OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Princeps

* Antiga Roma: Regne romà  · República Romana  · Imperi  · Principat  · Dominat  · Imperi d'Occident Imperi d'Orient
Organització social: :
| Dret romà Assemblees romanes Senat romà Tribus romanes Gens Cursus honorum | Ciutadania romana Patricis Equites Plebeus Esclavitud |
Magistratures ordinàries :
| Cònsol Pretor Tribú de la plebs Censor Pontifex Maximus Qüestor | Prefecte de la ciutat Edil Prefecte Procònsol Propretor Interrex |
Magistratures extraordinàries :
| Dictador Mestre de la cavalleria Tribú consular Legat | Triumvir Decemvir Vigintisexvir Interrex |
Càrrecs i honors :
| Emperador romà Rei de Roma August Cèsar Imperator Princeps senatus Tetrarquia Tetrarca | Magister officiorum Mestre dels soldats Governador Dux Lictor Vicari Tribú militar |
El princeps ("primer ciutadà") va ser un títol de la primera etapa de l'Imperi Romà (Principat), que va rebre del Senat l'emperador Octavi August, l'any 28, en reconeixement del seu poder i prestigi polític. El títol de Princeps intentava conservar l'essència de la idea republicana.
El títol de princeps es va originar sota la República Romana, i pertanyia al principal membre del Senat (princeps senatus). Indicava la posició que ocupava l'emperador, una posició que no venia donada perquè tingués un alt càrrec, o qualsevol càrrec de nova creació, sinó pel fet que el senat i el poble romà havien concedit determinats poders a un ciutadà individual, i per aquests poders es trobava situat per damunt dels seus conciutadans. El títol era creat per mitjans constitucionals i es donava a cada titular.
Tots els emperadors romans van mantenir el tractament de princeps fins l'època de Dioclecià, que seria reemplaçat pel de senyor absolut. Així finalitzava el període del Principat i començava el del Dominat.

## Prínceps de Barcelona

Els comtes de Barcelona des de Borrell II es van anomenar, entre altres títols, princeps. Aquest tractament donava al comte de Barcelona una major preponderància respecte als comtes veïns, i donaria lloc al Principat de Catalunya en època de Pere el Cerimoniós. Al territori dominat pel princeps se li deia principatus. Alguns exemples:
* Borrell II per consensum principis Borrellum
* Ramon Borrell inclutus princeps Raimundus
* Berenguer Ramon I, principis nostri Berengarii
* Ramon Berenguer I, principis Barchinonensis; domini Raymundi et domini Almodis, Barchinone principum; principes qui in hoc principatu
* Ramon Berenguer III, principis nostri Berengarii

## Referències

* ↑ «Princeps | Emperor, Senate, Augustus | Britannica» (en anglès). [Consulta: 5 octubre 2024].
* ↑ Smith, William (ed.). «Princeps». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 4 maig 2022].
* ↑ «Consideracions primers usatges i títol príncep.pdf». [Consulta: 5 octubre 2024].
* ↑ «Col·lecció usatges Ramon Berenguer I.pdf». [Consulta: 5 octubre 2024].

## Vegeu també

* Prefecte de la ciutat
# Rima Conon

Rima Conon és una estructura geològica del tipus rima a la superfície de la Lluna, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 19.2 ° de latitud N i 2.26 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 37.32 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1964 i fa referència al proper cràter Conon.

## Referències

* ↑ "Rima Conon". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Arthur, D. W. G. i altres. Communications of the Lunar and Planetary Laboratory. The System of Lunar Craters, Quadrants I, II, III, IV. vol. 2, no. 30, 1963: vol. 3, no. 40, 1964: vol. 3, no. 50, 1965: vol. 5, no. 70, 1966..
# Casa del Delme (Ventalló)

La casa del Delme és un edifici de Ventalló (Alt Empordà) declarat bé cultural d'interès nacional. És una obra situada dins del nucli urbà de la població de Ventalló, al bell mig del terme, formant cantonada entre la plaça Major i el carrer Major.

## Descripció

És un edifici cantoner de planta rectangular, format per tres crugies, amb la coberta de teula a dues vessants. Està distribuït en planta baixa i pis, amb un petit pati situat a la part de llevant. La façana principal està orientada al carrer Major i presenta un portal d'accés d'arc carpanell adovellat. Al pis, dues finestres rectangulars, emmarcades amb carreus de pedra. La façana lateral, que s'obre a la plaça Major, presenta el mur lleugerament atalussat en el basament. Les obertures són majoritàriament rectangulars i estan distribuïdes irregularment per tot el parament. Estan emmarcades amb carreus de pedra, amb les llindes planes. Cal destacar, les restes de tres espitlleres, bastides amb quatre carreus desbastats, actualment tapiades. El material emprat en la construcció és a base de pedres desbastades lligades amb morter, amb carreus ben escairats a les cantonades. Conserva restes de l'últim revestiment arrebossat de l'edifici i una teiera situada a l'angle nord-oest.

## Història

Casa forta construïda en els segles xvi i xvii, probablement sobre les restes del castell medieval. Encara que es tenen fonts documentals respecte al castell de Ventalló als segles xiv i xv que proven la seva existència, no està corroborat que fos en aquest mateix lloc l'emplaçament de l'antic castell.
L'edifici és conegut com a Casa del Delme, segurament perquè era el lloc on els monjos del monestir de Sant Miquel de Fluvià cobraven els delmes als pagesos del lloc.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa del Delme». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# 939
## Esdeveniments

* El Vietnam s'independitza de la Xina
* Batalla de Simancas
* Comença el pontificat d'Esteve VIII (substitueix Lleó VII)

## Naixements

* Romà II, emperador romà d'Orient

## Necrològiques

* Pietro II Candiano, dux de Venècia
# VY Sculptoris

VY Sculptoris és una estrella doble i variable cataclísmica del tipus VY Sculptoris a la constel·lació de l'Escultor.
És l'estrella prototip d'un grup d'estrelles binàries variables cataclísmiques formades per una nana blanca calenta i luminescent, i una nana vermella que ompli el lòbul de Roche, i que a intervals irregulars experimenta una disminució d'una o més magnituds a causa de la baixa transmissió de massa. Els eclipsis poden durar d’uns dies a diversos anys. El període orbital dels components de l'estrella binària sol ser de 0,12−0,18 dies.
El tipus de variable de vegades es denomina nova inversa perquè les estrelles d'aquesta categoria experimenten una atenuació notable de la brillantor, igual que les variables R CrB, en lloc d'erupcions espectaculars on augmenta la brillantor.
VY Sculptoris té una magnitud visual de +11,8 i en el moment de l'eclipsi es pot debilitar fins a obtenir una magnitud +18,6.

## Referències

* ↑ «A finding list of stars of spectral type A7 and earlier in regions at high galactic latitudes. VI. Near South Galactic Pole». Boletin de los Observatorios Tonantzintla y Tacubaya, 1972, pàg. 201–209.
* 1 2 3 4 5 6 7 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* 1 2 3 Afirmat a: VizieR Online Data Catalog: 2MASS All-Sky Catalog of Point Sources (Cutri+ 2003). Autor: Schuyler D. Van Dyk. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juny 2003.
* ↑ «Vitesses radiales. Catalogue WEB: Wilson Evans Batten. Radial velocities: The Wilson-Evans-Batten catalogue». Astronomy and Astrophysics, 12-1995, pàg. 269–280.
* ↑ «1662 GD 1662 -- Cataclysmic Variable Star» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 24 maig 2021].
* ↑ «Catching VY Sculptoris in a low state» (en anglès). Astronomy & Astrophysics, 617, 9-2018, pàg. A16. DOI: 10.1051/0004-6361/201732566 [Consulta: 24 maig 2021].
* ↑ Otero, S. A.; Watson, C.; Wils, P. «Variable Star Type Designations in the VSX» (en anglés). AAVSO. [Consulta: 24 maig 2021].
* ↑ Warner, Brian. Cambridge University Press. Cataclysmic Variable Stars, 14 desembre 1995. ISBN 978-0-521-41231-5 [Consulta: 24 maig 2021].
# Impressora de sublimació

Una impressora de sublimació és un tipus d'impressores que utilitzen calor per a transferir la tinta al mitjà a partir d'una cinta amb tinta dels 4 colors CMYK. Estan pensades per a aplicacions de color d'alta qualitat, com la fotografia professional, i són menys recomanables per a textos. Tot i haver començat en l'àmbit del revelat professional estan començant a dirigir-se models cap a l'àmbit domèstic.
Procés d'impressió: Les impressores de sublimació de tinta utilitzen una cinta que conté els quatre colors CMYK repartits al llarg de la cinta per franges. S'imprimeixen els colors d'un en un en la zona desitjada mitjançant l'aplicació de calor. La tinta s'escalfa fins a convertir-se en gas, que es solidifica en el medi de suport en refredar-se.

## Prestacions

El resultat d'una impressió per sublimació és d'una qualitat molt alta. Açò és a costa d'incrementar els costos per còpia, ja que l'ús de tinta fa pujar el preu, i de reduir una mica la velocitat d'impressió en comparació de la impressora làser o la impressora d'injecció de tinta. El preu dels dispositius que s'ofereixen en el mercat de cara a l'àmbit domèstic està entre els 100 i els 200 €.
Realment encara que la filosofia d'impressió és similar a la dels processos de quadricromia (CMYK) generalment aquest tipus d'impressores substitueixen el color K per un vernís protector que atenua els colors de la fotografia.
Com a resultat aquest tipus d'impressions produeixen imatges de "alta qualitat", ja que no utilitzen cap mena de trama. L'inconvenient generalitzat d'aquest tipus de dispositius és la lleugera pèrdua d'enfocament en el resultat final.
També els models més bàsics tendeixen a pujar el contrast i a produir certs dominants freds.

## Referències

* ↑ J A G Drake. Chemical technology in Printing and Imaging Systems, 1993, p. 73-85.
* ↑ Taylor, David. Photographic Digital Printing (en anglès). Gmc Publications Ltd, 2014, p. 12. ISBN 1781450668.

## Vegeu també

* Impressora
* Impressora d'injecció
* Impressora làser
* Impressora d'impacte
* Impressora tèrmica
# Treballador no abonat

Un treballador no abonat era un empleat jove i no especialitzat contractat pel mig d'un contracte bilateral per treballar per a un patró per un període fix de temps, usualment de tres a set anys, a canvi de transport, alimentació, vestit, hostalatge i altres necessitats durant el transcurs del seu contracte. No rebia un salari.
Podia ser home o dona; la majoria eren menors de 21 anys, i es convertien en ajudants de granges o servents de cases. Aquest sistema s'usava en països del nord d'Europa i les seves colònies. Es trobava principalment en el sistema legal anglès des del segle xvi fins al segle xviii com a forma comuna de mà d'obra contractada i també com un concepte jurídic de l'antic dret francès i similar a la servitud.
Els grangers i plantadors van trobar difícil contractar treballadors a Amèrica del Nord colonial, així que una solució era pagar-li el passatge a un jove d'Anglaterra, Alemanya, França o Irlanda, que treballaria per diversos anys per pagar-se el passatge a l'Amèrica britànica. Una vegada que el treballador complia el seu contracte, quedava lliure. Els que aprenien un ofici iniciaven el seu propi negoci. Posteriorment aquest sistema també es va utilitzar per contractar treballadors de l'Índia, antiga colònia britànica, cap a Illa Maurici, Sud-àfrica i regions del Carib.

## Referències

* ↑ Moraley i Klepp, Smith, p. 2.
* ↑ Laferrière, 1837, p. 510.
* ↑ James, Lawrence. The Rise and Fall of the British Empire (en anglès). St. Martin's Griffin, 1997, p. 10-11. ISBN 978-0312169855.

## Bibliografia

* Moraley, William; Klepp, Susan E.; Gordon Smith, Billy. Pennsylvania State University Press. The infortunate: the voyage and adventures of William Moraley an indentured servant (en anglès), 1992. ISBN 9780271008288.
* Histoire du droit français (en francès). Joubert, 1837.
# Rima G. Bond

Rima G. Bond és una estructura geològica del tipus rima a la superfície de la Lluna, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 35.22 ° de latitud N i 36.61 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 166.85 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1964 i fa referència al cràter G. Bond.

## Referències

* ↑ "Rima G. Bond". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Arthur, D. W. G. i altres. Communications of the Lunar and Planetary Laboratory. The System of Lunar Craters, Quadrants I, II, III, IV. vol. 2, no. 30, 1963: vol. 3, no. 40, 1964: vol. 3, no. 50, 1965: vol. 5, no. 70, 1966..
# Catena Lucretius (RNII)

La Catena Lucretius (RNII) es una estructura geològica de tipus catena de la superfície de la Lluna situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -2.25 ° de latitud N i -123.05 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 232.07 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1979 i pren el nom del cràter proper Lucretius i del Reaktivny naoutchno-issledovatelski institout, Laboratori soviètic per al disseny de coets espacials, en rus: Реактивный научно-исследовательский институт, РНИИ. (RNII)

## Referències

* ↑ "Catena Lucretius (RNII)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Oxford University Press. Oxford Classical Dictionary, 1968.

## Altres referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# Cooperativa escolar

Una cooperativa escolar és una associació de persones físiques o jurídiques, amb interessos i necessitats comuns, que en aquest cas van dirigits a un centre d'educació. Com a totes les cooperatives els socis d'una cooperativa escolar creen un patrimoni comú amb limitacions pel que fa a la transmissibilitat i sense ànim de lucre. La majoria de cooperatives escolars formen part d' EscolesCoop. Federació de Cooperatives d'Ensenyament de Catalunya.

## Estructura

* Assemblea General. És la reunió dels socis o dels associats per deliberar i prendre acords com a òrgan suprem de decisió.
* Consell rector. És l'òrgan de govern, gestió i representació de la cooperativa. Ha d'estar format per tres membres de la cooperativa com a mínim.
* Comitè de recursos. La seva funció és tramitar i resoldre els recursos contra les sancions dels socis.
* Interventors. Censuren els comptes anuals. Han de ser entre un i tres socis.

## Socis

Els socis de la cooperativa tenen el dret a participar en les activitats d'aquesta, rebre la informació necessària per exercir els seus drets i complir les seves obligacions. Els socis tenen dret al retorn cooperatiu, és a dir a rebre part de l'excedent que obtingui la cooperativa. Aquests no també tenen un conjunt d'obligacions: assistir a les reunions de l'Assemblea General i dels altres òrgans de què formen part, complir els acords vàlidament establerts pels òrgans socials i participar en les activitats de formació.

## Bibliografia

* Aravaca: McGraw-Hill/Interamericana de España S.L.. Economia de l'empresa.1r Batxillerat, 2017. ISBN 978-84-486-1452-2.

## Enllaços externs

* Federació de Cooperatives d’Ensenyament de Catalunya
# Vicari (antiga Roma)

* Antiga Roma: Regne romà  · República Romana  · Imperi  · Principat  · Dominat  · Imperi d'Occident Imperi d'Orient
Organització social: :
| Dret romà Assemblees romanes Senat romà Tribus romanes Gens Cursus honorum | Ciutadania romana Patricis Equites Plebeus Esclavitud |
Magistratures ordinàries :
| Cònsol Pretor Tribú de la plebs Censor Pontifex Maximus Qüestor | Prefecte de la ciutat Edil Prefecte Procònsol Propretor Interrex |
Magistratures extraordinàries :
| Dictador Mestre de la cavalleria Tribú consular Legat | Triumvir Decemvir Vigintisexvir Interrex |
Càrrecs i honors :
| Emperador romà Rei de Roma August Cèsar Imperator Princeps senatus Tetrarquia Tetrarca | Magister officiorum Mestre dels soldats Governador Dux Lictor Vicari Tribú militar |
Originalment, a l'antiga Roma, el càrrec de vicari (llatí: vicarius) era un equivalent al de virrei. Era una part del títol de diversos oficials. Cada vicari era assignat a un oficial superior específic, després del mot el títol era generalment completat per un genitiu (p. ex. vicarius praetoris). En un nivell baix de la societat, l'esclau d'un esclau, possiblement contractat per recollir diners per comprar manumissió, era un servus vicarius.
Més tard durant la dècada de 290 DC, l'emperador Dioclecià feia una sèrie de reformes administratives, que van conduir al període del Dominat. Aquestes reformes també veien el nombre de províncies romanes augmentades, i la creació d'un nivell administratiu nou, la diòcesi.
Les diòcesis, inicialment dotze, agrupaven unes quantes províncies, cada una amb el seu propi governador. Les diòcesis eren regides per un vicari, o, més pròpiament, per un agens praefectorum praetorio de vicis («representant del prefecte del Pretori»). Una excepció era la Diòcesi d'Orient, que era encapçalada per un comes.
Segons la Notitia Dignitatum (un document de cancelleria imperial de primeria del segle v), el vicari tenia el rang de vir spectabilis; el personal d'un vicari, el seu officium, era bastant similar a un officium governamental. Per exemple, a la diòcesi d'Hispaniae, el seu personal incloïa:
* El princeps (i.e. cap) de la schola de l'agentes in rebus, amb un grau salarial de ducenarii
* Un cornicularius («cap d'estat major»)
* Dos numerarii
* Un commentariensis
* Un adiutor
* Un ab actis («guarda d'actes»)
* Un cura epistolarum («conservador de correspondència»)
* Un nombre indeterminat de subadiuvae («ajudants de representants»)
* Diversos exceptores (administratius més baixos)
* officium de reliquum de singulares (divers personal domèstic)

## Referències

* ↑ P. R. C. Weaver, "Vicarius and Vicarianus in the Familia Caesaris" The Journal of Roman Studies 54.1 and 2 (1964:117-128)
* ↑ Lippold, Adolf. «Vicarius». A: Der Kleine Pauly (en alemany). tom 5, 1975, p. 1254 s..
# Rima Gärtner

Rima Gärtner és una estructura geològica del tipus rima a la superfície de la Lluna, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 59.46 ° de latitud N i 36.53 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 42.73 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1964 i fa referència al proper cràter Gärtner, car la rima s'hi troba dins.

## Referències

* ↑ "Rima Gärtner". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Blagg, Mary A.; Müller, K. Percy Lund, Humphries and Co. Ltd.. Named Lunar Formations, 1935.
# Can Picó

Can Picó és un edifici protegit com a bé cultural d'interès local a la banda nord del nucli urbà de Pelacalç, a l'extrem de llevant del terme municipal de Ventalló (Alt Empordà). És un casal bastit vers els segles XVI-XVII, amb diverses reformes d'època posterior. Destaca la finestra d'estil gòtic-tardà, situada damunt del portal d'accés. Can Picó fou comprada aproximadament l'any 1970 pels actuals propietaris. Es troba en molt bon estat, i té un interior molt interessant.
És un edifici aïllat de planta rectangular, format per diversos cossos adossats. La casa, amb la coberta de dues vessants de teula i distribuïda en planta baixa i pis, presenta diverses obertures remarcables. La part més destacable és la façana principal, orientada a llevant, amb un portal rectangular d'accés amb els brancals bastits amb carreus de pedra i la llinda plana, gravada amb un emblema central esborrat i una inscripció pràcticament il·legible, datada a la segona meitat del segle xvii (166?). Al damunt hi ha una finestra rectangular amb els brancals bastits de carreus i la llinda d'arc conopial amb arquets. A les impostes hi ha esculpides petites cares humanes. La façana sud presenta una altra finestra rectangular emmarcada amb pedra, i la llinda motllurada amb una roseta central. L'última obertura destacable està situada a l'extrem de ponent de la façana nord. Es tracta d'una finestra rectangular amb carreus desbastats als brancals i la llinda sostinguda amb impostes motllurades. Els paraments estan arrebossats i les façanes de llevant i tramuntana estan també pintades. A les cantonades hi ha carreus ben desbastats.

## Notes

* 1 2 «Can Picó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# 981
## Esdeveniments
### Països Catalans

* Roma, Sacre Imperi Romanogermànic: el Papa Benet VII encarrega al comte-bisbe Miró II de Besalú de transmetre a tots els bisbes i arquebisbes l'epístola que condemna la simonia.

### Món

* Noruega: el viking Eric el Roig parteix amb 700 homes per explorar una illa a l'oest d'Islàndia. La nova illa serà anomenada Groenlàndia.
* Els búlgars envaeixen l'Imperi Romà d'Orient.
* Roma, Sacre Imperi Romanogermànic: s'hi celebra un concili en el qual el papa Benet VII prohibeix la simonia.
# Iamuna Chaos

Iamuna Chaos és una estructura geològica del tipus chaos a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -0.1 ° de latitud N i 319.56 ° de longitud E. Fa 21.72 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 2006 i el pren d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Iamuna Chaos". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.