OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Plana de Vall

Can Plana de Vall és una obra de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un casal de planta rectangular, amb afegits posteriors i avui deshabitat. Sens dubte va ser una de les cases més riques de la vall de Santa Maria dels Arcs. Disposa de teulat a dues aigües, amb els vessants encarats cap a les façanes principals. El nucli residencial va disposar de planta baixa destinada a corts pel bestiar, planta noble i dos pisos superiors. L'aparell utilitzat per la seva construcció van ser carreus molt ben escairats als angles de la casa i en les obertures i a la resta carreus grollers i pedra volcànica. L'accés al primer pis o planta noble es feia per una gran escalinata de pedra exterior. La llinda de la porta principal conserva la següent data: 1746. Possiblement abans de les grans reformes del segle xviii va existir un primer nucli de reduïdes dimensions. Annexes a la casa s'han conservat dues grans pallisses i altres edificis destinats a les tasques del camp. A la façana nord del casal es pot veure un bonic balcó de fusta cobert amb un teulat de teules.

## Referències

* 1 2 3 «Can Plana de Vall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Taleleu (jurista)

Taleleu (en llatí Thalelaeus, en grec Θαλέλαιος) fou un jurista romà d'Orient del temps de Justinià I. Era probablement professor de lleis a Constantinoble. No apareix entre els juristes que sota la presidència de Tribonià van compilar les lleis (Codi de Justinià). Tenia una considerable reputació i és anomenat "ull de la jurisprudència" ( τῆς νομικῆς ὀφθαλμός).
La seva obra principal fou un comentari en grec del Codi de Justinià, que estava dividit en tres parts. La primera i més completa és una introducció al coneixement del Codi, τὸ πλάτος que de vegades es dona als tres comentaris, de gran importància per ser molt acurats i complets. La segona part era una versió grega literal (κατὰ πόδας) de les constitucions que existien en llatí al Codi, o bé un extracte de les que havien estat copiats en grec a la mateixa col·lecció. La tercera part consistia en unes observacions sobre les constitucions gregues i llatines.
El comentari de Taleleu és el més important de tot el que s'ha escrit sobre les constitucions contingudes en el Codi. No es va conformar amb comentar les constitucions tal com apareixen al Codi, sinó que va consultar els textos originals. Se li atribueixen també una traducció i uns comentaris al Digest, però sembla que no eren d'ell.

## Referències

* ↑ Thalelaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1016
# Bayram

Bayram és una paraula turca que prové del pahlavi que fa referència a aquelles festivitats religioses o laiques que se celebren en l'àmbit de tot el país i, per tant, no són festes locals.

## Calendari

A Turquia, les dates de les festes nacionals laiques es fixen utilitzant el calendari gregorià, mentre els dies festius religiosos es fixen seguint el calendari musulmà (lunar) i es traslladen al calendari gregorià nacional, que es tradueix en les dates de les festes religioses que canvia cada any, amb un marge de canvi d'aproximadament 11 dies. Els dies festius del calendari religiosos els estableix el Departament d'Assumptes Religiosos de la Presidència del Govern.

## Referències

* ↑ «Bayram Kelime Kökeni» (en turc). [Consulta: 16 desembre 2018].
* ↑ «Public, National and Religious Holidays in Turkey» (en anglès). The Istanbul insider. [Consulta: 16 desembre 2018].
* ↑ Lafferty, Samantha. Turkey's Aegean Coast: Ismir, Ephesus, Bodrum, Pergamon, Kusadasi & Beyond. Hunter Publishing, 2012, p. 54. ISBN 1588438295.

## Bibliografia

* "Bayram". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 5 de juny de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/bayram-DUM_0637>
* (La base de dades del diccionari al web de la TDK es basa en: Dîvânü Lugati't-Türk ("Compendi de les llengües dels turcs") de Mahmud al-Kaixgarí, 1072–1074)
# 771
## Esdeveniments

* Sembat III Bagratuní esdevé generalíssim d'Armènia.
* Vassak Bagratuní esdevé nakharar de Taron.
* Els othmànides comencen a governar a Amiuk, a l'est del Llac Van.
* Berkri, ciutat de Vaspurakan, queda inclosa a l'emirat Qaysita.

## Necrològiques

* 4 de desembre: Carloman I (768 - 771), rei dels francs regnant conjuntament amb el seu germà gran Carlemany.
# Ventós (Santa Pau)

Ventós és una masia de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un gran casal de planta rectangular, amb teulat a dues aigües i els vessants vers les façanes principals. Fou bastit amb carreus ben treballats als angles i obertures de la casa, i més grollers a la resta dels murs. Disposa de planta baixa, la planta noble, i en algun sector un tercer pis destinat igualment a habitació. La llinda d'una finestra ens dona una data: 1634, no se sap si de construcció o de reforma de la casa.
Destaca el trull. A la planta baixa del mas hi havia dues sales destinades a la producció d'oli. Es conserven dues grans piques de pedra, per on lliscava l'oli, la pedra plana d'uns 95 cm de diàmetre i diverses pedres de moldre.

## Història

Els orígens de població de la vall de Sant Martí són incerts. Hipotèticament era creuada per un camí prehistòric, i després grec i romà, que comunicava Emporium amb la Vall de Bas. Documentalment la primera notícia és la de la consagració de l'església de Sant Martí (989). Dins aquesta vall hi ha grans casals esplèndids, que ni amb la minva de l'agricultura han estat deshabitats, com Les Feixes, Can Sala, El Ventós, etc, que evoquen les primeres pairalies dels temps baronials. Altres masos, com La Boixeda, El Camó, Camprodon, o Can Bucs, foren bastits o ampliats en els segles XVII-XVIII, coincidint amb la prosperitat del camps català.
A la vall de Santa Pau s'hi han trobat antics trulls d'oli. Algun, com el del Mas Esparregueres en molt bon estat de conservació o el del Puig (vall dels Arcs) encara que d'aquest només es conserva la pedra plana.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «El Ventós». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Amenthes Cavi

Amenthes Cavi és una formació geològica de tipus cavus a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 18.9 ° latitud N i 125.84 ° longitud E, que fa 1.330,5 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 2006 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Amenthes Cavi". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Blunck, Jürgen. Exposition Press. Mars and its Satellites, A Detailed Commentary on the Nomenclature. 2$^a$, 1982.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Argyre Cavi

Argyre Cavi és una formació geològica de tipus cavus a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -47.74 ° latitud N i 320.59 ° longitud E, que fa 72.33 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1991 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Argyre Cavi". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Can Perot (Santa Pau)

Can Perot és una obra de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Perot és un gran casal situat al barri de Masnou, a la Vall de Sant Martí Vell. Disposa de planta baixa i dos pisos. Va ser bastida amb carreus molt ben escairats a obertures i angles. Avui conserva tot l'aspecte de l'època en què va ser construïda. Cal destacar tot l'aspecte de l'època en què va ésser construïda. Cal destacar la llinda de la porta principal: "MARTÍ FEXAS ME FECIT DIE/†/18 8RE DE 1779".

## Història

Gran part de les cases que formen el carrer del barri de Masnou varen ésser construïdes al segle xviii. Així la Llaurella, esmentada en una altra ocasió té a la barana de ferro forjat la data "1796". Can Lluent, conserva a la llinda d'una finestra la data: 1789. La construcció del barri de Masnou correspon cronològicament a l'ampliació de la vila de Santa Pau pels carrers del Pont, Sant Roc i una petita part del que avui és el carrer Major.

## Referències

* 1 2 «Can Perot». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Ismenius Cavus

Ismenius Cavus és una formació geològica de tipus cavus a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 34.73 ° latitud N i 17.71 ° longitud E, que fa 43.11 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI el sis d'agost de 2009 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Ismenius Cavus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Casa dels masovers de la Torroella

La Casa dels masovers de la Torroella és una obra de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El Mas la Torroella comprèn un gran complex arquitectònic: la casa senyorial, la casa dels masovers i un gran nombre de pallisses. La casa dels masovers possiblement és més antiga que la gran casa pairal. Va ésser bastida amb pedra volcànica i carreus ben escairats als angles de la casa i les obertures. De planta rectangular està formada pels baixos i dos pisos. Ha sofert algunes remodelacions posteriors però no s'ha desfigurat la seva fàbrica del segle xviii.

## Història

La primera notícia històrica de la Vall de Cellent la trobem al diploma de Lluís "El Tartamut", rei de França, l'any 880; al Concili de Troies va estendre les terres de Cellent al monestir de Banyoles i al seu abat. Les possessions seran confirmades posteriorment pels papes Benet VIII (1017), Urbà II (1097) i Alexandre (1175). La parròquia de Sant Vicenç de Cellent no va passar a la baronia de Santa Pau fins a l'any 1392. Va adquirir-la el baró Hug al rei Joan II, venda que després, al cap d'un any, confirmaria el rei Martí.

## Referències

* 1 2 «Casa dels masovers de la Torroella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Juventae Cavi

Juventae Cavi és una formació geològica de tipus cavus a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -3.26 ° latitud N i 302.28 ° longitud E, que fa 43.11 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI el primer de novembre de 2014 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Juventae Cavi". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Ophir Cavus

Ophir Cavus és una formació geològica de tipus cavus a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -9.78 ° latitud N i 305.27 ° longitud E, que fa 36.72 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 2006 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Ophir Cavus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# La Barraca (Santa Pau)

La Barraca és una casa de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa situada als límits del veïnat de Can Font amb el de Pujolars. De reduïdes dimensions, disposa de planta rectangular i teulat a dues aigües. Va ser bastida amb carreus molt grans i ben tallats a les portes, finestres i angles; per fer els murs es van emprar carreus petits i pedra volcànica. Té planta baixa, destinada al bestiar, i un pis superior per emprar com a habitatge. Aquest darrer conserva l'empostissat primitiu. Va ser aixecada damunt pedra viva. Davant la casa hi havia l'era, conservant-se l'escala de pedra que hi donava accés.

## Història

El veïnat de Can Font està situat entre el poble de Santa Pau i el veïnat de Pujolars. La seva empenta constructiva es va donar en el transcurs del segle xvii. Cal recordar masos com: Can Pardàs (1633), Can Jan Magre (1628), Can Font (1624) o Can Descolls (1585-1633). Són grans masos, construïts amb carreus ben tallats i amb inscripcions i elements decoratius a les llindes de portes i finestres.

## Referències

* 1 2 «La Barraca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Scandia Cavi

Scandia Cavi és una formació geològica de tipus cavus a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 78.76 ° latitud N i 236.55 ° longitud E, que fa 663.8 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 2003 i fa referència a una característica d'albedo localitzada a 65 ° latitud N i 150 ° longitud O.

## Referències

* ↑ "Scandia Cavi". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Blunck, Jürgen. Exposition Press. Mars and its Satellites, A Detailed Commentary on the Nomenclature. 2$^a$, 1982.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Alex Simeon Janvier

Alex Simeon Janvier (Le Goff, vora Bonnyville, Alberta, 1935) és un artista i activista polític chipewyan, un dels avantguardistes de l'art aborigen canadenc. Estudià a l'escola d'art d'Alberta i el 1967 va exposar per primer cop al pavelló canadenc de l'Exposició Universal. El 1973 va fundar el grup d'art nadiu Professional Native Artists Inc (Winnipeg), i ha fet murals per a la Galeria Reial del Canadà i per al Museu de l'Home.

## Referències

* ↑ Voyageur, Cora J.; Newhouse, David; Beavon, Dan. Hidden in Plain Sight: Contributions of Aboriginal Peoples to Canadian Identity and Culture, Volume II (en anglès). University of Toronto Press, 2011-10-08, p. 380. ISBN 978-1-4426-6337-4.
* ↑ Matuz, Roger. St. James Guide to Native North American Artists (en anglès). St. James Press, 1998, p. 258. ISBN 978-1-55862-221-0.
# Uchronia

Uchronia és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 69.78 ° latitud N i 100 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a Ucronia, terra sense temps.

## Referències

* ↑ "Uchronia". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Umbra

Umbra és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 49.67 ° latitud N i 70 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència al terme llatí Umbra, que significa «ombra».

## Referències

* ↑ "Umbra". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Can Colomer (Canet d'Adri)

Can Colomer o Ca n'Argelaguer és una masia de Canet d'Adri (Gironès) protegida com a bé cultural d'interès local.
És una masia de planta rectangular amb diversos cossos adossats, construïda al 1632 i restaurada al 1980. Està constituïda per un cos principal amb una planta baixa i dos pisos superiors, coberta a dues vessants de teula àrab, amb parets de pedra i deixant vistos els carreus que emmarquen les obertures i les cantonades. S'hi accedeix per una porta adovellada d'arc de mig punt. Les finestres conserven l'ampit, la llinda amb inscripció i brancals de pedra. La planta baixa té porxos, amb dos portals, un d'arc escarser i l'altre d'arc rebaixat.
Annex a la façana principal hi ha un cos baix i una escala de pedra per accedir al pis. Independentment hi ha un porxo i un paller d'un cert interès. El porxo és de planta rectangular, parets de maçoneria i coberta de teula a dues vessants. A la façana principal hi ha un arc fet amb pedres col·locades a plec de llibre.
El paller és de planta rectangular i coberta de teula a dues vessants. Interiorment s'estructura en dos nivells, s'accedeix al pis per una escala exterior de pedra. Les parets portants són de maçoneria. L'estructura dels sostres és feta amb bigam de tirada doble perpendicular ala façana perpendicular. En el pis, les bigues descansen sobre dos senzills cavalls de fusta (un central i l'altre sobre la façana) i a la planta baixa descansen sobre dues jàsseres de fusta.

## Referències

* ↑ «Can Colomer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2016].
* 1 2 «Can Colomer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 abril 2020].
# José Nat

José Nat (Montauban, 12 de setembre de 1887 - Montauban, 15 de juny de 1962) va ser un ciclista francès, que fou professional durant els anys 20 del segle passat. La seva principal victòria és una etapa a la Volta a Catalunya de 1920.

## Palmarès

* 1920
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa a la Sant Sebastià-Madrid

### Resultats al Tour de França

* 1920. Abandona (6a etapa)

## Referències

* ↑ «José NAT» (en italià). Museo del ciclismo. [Consulta: 13 gener 2025].
* ↑ «Volta Catalunya 1920: Un retorn difícil». Tourdegila, 17-12-2019. [Consulta: 13 gener 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa de José Nat a sitiodeciclismo.net
# Stephanie Burns

Stephanie A. Burns (nascuda el 24 de gener de 1955 a Torrington, Wyoming) és una química de organosilici i empresària dels Estats Units, que es va desempenyorar com a Presidenta i Directora Executiva de Dow Corning des de 2003-2011. També com a presidenta honorària de la Society of Chemical Industry.

## Biografia

Burns, filla d'un professor d'anglès i història i una agent immobiliària, va néixer a Torrington, Wyoming. Es va graduar amb una llicenciatura de la Universitat Internacional de Florida a Miami i va obtenir un doctorat en química orgànica en la Universitat Estatal d'Iowa, abans de començar estudis postdoctorals en la Universitat de Montpeller a França.

## Carrera

Es va unir a Dow Corning el 1982, a França com a investigadora i especialista en química de Compost d'organosilici, que és l'estudi de composts fets de carboni i silici. Al cap de poc es va obrir pas en la gestió corporativa a Dow Corning, i en 1994 va ser nomenada directora de Salut de la Dona i va formar part de l'equip d'administració del Capítol 11. El 1997, es va mudar a Brussel·les, després d'ésser nomenada Directora de Ciència i Tecnologia per a Europa.
En tornar als Estats Units en 2000, va ser nomenada vicepresidenta executiva de la firma, i tres anys més tard es va convertir en la seva presidenta, sent la primera dona en fer-ho. Va ser presidenta i directora executiva de Dow Corning, des de febrer de 2003 fins a la seva jubilació el 31 de desembre de 2011. També va ocupar el càrrec com a Directora d'Operacions des de gener de 2004, i com a Presidenta des de gener de 2006, fins a la seva jubilació,

## Servei en consells i juntes

Burns també ha estat presidenta honorària de la Society of Chemical Industry, i presidenta de l'American Chemistry Council, i en nombroses juntes, incloses les del Michigan Molecular Institute i la Society for Women's Health Research.

## Referències

* 1 2 3 «Stephanie Burns». Arxivat de l'original el 2016-07-12. [Consulta: 12 juliol 2016].
* 1 2 3 4 5 «Dr Stephanie Burns». Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 16 novembre 2015].
* ↑ Zipkin, Amy The New York Times, 28-01-2007 [Consulta: 15 novembre 2015].
* ↑ Dun & Bradstreet Reference Book of Corporate Managements. Dun & Bradstreet, Incorporated, 2008, p. 448.
* ↑ Chemical Week. McGraw-Hill, 2005, p. 168.
* ↑ «Dr Stephanie Burns joins Corning Board of Directors», 02-02-2012. [Consulta: 15 novembre 2015].
# 596
## Esdeveniments

* Marcianòpolis (Mèsia): Els romans d'Orient reprenen la campanya contra els àvars enllà del Danubi i escullen la ciutat com a base d'operacions.
* Hamadan (Mèdia): El rei sassànida Cosroes II aconsegueix vèncer el revoltat Bistam fent-lo assassinar a traïció.

## Necrològiques

* Ravenna (Itàlia): Romà, exarca de la regió.
* Hamadan (Mèdia): Bistam, usurpador de l'Imperi Sassànida, assassinat a traïció.
* Constantinoble: Joan IV, patriarca de la ciutat.
* Antioquia (Síria): Sant Simeó Estilita el Jove, anacoreta.
# Arantxa Tirado Sánchez

Aránzazu «Arantxa» Tirado Sánchez (Barcelona, 1978) és una politòloga catalana, especialitzada en Amèrica Llatina.
Nascuda en el si d'una família de classe obrera, es va doctorar en estudis llatinoamericans per la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic (UNAM) i en relacions internacionals per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), amb la lectura d'una tesi dirigida per Nora Sainz Gsell sobre la política exterior de Veneçuela sota la presidència d'Hugo Chávez.
Defensora de l'administració del govern de Nicolás Maduro en xarxes socials, va ser objecte de ferotges crítiques en 2019 després de difondre un vídeo selfie gravat in situ a Veneçuela en què sostenia que al país no hi havia un estat de crisi humanitària.

## Obres
### Autora

* Tirado, Arantxa. Venezuela: más allá de mentiras y mitos. Madrid: Akal, 2019.

### Coautora

* Romero Laullón, Ricardo; Tirado Sánchez, Arantxa. La clase obrera no va al paraíso. Crónica de una desaparición forzada. Madrid: Akal, 2017.

## Referències

* ↑ Mariscal Fuentes, J.M. «Arantxa Tirado: “Este sistema se sostiene porque los trabajadores somos demasiado buenos”» (en castellà-es). Mundo Obrero. [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ «La politóloga española que mostró otra realidad de Caracas: "El argumento de la crisis humanitaria es absurdo"» (en castellà). rt.com. [Consulta: 11 gener 2020].
* 1 2 López Menacho, Alejandro. «Arantxa Tirado: “Venezuela es el paradigma de lo que le espera a cualquier gobierno que desafíe al neoliberalismo”» (en local). El Salto. [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ «"Veneçuela ens adverteix dels límits per transformar el capitalisme des de dins"». directa.cat, 02-01-2020. [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ «"Farmacias con comida" y "un McDonald's en la dictadura comunista de Maduro"» (en castellà). El Plural, 08-02-2019. [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ «Maduro indicó que todo lo que dicen los medios sobre Venezuela es una mentira» (en castellà), 11-02-2019. [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ Morales Bonilla, Cristopher «"La clase obrera no va al paraíso. Crónica de una desaparición forzada" de Ricardo Romero (Nega) y Arantxa Tirado». Encrucijadas: Revista Crítica de Ciencias Sociales, 14, 2017, pàg. 20. ISSN: 2174-6753.