OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rudamon

Rudamón o Usermaatra-Rudamon, faraó de la dinastia XXIII de l'antic Egipte de c. 757 - 754 aC. Era el fill més jove de Osorkon III, i el germà de Takelot III. Una de les seves filles, Irbastnubnefu, es va casar amb el príncep d'Heracleòpolis: Paieftyauembastet (Broekman).
Amb un breu regnat, de dos a tres anys, estimat pels pocs documents contemporanis coneguts d'ell, segons Kenneth Kitchen. Rudamon va preservar la unitat del gran regne del seu pare a l'Alt Egipte, des d'Heracleòpolis a Tebes, durant el seu mandat, segons les descobertes d'Olivier Perdu (RdE 53, el 2002).
Poc després de la mort de Rudamon, el seu regne es va fragmentar ràpidament en diversos estats independents sota el control de diversos dirigents de ciutats com ara Paieftyauembastet a Heracleòpolis, Nimlot a Hermòpolis, i Ini a Tebas.

## Testimonis de la seva època

* Diversos treballs decoratius realitzats al temple d'Osiris Heqadyet
* Diversos blocs de pedra de Medinet Habu
* Un gerro amb el seu títol inscrit (Museu del Louvre)
* Dos fragments d'una estatueta de ceràmica envernissada que porta el nom de Rudamon a Hermòpolis (Olivier Perdu)
* La polèmica inscripció de Uadi Gasus que s'interpreta com el 19è any del seu regnat; encara que pogués fer referència a Iuput II, possiblement (J. von Beckerath, F. Gomaà i K. Kitchen)

## Referències

* ↑ Hornung, Erik; Krauss, Rolf; Warburton, David A. Ancient Egyptian Chronology (en anglès). BRILL, 2006-12-30. ISBN 978-90-474-0400-2.
* ↑ Bierbrier, Morris L. Historical Dictionary of Ancient Egypt (en anglès). Scarecrow Press, 2008-08-14. ISBN 978-0-8108-6250-0.
| Predecessor: Takelot II | Faraó Dinastia XXIII | Successor: Iuput II |
# Roc del Corb (Saldes)

El Roc del Corb és una muntanya de 1.294 metres que es troba al municipi de Saldes, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó d'Autafòrt

El cantó d'Autafòrt és un cantó francès del departament de la Dordonya, situat al districte de Perigús. Té 13 municipis i el cap és Autafòrt.

## Municipis

* Badafòu d'Ans
* Boissuelh
* La Chapela Sent Joan
* Charves e Cubas
* Chornhac
* Cojors
* Granges d'Ans
* Autafòrt
* Nalhac
* Senta Eulàlia d'Ans
* Telhòus
* Lo Temple de Laguion
* Tortoirac

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1979-2004 | Jean-Marie Queyroi | Divers gauche |
| 2004- | Yves Moreau | PRG |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 5.339 | 5.038 | 4.827 | 4.531 | 4.153 | 4.175 | 4.155 |
# Cançons Tradicionals Catalanes

Cançons Tradicionals Catalanes (1991) és un àlbum de la música tradicional català per Victòria dels Àngels acompanyada pel pianista Geoffrey Parsons. Gravat en els Abbey Road Studios, va ser editat originalment per Collins Classics el 1992, i posteriorment per Brilliant Classics.

## Llista de cançons

* El cant dels ocells
* Muntanyes regalades
* El Mariner
* El Mestre
* Mariagneta
* Muntanyes del Canigó
* El rossinyol
* El bon caçador
* La filla del marxant
* L'hereu Riera
* Els estudiantes de Tolosa
* La ploma de perdiu
* Els fadrins de Sant Boi
* Caterina d'Alió
* La Margarideta
* La Mare de Déu
* Josep i Maria
* El noi de la mare
* El desembre congelat
* La dama d'Aragó
* El testament d'Amèlia
* La muller del gavatxot
* La filadora
* La presó de Lleida
* Cançó del lladre
* Els pobres traginers
* La filla del carmesí
* Els tres tambors
* Els Segadors

## Referències

* 1 2 «Victoria De Los Angeles, Geoffrey Parsons (2) – Cançons Tradicionals Catalanes (Traditional Catalan Songs)» (en anglès). Discogs. [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ Vincenzo Ramón Bisogni: Victoria de los Ángeles: Nella Musica per Vivere (e Sopravvivere), 2008, p. 256

## Enllaços externs

* Music web review (anglès)
# Francesco Veracini

Francesco Veracini (Florència (Toscana), 1638 – Idem, 1720), va ser un compositor i violinista italià, pare d'Antonio i avi de Francesc Maria.
Sobre la seva vida hi ha poca i escassa informació: fill d'un tal Niccolò, va ser un admirat violinista a la cort dels Mèdici, lloc on va treballar durant molts anys. Molt probablement es va beneficiar del patrocini de Ferran II de Mèdici, el gran duc que havia protegit, entre d'altres, Galileo Galilei. Va fundar una escola de música, dirigida més tard pel seu fill Antonio. Va ser un dels violinistes virtuosos més grans de la seva època.

## Referències

* ↑ John Walter Hill, Antonio Veracini in context, in "Early Music History", Novembre 1990, p. 545
# Zbigniew Oleśnicki

Zbigniew Oleśnicki (Sandomierz, 5 de desembre de 1389 - Sandomierz, 1 d'abril de 1455) fou un cardenal i bisbe polonès.

## Biografia

Membre d'una família noble polonesa, era fill de Jan Oleśnicki, jutge a Cracòvia i castlà de Vílnius, i de Dobrochna Rożnowa dels comtes de Gryf.
Va cursar els seus estudis inicials a la col·legiata de Sandomierz i, a partir de 1406, a l'acadèmia de Cracòvia.
El 9 de juliol de 1423 va ser nomenat bisbe de Cracòvia. En ser només un sotsdiaca, va haver de rebre les ordres sagrades posteriors en pocs dies: el 18 de desembre de 1423 va rebre el sacerdoci i l'endemà va ser consagrat bisbe a la catedral de Cracòvia per Jan Rzeszowski, arquebisbe de Lviv.
Va tenir un paper polític important en la història de Polònia i a la cort reial, i la seva influència en els afers polonesos va ser la segona només per darrere de la del rei. Va ser de facto regent de Polònia després de la mort de Ladislau III (del 1444 al 1447).
Va ser nomenat cardenal prevere pel papa Eugeni IV al consistori del 18 de desembre de 1439 i va rebre el títol cardenalici de Santa Prisca el 8 de gener de 1440, mantenint la seu de Cracòvia fins a la seva mort.
Va morir a Sandomierz l'1 d'abril de 1455 i va ser enterrat a la catedral de Cracòvia.

## Bibliografia

* Konrad Eubel, Hierarchia Catholica Medii Aevi, vol. 1, p. 214; vol. 2, pp. 8, 32, 64 i 139.
* Lorenzo Cardella, Memorie storiche de' cardinali della Santa Romana Chiesa, Roma 1793, vol. III, pp. 81–84.
* Salvador Miranda, OLEŚNICY, Zbigniew z, The Cardinals of the Holy Roman Church, Florida International University.
# Satèl·lit regular

En astronomia, un satèl·lit regular és un satèl·lit natural que segueix una òrbita prògrada i amb baixa inclinació i excentricitat orbital. Es creu que es formaren en òrbita amb el seu primari, a diferència dels satèl·lits irregulars, que foren capturats.
Hi ha almenys 55 satèl·lits regulars en els 8 planetes del sistema solar: un a la Terra, vuit a Júpiter, vint-i-dos a Saturn, divuit a Urà i sis a Neptú.

## Vegeu també

* Satèl·lit irregular
# Roques del Bruc

Les Roques del Bruc és una muntanya de 1.400 metres que es troba entre els municipis de Castellar de n'Hug i de La Pobla de Lillet, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Brageirac-1

El cantó de Brageirac-1 és un cantó francès del departament de la Dordonya, situat al districte de Brageirac. Compta amb una part del municipi de Brageirac.

## Municipis

* Brageirac

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1976 | Louis Pimont | PS |
| 1976-1989 | Michel Manet | PS |
| 1989-1992 | Christophe Manet | PS |
| 1992-1998 | Katherine Traissac | UDF |
| 1998- | Dominique Rousseau | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | - | - | - | 20.539 | 20.072 | 21.508 |
# Llonat

Llonat és un dels quatre nuclis de població que formen la comuna d'els Masos, a la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord. És el nucli que fa les funcions de centre administratiu, amb l'ajuntament, l'església i l'escola en una de les urbanitzacions properes.
Està situat cap al centre del terç nord de la comuna dels Masos; és el nucli més proper a la carretera general.
El 1035 consta com a Lunad en una donació que el comte Guifré II de Cerdanya va fer el 1035 a Sant Martí del Canigó.

## Edificis d'interès

L'església parroquial, dedicada actualment a la Mare de Déu de la Nativitat dels Masos, fou construïda al llarg del període 1636-1656. Substituí l'antiga església parroquial de la Mare de Déu del Roure, destruïda -com la resta del seu nucli- per una esllavissada el 1632. D'aquell temple romànic anterior en conserva la marededéu de Nostra Senyora i l'Infant (del s. XVI) i una estàtua de sant Domènec (del XV). Més moderns són els diversos retaules barrocs: el de l'altar major (del taller de Josep Sunyer i Raurell, fet pels voltants del 1700), dedicat a la Mare de Déu de la Querinyana (popularment, Crinyana); el del Crist (entre 1702), el de sant Miquel (1742), el del Roser (1772) i el de sant Josep (segle xviii).
Hi ha una menció del 1398 d'una primitiva església dedicada als sants Just i Pastor. Es tracta de la primitiva advocació de l'església parroquial.

## Referències

* ↑ Llonat en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Monsalvatje, 2015.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «83 - Els Masos». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Coromines, Joan. «Joncet». A: Onomasticon Cataloniae: Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de llengua catalana. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i la Caixa, 1995 (Onomasticon Cataloniae, IV D-J). ISBN 84-7256-825-3.
* Francisco Monsalvatje y Fossas. Monasterio de S. Martín de Canigó. Editorial MAXTOR, març 2015, p. 223–. ISBN 978-84-9001-464-6.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Els Masos». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Bisbat de Chimoio

La diòcesi de Chimoio (portuguès: Diocese de Chimoio; llatí: Dioecesis Cimoiana) és una seu de l'Església Catòlica a Moçambic, sufragània de l'arquebisbat de Beira. Al 2012 tenia 90.462 batejats sobre 1.301.000 habitants. Actualment està regida pel bisbe João Carlos Hatoa Nunes.

## Territori

La diòcesi comprèn tota la província de Manica, a Moçambic.
La seu episcopal és la ciutat de Chimoio, on es troba la catedral de catedral de Nossa Senhora da Conceição.
El territori s'estén sobre 61.661 km², i està dividida en 15 parròquies.

## Història

La diòcesi va ser erigida el 19 de novembre de 1990 amb la bolla Quod vehementer del papa Joan Pau II, formada amb territori de l'arquebisbat de Beira.

## Cronologia de bisbes

* Francisco João Silota, M.Afr. (19 de novembre de 1990 - 2 de gener de 2017 retirat)
* João Carlos Hatoa Nunes, des del 2 de gener de 2017

## Estadístiques

A finals del 2014, la diòcesi tenia 90.462 batejats sobre una població de 1.301.000 persones, equivalent al 7,0% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1990 | 51.000 | 700.000 | 7,3 | 8 | | 8 | 6.375 | | 9 | 20 | 13 |
| 1999 | 64.668 | 1.000.000 | 6,5 | 15 | 4 | 11 | 4.311 | | 12 | 48 | 15 |
| 2000 | 67.283 | 1.000.000 | 6,7 | 13 | 3 | 10 | 5.175 | | 32 | 50 | 14 |
| 2001 | 69.339 | 1.000.500 | 6,9 | 18 | 3 | 15 | 3.852 | | 37 | 49 | 15 |
| 2002 | 71.213 | 1.001.000 | 7,1 | 24 | 6 | 18 | 2.967 | | 40 | 45 | 15 |
| 2003 | 72.648 | 1.002.500 | 7,2 | 20 | 4 | 16 | 3.632 | | 33 | 54 | 15 |
| 2004 | 74.829 | 1.006.000 | 7,4 | 22 | 4 | 18 | 3.401 | | 39 | 56 | 15 |
| 2006 | 78.249 | 1.115.000 | 7,0 | 23 | 3 | 20 | 3.402 | | 36 | 56 | 15 |
| 2013 | 90.462 | 1.301.000 | 7,0 | 28 | 4 | 24 | 3.230 | 1 | 30 | 58 | 15 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2013 i precedents, a Catholic-hierarchy
* (anglès) Fitxa de la diòcesi a www.gcatholic.org
* Butlla Quod vehementer
# Martirià Camps

Martirià Camps (Barcelona, 1818- Barcelona, 1888) va ser un organista, compositor i pedagog català.

## Biografia

Va ser important pel seu paper en el desenvolupament de la música religiosa, coral i popular catalana.
Tot i que és conegut pel seu paper en música per a litúrgia i sacra, les seves composicions inclouen diversos gèneres on va ser també molt destacat com; la música coral i la música de cambra.
A banda de la seva importància compositiva, Martirà Camps va desenvolupar un paper com a pedagog. Va ser titular del magisteri de l'orgue de l'Església Parroquial d'Arenys de Mar. Aquest paper el va portar a formar part d'importants tribunals de l'església de Sant Pere i Sant Pau de Canet de Mar.
Tot i que no conservem documentació de l'Arxiu Parroquial d'aquesta església que ens indiqui l'historial successiu de mestres, organistes i membres de la capella de música, se cita a Martirià com a part de la audiència que nomenava les raons i els noms dels pròxims baixonistes o organistes de la parròquia.
El 1825, juntament amb Josep Saurí van concedir la plaça de baixonista de l'església canetenca Bonaventura Gil. El 1834, amb Jaume Roca, va tornar a formar part del tribunal que atorga el magisteri d'orgue de la parròquia de Canet de Mar a Ramon Clausell i Llauger. El 1855 va tornar a ser part del tribunal, concedint el magisteri a Antoni Gil.

## Referències

* ↑ Gregori Cifré, Josep Maria. El fons musical de l'Església Parroquial de Sant Pere i Sant Pau de Canet de Mar (en català). vol. 1. Barcelona: Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació, 2009, p. 26-31. ISBN 9788439379676.
* ↑ «Martirià Camps». wikiwand. [Consulta: 26 novembre 2024].
# Serra del Pitxell

La Serra del Pitxell és una serra situada al municipi d'Oliola a la comarca de la Noguera, amb una elevació màxima de 489 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sant Eloi (Castellar de n'Hug)

Sant Eloi és una muntanya de 1.442 metres que es troba entre els municipis de Castellar de n'Hug i de La Pobla de Lillet, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Embassament de Tibi

L'embassament de Tibi se situa al municipi del mateix nom, en l'Alacantí. És un dels més antics d'Europa i va ser construït a la fi del segle xvi per ordre de Felip II en la llera del riu Verd o Monnegre.
Encara que va sofrir un important trencament en 1697, va entrar de nou en servei en 1738. Ha estat declarat Bé d'Interès Cultural amb la categoria de Monument per la Direcció general de Patrimoni Cultural del País Valencià.
Se situa sobre una superfície de 50 hectàrees i té una capacitat màxima de 2 hm³. És una presa de gravetat amb una altura de 46 m i una longitud en coronació de 65 m. Pertany al Sindicat de Regs de l'Horta d'Alacant, que té la seu en la localitat de Mutxamel, la qual el gestiona per a regar pel canal de l'Horta. Administrativament està inclòs en la Confederació Hidrogràfica del Xúquer.

## Referències

* 1 2 URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1742.

## Enllaços externs

* Fitxa de l'embassament de Tibi. Arxivat 2010-10-06 a Wayback Machine. Ministeri espanyol de Medi Ambient
* Decret 84/1994, de 26 d'abril, del Govern Valencià, pel qual es declara bé d'interés cultural, amb categoria de monument, el Pantà de Tibi
# Cantó de La Fòrça

El cantó de La Fòrça és un cantó francès del departament de la Dordonya, situat al districte de Brageirac. Té 12 municipis i el cap és La Fòrça.

## Municipis

* Bòsc Sec
* Fraisse
* Lo Flèis
* La Fòrça
* Ginestet
* Las Leschas
* Lunàs
* Mont Faucon
* Prigond Riu
* Sent Jòrge de Blancanés
* Sent Geri
* Sent Peir d'Eiraud

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1979-2004 | François Lasternas | PS |
| 2004- | Armand Zaccaron | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 7.636 | 8.085 | 8.614 | 9.725 | 10.996 | 11.394 | 11.802 |
# Bisbat de Ciudad Altamirano

El bisbat de Ciudad Altamirano (castellà: Diócesis de Ciudad Altamirano, llatí: Dioecesis Civitatis Altamirensis) és una seu de l'Església Catòlica a Mèxic, sufragània de l'arquebisbat d'Acapulco, i que pertany a la regió eclesiàstica Sur. Al 2013 tenia 943.000 batejats sobre una població de 980.000 habitants. Actualment està regida pel bisbe Maximino Martínez Miranda.

## Territori

La diòcesi comprèn tot l'estat mexicà de Guerrero.
La seu episcopal és la ciutat de Ciudad Altamirano, on es troba la catedral de Sant Joan Baptista.
El territori s'estén sobre 16.000 km², i està dividit en 36 parròquies.

## Història

La diòcesi va ser erigida el 27 d'octubre de 1964 mitjançant la butlla Populo Dei del Papa Pau VI, prenent el territori dels bisbats de Acapulco (avui arquebisbat), de Chilapa (avui bisbat de Chilpancingo-Chilapa), de Tacámbaro i de Toluca.
L'11 d'octubre de 1985 cedí una porció del seu territori a benefici de l'erecció del bisbat de Ciudad Lázaro Cárdenas.

## Cronologia episcopal

* Juan Navarro Ramírez † (1 de juliol de 1965 - 18 d'agost de 1970 mort)
* Manuel Samaniego Barriga † (11 de gener de 1971 - 5 de febrer de 1979 nomenat bisbe de Cuautitlán)
* José Lizares Estrada (4 de març de 1980 - 31 de gener de 1987 nomenat bisbe auxiliar de Monterrey)
* José Raúl Vera López, O.P. (20 de novembre de 1987 - 14 d'agost de 1995 nomenat bisbe coadjutor de San Cristóbal de Las Casas)
* Carlos Garfias Merlos (24 de juny de 1996 - 8 de juliol de 2003 nomenat bisbe de Netzahualcóyotl)
* José Miguel Ángel Giles Vázquez † (19 de juny de 2004 - 7 de setembre de 2005 mot)
* Maximino Martínez Miranda, des del 7 de juliol de 2006

## Estadístiques

A finals del 2013, la diòcesi tenia 943.000 batejats sobre una població de 980.000 persones, equivalent al 96,2% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1966 | 290.000 | 300.000 | 96,7 | 35 | 35 | | 8.285 | | | 19 | 36 |
| 1968 | 349.000 | 350.000 | 99,7 | 39 | 39 | | 8.948 | | | 28 | 28 |
| 1976 | 345.000 | 350.000 | 98,6 | 38 | 38 | | 9.078 | | | 33 | 26 |
| 1980 | 550.000 | 557.000 | 98,7 | 39 | 39 | | 14.102 | | | 30 | 28 |
| 1990 | 654.000 | 682.000 | 95,9 | 45 | 42 | 3 | 14.533 | | 3 | 37 | 26 |
| 1998 | 650.000 | 676.000 | 96,2 | 53 | 50 | 3 | 12.264 | | 3 | 91 | 25 |
| 1999 | 660.000 | 690.000 | 95,7 | 55 | 52 | 3 | 12.000 | | 6 | 83 | 26 |
| 2002 | 538.535 | 633.250 | 85,0 | 63 | 58 | 5 | 8.548 | | 5 | 91 | 25 |
| 2003 | 676.100 | 690.000 | 98,0 | 61 | 57 | 4 | 11.083 | | 4 | 96 | 27 |
| 2004 | 863.000 | 890.000 | 97,0 | 63 | 58 | 5 | 13.698 | | 5 | 96 | 29 |
| 2006 | 885.000 | 913.000 | 96,9 | 78 | 71 | 7 | 11.346 | | 22 | 80 | 28 |
| 2013 | 943.000 | 980.000 | 96,2 | 71 | 67 | 4 | 13.281 | | 19 | 81 | 36 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2014 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Tuxpan (anglès)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Butlla Populo Dei (llatí)
# Molí fariner de Lluçars

El Molí fariner de Lluçars és un molí amb elements gòtics i barrocs de Lluçars al municipi de Vilanova de Meià (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular cobert a dues aigües amb teula àrab amb alguns cossos afegits de forma posterior (segle xviii) al lateral esquerra. L'accés es fa per un portal amb arc de mig punt adovellat. Un cop a l'interior hi ha dues grans arcades gòtiques que sostenen el sostre, avui mig enfonsat, les restes del molí i un cos elevat. Té diverses obertures, dues amb reixes forjades, i un petit portal data el 1785. Té una sortida també a la part posterior. Presenta algunes esquerdes que fan perillar els murs així com diverses entrades d'aigües.

## Història

Segons la tradició havia estat dels Marquesos de dos Aigües de València.

## Referències

* 1 2 «Molí fariner de Lluçars». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2017].
# La Devesa (les Avellanes i Santa Linya)

La Devesa és una serra situada al municipi de les Avellanes i Santa Linya a la comarca de la Noguera, amb una elevació màxima de 771 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cleofant (metge del segle I aC)

Cleofant (en grec antic: Κλεόφαντος, llatí: Cleophantus) va ser un metge de l'antiga Grècia que va viure al segle i aC. Va tractar Aulus Cluenci Habit i, segons Ciceró, era un metge de poca condició, però un home respectat.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Cleophantus». A: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown, & Comp., 1867, p. 803.
# Serra de la Moixa

La Serra de la Moixa és una serra situada al municipis de Bagà a la comarca del Berguedà i el de Bellver de Cerdanya a la comarca de Cerdanya, amb una elevació màxima de 2.048 metres.

## Referències

* 1 2 Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* ↑ «Serra de la Moixa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cantó de La Linda

El cantó de La Linda és un cantó francès del departament de la Dordonya, situat al districte de Brageirac. Té 14 municipis i el cap és La Linda.

## Municipis

* Banuèlh
* Cause de Clarenç
* Cosa e Sent Front
* La Linda
* Lencais
* Lieurac de Loira
* Mausac e Grand Castanh
* Prescinhac e Vic
* Sent Ànhan
* Sent Grapasi de La Linda
* Sent Feliç de Viladés
* Sent Marcèl de Perigòrd
* Varenas
* Verdon

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1979-1992 | Michel Suchod | MDC |
| 1992-1998 | Philippe Dubreuilh | Divers droite |
| 1998-2004 | Michel Suchod | MDC |
| 2004- | Serge Mérillou | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 8.084 | 8.172 | 7.972 | 7.830 | 8.227 | 8.183 | 8.299 |
# La Rovellosa

La Rovellosa és una serra situada al municipi d'Os de Balaguer a la comarca de la Noguera, amb una elevació màxima de 641 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya