OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Santa Cecília d'Abella d'Adons

Santa Cecília d'Abella d'Adons és una església romànica amb elements neoclàssics de Gotarta al municipi Pont de Suert (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular amb edificis adossats a la capçalera de ponent i al lateral de migjorn. La façana principal, orientada a llevant, té una porta senzilla amb arc rebaixat, rosetó i campanar a la cantonada de migdia amb les finestres amb arc de mig punt, i murs de carreus aixamfranats a les cantonades.

## Història

El lloc va pertany als barons d'Erill i passà després a la possessió del monestir de Lavaix. Està documentada des del 961.

## Referències

* 1 2 Diccionari d'història eclesiàstica de Catalunya.. 1. ed. Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1998-2001, p. 4. ISBN 84-393-4612-3.
* 1 2 «Santa Cecília del Pont de Suert». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Nasib Arida

Nasib Arida (àrab: نسيب عريضة, Nasīb ʿArīḍa) (Homs, 1887 - Nova York, 1946) fou un poeta sirià.
Educat a Homs, la seva ciutat natal, va emigrar als Estats Units el 1905. A Nova York es va casar amb Najiba Haddad, germana dels escriptors Abdel Massih Haddad i Nudra Haddad, també originaris de la ciutat de Homs. La parella no va tenir fills, però van criar la filla d'un altre dels germans Haddad després que la seva dona morís en el part. Precisament amb Abdul Massih Haddad, el 1915 fundaria la primera societat literària araboamericana, Ar-Ràbita al-Qalamiya ('la Lliga de la Ploma'), de la qual formaria part més tard Khalil Gibran.
Als Estats Units, Arida va col·laborar en diverses publicacions àrabs i va publicar la seva pròpia revista literària, Al-Funun ('Les Arts'), el 1912. Va tenir un paper important en el desenvolupament de la poesia àrab moderna; considerat un romàntic pur, va propiciar un canvi permanent en diversos aspectes fonamentals de la poesia. Se'l considere un pioner en l'ús dels mites àrabs en la moderna poesia àrab. El seu únic recull de poemes, Al-Arwah al-Haïra, es va publicar poc temps després de la seva mort.

## Referències

* ↑ Jayyusi, Salma Khadra; Tingley, Christopher. Trends and Movements in Modern Arabic Poetry. BRILL, 1977, p. 135–137. ISBN 9004049207, 9789004049208.
# Solitudo Aphrodites

Solitudo Aphrodites és una característica d'albedo a la superfície de Mercuri, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 25 ° latitud N i 290 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1976 i fa referència a una característica d'albedo del mapa d'Antoniadi.

## Referències

* ↑ "Solitudo Aphrodites". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Mapa de Mercuri». Google Mercury.
# Catboat

L'aparell anomenat catboat en anglès denomina tots els velers que arboren un pal molt a prop de proa amb una vela de tall. Originalment els catboats hissaven veles cangrees o al terç. A les illes Bermudes anaven amb veles bermudianes (o marconi) Modernament hi ha molts catboats de regates o per a navegació d'esbarjo. Incloent-hi catamarans (com els de Classe A o el Patí de vela).

## Orígens del catboat

Els orígens d'aparells amb un pal a proa i una vela són molt antics. Hi ha representacions de l'època romana de petites embarcacions que usen aquest sistema.
Des del punt de vista del nom, catboat o cat-boat, sembla que deriva del neerlandès "kat". El terme "kat" representava una petita barca amb aparell de catboat.
A França es coneixien amb el nom de "misainiers". Per la vela anomenada "misaine". A Anglaterra hi havia la denominació "una sail" que feia referència a una vela única.
El nom anglès de "catboat" sembla que va sorgir a la costa est dels Estats Units.

## Catboats de pesca

L'origen dels catboats americans cal situar-lo a Nova York al voltant de 1840. Des d'allí es va propagar cap al sud i cap a l'est.
Els catboats tradicionals acostumen a tenir una mànega important, una orsa i una vela cangrea. La botavara sovint sobresurt per la popa. Les qualitats destacables són: aparell senzill, facilitat de govern, poc calat i gran capacitat.
Com a petits vaixells de pesca i de transport de cabotatge foren molt utilitzats en aigües del cap Cod, badia de Narrangansett, Nova York i Nova Jersey.

## Catboats de regates

Els catboats de regates tenen una història prou interessant. Un monotipus important és el que fou protagonista de les regates en solitari de les Olimpíades de Los Angeles (1932), en les quals el barceloní Santiago Amat (del Club Marítim de Barcelona) s'emportà la medalla de bronze: l'Snowbird.
Un altre monotipus que ha esdevingut clàssic és el Finn. Sense oblidar les classes Yole OK, Europa i Laser.
També hi ha catamarans amb aparell de catboat. El més antic i singular, amb unes qualitats marineres excel·lents, és el patí de vela. Els catamarans de la Classe A i alguns de la Classe C també són catboats.

## Referències

* ↑ John Leather. The Gaff Rig Handbook: History, Design, Techniques, Developments. WoodenBoat Books, 11 gener 2001, p. 70–. ISBN 9780937822678 [Consulta: 28 setembre 2010].
* ↑ Peter H. Spectre. Painting & varnishing. WoodenBoat Books, 1 gener 1995, p. 38–. ISBN 9780937822333 [Consulta: 28 setembre 2010].
# The Microphones

The Microphones és un projecte musical estatunidenc de indie rock i indie folk el membre fundador i principal del qual és el músic multiinstrumentista Phil Elverum. Ell va crear el projecte l'any 1997, i el va acabar al 2003, havent publicat quatre àlbums d'estudi: Don't Wake Me Up (1999), It Was Hot, We Stayed in the Water (2000), The Glow Pt. 2 (2001) i Mount Eerie (2003). Llavors va a començar a fer música sota el nom Mount Eerie. Al 2020, va publicar un àlbum final com a The Microphones, titulat Microphones in 2020.

## Història
### Primers anys

Phil Elverum va començar a involucrar-se en l'escena musical de Washington a finals dels anys 90, mentre treballava a una tenda de discos anomenada The Bussiness. El 1997 va publicar dos cassets (Microphone i Wires and Chords) mitjançant KNW-YR-OWN, la discogràfica del propietari de The Bussiness, Bred Lunsford. Aquell mateix any es va mudar a Olympia per a estudiar al Evergreen State College. El 1998 va publicar un CD titulat Tests mitjançant Elsinor Records.

### K Records i dissolució del projecte

El 1999, després de firmar amb K Records, Elverum va publicar el primer àlbum de The Microphones, Don't Wake Me Up. Poc després va començar a grabar el següent àlbum del projecte, It Was Hot, We Stayed in the Water, el qual va ser llançat l'any 2000. El 2001 va publicar el seu tercer àlbum, The Glow Pt. 2. Aquest va atreure l'atenció de la crítica, que el va rebre amb molts elogis. La revista Pitchfork el va considerar el millor àlbum de l'any i, al final de la decàda, va aparèixer en múltiples llistes dels millors àlbums de la mateixa. El 2003 va publicar-se el tercer àbum de The Microphones, Mount Eerie, el nom del qual és el d'una muntanya que es troba a prop d'on Elverum va viure durant bona part de la seva infantesa. Després del llançament d'aquest àlbum, Elverum va començar a fer concerts i a publicar música sobre el nom Mount Eerie.

### Retorn

Després que The Microphones romangués pràcticament sense activitat durant disset anys, el 2020 Elverum va anunciar un nou àlbum sota aquest nom, titulat Microphones in 2020, el qual va ser publicat el 7 d'agost d'aquell mateix any. Aquest àlbum conté una única cançó de 44 minuts, on parla sobre la seva vida i carrera musical.

## Discografia

* Don't Wake Me Up (1999)
* It Was Hot, We Stayed in the Water (2000)
* The Glow Pt. 2 (2001)
* Mount Eerie (2003)
* Microphones in 2020 (2020)

## Referències

* ↑ «The Microphones Biography, Songs, & Albums» (en anglès). [Consulta: 27 maig 2023].
* ↑ «Microphones, Mount Eerie and Melancholy: The Career of Phil Elverum» (en anglès). Exclaim!, 05-11-2018. [Consulta: 27 maig 2023].
* ↑ «Top 20 Albums of 2001» (en anglès), 01-01-2002. [Consulta: 27 maig 2023].
* ↑ «Favorite 100 Albums of 2000-2009: 20-01» (en anglès). [Consulta: 27 maig 2023].
* ↑ «Microphones» (en anglès), 13-05-2008. [Consulta: 27 maig 2023].
* ↑ «https://twitter.com/pwelverum/status/1272907331601391617». [Consulta: 27 maig 2023].
# Sureda (bosc)

La sureda (Viburno tini-Quercetum ilicis subas. suberetosum) és un bosc esclerofil·le en què l'estrat arbori és format majoritàriament per sureres (Quercus suber). Les capçades esparses de les sureres fan de la sureda un bosc obert, que ajudat per les estassades habitualment dutes a terme a l'estrat arbustiu, donen lloc a un sotabosc assimilable a les brolles, amb abundància de bruc boal, estepes, ginesta triflora i gatosa.
Les suredes creixen sobre sòls silicis o més o menys àcids i amb precipitacions força elevades pel context mediterrani. Atès que la surera és una espècie termòfila, no es troben suredes a les contrades on les gelades són freqüents. Es calcula que en tot el món hi ha entre dos milions i dos milions i mig d'hectàrees de sureda. La importància econòmica mundial que adquirí la indústria del suro ha provocat molts intents, poc reeixits, d'aclimatació d'alzines sureres en altres contrades.
Fitosociològicament forma part dels alzinars i, per tant, a l'aliança Quercion ilicis. Alguns autors no l'inclouen dins l'associació dels alzinars típics (Viburno tini-Quercetum ilicis), sinó en una associació diferenciada (Carici oedipostylae-Quercetum suberis).
* Espècies característiques: surera (Quercus suber), arboç (Arbutus unedo), lligabosc mediterrani (Lonicera implexa), fals aladern (Phillyrea latifolia), englantina (Rosa sempervirens), galzeran (Ruscus aculeatus), marfull (Viburnum tinus), Carex distachya, violeta de bosc (Viola alba ssp. dehnhardtii), falzia negra (Asplenium adiantum-nigrum ssp. onopteris), falguera aquilina (Pteridium aquilinum)
* Altres espècies abundants: Pi pinyer (Pinus pinea), alzina (Quercus ilex ssp. ilex), bruc boal (Erica arborea), ginesta triflora (Genista triflora), gatosa (Ulex parviflorus), rogeta (Rubia peregrina)
Al món hi ha vora 2.200.000 hectàrees de suredes, un 32,4% de les quals a Portugal i un 22,2% a Espanya. Als Països Catalans la seva distribució es limita doncs a les serres silícies del litoral: Penyagolosa, Maestrat, Ports de Beseit, Montnegre, Montseny, Gavarres, Alberes i puntualment a les planes que les envolten (la Selva, l'Empordà i el Rosselló).

## Història

Hom considera que les suredes assoliren el seu millor moment durant el terciari. Actualment pateixen una important recessió. A les causes d'origen natural (problemes de competència amb altres espècies...) s'hi suma l'acció de l'home.
La darrera gran amenaça de les suredes i dels altres boscos autòctons deriva de la necessitat de les empreses papereres d'obtenir primera matèria, fet que es concreta en el foment de les plantacions d'eucaliptus, molt més rendibles per als gestors forestals.

## Referències

* Folch i Guillèn, Ramon. Vegetació dels Països Catalans. 1986a ed.. Barcelona: Ketres, 1980, p. 541 pàgines + mapa. ISBN 84-85256-62-X.
* Nuet, Josep; Panareda, Josep M.; Romo, Àngel (1991): Vegetació de Catalunya. Eumo Editorial, Vic. 253 pàgines.
# Castellot de Mas Mateu

El Castellot de Mas Mateu és una obra del Montmell (Baix Penedès) declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Fortalesa medieval. Torre quadrada enrunada de 10 x 10 m en planta de la que es conserven 9 m d'alçada. La fàbrica és de grans carreus, ben aparellats. A l'interior hi ha restes de dues parts d'estructura, d'un mur mitger.

## Referències

* ↑ «Castellot de Mas Mateu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Castellot de Mas Mateu». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Seriats

Els seriats (Seriata) constitueixen un superordre de platihelmints turbel·laris.
Es troben en entorns marins i a l'aigua dolça, però diverses espècies també es troben a entorns terrestres. La majoria són de vida lliure, però el grup inclou el gènere Bdelloura, que viu del comensalisme a les brànquies dels xifosurs. Els Seriata es distingeixen dels altres grups emparentats per la presència d'una faringe plegada i d'un nombre de diverticles que surten de l'intestí. L'intestí pot ser simple o amb branques.

## Referències

* ↑ Artois, T. «World Register of Marine Species». [Consulta: 11 març 2010].
* ↑ «Turbellarian Taxonomic Database». Arxivat de l'original el 2012-02-23. [Consulta: 11 març 2010].
* ↑ Barnes, Robert D.. Invertebrate Zoology. Philadelphia, PA: Holt-Saunders International, 1982, p. 230. ISBN 0-03-056747-5.
# Solitudo Hermae Trismegisti

Solitudo Hermae Trismegisti és una característica d'albedo a la superfície de Mercuri, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -45 ° latitud N i 45 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1976 i fa referència a una característica d'albedo del quadrangle Discovery (H-11).

## Referències

* ↑ "Solitudo Hermae Trismegisti". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Mapa de Mercuri». Google Mercury.
# The Pirate Bay (sèrie de televisió)

The Pirate Bay és una sèrie dramàtica sueca que es va estrenar a SVT i SVT Play el 8 de novembre de 2024. La sèrie és dirigida per Jens Sjögren, que també va escriure el guió juntament amb Piotr Marcinak, Jakob Beckman i Patrik Gyllström. La primera temporada consta de sis episodis i està basada en fets reals.

## Argument

La sèrie gira al voltant dels tres joves Gottfrid Svartholm Warg, Peter Sunde i Fredrik Neij i el seu polèmic lloc per compartir fitxers The Pirate Bay i com Suècia a principis dels anys 2000 es va convertir en un actor central en un moviment activista global.

## Repartiment

* Arvid Swedrup – Gottfrid Svartholm
* Willjam Lempling – Fredrik Neij
* Simon Gregor Carlsson – Peter Sunde
* Philip Zandén – Peter Althin
* Helena Bergström – Monique Wadsted
* Robin Stegmar – Henrik Pontén
* Rodrigo Cartault – Oded Daniel
* Max Vobora – Rasmus Fleischer
* Maria Sundbom Lörelius – Karin Pontén
* Emil Almén – Johan
* Henrik Norlén – Carl Lundström
* Per Svensson – Håkan Roswall
* Elvis Stegmar – Markus Pontén
* Merima Dizdarević – Adriana
* Eric Rusch – Tomas Norström
* Niki Löfberg - Lauri Hansen
* Ruben Gullback Levis - Återkommande Pirat

## Referències

* ↑ «Trailerpremiär: Svenska rebeller skakar om filmbranschen i "The Pirate Bay"». MovieZine. [Consulta: 12 gener 2025].
* 1 2 Bergqvist, Mattias. «Så blir SVT-serien om The Pirate bay: ”Vilja och nerv”» (en suec). Expressen, 22-02-2024. [Consulta: 12 gener 2025].
* 1 2 «The Pirate Bay flyttar in på SVT i höst – se de första bilderna från dramaserien». MovieZine. [Consulta: 12 gener 2025].
* 1 2 «The Pirate Bay: Baserad på en sann konflikt - men vågar inte välja sida». MovieZine, 21-12-2024. [Consulta: 12 gener 2025].

## Enllaços externs

* The Pirate Bay - Lloc web oficial
* The Pirate Bay a Internet Movie Database (anglès)
# Suèssula

Suèssula (en llatí: Suessula, en grec antic: Σουέσσουλα) va ser una ciutat de Campània, a l'interior del país propera a la frontera del Samnium, entre Càpua i Nola i a uns 6 km d'Acerra.
A la primera guerra samnita, l'any 343 aC va ser l'escenari d'una batalla, on el cònsol Marc Valeri Corvus va derrotar les restes de l'exèrcit samnita que abans ja havia estat derrotat en la batalla del Mont Gaurus, segons explica Titus Livi. Al final de la guerra els habitants de Suèssula van obtenir la ciutadania romana sense dret de sufragi.
A la Segona Guerra Púnica va ser una important base romana, més per la seva situació que per les fortificacions i els soldats que tenia. L'any 216 aC a la ciutat i a la seva rodalia es va estacionar Marc Claudi Marcel amb l'objectiu de protegir Nola i vigilar els moviments d'Hanníbal contra aquella ciutat. Els romans la van tenir com a campament durant uns quants anys i en aquell temps se l'anomenava popularment Castra Claudiana, pel nom de Claudi Marcel. Després de la guerra el seu nom deixa de ser esmentat.
Encara que no va sortir més a la història, va ser un municipi durant la república i l'imperi, però de menor importància. Va rebre un cos de soldats veterans com a colons sota Sul·la. Una inscripció del temps imperial testimonia que era municipi i, per tant, no va adquirir rang colonial. En parlen Estrabó i Plini el Vell.
La Taula de Peutinger la situa entre Càpua i Nola a uns 15 km de cadascuna. A l'època cristiana era una seu episcopal. Se suposa que va ser destruïda pels sarraïns al segle ix. Les seves ruïnes encara es poden veure a 5 km al sud de la moderna Maddalani i al costat d'un castell medieval anomenat Torre di Sessola. S'hi troben columnes, capitells, i altres fragments arquitectònics.

## Referències

* 1 2 3 4 Smith, William (ed.). «Suessula». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 9 juny 2023].
* ↑ «Battle of Suessula, 343». [Consulta: 16 abril 2019].
* ↑ Fascione, Vittorio. «Parco archeologico di Suessola» (en italià), 06-10-2017. Arxivat de l'original el 2019-05-10. [Consulta: 10 maig 2019].
* ↑ «Comune di Acerra - La Necropoli di Suessola». [Consulta: 10 maig 2019].
# Solitudo Martis

Solitudo Martis és una característica d'albedo a la superfície de Mercuri, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -35 ° latitud N i 100 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1976 i fa referència a una característica d'albedo del mapa d'Antoniadi.

## Referències

* ↑ "Solitudo Martis". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Mapa de Mercuri». Google Mercury.
# El majordom anglès

El majordom anglès (títol original en francès, Complètement cramé !) és una pel·lícula de comèdia dramàtica del 2023 dirigida per Gilles Legardinier i protagonitzada per Fanny Ardant, John Malkovich, Émilie Dequenne, Philippe Bas, Eugénie Anselin, Al Ginter, Anne Brionne i Christel Henon. Està basada en la novel·la de Legardinier Complètement cramé ! (2012). També és el debut com a director de llargmetratge de Legardinier. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Producció

La producció es va programar el febrer de 2022. El rodatge va tenir lloc a la Bretanya, al château du Bois-Cornillé, a Vitræ i a Londres. El maig de 2022, la pel·lícula va entrar en la fase de postproducció.

## Estrena

El film es va estrenar als Estats Units el 17 d'octubre de 2023, dins del Festival de Cinema de Newport Beach. La pel·lícula es va estrenar als cinemes de França l'1 de novembre de 2023. També es va projectar al 15è Festival de Cinema Francès de Polònia el 7 de juny de 2024.

## Referències

* 1 2 3 Goodfellow, Melanie. «John Malkovich, Fanny Ardant sign for comedy-drama 'Mr. Blake At Your Service!' (exclusive)». Screen Daily, 03-11-2021. [Consulta: 4 maig 2022].
* 1 2 «John Malkovich to star in Luxembourg film production». RTL Today, 17-08-2021. [Consulta: 4 maig 2022].
* ↑ Goodfellow, Melanie. «John Malkovich, Fanny Ardant Comedy-Drama 'Mr. Blake At Your Service!' Nets Slew Of Deals For France TV Distribution». Deadline Hollywood, 26-10-2022. [Consulta: 31 octubre 2022].
* ↑ «El majordom anglès». Goita què fan, ara!. [Consulta: 11 gener 2025].
* 1 2 «Completely burned out!” », the film shot near Vitré, arrives at the cinema», 01-11-2023. [Consulta: 2 agost 2024].
* 1 2 Goodfellow, Melanie. «First image of John Malkovich and Fanny Ardant in 'Mr. Blake At Your Service!' (exclusive)». Screen Daily, 05-05-2022. [Consulta: 6 maig 2022].
* ↑ Riley, Jenelle (September 12, 2023). «Newport Beach Film Festival Unveils 2023 Lineup: 'May December', 'Nyad', 'Fingernails' and More». Variety.
* ↑ Mr. Blake At Your Service! / Complètement Cramé!
* ↑ Twardowska, Karolina. «Kino Muza Hosts the 15th French New Cinema Review». Poznań Magazine, 27-05-2024. [Consulta: 2 agost 2024].
# Pont del Molí del Puig (Gisclareny)

Pont del Molí del Puig és una obra de Gisclareny (Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pont d'un sol ull de dimensions no gaire grans amb un parament de grans carreus de pedra disposats en filades. Aquest és el pont del molí del Puig, situat molt a prop seu.

## Història

En algun moment indeterminat es modificà la seva estructura de forma parcial.

## Referències

* 1 2 «Pont del Molí del Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Memnonia

Memnonia és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -19.78 ° latitud N i 210 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a la Terra de Mèmnon, rei de Pèrsia i Etiòpia.

## Referències

* ↑ "Memnonia". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# 40 Latino

40 Latino va ser un canal de televisió espanyol que va ser la versió en televisió d'emissores de ràdio com a Cadena Dial o Radiolé. Es trobava en les plataformes digitals de pagament Canal+ i Orange TV. Des de 2005 i fins a 2010 el canal va estar dins del paquet de canals gratuïts de la TDT dins del Multiplex 67, amb Cuatro, Canal Club, Cadena SER, Cadena Dial i Los 40 Principales. Era de temàtica musical, però dirigit únicament als artistes i cançons de parla hispana.
El canal musical estava produït per Sogecable Música S.L. una empresa conjunta entre Prisa TV (50% d'accions) i Unión Radio (50% d'accions). Es distribuïa en plataformes de pagament com Canal+ i Movistar TV. El 2010, Sogecuatro va produir aquest canal pel fet que Sogecable va decidir separar les llicències de TDT a causa de la fusió de Gestevisión Telecinco i Sogecuatro.
El 23 d'agost de 2010, 40 Latino va cessar les seves emissions en obert per a donar pas a Canal+ 2, canal de pagament del grup Prisa.
Inicialment, estava previst que aquest canal tornés a la TDT després del tancament de CNN+, encara que finalment, després de l'absorció dels canals TDT de Prisa per Mediaset España, el que va ocupar aquesta freqüència va ser Gran Hermano 24 horas, que va donar pas finalment a Divinity, canal de programació dedicada a la dona.
Finalment, el canal 40 Latino va cessar les seves emissions el 4 de gener de 2012 com ja va informar Prisa TV, encarregada de produir el canal, el 29 de desembre de 2011. Així i tot, els continguts del canal no es van perdre, ja que es van poder continuar veient a través de LOS40 TV, el canal principal. El canal musical va ser substituït aquell mateix dia per El Garage TV, un canal que emetia programes específics que recollien la més completa informació sobre el sector de l'automòbil, totes les novetats, els avanços en matèria de seguretat, activitats off-road, mecànica, disseny industrial, esdeveniments i turisme, a més de diferents disciplines esportives amb una exclusiva cobertura local de les seves competicions.

## Referències

* ↑ 40 Latino será otra víctima de la fusión entre Telecinco y Cuatro. El canal musical se convierte en uno de pago en la TDT Còpia de fitxer a la Wayback Machine. Vertele.com 18 de enero de 2010
* ↑ Canal+ Dos: la primera marca de Sogecable en TDT de pago Còpia de fitxer a la Wayback Machine. adslzone.tv 24 de julio de 2010
* ↑ 40 Latino vuelve a la TDT para sustituir a CNN+ Vayatele.com 17 de diciembre de 2010
* ↑ 40 Latino dice adiós en enero tras varios meses de agonía Arxivat 2014-abril-25 a la Wayback Machine. adslzone.tv 29 de diciembre de 2011
* ↑ La plataforma Canal+ estrena El Garage TV, un nuevo canal de motor Fórmulatv.com 4 de enero de 2012