OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ruta hippie

La ruta hippie és una expressió utilitzada per descriure el trajecte recorregout pels hippies des de mitjan dècada del 1950 a finals de la dècada del 1970.
La ruta estava formada per itineraris entre Europa a Àsia o a la inversa. En concret, es viatjava des d'Europa i Àsia occidental a través del sud d'Àsia via països com ara l'Afganistan, Pakistan, Índia, Nepal, Sri Lanka, Bangla Desh fins a Tailàndia.
La ruta hippie era una forma de turisme alternatiu, i un dels elements clau era viatjar el més econòmic possible, principalment per allargar el temps fora de casa. El terme "hippie" es va fer corrent a mitjans i finals dels anys seixanta; "beatnik" va ser el terme anterior de finals de la dècada de 1950.
A totes les parades principals del camí hippie, hi havia hotels, restaurants i cafeteries per als occidentals, que es connectaven entre ells mentre viatjaven cap a l'est i l'oest. Els hippies tendien a interactuar més amb la població local que no pas els turistes tradicionals.
La ruta dels hippies va acabar en gran part a finals de la dècada de 1970, principalment a causa tant de la revolució islàmica de l'Iran, que va resultar en un govern antioccidental, així com de la invasió soviètica de l'Afganistan, que va tancar la ruta als viatgers occidentals.

## Referències

* ↑ Ireland, Brian. «Touch the Sky: the Hippie Trail and other forms of alternative tourism». Arxivat de l'original el 7 June 2018. [Consulta: 30 gener 2017].
* ↑ «The Lonely Planet Journey: The Hippie Trail». Independent, 05-11-2011.
* ↑ «A Brief History of the Hippie Trail». Arxivat de l'original el 28 July 2020. [Consulta: 8 maig 2015].
* ↑ Kurzman, Charles, The Unthinkable Revolution in Iran, Harvard University Press, 2004, p.111
* ↑ «The Hippie Trail: See how Lonely Planet was born». www.cnn.com. [Consulta: 14 maig 2022].
* ↑ «A Brief History of the Hippie Trail». Arxivat de l'original el 28 July 2020. [Consulta: 8 maig 2015].
* ↑ Maclean, Rory. «Legacy of the hippie trail» (en anglès). the Guardian, 13-08-2007. [Consulta: 14 maig 2022].
# Tajogaite

Volcà de Tajogaite, és el nom del volcà situat en el municipi d'El Paso a l'illa de La Palma, Canàries. És el volcà terrestre més jove de l'arxipèlag. Es va originar en l'erupció que va tenir lloc des del 19 de setembre de 2021 al 13 de desembre d'aquest mateix any, després de 85 dies d'activitat. És l'erupció històrica més llarga registrada a l'illa i la tercera en l'arxipèlag.

## Toponímia

Tajogaite és el nom que rep una zona de l'illa de La Palma pertanyent al municipi del Paso i situada al sud dels Romanciaderos, propera a la Muntanya Rajada. El topònim apareix freqüentment a partir del segle xviii en registres locals vinculats a la propietat de la terra, no obstant això la seva utilització ve donada des de temps on habitaven l'illa els benahoaritas.

## Història

El volcà va començar la seva activitat el 19 de setembre i va finalitzar el 13 de desembre del 2021.
La zona d'erupció es troba al paratge anomenat Montaña Rajada.
Després de 85 dies d'activitat el volcà havia llançat més de 200 milions de metres cúbics de lava, havia destruït 2.988 immobles, la majoria vivendes, i havia sepultat 73,8 quilòmetres de carreteres, tallant totes les vies terrestres de l'oest de l'illa.

## Protecció

El 19 de desembre de 2023 es va anunciar mitjançant un decret llei en el BOC les mesures cautelars per la possible existència de llocs d'interès geomorfològic, per la qual cosa quedarien protegits el volcà de Tajogaite i el seu entorn, així com les dues fajanas. Això entrava dins de les mesures en matèria territorial i urbanística per a la recuperació econòmica i social de l'illa de La Palma després de l'erupció volcànica de 2021.

## Vegeu també

* Parc natural de Cim Vell

## Referències

* ↑ «La erupción de La Palma en imágenes» (en castellà). www.nationalgeographic.com.es, 29-09-2021. [Consulta: 18 gener 2024].
* ↑ «El Cabildo oficializa en sesión plenaria la denominación de Volcán de Tajogaite para la última erupción de la Isla | Cabildo de La Palma». www.cabildodelapalma.es. [Consulta: 12 febrer 2024].
* ↑ «Contexto en el que se desarrolla la erupción del Volcán Tajogaite». Boletín Oficial del Parlamento de Canarias, 22-12-2022.
* ↑ «Volcán de Tajogaite – Canal del Área de Tecnología Educativa» (en castellà). [Consulta: 18 desembre 2023].
* ↑ «La erupción de La Palma se declara finalizada tras 85 días...» (en castellà). www3.gobiernodecanarias.org. [Consulta: 5 juliol 2022].
* 1 2 «Fin del volcán de Cumbre Vieja» (en castellà). Canarias7, 25-12-2021. [Consulta: 5 juliol 2022].
* 1 2 «Los Guanchismos. Diccionario de Toponimia de Canarias». guanchismos.ulpgc.es. [Consulta: 5 juliol 2022].
* ↑ chicharro. «Tajogaite» (en castellà). Intersindical Canaria, 03-02-2022. [Consulta: 17 juliol 2022].
* ↑ «Tajogaite, el nuevo volcán de La Palma: por qué la erupción de Cumbre Vieja cambia de nombre» (en castellà). El Español, 13-10-2021. [Consulta: 19 juliol 2022].
* 1 2 «Los impactos del volcán». BOC, 19 diciembre 2023.
* ↑ «#20220219 Informe sobre las actuaciones y medidas emprendidas tras la erupción del volcán de Cumbre Vieja (La Palma) seis meses después del inicio de la emergencia». www.mpr.gob.es. [Consulta: 19 febrer 2022].
# Human Powered Health (femení)

El Human Powered Health (codi UCI: HPH) és un equip ciclista femení estatunidenc. Creat al 2012, té categoria UCI Women’s WorldTeam des de l'any següent. És la secció femenina de l'equip Rally Cycling i el primer equip on es puja a nivell World Tour abans que la secció masculina.

## Classificacions UCI

Aquesta taula mostra la plaça de l'equip a la classificació de la Unió Ciclista Internacional a final de temporada i també la millor ciclista en la classificació individual de cada temporada.
De 2013 a 2015 l'equip va participar en la Copa del món
A partir del 2016, l'UCI Women's WorldTour va substituir la Copa del món

## Composició de l'equip

2025 :
2024 :
2023 :
2022 :
2021 :
2020 :
2019 :
2018 :
2017 :
2016 :
2015 :

## Referències

* ↑ Rànquings a la pàgina de l'UCI

## Enllaços externs

* Web oficial
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# Sissícia

La sissícia (en grec antic: τὰ συσσίτια o ἡ συσσίτια, ta syssítia o he syssítia, literalment 'menjar en comú') eren els menjars col·lectius d'homes d'un grup social o religiós de l'antiga Grècia, i en especial a Esparta i Creta.
Els banquets, evocats per Homer, es relacionen amb aquesta tradició. S'han trobat empremtes de menjars semblants tant a Cartago com a Roma. Aristòtil en parla del seu funcionament i requisits a la seva Política.

## A Esparta

A Esparta, on el sistema era el més evolucionat, eren anomenades també fidícies (φειδίτια, pheidítia, derivat de ἔδω, edô 'menjar'): es tractava d'un banquet quotidià i obligatori, comparable al menjador d'oficials i sotsoficials dels militars. A l'època Arcaica, com testimonia Alcmà, el ritual portava també el nom de ἀνδρεῖα, andreia, literalment 'que pertany a l'home'. La participació en les sissícies era, com l'educació espartana, obligatòria per formar part dels esparciates o iguals.
L'esparciata era admès en una sissícia a partir dels vint anys, després d'un ritual descrit per Plutarc: el jove ha de ser admès per unanimitat pels seus futurs camarades. El vot es realitzava mitjançant boletes de pa ficades en un vas. Hi havia la possibilitat que el jove fos presentat pel seu erastés, és a dir, el de més edat en una relació relació pederàstica.
Cada convit havia d'aportar a l'olla comuna una quarta part mensual, el phiditês (φιδίτης), la composició de la qual coneixem per Dicearc (citat per Ateneu) i Plutarc: 77 l de gra d'ordi, 39 l de vi, 3 kg de formatge, 1,5 kg de figues i 10 òbols eginetes, que servien per comprar el menjar. Servia per confeccionar el plat principal, el brou negre (μέλας ζωμός, melas zōmós), els ingredients del qual coneixem gràcies a Ateneu: porc, sal, vinagre i sang.
Plutarc indica en la seva Vida de Licurg que la sissícia reunia una quinzena de persones, i en la Vida d'Agis explica que el rei volia repartir als 4.500 ciutadans en 15 fidícies de 400 o 200 membres, és a dir, set fidícies de 200, set de 400 i 300 cavallers (hippeis).

## Bibliografia

* Edmond Lévy, Sparte histoire politique et sociale jusqu’à la conquête romaine, Seuil, coll. « Points Histoire », Paris, 2003 ISBN 2-02-032453-9 (francès)
* Pauline Schmitt-Pantel, La Cité au banquet: histoire des repas publics dans les cités grecques, École française de Rome, 2000 (francès)

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. D'Homer al segle ii dC. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 1647. ISBN 9788441224223.
* ↑ Aristòtil. Política. Comentada per Joan Alberich i Mariné. Barcelona: RBA, 2014, p. 263. ISBN 9788482646916.
* ↑ Plutarc, Vida de Licurg, 12.
# 454

El 454 (CDLIV) fou un any comú començat en divendres del calendari julià.

## Esdeveniments

* Batalla de Nedao, va tenir lloc a Panònia.
* Els vàndals annexionen les Balears al seu regne del nord d'Àfrica.

## Naixements

* 12 de maig - Carnunt:Teodoric el Gran, fou rei dels ostrogots

## Necrològiques

* Aeci, va ser un general romà i home d'estat del final de l'Imperi Romà d'Occident l'any 476 i la seva posterior dissolució el 480.

## Referències

* ↑ Maenchen-Helfen, Otto. The World of the Huns: Studies in Their History and Culture (en anglès). University of California Press, 1973, p. 147. ISBN University of California Press.
* ↑ Martorell, Miquel Ferrà i. «Els germànics a les Balears (454)», 07-10-1998. [Consulta: 5 gener 2025].
* ↑ Wiemer, 2023, p. 83.
* ↑ «Aeci | enciclopedia.cat». [Consulta: 5 gener 2025].

## Bibliografia

* Wiemer, Hans-Ulrich «Rezension von: Jonathan J. Arnold: Theoderic and the Roman Imperial Restoration». Sehepunkt, vol. 15, 10, 2015.
* Wiemer, Hans-Ulrich. Theoderic the Great: King of Goths, Ruler of Romans. New Haven and London: Yale University Press, 2023. ISBN 978-0-30025-443-3.
# Can Sert

Can Sert és una masia del barri de Vallcarca i els Penitents del districte de Gràcia de Barcelona, catalogada com a bé cultural d'interès local.

## Història

Va pertànyer als Sert, fabricants tèxtils, que el 1890 la van convertir en el Refugi d'Obreres, regentat per monges, i que inicialment acollia treballadores jubilades de la seva fàbrica.

## Descripció

En un principi tingué una gran extensió de terres de conreus. Avui resta un sector enjardinat i part de l'antiga horta és ocupada per un pàrking públic.
La casa té planta baixa i dos pisos. La façana principal és llisa, amb moltes balconades i finestres. En un dels laterals hi ha una galeria porxada que abasta dos pisos i golfes. Els murs exteriors estan arrebossats imitant carreus regulars. La casa del canonge i director de l'asil de finals de segle xix és un annexe de la residència.

## Vegeu també

* Passatge de Sert
* El Tint (Taradell)

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Sert». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «Can Sert». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.

## Enllaços externs

* «Can Sert». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Onychoprion

Onychoprion és un gènere d'ocells de la família dels làrids (Laridae).

## Distribució

Tres de les quatre espècies són tropicals, i una té un rang de reproducció subpolar. El xatrac fosc (Onychoprion fuscatus) té una distribució pantropical; el xatrac embridat (O. anaethetus) també es reprodueix a través de l'Atlàntic tropical i l'Oceà Índic, però al Pacífic central és reemplaçat pel xatrac de Peale (O. lunatus). El xatrac de les Aleutianes (O. aleuticus) es reprodueix al voltant d'Alaska i Sibèria, però hiverna als tròpics al voltant del sud-est asiàtic.

## Etimologia

El nom del gènere prové del grec antic «onux», “urpa” o “ungla”, i «prion», “serra”.

## Taxonomia

Tot i que el gènere va ser descrit per primera vegada el 1832 per Johann Georg Wagler, les quatre espècies del gènere es van conservar fins al 2005 en el gènere més gran Sterna, el gènere que conté la majoria de xatracs. Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per 4 espècies:
* Onychoprion fuscatus - Xatrac fosc.
* Onychoprion lunatus - Xatrac de Peale.
* Onychoprion anaethetus - Xatrac embridat.
* Onychoprion aleuticus - Xatrac de les Aleutianes.

## Referències

* ↑ «2024 Citation & Downloadable Checklists». Clements Checklist. [Consulta: 5 gener 2025].
* ↑ Jobling, James A. The Helm Dictionary of Scientific Bird Names: From Aalge to Zusii. Londres: Christopher Helm, 2010, p. 282. ISBN 978-1-4081-2501-4 [Consulta: 5 gener 2025].
* ↑ Bridge, Eli S.; Jones, Andrew W.; Baker, Allan J. «A phylogenetic framework for the terns (Sternini) inferred from mtDNA sequences: implications for taxonomy and plumage evolution» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 35, 2, 5-2005, pàg. 459–469. DOI: 10.1016/j.ympev.2004.12.010.
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Noddies, skimmers, gulls, terns, skuas, auks – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 5 gener 2025].
# Johanna Hedman

Johanna Hedman (Estocolm, 18 d'agost de 1993) és una escriptora sueca.
Llicenciada en estudis literaris i relacions internacionals, va completar els seus estudis amb un màster en Estudis de Pau i Conflictes a la Universitat d'Uppsala. Va treballar a la delegació sueca de les Nacions Unides a Nova York, així com amb organitzacions de drets humans de diversos països. El 2022 va publicar Trio, una novel·la que va aconseguir vendre els drets de traducció a diverses editorials del món abans i tot de ser publicada originalment en suec. L'obra ha estat traduïda a l'alemany, el castellà, el danès, el polonès, el finès i l'islandès, i el 2022 Amsterdam Llibres va publicar-la en català, traduïda per Ivette Miravitllas.

## Referències

* ↑ «Johanna Hedman». Arxivat de l'original el 2022-03-31. [Consulta: 31 març 2022].
* ↑ «Johanna Hedman» (en suec). Arxivat de l'original el 2022-05-17. [Consulta: 31 març 2022].
* ↑ «Hamish Hamilton wins three-publisher auction for 'irresistible' Hedman debut» (en anglès). [Consulta: 31 març 2022].
* ↑ «Presentació de TRIO de Johanna Hedman – Amsterdam Llibres». [Consulta: 31 març 2022].
# Arara (Israel)

Arara (àrab: عرعرة, ʿArʿara; hebreu: ערערה‎) és un consell local àrab israelià situat a Israel, en la regió de Wadi Ara del Districte de Haifa. Arara ha estat administrada per un consell local des de 1970. Arara es troba al sud d'Umm al-Fahm i al nord-oest de la Línia verda. El 2021, la població era de 25.823 habitants.

## Referències

* ↑ Palmer, 1881, p. 144.

## Bibliografia

* Palmer, E.H.. The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E.H. Palmer. Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1881.
* Petersen, Andrew. A Gazetteer of Buildings in Muslim Palestine (British Academy Monographs in Archaeology). 1. Oxford University Press, 2001. ISBN 978-0-19-727011-0.
# Sant Josep de Can Cartró

Sant Josep de Can Cartró és una capella situada a la plaça Verge dels Pobres de Can Cartró, al municipi de Subirats (Alt Penedès). És un centre de culte vinculat a la parròquia de Sant Pere de Lavern.
El projecte de la capella s'inicià el 27 de març de 1961 i fou inaugurada el 18 de març de 1962. Fins aleshores les misses es celebraven a la parròquia de Lavern.
És una església d'una sola nau amb campanar de cadireta en una prolongació de la mateixa façana. Sota el campanar, un òscul per on entra la llum dins de l'església. El paviment és de mosaic.

## Referències

* 1 2 3 «Capella Sant Josep de Can Cartró». Bisbat de Sant Feliu de Llobregat.
* ↑ Rubio Suriol, Montse. Subirats. Capital de la vinya. Ajuntament de Subirats, 2023, p. 195-199. ISBN 978-84-16445-82-0.
# Zumba

El zumba és una modalitat esportiva creada el 1994 pel ballarí i coreògraf colombià, Alberto "Beto" Pérez, a Cali, Colòmbia. Consisteix en una activitat cardiovascular que combina exercicis de tonificació amb passos de balls llatins. Les coreografies estan basades en passos senzills i repetitius, cosa que fa que sigui molt fàcil seguir-la i no cal una preparació física en concret. La zumba permet tonificar, elevar les pulsacions i cremar calories. Fer Zumba també ajuda a enviar més aire als pulmons. Actualment és una marca registrada propietat de Zumba Fitness, LLC, tot i que no cobra als centres de fitness per fer servir la marca dins de la seva oferta de serveis esportius. La brasilera Claudia Leitte és la imatge internacional de l'empresa.

## Referències

* ↑ Tatum, Charles M. (2013). Encyclopedia of Latino Culture: From Calaveras to Quinceaneras [3 volums]. Reimprès. ABC-CLIO. p. 930, (anglès). ISBN 9781440800993.
* ↑ "Conoce la historia del zumba, el arte de perder calorías con una sonrisa" Arxivat 2018-05-04 a Wayback Machine., Mirley Navas, El Clarín, Venezuela, 5 desembre 2016, (castellà). [Consultat 4 maig 2018].
* ↑ "History of Zumba", 2008?, arxivat de l'original el 25 d'abril del 2016, (anglès). [Consultat 4 maig 2018].
* ↑ Fitness Guinea Pig: Zumba Arxivat 2013-01-23 a Wayback Machine., Brides Magazine
* ↑ Zumba Shakes the Monotony Out of Ordinary Aerobics Classes, The Washington Post, 31 juliol 2008
* ↑ «Claudia Leitte se une ao time de estrelas internacionais da Zumba Fitness - Notícias - Claudia Leitte». Arxivat de l'original el 2015-11-18. [Consulta: 23 gener 2016].

## Enllaços externs

* Zumba - Lloc web oficial
# Géza Lakatos

Géza Lakatos de Csíkszentsimon (30 d'abril de 1890, Budapest - † 24 de maig de 1967, Adelaida) fou un general hongarès noble durant la Segona Guerra Mundial, primer ministre d'Hongria amb el regent Miklós Horthy des de l'agost fins a l'octubre del 1944.

## Biografia
### Al front oriental

Lakatos es trobava al capdavant de les forces hongareses que combatien al front oriental. El 23 d'octubre del 1943 publicà una ordre que estipulava que no s'havien d'arrasar pobles com a represàlia i que s'havien de tractar els partisans com presoners de guerra, per a disgust de les autoritats militars alemanyes. Les represàlies, que no havien d'estendre's a la població civil, havien de quedar en mans del Sicherheitsdienst alemany.
El 12 de març del 1944, quan ja s'havia fixat la data per l'ocupació alemanya d'Hongria, va anar a veure Hitler per sol·licitar un cop més el trasllat de les nous divisions hongareses del front dels Carpats, com ja havien demanat les autoritats civils i militars hongareses anteriorment. Hitler, de nou, rebutjà aquesta petició.

### Primer ministre

El 29 d'agost del 1944, després del canvi de bàndol de Romania del dia 23, rellevà oficialment el primer ministre proalemany Sztójay, destituït realment cinc dies abans, al capdavant del govern. El seu nomenament inicià un ample relleu en l'administració, en què es va fer purgar els més destacats elements filogermans nomenats després de l'ocupació de març i se'ls va fer substituir per militars i polítics conservadors.
El govern militar encapçalat per Lakatos aturà les deportacions de jueus mitjançant un acord amb els alemanys el 30 d'agost i sabotejà el seu trasllat forçós a camps d'internament a les províncies des de la capital, operació que havia pactat, tanmateix, amb els alemanys. El ministre d'interior Béla Horváth ordenava a la policia militar emprar la força si calia per aturar les expulsions. El 15 d'octubre del 1944 Horthy tractà de desfer-se completament de la tutela alemanya, però fracassà. Els alemanys segrestaren el seu fill i Horthy es va rendir. El partit feixista, amb el suport alemany, va fer un cop d'estat i obtingué el control del govern, forçant la destitució de Lakatos.
Després de la guerra, Lakatos va viure a Hongria, però va morir a Austràlia mentre visitava la seva filla.

## Referències

* 1 2 Fenyö, 1972, p. 156.
* 1 2 Fenyö, 1972, p. 157.
* ↑ Macartney, 1957, p. 326.
* ↑ Macartney, 1957, p. 326-237.
* ↑ Macartney, 1957, p. 327-328.
# Antecosuchus

Antecosuchus és un gènere extint de sinàpsids de la família dels bàurids que visqueren en allò que avui en dia és l'Europa oriental durant el Triàsic mitjà, fa entre 242 i 247,2 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a l'óblast d'Orenburg (Rússia). El crani de l'holotip devia fer uns 15 cm. Les dents postcanines, cinc a cada rengle de dents, estaven separades de la dent canina per un diastema gairebé igual d'ampli que totes les dents postcanines juntes. Les dents postcanines anteriors eren més grosses que les posteriors. El nom genèric Antecosuchus significa ‘cocodril antec’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Antecosuchus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 30 desembre 2024].
* ↑ Tatàrinov, 1973, p. 87.
* ↑ Tatàrinov, 1973, p. 86.

## Bibliografia

* Tatàrinov, L. P. «Цинодонты гондванского облика в среднем триасе СССР» (en rus). Paleontologuítxeski Jurnal, 2, 1973, pàg. 83-89.
# Paritat de poder adquisitiu

En l'economia, la paritat de poder adquisitiu (PPA) o paritat de poder de compra (PPC), sovint abreujat PPP per les sigles en anglès purchasing power parity, és un mètode utilitzat per a calcular una taxa alternativa de canvi de monedes de dos països. El PPP és un mesurament de quant pot comprar una moneda (en termes d'un índex, usualment el dòlar nord-americà), ja que els béns i serveis poden tenir diferents preus als dos països.
Les taxes de canvi segons el PPP són utilitzades en les comparacions internacionals de la qualitat de vida, usualment amb el Producte Intern Brut (PIB). El PIB d'un estat està lligat a la seva moneda local i, per tant, quan es fan comparacions, es converteix a una moneda internacional, com ara el dòlar o l'euro. Atès les diferències en preus i cost de vida entre dos estats, alguns economistes prefereixen l'ús del PPP, que està basat en els preus reals dels productes i no pas en les taxes de canvi de llurs respectives monedes.

## Explicació

La taxa de canvi (S) PPP entre dos països, el Regne Unit i els Estats Units es calcula basant-se en un producte (P):
S (PPP) = P$ / P£ ($/£)
Si la taxa real de canvi (al mercat) és superior a S, d'acord amb el mesurament del PPP, la lliura esterlina (£) està sobrevalorada, i el dòlar nord-americà ($) està desvalorat. Per contra, si la taxa real de canvi (al mercat) és inferior a S, el dòlar nord-americà ($) està sobrevalorat i la lliura esterlina (£) desvalorada.
Per exemple: Si la taxa de canvi S d'acord al PPP = 1,5/£ i la taxa de canvi S al mercat = 1,8/£
Això vol dir que 1 £ als Estats Units comprarien només 1,5$, però al mercat de monedes, es poden comprar 1,8$ (més $).

## Vegeu també

* Llista de països per PIB (PPA) per capita
* Renda Nacional Bruta
* Producte Interior Brut
* Macroeconomia
* Moneda
* Taxa de canvi
* Índex Big Mac
* Índex KFC