OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Circuit de Clady

El circuit de Clady (en gaèlic irlandès, Clóidigh 'riu de rentat') va ser un circuit urbà situat al comtat d'Antrim d'Irlanda del Nord que es va fer servir com a seu del Gran Premi de l'Ulster fins al 1952. El circuit original, estrenat el 1922, es va mantenir sense canvis significatius fins al 1939 i, un cop acabada la Segona Guerra Mundial, se'n va crear una versió més curta que es va estrenar el 1947 i es va mantenir fins al 1952.

## Història

El primer circuit de Clady va entrar en funcionament el 1922 com a seu del Gran Premi de l'Ulster. Tenia una longitud de 32,992 km (20,5 milles). La recta de sortida estava situada a prop de l'escola primària de Loanends, a la carretera secundària B39 Antrim - Belfast. El Gran Premi se celebrava amb les vies públiques tancades al públic durant les curses, incloses la carretera secundària B39 Seven Mile Straight entre Antrim i Clady Corner (incloent-hi Christy's Brae), la carretera principal A52 de Belfast a Crumlin entre Clady Corner i Thorn Cottage, una carretera terciària al nord de Thorn Cottage a Greenmount, a prop d'Antrim (amb una secció de la base aèria de la RAF d'Aldergrove inclosa) i de Greenmount a Muckamore Corner amb la cruïlla de la carretera B39 "Seven Mile Straight".
El circuit de Clady es va escurçar el 1947 fins a una longitud de 26,501 km amb l'omissió de la secció d'Aldergrove des de Thorn Cottage fins a Greenmount. El circuit curt de Clady ara anava des de Clady Corner fins a Nutts Corner a la carretera principal A52 de Belfast a Crumlin i emprava un tram de la carretera A 26 de Banbridge a Coleraine des de Nutts Corner fins a Muckamore House, prop d'Antrim. De cara a la temporada de 1953, el circuit es va abandonar i el Gran Premi de l'Ulster es va traslladar al proper circuit de Dundrod, també al comtat d'Antrim.

## Rècords

El rècord de volta al circuit curt de Clady, establert per Les Graham amb una MV Agusta 4C de 500cc durant el Gran Premi de l'Ulster de 1952, és de 9 minuts i 21 segons a una velocitat mitjana de 170,49 km/h (105,94 mph). El rècord de cursa per al mateix circuit, establerta per Cromie McCandless amb una Gilera de 500cc també durant el Gran Premi de l'Ulster de 1952, és d'una velocitat mitjana de 160,60 km/h (99,79 mph).
El rècord de volta per al circuit llarg de Clady (1922–1939), establert per Dorino Serafini amb una Gilera de 500cc durant el Gran Premi de l'Ulster de 1939, és de 12 minuts i 17,8 segons a una velocitat mitjana de 160,98 km/h (100,03 mph).

## Referències

* ↑ Morrison, Ian. The Guinness Motorcycle Sport Fact Book (en anglès). Londres: Guinness, 1991, p. 148. ISBN 978-0-85112-953-2.
* ↑ «Clady» (en francès). racingmemo.free.fr. [Consulta: 2 octubre 2024].
* ↑ McIlwaine, Eddie «10 things you didn't know about the big event» (en anglès). The Belfast Telegraph, 15, 17-08-2008.
* ↑ «The history of the UGP» (en anglès). ulstergrandprix.net. [Consulta: 2 octubre 2024].
* ↑ Cook, Alastair. Days of Thunder. The History of the Ulster Grand Prix (en anglès). Gill & MacMillan, 2004, p. 21–22. ISBN 0-7171-3800-3.

## Vegeu també

* Circuit de Dundrod

## Enllaços externs

* Pàgina dedicada al Circuit de Clady (anglès)
# Itsaso Arana Baztan

Itsaso Arana Baztan (Tafalla, Navarra; 20 d'agost de 1985) és una actriu navarresa.

## Trajectòria

Ha rodat el documental John y Gena. Ha participat en pel·lícules com Las altas presiones (2014), Acantilado (2016) i sèries como El don de Alba o Vergüenza. Al costat de Jonás Trueba ha protagonitzat La reconquista (2016) i ha escrit el llibret de la pel·lícula La virgen de agosto, estrenada el 2019.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Direcció | Personatge |
| 2008 | Hoy no se fía, mañana sí | Francisco Avizanda | serventa |
| 2014 | Las altas presiones | Ángel Santos | Alicia |
| 2016 | Acantilado | Helena Taberna | Patricia |
| 2016 | La reconquista | Jonás Trueba | Manuela |
| 2019 | Diecisiete | Daniel Sánchez Arévalo | Esther |
| 2019 | La virgen de agosto | Jonás Trueba | Eva |
| 2022 | Tenéis que venir a verla | Jonás Trueba | Elena |
| 2022 | La voluntaria | Nely Reguera | Caro |
| 2023 | Las chicas están bien | Itsaso Arana | Itsaso |

### Televisió

| Any | Títol | Canal | Personatge | Notes |
| 2008 | El comisario | Telecinco | | 1 episodi |
| 2008 | Eva y Kolegas | Neox | Josune | 21 episodis |
| 2011 | 14 de abril. La República | La 1 | | 2 episodis |
| 2011 | Ángel o demonio | Telecinco | | 1 episodi |
| 2011 | El asesinato de Carrero Blanco | La 1 | Itziar | 2 episodis |
| 2012 | Hospital Central | Telecinco | Professora Paloma | 1 episodi |
| 2013 | El don de Alba | Telecinco | Andrea Santos | 13 episodis |
| 2014 | Prim, l'assassinat del carrer del Turco | La 1 | Josefa | telefilm |
| 2016 | Carlos, Rey Emperador | La 1 | María Manuela | 1 episodi |
| 2017 - 2020 | Vergüenza | #0 | Verónica | 10 episodis |
| 2018 | Los habitantes de la casa deshabitada | La 1 | Silvia | telefilm |
| 2020 | Gente hablando | Atresplayer Premium | | 1 episodi |
| 2020 | Alta mar | Netflix | Anna | 5 episodis |
| 2020 - 2021 | Dime quién soy | #0 | Edurne | 9 episodis |
| 2021 | Reyes de la noche | #0 | Marga Laforet | 6 episodis |
| 2022 | Las de la última fila | Netflix | Sara Yuste Bielsa | 6 episodis |

## Guardons

| Any | Premi | Categoria | Producció | Resultat | Ref. |
| 2022 | Premis Feroz | Millor actriu de repartiment en una sèrie | Reyes de la noche | Nominada | |

## Referències

* ↑ «Itsaso Arana: "La vida puede ser una aventura si te lo propones"». El Mundo, 27-08-2019.
* ↑ ««Istorio propioak unibertsalizatzeko modu bat izan da»». berria.eus, 14-02-2015. Arxivat de l'original el 2017-08-22. [Consulta: 5 febrer 2022].
* ↑ LOS40. «Nominados Premios Feroz 2022: lista de las principales películas y series candidatas» (en castellà), 25-11-2021. [Consulta: 25 novembre 2021].
# Displàsia fibromuscular

La displàsia fibromuscular (DFM) és una malaltia dels vasos sanguinis no ateroscleròtica que causa un creixement anormal dins de la paret d'una artèria. La DFM s'ha trobat a gairebé tots els vasos arterials del cos, encara que les més afectades són les artèries renal i caròtide.
Hi ha diversos tipus de DFM, sent la fibroplàsia multifocal la més freqüent. Les formes menys comunes de la malaltia inclouen la fibroplàsia focal (anteriorment coneguda com a íntima) i la fibroplàsia adventicial. La DFM afecta predominantment a dones de mitjana edat, però s'ha trobat en homes i persones de totes les edats. Els casos pediàtrics de DFM són molt diferents dels de la població adulta i estan poc estudiats. Es desconeix la prevalença de la DFM; tot i que inicialment es pensava que la malaltia era rara, alguns estudis han suggerit que pot estar infradiagnosticada.

## Signes i símptomes

Els símptomes expressats pels pacients amb DFM depenen en gran manera dels vasos afectats per la malaltia; així quan causa estenosi de l'artèria renal pot provocar una hipertensió renovascular, per contra, si actua sobre l'artèria caròtida pot causar un accident cerebrovascular per disminució del reg cerebral. Els pacients també poden estar totalment asimptomàtics i se'ls ha descobert la DFM de manera incidental (p. ex., quan es realitzen estudis d'imatge per altres motius). En un estudi del Registre dels Estats Units per a la displàsia fibromuscular, l'edat mediana del primer símptoma era d'aproximadament 47 anys.

## Causa

Tot i que la causa de la DFM encara no està clara, la teoria actual suggereix que hi pot haver una predisposició genètica, ja que els informes de casos han identificat la prevalença entre en grups de malalts i en bessons.

## Tractament

No hi ha cap cura coneguda per a la DFM. Tanmateix, el tractament se centra a alleujar els símptomes associats. El millor enfocament per al tractament d'aquests pacients s'està reavaluant constantment a mesura que es té més informació sobre la malaltia.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Fibromuscular dysplasia». Circulation, vol. 125, 18, 5-2012, pàg. e636–9. DOI: 10.1161/CIRCULATIONAHA.111.090449. PMID: 22566353.
* 1 2 3 «The United States registry for fibromuscular dysplasia: results in the first 447 patients». Circulation, vol. 125, 25, 2012, pàg. 3182–90. DOI: 10.1161/CIRCULATIONAHA.112.091223. PMID: 22615343.
* 1 2 «Recognizing and managing fibromuscular dysplasia». Cleveland Clinic Journal of Medicine, vol. 74, 4, 4-2007, pàg. 273–4, 277–82. DOI: 10.3949/ccjm.74.4.273. PMID: 17438676.
* ↑ «Diagnosis, management, and future developments of fibromuscular dysplasia». Journal of Vascular Surgery, vol. 53, 3, 3-2011, pàg. 826–36.e1. DOI: 10.1016/j.jvs.2010.10.066. PMID: 21236620.
* ↑ «Is fibromuscular dysplasia underdiagnosed? A comparison of the prevalence of FMD seen in CORAL trial participants versus a single institution population of renal donor candidates». Vasc Med, vol. 19, 5, 10-2014, pàg. 363–7. DOI: 10.1177/1358863X14544715. PMID: 25082538.
* ↑ «Fibromuscular dysplasia and childhood stroke». Brain, vol. 136, 6, 2013, pàg. 1846–56. DOI: 10.1093/brain/awt111. PMID: 23715093.
# Erika Araki

Erika Araki (荒木絵里香 Araki Erika, nascuda el 3 de agost de 1984 a Kurashiki, Okayama, Japó), va néixer el 3 de agost de 1984, és una jugadora de voleibol japonesa que va jugar en el club Toray Arrows.
El juliol de 2008, es va traslladar fins a Itàlia per jugar amb el Foppapedretti Bérgamo.

## Perfil

* El seu pare va ser un jugador de rugbi en la Universitat de Waseda, La seva mare era una professora de educació física.
* Ella era bona en la natació i en l'atletisme de nena.
* Ella es va convertir en jugadora de Voleibol als 10 anys, a aquesta edat ella tènia una altura de 180 cm, era la més alta de la seva escola.
* Mentre assistia a l'escola Seitoku Gakuen alta amb Kana Oyama, l'equip de Voleibol van ser campions nacionals de l'escola secundària.

## Clubs

* Seitokugakuen High School - Toray Arrows (2003-2008)
* Foppapedretti Bergamo (2008/09 - 2009/05)

## Selecció Nacional

* 2006: 6 º lloc en el Campionat Mundial al Japó
* 2007: 7 º lloc en la Copa del Món al Japó
* 2008: 5 º lloc en els Jocs Olímpics de Pequín

## Referències

* ↑ «Japanese Medalists in London 2012 Olympics». joc.or.jp. Japanese Olympic Committee. [Consulta: 17 gener 2014].

## Enllaços externs

* FIVB biografía
* Toray Arrows Equipo de Voleibol Femenino
# Gran Premi d'Emília-Romanya de 2020

El Gran Premi d'Emília-Romanya de motociclisme de 2020 (oficialment anomenat Gran Premio TISSOT dell'Emilia Romagna e della Riviera di Rimini) va ser la vuitena prova del Campionat del Món de motociclisme de 2020. Va tenir lloc al Misano World Circuit Marco Simoncelli, a Misano Adriatico, Itàlia, del 18 al 20 de setembre del 2020.

## Resultats
### MotoGP

| Pos. | No. | Pilot | Constructor | Voltes | Temps | Graella | Punts |
| 1 | 12 | Maverick Viñales | Yamaha | 27 | 41:55.846 | 1 | 25 |
| 2 | 36 | Joan Mir | Suzuki | 27 | +2.425 | 11 | 20 |
| 3 | 44 | Pol Espargaró | KTM | 27 | +4.528 | 4 | 16 |
| 4 | 20 | Fabio Quartararo | Yamaha | 27 | +6.419 | 3 | 13 |
| 5 | 88 | Miguel Oliveira | KTM | 27 | +7.368 | 15 | 11 |
| 6 | 30 | Takaaki Nakagami | Honda | 27 | +11.139 | 12 | 10 |
| 7 | 73 | Àlex Márquez | Honda | 27 | +11.929 | 17 | 9 |
| 8 | 4 | Andrea Dovizioso | Ducati | 27 | +13.113 | 10 | 8 |
| 9 | 21 | Franco Morbidelli | Yamaha | 27 | +15.880 | 8 | 7 |
| 10 | 9 | Danilo Petrucci | Ducati | 27 | +17.682 | 9 | 6 |
| 11 | 5 | Johann Zarco | Ducati | 27 | +23.144 | 14 | 5 |
| 12 | 42 | Álex Rins | Suzuki | 27 | +24.962 | 18 | 4 |
| 13 | 38 | Bradley Smith | Aprilia | 27 | +30.008 | 19 | 3 |
| – | 27 | Iker Lecuona | KTM | 24 | – | 13 | |
| – | 63 | Francesco Bagnaia | Ducati | 20 | – | 5 | |
| – | 46 | Valentino Rossi | Yamaha | 15 | – | 7 | |
| – | 53 | Esteve Rabat | Ducati | 12 | – | 20 | |
| – | 43 | Jack Miller | Ducati | 7 | – | 2 | |
| – | 33 | Brad Binder | KTM | 3 | – | 6 | |
| – | 41 | Aleix Espargaró | Aprilia | 0 | – | 16 | |
| INFORME OFICIAL CURSA MOTOGP ||||||||

## Referències

| Prova anterior: Gran Premi de San Marino de 2020 | Temporada 2020 | Prova següent: Gran Premi de Catalunya de 2020 |
| Prova anterior: Cap | Gran Premi d'Emília-Romanya | Prova següent: Cap |
# Ian Ferguson

Ian Gordon Ferguson (Taumarunui, Nova Zelanda, 1952) és un piragüista neozelandès, ja retirat, guanyador de cinc medalles olímpiques. Fou el primer esportista neozelandès en participar en cinc Jocs Olímpics i, fins al moment, és el més guardonat.

## Biografia

Va néixer el 20 de juliol de 1952 a la ciutat de Taumarunui, població neozelandesa situada a l'Illa del Nord. És el pare del també piragüista i nedador Steven Ferguson. És membre de l'Orde de l'Imperi Britànic.

## Carrera esportiva

Va participar, als 23 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 realitzats a Mont-real (Canadà), on fou eliminat en la primera fase de repesca en la prova de K-1 500 metres. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 realitzats a Moscou (Unió Soviètica) finalitzà setè en el K-1 500 m. i vuitè en el K-1 1000 metres. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 realitzats a Los Angeles (Estats Units) aconseguí guanyar tres medalles d'or en les proves de K-1 500 m., K-2 500 m. i K-4 1000 metres. Després d'aquest èxit, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 celebrats a Seül (Corea del Sud) aconseguí revalidar el seu títol olímpic en K-2 500 metres i guanyà la medalla de plata en el K-2 1000 metres. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Catalunya), i ja amb 40 anys, finalitzà vuitè en el K-2 1000 metres i fou eliminat en el K-2 500 metres.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat 4 medalles en el Campionat del Món de piragüisme, entre elles una medalla d'or i tres medalles de plata.
# Ratpenat frugívor de Rosenberg

El ratpenat frugívor de Rosenberg (Dermanura rosenbergi) és una espècie de ratpenat de la família dels fil·lostòmids. Viu a altituds d'entre 0 i 1.000 msnm a Colòmbia i l'Equador. El seu hàbitat natural són els boscos humits tropicals de plana de Chocó. Està amenaçat per la desforestació massiva del seu medi. Anteriorment era considerat una subespècie del ratpenat frugívor glauc (D. glauca).

## Referències

* ↑ Solari, S.; Mantilla-Meluk, H. «Dermanura rosenbergi» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2016-2.RLTS.T136505A21972501.en. [Consulta: 2 gener 2023].
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Castell d'Alcalá de la Selva

El Castell d'Alcalá de la Selva o Castell dels Heredia és un castell situat a la localitat espanyola d'Alcalá de la Selva, a la província de Terol (Aragó).

## Història

Encara que el seu origen és musulmà, el castell no és citat fins a l'any 1118, quan va ser donat per Alfons I d'Aragó a Lope Juan de Tarassona. A la mort d'aquest monarca la fortalesa va passar de nou a mans musulmanes. La seua reconquesta definitiva es va produir en 1174 per part d'Alfons II d'Aragó, qui el va tornar als Lope Juan de Tarassona, els quals el van cedir a Raimundo, prior d'Ejea, i a l'abadia francesa de la Gran Selva Major. D'aquest fet rep el nom actual la localitat, Alcalá de la Selva.
En 1375 va ser venut pels monjos als Fernándes Heredia, senyor de la baronia de Mora de Rubielos, que el van usar com a residència ocasional.
En 1834 va ser ocupat per les hosts carlines, i va ser atacat i destruït en gran manera pel general Leopoldo O'Donnell.

## Descripció

El castell formava part del sistema defensiu de la població, però ja no queden pràcticament restes de les muralles. Es troba a la part més elevada d'un xicotet turó. El recinte té planta poligonal de 37 per 15 m, amb un pati rectangular de grans dimensions. Tota la fortalesa està construïda amb pedra menuda, reforçada per carreus a les aristes. Compta a una torre mestra de planta irregular, dividida en tres grans sales. La cambra principal està coberta amb una volta de canó apuntat.

## Bibliografia

* «Castillo de los Heredia» (en castellà). Patrimonio cultural de Aragón. Gobierno de Aragón. Arxivat de l'original el 7 d’octubre 2014. [Consulta: 29 octubre 2014].
* Ibáñez González, Javier; Casabona Sebastián, José Francisco. Alcalá de la Selva y el Santuario de la Virgen de la Vega. Historia y Patrimonio Cultural. Qualcina. Arqueología, Cultura y Patrimonio, 2011. ISBN 978-84-937190-1-2.

## Enllaços externs

* «Castillo de los Heredia» (en castellà). SIPCA. [Consulta: 29 octubre 2014].
# Ca la Mercè Fàbrega

Ca la Mercè Fàbrega és una casa noucentista de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici cantoner, situat al nucli urbà de Sant Hilari Sacalm, entre el carrer Sagrat Cor i el Passeig de la Font Vella.
L'edifici, de planta baixa i dos pisos, està cobert per una teulada a doble vessant, desaiguada a les façanes principal i posterior.
A la façana principal, a la planta baixa, hi ha tres obertures: una de central que és una porta al costat esquerre i una finestra al costat dret, una porta al costat dret, i una finestra al costat esquerre. Totes les obertures són en arc rebaixat, i tenen un trencaaigües que les corona. Al primer pis, hi ha tres obertures en arc rebaixat, voltejades de falsos carreus de pedra, que donen sortida a un balcó corregut amb barana de ferro forjat. Una línia d'imposta marca el pas del primer al segon pis. Al segon pis, tres finestres en arc rebaixat emmarcades. La façana presenta un tractament que imita un encoixinat. Als peus de la façana hi ha un sòcol, que es distingeix per estar pintat de color gris a diferència de la façana que té una tonalitat blau clar. A la façana del carrer Sagrat Cor, hi ha una porta a la planta baixa, amb un treball de forja amb la data i les inicials "J 1917 M". Totes les obertures d'aquesta façana són en arc de llinda (arc pla). A la cantonada, entre el primer i segon pis, destaca la imatge de Jesucrist, situada en una fornícula coronada per un cupulí. En la fornícula hi ha enganxades dues làmpades de treball de forja.

## Història

La datació de la casa, 1917, es relaciona amb l'any que apareix en el reball de forja d'una porta.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ca la Mercè Fàbrega». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# Ratpenat d'ales estretes

El ratpenat d'ales estretes (Pipistrellus stenopterus) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids que es troba a Brunei, Indonèsia i Malàisia.

## Referències

* Wilson, D. E. i Reeder, D. M.: Mammal Species of the World. Smithsonian Institution Press Washington DC (Estats Units), 2005.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Ratpenat d'ales estretes. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 29 desembre 2007 (en anglès). (anglès)
* Distribució mundial d'aquesta espècie. (anglès)
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Jaume Salom i Dols

Jaume Salom i Dolç Perot (Santa Maria del Camí, 1892 - 1970). Mecànic i empresari cinematogràfic.
Nascut a Can Millo, va treballar de serrador a Can Morei a Coanegra, amb una serra moguda per la força de l'aigua. Després treballà com a mecànic en el primer motor d'electricitat del poble.
Va ser el promotor de les primeres manifestacions de la cinematografia en el poble de Santa Maria del Camí. El 1923 va inaugurar el Cinema Ideal, al carrer Marquès de la Fontsanta, abans havia projectat pel·lícules a l'aire lliure. L'edifici del Cinema Ideal era un projecte de Guillem Forteza. La sala comptava amb uns 200 localitats a la planta baixa i un petit primer pis amb 48 seients. En els anys trenta es va introduir el cinema sonor. El primer film sonor es va projectar el 1934 i va ser El desfiladero del amor. El color no es va introduir fins al 1943. El 1955 es varen reformar les instal·lacions per aconseguir un major confort. El 1969 Jaume Salom va obrir un cinema d'estiu amb capacitat per 298 persones al carrer Gabriel Bibiloni. El Cinema Ideal va tancar les portes l'any 1984, després de seixanta-un anys de projeccions.
A més d'aquests cinemes a Santa Maria del Camí, Jaume Salom va obrir el 1936 el cinema Modern de Sencelles, que gestionà fins al 1951, i en els anys quaranta es va posar al davant del cinema Dorado de Pòrtol que explotà fins a la seva desaparició.

## Referències

* ↑ Pujals i Mas, Margalida; Santana i Morro, Manel «El cinema a la vila de Santa Maria del Camí». II Jornades d'estudis locals. Santa Maria del Camí, 2000, pàg. 117-124.
# Yasemin Adar

Yasemin Adar (Niğde, 6 de desembre de 1991) és una lluitadora turca a la categoria de 76 kg, 2 cops medalla d'or en el Campionat Mundial de Lluita i 7 cops medalla d'or en el Campionat Europeu de Lluita, va guanyar la medalla de bronze en els Jocs Olímpics d'estiu de 2020. És integrant del club esportiu Trakya Birlik.

## Referències

* ↑ Morgan, Liam. «López etches name into history books by clinching fourth Olympic wrestling title at Tokyo 2020» (en anglès). Inside The Games, 02-08-2021. [Consulta: 29 desembre 2024].
* ↑ «Balıkesir'in gururu oldu» (en turc). DHA, 11-03-2016. [Consulta: 29 desembre 2024].