OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jovis Fossae

Jovis Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 22.65 ° de latitud N i 245.58 ° de longitud E. Fa 348.63 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i pren el nom d'una característica d'albedo localitzada a 16 ° de latitud N i 111 ° de longitud O.

## Referències

* ↑ "Jovis Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Memnonia Fossae

Memnonia Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -19.11 ° de latitud N i 220.26 ° de longitud E. Fa 1.585,28 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1973 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Memnonia Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# (1640) Nemo

(1640) Nemo és un asteroide del grup dels asteroides que creuen l'òrbita de Mart i va ser descobert per Sylvain Julien Victor Arend des del Real Observatori de Bèlgica, Uccle, el 31 d'agost de 1951.
Designat al principi com a 1951 QA, després va ser anomenat Nemo, el capità personatge de la novel·la Vint mil llegües de viatge submarí de l'escriptor francès Jules Verne.

## Característiques orbitals

Nemo orbita a una distància mitjana de 2,291 ua del Sol, podent allunyar-se fins a 3,072 ua. Té una excentricitat de 0,3413 i una inclinació orbital de 7,101°. Empra 1266 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 30 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1640.
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglés). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* «(1640) Nemo» (en anglés). Minor Planet Center. [Consulta: 22 juny 2015].
# Noctis Fossae

Noctis Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 0.35 ° de latitud N i 267.2 ° de longitud E. Fa 712.73 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i pren el nom d'una característica d'albedo localitzada a 10 ° de latitud S i 96 ° de longitud O.

## Referències

* ↑ "Noctis Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Murakami (cràter)

Murakami és un cràter d'impacte que pertany a la cara oculta de la Lluna, amb el cràter Mariotte al sud-sud-est. Situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -22.65 ° latitud N i -140.17 ° longitud E, fa 44.52 quilòmetres de diàmetre. Aquest element va ser designat anteriorment Mariotte Y, abans que la UAI li assignara el seu nom actual l'any 1991; aquest cràter va ser anomenat en honor de l'astrònom i físic japonés Harutaro Murakami.
Se superposa parcialment a la vora occidental del cràter satèl·lit Mariotte Z. Al sud-est de Murakami i al nord-est de Mariotte, s'hi troba el cràter més petit Das, una formació circular amb forma de bol.
Presenta una certa erosió en el brocal, incloent els cràters més petits que es superposen sobre els seus límits sud i nord-est. Just a l'oest de Murakami es localitza una zona d'albedo més alt formada per materials de color més clar.

## Enllaços externs

* Mapa LROC

## Referències

* ↑ "Murakami (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Cocks, Elijah E. i Cocks, Josiah C.. Tudor Publishers. Who's Who on the Moon, 1995.

## Altres referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# Pyramus Fossae

Pyramus Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 53.13 ° de latitud N i 68.4 ° de longitud E. Fa 298.18 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i pren el nom d'una característica d'albedo localitzada a 65 ° de latitud N i 300 ° de longitud O.

## Referències

* ↑ "Pyramus Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Stygis Fossae

Stygis Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 28.69 ° de latitud N i 151.29 ° de longitud E. Fa 385 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Stygis Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Zephyrus Fossae

Zephyrus Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 26.48 ° de latitud N i 145.8 ° ° de longitud E. Fa 306.19 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Zephyrus Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Corredor (finances)

En finances, un corredor és un professional que fa d'intermediari en operacions financeres i mercantils com ara subhastes, pignoracions, etc., a canvi del cobrament d'un corretatge —comissió.
L'ofici ja és esmentat segle xiii, tant a Barcelona (1257) com a València (1283), i a partir del segle xiv es distingiren diverses classes de corredors en funció de la seva especialitat segons les formes de venda o les mercaderies; així hi havia corredors de coll (que dirigien subhastes), corredors d'orella (que feien d'intermediaris entre el comprador i el venedor) i corredor d'animals. Les corredories estaven legislades pels consells municipals, que en limitaven les places i els corretatges, legislació que fou abolida pels Decrets de Nova Planta.
A Mallorca, els corredors de coll i els d'orella eren organitzats en dos col·legis professionals diferents. El col·legi dels corredors de coll està documentat del segle xiv, i les primeres ordinacions conegudes són de 1482. El seu patró eren els dos Sants Joans, Evangelista i Baptista, que veneraven a l'església de Santa Eulàlia, a la capella que actualment és dedicada a Sant Lluís, i el seu escut consistia en una trompeta amb l'escut de la ciutat. El col·legi de corredors d'orella, per la seva banda, fou fundat el 1593, i tenia per patró la Visitació de Maria, celebrada el 2 de juliol, i venerada a l'església de Sant Joan.

## Referències

* ↑ «Corredor». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Quetglas Gayà, B. Los gremios de Mallorca. Imprenta Politécnica, 1980, p. 107.
Viccionari
# Elysium Chasma

Elysium Chasma és una estructura geològica del tipus chasma a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 23.28 ° de latitud N i 142.41 ° de longitud E. Fa 130 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Elysium Chasma". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Hyblaeus Chasma

Hyblaeus Chasma és una estructura geològica del tipus chasma a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 22.5 ° de latitud N i 141.62 ° de longitud E. Fa 56.61 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Hyblaeus Chasma". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Promethei Chasma

Promethei Chasma és una estructura geològica del tipus chasma a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a --80.66 ° de latitud N i 157.21 ° de longitud E. Fa 295.28 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 2006 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Promethei Chasma". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Tithonium Chasma

Tithonium Chasma és una estructura geològica del tipus chasma a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -3.68 ° de latitud N i 282.65 ° de longitud E. Fa 802.78 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1973 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Tithonium Chasma". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Pont de l'Assut de l'Or

El pont de l'Assut de l'Or o pont de la Serradora és un pont de València que creua la vella llera del riu Túria, situat gairebé al final del Jardí de Túria, just a l'est del Museu de les Ciències i a l'oest de l'Àgora, totes tres construccions de l'arquitecte valencià, Santiago Calatrava.
Amb 125 m (127 fins al parallamps) és el monument més alt de la ciutat. El pont és obert als cotxes i té tres carrils en cada sentit. Connecta la Ronda Nord de València amb la Ronda Sud. El pont, del tot blanc com altres ponts del mateix arquitecte, adopta una forma d'arpa amb un sol mànec que sosté el pont amb 29 cables d'alta tensió.
S'espera que absorbisca un trànsit de 70.000 vehicles diaris.

## Característiques

El tauler del pont, de 180 m de longitud per 34 m d'amplària, cobreix una obertura de 155 metres. Està compost per un nucli i costelles a banda i banda d'aquest. En total són necessàries 72 costelles, de 21 tones de pes cadascuna.
El pont es manté en peu gràcies a 29 cables que ixen de la part davantera de la pilona, i altres quatre més de retinguda.
La pilona del pont, de 125 metres d'altura, és el punt més alt de la ciutat (127 metres incloent el parallamps que hi ha en el seu extrem superior).

## Origen del nom

Abans que se li aplicara el nom actual i definitiu, a aquest pont se li va anomenar de diverses formes. En la pàgina web de l'arquitecte Calatrava i en els panells informatius en l'obra, se li anomenava Pont de la Serradora, en referència a la ronda que es formarà en unir ambdues ribes del Jardí del Túria.
El seu nom definitiu, Assut de l'Or, va ser acordat el 29 de juliol de 2005 per l'Ajuntament de València, i el seu origen prové del nom d'un antic assut que es conserva a la rodalia de l'obra.

## Pressupost

Fou adjudicat en 2004 per un total 23.2 milions d'euros. En l'estiu de 2008 es va saber que la inversió ja arribava als 34 milions d'euros, 11 milions més del pressupostat al principi.

## Història

El pont es va començar a construir l'any 2004 i va durar fins a l'estiu de 2005, quan s'aturen totalment les obres. A la fi de 2007 segueixen amb la seua construcció fins a la seua finalització en 2008. El pont va ser obert provisionalment el 20 d'agost de 2008 amb motiu de la celebració del Gran Premi d'Europa de Fórmula 1 amb la intenció d'agilitar el trànsit de la zona. En finalitzar l'esdeveniment es torna a tancar el pont per a continuar amb la seua construcció i reparar uns problemes sorgits en un dels cables de retinguda que van retardar l'obertura uns mesos més. Finalment es finalitza l'obra, que va ser inaugurat l'11 de desembre de l'any 2008.

## Referències

* ↑ trànsit diari que suporta el pont
* ↑ El Pont de l'Assut de l'Or encara no porta el seu nom Levante-EMV

## Vegeu també

* Llista de ponts de la ciutat de València
Geografia urbana de la ciutat de València :
# Retorn al paradís (pel·lícula de 1953)

Retorn al paradís (títol original: Return to Paradise) és una pel·lícula dramàtica estatunidenca d'aventures dels mars del sud estrenada per United Artists el 1953. La pel·lícula va ser dirigida per Mark Robson i protagonitzada per Gary Cooper, Barry Jones i Roberta Haynes. Es va basar en el relat, "Mr. Morgan", de James Michener de la seva col·lecció de contes de 1951 Return to Paradise, la seva seqüela de la seva novel·la de 1947 Tales of the South Pacific . Es va rodar a Matautu, a Samoa. Està doblada al català.

## Argument

Durant la dècada de 1920, l'itinerant americà Mr. Morgan arriba a una remota illa polinèsia controlada pel pastor Thomas Cobbett, un missioner purità, i capgira la vida social de l'illa.

## Repartiment

* Gary Cooper com Mr. Morgan
* Barry Jones com Pastor Thomas Cobbett
* Roberta Haynes com Maeva
* John Hudson com capità. Harry Faber
* Le Mamea Matatumua Ata com Tonga
* Hans Kruse com Rori

## Banda sonora

La cançó principal "Return to Paradise", de Dimitri Tiomkin i Ned Washington, va ser gravada per la banda sonora. Ha estat gravada per artistes com Nat King Cole, Bing Crosby i Shirley Horn.

## Referències

* ↑ Dixon, Wheeler Winston. Early Film Criticism of Francois Truffaut (en anglès). Indiana University Press, 1993, p. 148. ISBN 9780253113436.
* ↑ Stanley, David. Moon Handbooks South Pacific (en anglès). David Stanley, 2004, p. 55. ISBN 9781566914116.
* ↑ Glimpses of Micronesia & the Western Pacific (en anglès). Glimpses of Guam Incorporated, 1982, p. 29.
* ↑ «Retorn al paradís». esadir.cat. [Consulta: 5 abril 2024].
# Molí del Plomissó

El molí del Plomissó és un edifici de Copons (Anoia) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El molí està situat a la riba dreta de la Riera Gran. S'hi accedeix per la carretera BV-1005 que va de Copons a Veciana, en direcció nord.
L'edifici està en runes, per la qual cosa no es pot determinar l'estructura que tenia. De la construcció només en resta una part de la volta lleugerament apuntada que cobria, possiblement, el que havia estat la sala de les moles. Està feta amb carreus de pedra lligats amb argamassa de calç i sorra.
L'espai forma una planta rectangular de 2,30 metres de fons i uns 2,50 metres d'ample.
El terra està cobert de sediments i la paret oest, també de carreus, presenta concrecions calcàries.
No ha quedat res de la mola ni cap forat que pugui demostrar el pas dels elements de la sala de les moles cap al carcabà, ni el d'estellador, ni l'alçador, ni l'ull de la mola.

## Història

Aquest molí no està documentat, encara que, per les manifestacions de Josep Lliró, propietari del camp on està el molí, hem pogut saber que al camp de sobre del molí hi havia hagut una bassa.
Son pare, Josep Lliró Brunet, nascut el 1901, li havia explicat que aquest molí es dedicava a pelar gra després de coure'l, és a dir, que funcionava com a pelador.
Aquest senyor recordà, també, haver-hi vist una mola recolzada a la paret, que va ser duta -fa més o menys 30 anys- al Mas Lloretó amb la intenció de convertir-la en una taula per al "merendero" que hi estaven construint.
Per acabar, afegir que Josep Lloret, afirma que aquest lloc, originàriament, es deia Planissó -o "camp pla"- i que "Plomissó" seria una deformació d'aquest nom inicial.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Molí del Plomissó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 agost 2014].
# Mare de Déu del Roser de la Colònia Gomis

Mare de Déu del Roser de la Colònia Gomis és una església del municipi de Monistrol de Montserrat (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una església d'estil neoromànic concebuda al segle xx com un exemplar pur de les formes romàniques del segle xi sintetitzant grans aportacions del romànic català de diferents llocs per tal d'aconseguir un prototipus d'església romànica. L'estil emprat dins les formes historicistes és el Primer Romànic o Romànic Llombard: té arcuacions cegues, bandes llombardes, arcs de mig punt, voltes de canó, campanar de pisos i separat de l'església i carreus regulars col·locats a trencajunt. El cimbori que corona el transsepte forma una planta de creu llatina que tendeix a la creu grega. Té tres absis en degradació i el central té tres absidioles.

## Història

L'església neoromànica de la Mare de Déu del Roser de la Colònia Gomis fou inaugurada l'any 1930 i és obra de l'arquitecte manresà Alexandre Soler i March. Fou l'última obra del conjunt de la Colònia format per la fabrica, els grups d'habitatges pels treballadors i el conjunt de l'església amb les dependències religioses. La Colònia havia estat fundada l'any 1891 per l'industrial manresà Francesc Gomis i Soler i es dedica fins als últims anys a filats i teixits de cotó.

## Referències

* 1 2 «Mare de Déu del Roser de la Colònia Gomis». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
# Sant Joan Baptista de Vilanova d'Escornalbou

Sant Joan Baptista de Vilanova d'Escornalbou és una església de Vilanova d'Escornalbou (Baix Camp) protegida com a bé cultural d'interès local

## Descripció

L'edifici, de paredat, té reforços de carreus, d'una nau amb capelles comunicades i absis poligonal. Té volta de canó amb obertures a la nau, i de canó a les capelles i una façana lateral, molt senzilla. Una capella té un amb reixat renaixentista. La porta de fusta de la sagristia de la capella, té guarniments de tradició mudèjar i portes d'armari d'estil renaixentista popular. La torre de campanar és als peus, amb reforços de carreus als angles. Entre els contraforts s'observen, a la part superior, les espitlleres bastides per defensar l'accés a la vila, al segle xix, durant les guerres carlines.

## Història

Conjunt renaixentista, construït sobre una altra església del segle anterior, que data al voltant del mil sis-cents. El 1745 encara s'estava edificant la sagristia, i el 1751 l'església de Vilanova era sufragània de la parròquia de Riudecanyes. El 1787 Vilanova d'Escornalbou consta ja com a parròquia. Es conserven encara alguns fragments de l'antiga creu processional, que datava del segle xv, feta d'argent repujat i daurat amb medallons esmaltats, i que va ser parcialment destruïda el 1936. També es conserven part dels quadres del retaule, salvats pel Comitè Revolucionari, retirats del culte, i dues teles en mal estat.

## Referències

* 1 2 «Sant Joan Baptista de Vilanova d'Escornalbou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Sant Joan Baptista de Vilanova d'Escornalbou». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Apollinaris Mons

Apollinaris Mons és una estructura geològica del tipus mons a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -6.88 ° de latitud N i 176.4 ° de longitud E. Fa 275.4 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI el 19 de setembre de 2007 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Apollinaris Mons". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# (138) Tolosa

(138) Tolosa és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert per Henri Joseph Anastase Perrotin des de l'observatori de Tolosa de Llenguadoc, a França, el 19 de maig de 1874. Pren el nom de la ciutat francesa de Tolosa de Llenguadoc en llatí, lloc del descobriment.
Orbita a una distància mitjana del Sol de 2,451 ua, i pot apropar-se fins a 2,054 ua i allunyar-se fins a 2,847 ua. Té una inclinació orbital de 3,203° i una excentricitat de 0,1617. Completa una òrbita al voltant del Sol en 1.401 dies.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 25. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglés). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «(138) Tolosa» (en anglés). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 25 juliol 2015].

## Enllaços externs

* «(138) Tolosa» (en anglés). Minor Planet Center. [Consulta: 25 juliol 2015].
Viccionari