OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cal Rei (Garcia)

Cal Rei és un edifici a la part alta de Garcia, prop de l'Església Vella. catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Edifici cantoner de planta quadrangular i tres crugies. Consta de soterrani, planta baixa, dos pisos i golfes i té la coberta a tres vessants. En un extrem del frontis hi ha el portal, d'arc deprimit convex amb llinda de fusta i brancals de pedra acarada. Al seu costat s'hi obre un perxe, a través del qual la casa comunica amb la de davant. Els finestrals dels pisos superiors són d'arc pla arrebossat, alguns amb sortida a un balcó de base motllurada. A la cantonada de la casa, acabada amb carreus escairats, hi ha un escut amb relleu i el tauler inscrit amb les lletres "f" i "p" amb una mitja lluna intercalada, per sobre la data "1685". Sota l'escut n'hi ha un altre, on hi havia una inscripció, avui molt erosionada, on hi constava "Garcia" i "Apissa".

## Notes

* 1 2 «Cal Rei». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Perxe del Carrer del Pou

El perxe del Carrer del Pou és una construcció dins del nucli antic de la població de Rasquera, al centre del mateix i comunicant el carrer Major amb el carrer Solà. Aquest passatge es troba en el nucli antic de Rasquera. Sembla que el seu nucli s'articulava al voltant del castell medieval de Rasquera, del que actualment no queden restes. Així doncs el seu origen és medieval. L'actual carrer Major i el carrer Castell formarien el que durant segles fou una vila closa. Aquesta tenia tres portals com a mínim: un emplaçat entre Ca Piñol i Ca Joan de la Botiga; altre al final de l'actual carrer del Pou i la per acabar, un situat entre Ca Julio i Ca la Modesta, també dit "la porta de Miravet". Aquesta vila closa no estava tancada per muralles sinó per les façanes posteriors de les cases que formaven l'actual carrer Major.
Es tracta d'un carrer format per dos trams coberts situats al principi i al final del seu traçat, el qual té forma de L. Des del Carrer Major s'accedeix al passatge a través d'una obertura d'arc rebaixat arrebossada i pintada, mentre que la sortida es fa per una obertura d'arc de mig punt, actualment rehabilitada. A l'interior, aquesta part està coberta per l'embigat de fusta original. El tram del carrer Solà, en canvi, ha estat arranjat completament i presenta una senzilla obertura rectangular per accedir-hi, tot i que conserva un dels brancals originals bastit amb carreus de pedra desbastats. Actualment, el tram interior està cobert per un sostre de biguetes de ferro i revoltons de maons. Per acabar, el tram central del carrer que comunica els altres dos es troba descobert i es correspon amb unes escales que salven el desnivell existent entre l'antiga vila closa i el raval del Solà.

## Notes

* 1 2 «Perxe del carrer del Pou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Perxe del carrer del Pou». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Kharsal

Kharsal fou un estat tributari protegit del tipus zamindari, al districte de Sambalpur a les Províncies Centrals a uns 50 km a l'oest de Sambalpur. Tenia una població de 5.135 habitants (1881) en gran part formada per gonds, binjwars, savars i alguns kultes, distribuïda en 20 pobles. La superfície era de 78 km². La capital era Kharsal situada a 21° 31′ N, 83° 33′ E﻿ / ﻿21.517°N,83.550°E﻿ / 21.517; 83.550. El territori era al peu de les muntanyes Bara Panar, i en general era un territori obert amb bon terreny de cultiu amb algunes zones muntanyoses i amb un cert creixement del bosc o jungla. El territori tenia nombroses rescloses per acumular l'aigua. Els ingressos s'estimaven en 123 lliures de les que pagava 45 lliures com a tribut al govern britànic.
El territori de la vila de Kharsal i el seu entorn fou concedit vers el 1600 per Baliar Singh, raja de Sambalpur, a un senyor gond anomenat Udam. El zamindari Daya Sardar fou penjat el 1860 per haver participat en la revolta de Surendra Sai.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Marcel Janssens

Marcel Janssens (Edegem, Anvers, 30 de desembre de 1931 - Nukerke, 29 de juliol de 1992) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1954 i 1965.
Al llarg de la seva carrera professional aconseguí 26 victòries, però abans, com a aficionat obtingué el Campionat de Bèlgica en carretera el 1951 i una etapa a la Volta a Catalunya. Com a professional destaquen dues etapes al Tour de França.

## Palmarès

* 1952
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Limburg amateur
* 1953
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
* 1954
** Campió de la Província d'Anvers
** 1r al Gran Premi de Kalmthout
* 1955
** Campió de la Província d'Anvers
** 1r al Tour de l'Oest i vencedor d'una etapa
** 1r al Circuit de Brabant Valon
** 1r al Circuit d'Escaut-Dendre-Lys
** 1r al Gran Premi de Kalmthout
** 1r al Premi de Nederbrakel
** 1r al Premi de Wilrijk
** 1r al Premi de Brasschaat
** 1r al Premi d'Aurillac
** Vencedor d'una etapa al Tres dies d'Anvers
* 1956
** 1r al Premi de Wilrijk
* 1957
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1958
** Vencedor d'una etapa i del premi de la muntanya al Tour de Romandia
** 1r al Premi de Waarschoot
* 1959
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** 1r de l'Anvers-Ougrée
** 1r al Premi d'Aarschot
* 1960
** 1r a la Bordeus-París
** 1r al Premi de Liborna
* 1961
** 1r al Premi de Zele
* 1963
** 1r al Premi d'Herenthout

### Resultat al Tour de França

* 1956. 32è de la classificació general
* 1957. 2n de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1958. Abandona (6a etapa)
* 1959. 25è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1960. Abandona (11a etapa)
* 1963. Abandona (6a etapa)

### Resultat al Giro d'Itàlia

* 1956. Abandona (6a etapa)
* 1957. 20è de la classificació general

### Resultat a la Volta a Espanya

* 1962. 32è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Marcel Janssens» (en italià). Museo del ciclismo. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «Volta Catalunya 1953: Salvador Botella evita el desastre amb l’enfonsament dels italians». Tour de Gila. [Consulta: 6 gener 2025].

## Enllaços externs

* Palmarès de Marcel Janssens (francès)
# Ratpenat de Daar-es-Salaam

El ratpenat de Daar-es-Salaam (Pipistrellus permixtus) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids que només es troba a Tanzània.

## Referències

* Wilson, D. E. i Reeder, D. M.: Mammal Species of the World. Smithsonian Institution Press Washington DC (Estats Units), 2005.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Ratpenat de Daar-es-Salaam. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 27 desembre 2007 (en anglès). (anglès)
* Distribució mundial d'aquesta espècie. (anglès)
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Khwar

Khwar fou un antic grup de pobles que formen modernament el sharistan (comtat) de Garmsar a la província de Markazi (Província Central = ustan-e Markazi) anomenat també Khwar-i Rayy (Khwar-e Rayy) com a distinció amb una altra població (poc rellevant) del mateix nom a Fars.
Històricament el districte de Khwar incloïa les viles d'Aradan i Dih Namak. Estava a l'est del congost anomenat Portes Caspianes o Portes de la Càspia i era a tres dies de viatge de Rayy. La seva superfície moderna és d'uns 2000 km² i formen el comtat 73 pobles. La població del comtat el 1966 era de 35.678 persones (1956: uns 33.500). Hi viuen diversos grups turcmans destacant els pazuki, els osanlu, els alikahi i els koti. El sistema d'irrigació de la zona és peculiar i exemple de reg per un petit riu.

## Bibliografia

R. Ch. Alberts, Social Structure ans culture change in an iranian village, Universitat de Wisconsin, 1963 (es pot obtenir fotocòpia de la universitat).
# Kirnapur

Kirnapur fou un estat tributari protegit de l'Índia, del tipus zamindari, al districte de Balaghat a les Províncies Centrals, avui Madhya Pradesh. Tenia una població el 1881 de 12.667 habitants repartida en 29 pobles, i la superfície era de 104 km². Les terres foren concedides el 1828 a Chimna Patel, que aleshores era talukdar de Kamtha i altres talukes a l'entorn. La capital era Kirnapur a 21° 39′ N, 80° 22′ E﻿ / ﻿21.650°N,80.367°E﻿ / 21.650; 80.367 a uns 26 km al sud-est de Burha, amb alguns temples notables.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Kohima

Kohima (hindi कोहिमा) és una ciutat i municipalitat de l'Índia, capital del districte de Kohima i de l'estat de Nagaland, prop de la frontera birmana a 25° 40′ N, 94° 07′ E﻿ / ﻿25.67°N,94.12°E﻿ / 25.67; 94.12. És una de les tres municipalitats de l'estat junt amb Dimapur i Mokokchung. El seu nom deriva de "Kew Hi, nom d'una planta que creix a les muntanyes i "Kew Hi Ma" vol dir "Els homes de la terra on creix la flor Kew Hi". Antigament Kohima fou coneguda com a "Thigoma". Segons el cens del 2001 la població era de 78.584 habitants. La majoria de la població són nagues angamis, nagues aos i nagues rengma, però hi ha representació de les 16 tribus de la nació. La Gran Kohima que inclou la vila de Kohima, la ciutat de Kohima, Jakhama i Jotsoma és la segona àrea urbana de Nagaland després de Dimapur-Chumukedima amb 99.795 habitants. La vila de Kohima (Kohima Village) o Bara Basti (vila gran) forma la part nord-est de Kohima i està dividida en 4 khels: Tsütuonuomia, Lhisemia, Dapfütsumia i Pfuchatsumia (abreujat com T, L, D, i P Khel).

## Història

A partir de 1841 els britànics van començar a penetrar al país naga, el poble del qual va oposar ferotge resistència. Van caler quatre dècades per dominar la part occidental del país i Kohima fou la primera seu d'una administració moderna, capital del districte de les Muntanyes Naga (Naga Hills) que pertanyé a Assam (1878). El primer oficial polític G.H. Damant fou nomenat el 1879. Dins del districte Kohima fou una subdivisió amb una superfície de 6.053 km² amb una població de 70.221 el 1891 i de 68.619 el 1901 amb capital a la població de Kohima que tenia aleshores 3.093 habitants, i que abraçava a més altres 224 pobles
El 1944 durant la II Guerra Mundial, es va lliurar la batalla de Kohima (4 d'abril a 22 de juny de 1944) simultània a la d'Imphal, que va capgirar el curs de la campanya de Birmània fent perdre la iniciativa als japonesos.
Quan Nagaland va esdevenir estat l'1 de desembre de 1963, Kohima en fou declarada capital con ja ho havia estat del territori que va existir nominalment durant la guerra de conquesta del país pels indis (1958-1963).

## Clima

El clima és moderat, suau a l'estiu i no gaire fred a l'hivern; al desembre i gener fa una mica més de fred i a les muntanyes pot arribar a nevar; a l'estiu (juliol i agost) oscil·la entre 26 i 32 graus, i plou fort i sovint. Algunes dades climàtiques es poden seguir al diagrama a la dreta:

## Llocs interessants

* Cementiri de guerra de les forces aliades, mantingut per la Comissió de tombes de la Commonwealth, situat prop del turó Garrison
* Museu de l'estat de Nagaland

## Referències

* Resum de la Wikipèdia en anglès
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Kohima
# Koracha

Koracha fou un estat tributari protegit del tipus zamindari al districte de Chanda, tahsil de Brahmapuri, a les Províncies Centrals, avui Madhya Pradesh, amb una superfície de 528 km² i 52 pobles dels quals el principal era Manpur. La població era de 2.916 habitants el 1881. Els banjares de Chhattisgarh passaven cap a la costa oriental amb gra a través d'aquest punt.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Korba (zamindari)

Korba fou un estat tributari protegit del tipuis zamindari al nord del districte de Bilaspur a les Províncies Centrals, avui a Madhya Pradesh. La població era de 42.122 persones el 1881 repartida en 316 pobles en una superfície de 2.132 km² repartits entre terra plana i muntanya. La vila principal és Korba a la riba del riu Hasdu, a uns 77 km a l'est de Bilaspur a 22° 21′ N, 82° 45′ E﻿ / ﻿22.350°N,82.750°E﻿ / 22.350; 82.750. Encara que salvatge i poc cultivat, el territori és ric en fusta i carbó i amb millors comunicacions haguera estat valuós. El sobirà era un kunwar.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Kotharia

Kotharia o Kotaria fou una thikana o jagir de l'antic principat de Mewar, formada per 81 pobles i una vila. La capital era la vila de Kotharia a la riba dreta del riu Banas, a uns 50 km a nord-est d'Udaipur (Rajasthan) amb 16.586 habitants el 1901. El territori fou governat per un thakur (noble) de primera classe de Mewar, amb títol de rawat, pertanyent al clan chahuan dels rajputs. La família de Kotharia fou fundada per Manik o Manak Chand que va lluitar al costat de Sangram Singh de Mewar contra Baber a la batalla de Khanua a la que va morir (1527) i deia ser descendent de Hamir Singh el darrer rei chahuan de Ranthambhor (vers 1302). Postumament li fou concedit el jagir que va governar el seu fill Jaipal. Un descendent, Khanji, va morir lluitant per Mewar a Chitor el 1567. La família fou membre dels setze nobles principals i era el segon en orde a la reunions del govern de l'estat.

## Llista de rawats

* Manak Chand, mort 1527
* Jaipal 1527-?
* Sarang Deo
* Khanji ?-1567
* Tatar Singh 1567-1575
* Dharmangad 1575-1609
* Sahib Singh (Khanji II) 1609-1658
* Prithwi Raj 1658-1711
* Rukman Ged (Rurkmangad) 1711-1712
* Udaikaran (o Udai Bhan) Singh 1712-1747
* Deobhan Singh 1747-1752
* Budh Singh 1752-1757
* Fateh Singh 1757 ?
* Vijai Singh 1757-1771
* Mokham Singh 1771-1805, un dels anomenats "setze nobles" (sirayats)
* Jodh Singh 1805-1869
* Sangram Singh 1869-1870
* Keshri Singh 1870-1888
* Jawan Singh 1888-? (adoptat)
* Urjan Singh
* Man Singh
# Kurabar

Kurabar (també apareix com Kurabad o Korabar) fou una thikana o jagir de l'antic principat de Mewar, formada per 69 pobles i una vila, de nom Kurabar, que era la capital, a l'esquerra del rierol Godi, a poc més de 30 km a sud-est d'Udaipur (Rajasthan) i amb 1.763 habitants el 1901. El feu estava format per 53 o 69 pobles. El territori fou governat per un thakur (noble) dels de primera classe de Mewar, amb títol de rawat, de la família Chandawat, del clan sisòdia dels rajputs, i branca de la família de Salumbar (o Salumber). La thikana fou cedida com a territori separat el 1747 pel maharana Jagat Singh II a Arjun Singh, el fill tercer de Kesri Singh de Salumbar.

## Llista de rawats

* Arjun Singh 1747-?
* Javan Singh
* Isri Singh
* Ratan Singh ?-1880
* Jait Singh 1880-1895
* Kishore Singh 1895-?
* Balwant Singh
* Nardeo Singh

## Notes

* ↑ la Gaseta Imperial de l'Índia de 1910 indica "independent"

## Referències

* ↑ Day, Upendra Nath. Mewar Under Maharana Kumbha, 1433 A.D.-1468 A.D. (en anglès). Rajesh Publications, 1978, p. 20.
# Limbdi

Limbdi o Limri o Limbadi fou un estat tributari protegit de l'agència de Kathiawar, prant de Jhalawar, a la presidència de Bombai. La superfície era de 632 km² amb 46 pobles. El riu Bhogava regava l'estat però estava sec fora de la temporada de pluges. El clima era saludable però calorós. La població era el 1872 de 40.186 habitants; el 1881 de 43.063, el 1891 de 48.176 i el 1901 de 31.287 (descens degut a la fam de 1899-1900). El 1931 la població s'havia recuperat fins a 40.688 habitants. La majoria (5/6 parts) eren hindús, i la resta jains (4300) i musulmans (3000). L'exèrcit el formaven 77 homes dels quals 27 a cavall. La policia estava integrada per 74 agents.
La casa reial deriva d'Harpaldeo, ancestre igualment de la casa de Dhrangadhra. Harpaldeo va tenir tres fills dels que el gran va fundar la dinastia de Dhrangadhra; el segon, Manguji, que va fundar la dinastia de Limbdi i el tercer que va rebre Sachana i Chor Vadodra. El sobirà va signar un tractat amb els britànics el 1807. Van rebre a finals del segle XIX sanad d'adopció i el sobirà dret a salutació de 9 canonades i títol de thakur sahib. L'estat era considerat de segona classe. Els ingressos eren de 2 lakhs (200.000 rúpies) i pagava tribut al goven britànic i al nawab de Junagarh.
La capital era Limbdi que era també l'única municipalitat. Estava situada a 22° 33′ 19″ N, 71° 48′ 02″ E﻿ / ﻿22.555184°N,71.800426°E﻿ / 22.555184; 71.800426 a la riba del Bhogava a uns 25 km al sud-est de Wadhwan amb una població el 1901 de 12.485 habitants, i antigament fortificada. El palau del thakur fou destruït pel foc el 1906.

## Llista de thakurs

* Manguji
* Madhupal o Manipal (fill)
* Dhaval, vers 1194
* 7 descendents
* Nagji I
* 4 successors
* Khetoji II ?-1486
* Saghoji (fill)
* 4 successors
* Askaranji
* Aderaji segle XVII
* Verisalji I Aderajji
* Askaramji III Verisalji
* Aderajji II Askaranji
* Verisalji II Aderajji
* Harbhamji Verisalji ? - 1786
* Harisimhji Harbhanji 1786 - 1825
* Bhojraji Harisimji 1825 - 1837
* Harbhamji II Bhojraji 1837 - 1856
* Fatehsimhji Bhojraji 1856 - 1862
* Jashwantsinhji Fatehsinhji 1862 - 1907
** Rani Bai Shri Hariba Kunverba Sahiba, regent 1862 - 1877
* Daulatsinhji Jashwantsinhji 1907 - 1940
* Digvijaysinhji Daulatsinhji 1940 - 1941
* Chhatarsalji Digvijaysinhji 1941 - 1948

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Genealogia Arxivat 2009-05-27 a Wayback Machine.
# Loimaw

Loimaw (birmà Lwemaw) és un petit estat subsidiari de Yawnghwe, abans independent. És al sud-oest de Taunggyi, a l'oest del llac Inle. Té una superfície de 79 km². La majoria de la població és taungthu amb minories danu i xan. La capital és Minywa (109 habitants el 1901). La superfície és de 127 km² i limita al nord amb Hsamonghkam i Yawnghwe; a l'est amb Yawnghwe; al sud amb Namhkai; i a l'oest amb Hsihkip. La població el 1901 era de 4.576 habitants repartits en 59 pobles; els ingressos s'estimaven en 4.000 rupies el 1901 i el tribut al govern britànic era de 2.500 rupies.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Ben Cahoon. «World Statesmen.org: Shan and Karenni States of Burma», 2000. [Consulta: 21 desembre 2010].
* «WHKMLA : History of the Shan States», 18-05-2010. [Consulta: 21 desembre 2010].
# Mehsana

Mehsana fou un estat tributari protegit, una thikana del Gujarat regida per una dinastia baghela descendent dels chalukyes occidentals. La formaven 52 pobles. Rao Devar Deo (1680-1734) va rebre en feu la thikana de Bavan Khera que incloïa 52 pobles.

## Llista de raos

* Rao KESARDEV SINGH 1520-1562
* Rao BHISHAMDEV SINGH 1562
* Rao NAR SINGH 1562-1598
* Rao SHAKTI SINGH 1598-1630
* Rao NAR SINGH 1630-1680
* Rao DEVARDEV SINGH 1680-1734
* Rao RAM BAHADUR SINGH 1734-1758
* Rao SANGRAM SINGH 1758-1791
* Rao KHURDAN SINGH 1791-1814
* Rao RAGHUNATH PRATAP SINGH 1814-1840
* Rao GANGA PRATAP SINGH 1840-1876
* Rao DEVRAJ SINGH 1876-1890
* Rao UNDRADEV SINGH 1890-1918
* Rao BHIMSEN 1918-1938
* Rao RAM SINGH 1938-1940
* Shriji Thakur GAJENDRA SINGH 1940-1949
* Shriji Thakur JAIDEV SINGHJI 1949 (+1998)

## Referències

* Genealogia Arxivat 2009-05-23 a Wayback Machine.
# Mestia

Mestia (georgià: მესტია, pronunciat) és un poble (daba) de muntanya del nord-oest de Geòrgia, a una alçada de 1500 metres sobre el nivell del mar en una vall de les Muntanyes del Caucas.
Està situat a Svanètia, a la regió (mkhare) de Mingrèlia - Alta Svanètia (Samegrelo - Zemo Svaneti), uns 128 quilòmetres al nord-est de la capital regional Zúgdidi. Mestia juntament amb 132 pobles forma el Municipi de Mestia, que té una superfície de 3.044 km² i una població de 9.316 habitants al cens de 2014, dels quals 1.973 són a la pròpia població de Mestia. L'any 1968 va rebre l'estatus d'assentament de tipus urbà (daba).
Històricament es considera la capital de l'Alta Svanètia o Zemo Svaneti. Antigament rebia el nom de Seti (georgià: სეთი). Té una important població de cultura svan i idioma svanetià. Malgrat la seva mida petita, el poble va ser un important centre per a la cultura georgiana durant segles i té monuments medievals com esglésies i fortificacions, considerats Patrimoni Mundial de la UNESCO sota la inscripció d'Alta Svanètia. Especialment conegudes són les torres (torres svan) del mateix estil que les d'Uixguli. Els manuscrits històrics i icones es mostren al Museu d'Història i Etnografia de Mestia.
Mestia també és coneguda com un centre del turisme de muntanya per la seva proximitat a les altes muntanyes del Gran Caucas, com ara l'Uixba o fins i tot el Xkhara.
Disposa d'un petit aeroport anomenat Aeroport de la Reina Tamara en honor de la reina Tamara de Geòrgia.

## Galeria

* Torres de Mestia il·luminades
* Mestia a la tardor
* Plaça a l'hivern
* Aeroport de Mestia
* Mestia a l'hivern
* Torres a una fotografia de Mestia del 1890
* Mestia a la tardor

## Vegeu també

* Svanètia

## Referències

* ↑ «მოსახლეობის საყოველთაო აღწერა 2014». საქართველოს სტატისტიკის ეროვნული სამსახური, ნოემბერი 2014. [Consulta: 7 ნოემბერი, 2016].
# Namli

Namli fou un estat tributari protegit, una thikana a les Províncies Centrals a Malwa centrada en la fortalesa de Namli (Namligarh). Era feudataria dels rages de Ratlam i fou donada en feu als chauhans sanchora de Panched; després Raja Man Sing de Ratlam la va cedir al chauhan songara Bhopat Singh, que el va servir militarment i va adquirir Namli, Dhanasuta, Kamed, Sakrauda i Kotdi; tota la família va destacar en les batalles i alguns van morir i els songares van rebre jagirs i foren nomenats thakurs (1783). Kishor Singh va rebre Kandarwasa, i altres van rebre Jhar, Sandala, Arjala, Umran, Nalkoi, Jarkhedi i Pipal Khunta, i els pobles de Bajeda i Bhadwasa i es van formar branques secundàries de la nisssaga; la branca sènior de Namli va agafar el nom de Patvighar. Estava formada per 6 pobles.

## Llista de thakurs de Namli, després Patvighar

* Thakur BHOPAT SINHJI 1726-1748
* Thakur TEJ SINHJI (fill) 1748-1801 (+ a la batalla d'Hara Naru)
* Thakur GAJ SINHJI (fill) 1801-1806
* Thakur FATEH SINHJI (fill?) 1806-1826
* Thakur TAKHAT SINHJI (fill) 1826-1898
* Thakur AMAR SINHJI (fill) 1898-1916
* Thakur MANMAHIPAL SINHJI (fill) 1916-1948
* Thakur NARENDRA SINHJI (fill) 1948

## Referències

* Genealogia Arxivat 2009-05-24 a Wayback Machine.