# Orgyia antiqua

Orgyia antiqua és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels erèbids (Erebidae), subfamília Lymantriinae.

## Distribució

Orgyia antiqua és originària d'Europa, però ara té una distribució transcontinental a les regions Neàrtica i Paleàrtica.

## Descripció

Hi ha un dimorfisme sorprenent entre els mascles i les femelles d'aquesta espècie.
El mascle té típicament les ales de color taronja marró vermellós (ocre vermell i marró fosc); cada ala davantera té una taca blanca en forma de coma. Té antenes plomoses (curtes, bipectinades). La seva envergadura alar fa entre 35 i 38 mil·límetres.
La femella té ales vestigials i no vola; és de coloració grisa marronosa (gris ocre), té les antenes "poc bipectinades" i l'abdomen inflat.
L'eruga és peluda; és espectacular amb "geps", "banyes" i una «cua» en una combinació de colors gris fosc, vermell i groc.

## Estat

L'espècie no es troba en la Llista Vermella UICN (2007).

## Hàbitat

En el Regne Unit, Orgyia antiqua pot trobar-se en una varietat d'hàbitats amb força arbustos, incloent jardins, parcs, boscos oberts, pantans, tanques, matolls i erms.

## Hàbits

Els mascles volen en ziga-zaga a la recerca de femelles i són actius durant el dia i la nit. Els mascles de tant en tant van cap a la llum. L'eruga és una plaga forestal menor a Amèrica del Nord, i pot esdevenir una plaga en les ciutats al Regne Unit.

## Cicle de vida
### Ou

Diversos centenars d'ous són dipositats a l'exterior del capoll buit de la femella, generalment unida a una planta hoste o alguna cosa propera. L'espècie passa l'hivern en estat d'ou.
Cada ou marró és arrodonit, amb les parts superior i inferior una mica aplanades. Hi ha una petita depressió més fosca a la banda superior.

### Larva

Les larves es desclouen a principis de primavera, tan aviat com el fullatge comença a aparèixer. Es reconeixen fàcilment pels seus flocs de pèls. Tenen 4 flocs gruixuts al llarg de la part posterior, i altres de més fins que es projecten des dels costats en la part davantera i en la part posterior. El cos és de color gris fosc a negre, i hi ha tubercles vermells al llarg dels costats i cap enrere. Tenen glàndules defensives en la part posterior, i posen els pèls contra elles per carregar-los de toxines. Fan al voltant de 30-40 mm; les femelles són considerablement més grans que els mascles.

### Pupa

Pupen en una esquerda de l'escorça d'un arbre o d'una tanca dins d'un capoll de seda. La pupa és de color negre brillant i és peluda.

### Imago

La femella atreu altres mascles a través de l'alliberament d'una feromona; els mascles troben la femella a través del gradient de concentració de la feromona alliberada. La femella s'aparella i pon els ous en grans nombres en el seu capoll de malla fina. Els adults no s'alimenten i, per tant, només tenen una vida curta. Dues o tres generacions volen des del maig fins a l'octubre; a Amèrica del Nord només hi ha una generació per any.
Els mascles són diürns; volen durant el dia, però a vegades se senten atrets per la llum.

## Plantes nutrícies

Són polífags i s'alimenten d'una àmplia gamma d'arbres caducifolis i arbustos, com Betula, Crataegus, Llima, Prunus, Quercus, Rubus, Salix, Tamarix i Vaccinium.
A Escòcia, l'espècie és gairebé sempre trobada sobre bedoll.

## Galeria

* Larves joves
* Orgyia antiqua larva
* Larva
* Mascle
* Femella
* La femella posa els seus ous en les restes del seu propi capoll
* Aparellament
* Ous (detall)
* Il·lustració del mascle
* Il·lustració de la femella
* Il·lustració de la larva
* Il·lustració del volum 5 d'Entomologia britànica de John Curtis

## Referències

* 1 2 Carter, Nelson E. Status of forest pests in New Brunswick in 2003. Department of Natural Resources, Fredericton, New Brunswick, pp. 7–8. (Available at ), 2004.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 de Worms, C.G.M.. Lymantriidae. In Heath, J., Emmet, A.M., et al. (Eds.) The Moths and Butterflies of Great Britain and Ireland Vol. 9 Sphingidae–Noctuidae Noctuinae and Hadeninae. Curwen Books, London, UK, p. 70., 1979.
* 1 2 3 4 Waring, Paul; Townsend, Martin; Lewington, Richard. Field Guide to the Moths of Great Britain and Ireland. British Wildlife Publishing, Hook, UK, p. 208., 2003.
* ↑ IUCN (2007), 2007 IUCN Red List of Threatened Species, <www.iucnredlist.org>. Downloaded on 1 January 2008.
* 1 2 Porter, Jim. The Colour Identification Guide to Caterpillars of the British Isles. Viking, London, p. 80., 1997.
* 1 2 3 Wagner, D.M.. Caterpillars of eastern North America. Princeton University Press., 2005.

## Enllaços externs

* Funetː Orgyia antiqua Arxivat 2016-03-08 a Wayback Machine. (en)
* Biodiversidad Virtualː Orgyia antiqua (castellà).
* UKMothsː Orgyia antiqua (en)