anglès). [Consulta: 14 agost 2016].