OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Joan (Concabella)

Can Joan és una casa amb elements romànics i gòtics del poble de Concabella, municipi dels Plans de Sió (Segarra), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquest habitatge està realitzat amb carreus de pedra i paredat a la part superior i es poden distingir tres plantes. A la planta baixa es troba la porta d'entrada formada per un arc de mig punt adovellat, al costat d'aquesta es troba una finestra amb arc rebaixat que s'obra damunt la base d'un contrafort de petites dimensions i al costat una altra porta també d'arc de mig punt adovellat, però amb dovelles de menors dimensions que les situades a la portalada principal, fet que fa pensar amb la possibilitat que aquesta porta donava accés a les estances utilitzades amb finalitats agrícoles.
A la primera planta únicament hi ha la presència d'una finestra amb la llinda decorada, segurament posterior a la construcció de la planta baixa, producte d'una ampliació o remodelació.
A la segona planta, on ja s'utilitza el paredat en la construcció del mur, fet que ens demostra que és posterior, s'hi troben dues finestres amb la llinda realitzada amb maó a sardinell.
Finalment, cal destacar els arcs situats al cantó esquerre que podrien formar part d'un antic portal al nucli. Actualment, per damunt d'aquests, s'alcen diferents estances dels habitatges del voltant i condueixen a un carrer sense sortida. Destaquen dos arcs de mig punt, un a cada banda realitzats amb carreus de pedra regulars.
Alguns elements de la planta baixa, com la portalada principal, són romànics. L'estil gòtic és present en el petit detall decoratiu de la llinda de la finestra de la primera planta. La posterior ampliació de la segona planta és una obra popular.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa marses - Can Joan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 setembre 2016].
# Cal Romaní (Mont-roig)

Cal Romaní és un casal de Mont-roig, al municipi dels Plans de Sió (Segarra) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Està situat en el poble de Mont-roig, en un dels carrers que comuniquen amb la plaça de l'Església. Està realitzat amb paredat i arrebossat, amb una estructura de planta baixa i dues plantes superiors.
La planta baixa està formada per la porta principal d'accés amb brancals realitzats amb carreus regulars i arc de mig punt escarser i adovellat a la part superior, on a la dovella central apareix un baix relleu que representa una creu, com a símbol de protecció i les inicials F. R. F. que corresponen al propietari que va construir la casa. Al costat esquerre, hi ha una porta de grans dimensions, oberta posteriorment i utilitzada com a garatge o magatzem, al costat dret, es troba una finestra de petites dimensions.
A la primera planta, es troben tres balcons amb arc de mig punt rebaixat d'una sola peça, i brancals realitzats amb carreus regulars. El balcó central és de majors dimensions i destaca pel fet que a la part superior dels brancals apareix la inscripció: "Any 1816".
A la segona planta, o golfes hi ha tres finestres de mitjanes dimensions realitzades amb carreus de pedra regulars i arc de mig punt rebaixat.
A la part posterior de la casa, també es pot distingir la divisió de l'habitatge en diferents plantes, damunt la planta baixa s'observen dues plantes superiors amb una galeria coberta cadascun, amb arcs de mig punt. Ja a l'última planta o golfes, es troben dues obertures, una de majors dimensions que l'altra que il·luminen les estances superiors.
Finalment, sota-teulada hi ha una franja decorativa realitzada amb fang que ressegueix tot l'habitatge.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Cal Romaní». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 maig 2016].
# Cal Figueres (Mont-roig)

Cal Figueres és un edifici del poble de Mont-roig, al municipi dels Plans de Sió (Segarra) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

és una casa situada a un dels carrers que dona accés al centre del nucli, realitzada amb paredat arrebossat i estructurada amb planta baixa i dos plantes superiors.
A la planta baixa s'hi troba la porta principal d'accés, amb llinda superior d'una sola peça i formant un arc rebaixat, a la qual hi ha una inscripció amb el nom dels propietaris i l'any que es va edificar: "Jaume i Geroni Figueres, 1781". A l'esquerra de la porta principal hi ha una petita finestra que segurament forma part de la zona utilitzada originàriament a usos agrícoles o ramaders.
La primera planta presenta tres obertures realitzades amb llinda superior d'una sola peça i brancals amb carreus regular, es tracta de dos balcons laterals, i una finestra de grans dimensions central. Al balcó situat a la dreta, tornem a trobar la presència d'una inscripció a la llinda amb l'any de construcció, 1743, i una creu central com a símbol de protecció.
A la segona planta o golfes, trobem una petita obertura que originàriament podia ser una de les finestres que il·luminava el seu interior, tot i que actualment està tapiada.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cal Figueres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 maig 2016].
# Cal Pallàs

Cal Pallàs és una casa de Pelagalls, al municipi dels Plans de Sió (Segarra), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una casa de grans dimensions feta amb carreus de pedra regulars i amb coberta plana.
Presenta una estructura de planta baixa i dues plantes superiors. A la planta baixa hi ha la porta d'entrada rectangular amb llinda superior i una petita finestra en forma d'espitllera situada a la dreta. A la primera planta hi ha dues finestres rectangulars i una altra espitllera també situada a la dreta d'aquestes. La segona planta presenta un balcó amb barana de ferro forjat, envoltat per una finestra a cada costat.
A la façana posterior es troben dues finestres de mitjanes dimensions, corresponents a la primera planta, per sobre de dues obertures més petites que estan situades a la planta baixa. A la segona planta hi ha dues arcades formades per arcs escarsers realitzats amb maó col·locat a sardinell amb un pilar central i brancals també realitzats amb maó.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Pallàs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 maig 2016].
# Mas Mota

El Mas Mota és una masia de Salt (Gironès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici aïllat corresponent a una antiga masia de planta quadrangular i estructurada interiorment en tres crugies perpendiculars a la façana principal. Es desenvolupa en planta baixa i planta pis. Una tercera planta només agafa la crugia central adoptant la tipologia de la masia basilical. La coberta és de teula àrab a dues vessants. Les parets portants són de maçoneria, que és estucada a les quatre façanes exteriors. Les dues façanes principals presenten un esquema compositiu a partir d'un eix central que és emfasitzat per la porta d'accés i la disposició tipològica basilical de la construcció. Els dos portals d'accés són emmarcats amb carreus ben tallats i tenen forma d'arc rebaixat.

## Història

L'edifici és situat al barri del veïnat i actualment es troba envoltat de blocs de pisos de construcció recent. Ha estat restaurada recentment i s'ha rehabilitat per a Centre social del barri.

## Referències

* 1 2 «Mas Mota». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].
# Can Negrell

El Can Negrell és una masia fortificada entre Montjuïc i Campdorà al terme de Girona. inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Masia de planta rectangular, amb una torre de defensa adossada a l'angle nord-oest i amb la façana orientada a ponent, la qual conserva un gran portal d'arc de mig punt adovellat. Està formada per dos cossos, de planta baixa i un pis. El cos sud, protegit per un pati tancat, presenta unes interessants finestres gòtiques,de permòdols i arc conopial, algunes d'elles tapiades o fruit de reformes posteriors. El cos nord és, possiblement, posterior, dels segles XVI-XVII, amb finestres de llinda plana, amb cadenes de carreus a les cantonades.
La torre és de planta quadrada, de 4,5 metres per costat, de planta baixa, pis i unes golfes, i se situa fora de línia de les façanes. Conserva finestrals de llinda plana i una d'elles amb espitllera. No és visible cap més element de caràcter defensiu.

## Referències

* 1 2 «Mas de Can Negrell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Mas de Can Negrell, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Can Prunell

Can Prunell és una masia de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La masia és de planta rectangular, aproximadament de 21 per 16 metres de costat, incloent-hi la torre ubicada en l'angle sud-oest. El volum és de planta baixa i pis, amb la coberta a dues aigües, clarament adossat a la torre. La major part de finestres són de llinda de pedra, clàssiques, algunes d'elles reformades recentment. La façana principal ha estat modificada recentment per adaptar-la l'edifici a usos de restauració (2012).
La torre de defensa és situada a l'angle sud-oest. És de planta rectangular, de 6 per 12 metres, de planta baixa i dos pisos, amb coberta a doble vessant, recentment també restaurada. És d'obra de pedra petita, amb cadenat cantoner de carreus. Presenta diverses finestres de llinda i llinda en totes les façanes i pisos, dues d'elles espitllerades.
En una de les finestres, a la llinda, hi ha la inscripció “al primer dia d'abril de l'any 1585 fet per mi Anton Prunell”. Segons documentació, el mas era de Joan Prunell l'any 1505.

## Història

En la llinda d'una de les finestres es llegeix: "Al primer dia d'abril de l'any 1585 fet per mi Anton Prunell". Segons J. Marquès, el mas era de Joan Prunell l'any 1505, que també posseïa el mas Joan, del qual feu reconeixement el 6 de juny de 1506 i va vendre a Narcís Bofill de Girona el 16 de juliol de 1669. Entre 1628 i 1669 el tenia Narcís Prunell.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Prunell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Can Prunell, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Casa Bachs

La Casa Bachs és un edifici de Girona que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'edifici va ser construït l'any 1949, actualment la seva planta baixa és ocupada per les oficines d'un banc. La resta de plantes són habitatges. El tractament de les façanes és molt característic de la producció arquitectònica de l'autor.

## Descripció

És un edifici residencial i cantoner per oficines. El seu interès cal centrar-lo en la composició dels elements de les façanes, que presenten un basament l'alçada de la planta baixa, fet amb carreus marcant junts horitzontals. A la resta de façana el tancament combina l'obra vista de Vilafant amb la pedra que manera de pilastres crea un ritme compositiu d'estructura vertical. El contorn de les obertures es emmarquen amb pedra artificial posant en valor el guix dels murs. La part superior és rematada amb cornisa i mènsules.

## Referències

* 1 2 «Casa Bachs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Casa Bachs, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Clínica Muñoz

La Clínica Muñoz fou una clínica privada de Girona. L'edifici, de l'any 1946, és una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Edifici

És un edifici urbà entre mitgeres d'utilització sanitària, és desenvolupat en planta baixa i tres plantes pis. La façana presenta una composició amb referències a l'arquitectura clàssica. El basament presenta carreus de pedra de Girona i la façana superior acabada amb arrebossat es troba dividida en franges verticals per pilastres d'ordre corinti. La cornisa de remat emmotllurada es també de pedra de Girona.

## Referències

* 1 2 «Clínica Muñoz». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Clínica Muñoz, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Cal Bep del Felip

Cal Bep del Felip és un edifici de Granyena de les Garrigues (Garrigues) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Possiblement s'edificà a principis del segle xx; fou construïda per l'avi de l'anterior propietària, Lola Farré.

## Descripció

És una casa pairal de planta quadrada distribuïda en planta baixa, dos pisos i terrat. Tot l'edifici guarda unes proporcions i regularitat estrictes. Les obertures estan totes alineades: a la planta baixa hi ha tres portes d'arc de mig punt on la central té una motllura acanalada i la dreta un motiu floral a la clau; el primer pis té un balcó corregut amb tres obertures que tenen unes motllures llises de formes ondulants a la llinda; al segon pis hi ha tres finestres amb motllures semblants a les del pis inferior però més geometritzades i amb menys relleu. El remat de l'edifici el fa el terrat, amb una balustrada de pedra que ocupa tota l'amplada i una petita torre central de teulada a quatre aigües molt punxeguda. La façana és arrebossada, dibuixant carreus i blocs de pedra en les cantonades i perfil de les portades de planta baixa.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Bep del Felip». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 setembre 2016].
# Casa al passeig Bisbe Guillamet, 6 (Olot)

La Casa al passeig Bisbe Guillamet, 6 és una casa d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa entre mitgeres, de planta rectangular i teulat a dues aigües. Disposa de baixos i dos pisos. Els primers acullen un local comercial i els murs estan estucats imitant carreus de pedra. El primer pis té un ampli boínder central que es converteix en terrassa al pis superior. Està decorat amb un escut llis, voltat de fullatges estilitzats; aquests motius es repeteixen a la resta d'obertures de la casa, malgrat que alguns estan en un estat de conservació molt dolent. Els cantoners de la casa estan decorats amb estuc imitant carreus de pedra.

## Història

La capital de la Garrotxa viurà, a principi de la centúria xx, moments de puixança econòmica i demogràfica. L'estil modernista tindrà el seu ressò a casa nostra ; els arquitectes Josep Azemar i Pont, Albert Blasco i Domènech i Muntaner treballen a la vila. El Noucentisme, amb totes les seves corrents i contradiccions deixarà dos edificis notables: Les Escoles Malagrida i la Biblioteca de la Mancomunitat, avui desapareguda. Urbanísticament, es tirarà endavant l'eixample Malagrida, el Passeig de Barcelona; s'acaba el Passeig d'en Blay i s'inicien les obres del Firalet i dels terrenys fins a la Carretera de Sant Joan de les Abadesses.

## Referències

* 1 2 «Casa al passeig Bisbe Guillamet, 6». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# El Puig (Sant Joan les Fonts)

El Puig és una casa de Sant Joan les Fonts (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El puig fou una de les cases més notables de Begudà; és de planta rectangular, amb teulat a dues aigües, recolzada damunt bigues de fusta i llates. Disposa de planta baixa, lloc on es tancava el bestiar; primer pi o planta d'habitatge i golfes utilitzades per a guardar el gra. Annex, tenia un conjunt de quatre pallisses. Va ser bastit amb pedra volcànica del país i carreus ben tallats per a obertures i cantonades. La porta principal conserva aquesta llinda: "17[*]81"

## Història

A les escriptures antigues apareix esmentat com "Podio de Begudano". Era alou dels senyors del castell de La Miana. En Pere de La Miana, militar, concedí als monjos de Sant Joan les Fonts, un hort anomenat "linar", del seu mas Puig, davant de l'església de Begudà (segle xiii). En Dalmau i En Guillem de La Miana, pare i fill, vengueren una peça de terra del Puig a Arnau de Guardiola, l'any 1335, situada a un lloc anomenat "ça mola". Senyors d'aquest mas, que apareixen esmentats en documents: Arnau de Puig, que formava part de la universitat de Begudà l'any 1272; Joan de Puig (1553); Onofre (1724) i Pere (1765).

## Referències

* 1 2 «El Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Sant Miquel de Castellvell

Sant Miquel de Castellvell és una església romànica, antiga església parroquial de Castellvell, municipi d'Olius (Solsonès), protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'església està en ruïnes. Malgrat això, queden vestigis que donen idea del tipus de construcció i de la forma de l'església. Era una església de tres absis rodons i d'una nau. Les mides del braç longitudinal són 6,30 x 18 m, i del braç transversal són 3,60 x 8,30 m. Està orientada a l'est. La nau de volta ha desaparegut. Resta només la part baixa dels murs de l'absis central i lateral nord i la forma rodona a nivell del sòl del lateral sud. Els tres absis són bastits damunt d'una plataforma semicircular que els comprèn tots tres. De la resta de l'església, la nau està marcada per blocs sobreposats damunt del sòl. El parament és de grans carreus en filades. La porta sembla que era al mur sud. No es veuen finestres.

## Història

L'enderrocament de l'església va produir-se al segle xix. Els anys 1977-1978 es van posar al descobert els vestigis que en queden. L'església de Sant Miquel era parroquial dels antics termes de Castellvell i Trevics, ja en el segle xii i fins al segle xix. Fou substituïda per la parròquia de Brics que n'havia estat sufragània.

## Referències

* «Església de Sant Miquel de Castellvell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 abril 2012].

## Enllaços externs

* Església de Sant Miquel de Castellvell, fitxa del catàleg de béns a protegir, Pla d'ordenació urbanística municipal d'Olius.
# Creu del castell de Subirats

La Creu del castell de Subirats és una creu de terme de Subirats (Alt Penedès) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

És una creu de pedra, situada davant el Santuari de la Mare de Déu de la Fontsanta, antiga església de sant Pere del Castell, ubicat en un pla inferior al castell. Tota de pedra es desenvolupa damunt un sòcol de dos blocs quadrangulars disposats formant graons. Al centre del graó superior arrenca la columna que enlaira la creu formada per un bloc de planta octogonal, el fust llis, també de vuit cares i perímetre més reduït, i el capitell o magolla que sosté la creu. La magolla constitueix un prisma vuitavat motllurat en els extrems superior i inferior. Cadascuna de les cares presenta una figureta esculpida en alt relleu, probablement de sants i evangelistes, entre els que es distingeix les representacions de sant Pere i sant Sebastià.
La creu mostra els braços rectes rematats amb expansions apuntades decorades amb flors en relleu que ocupen tot el pla. A la creuera, els braços s'uneixen amb fronda decorativa treballada a manera de traceria gòtica. Presideix la creu la imatge de la Verge amb el Nen, dempeus damunt una peanya. A banda i banda del braç longitudinal inferior s'hi disposen dues petites escultures enfrontades per l'esquena.

## Referències

* 1 2 «Creu del castell de Subirats». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 setembre 2015].
# Serrat Roi (Soriguera)

El Serrat Roi és una serra situada al municipi de Soriguera a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 2.000 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ratpenat d'espatlles grogues nan

El ratpenat d'espatlles grogues nan (Sturnira nana) és una espècie de ratpenat de la família dels fil·lostòmids. Viu al Perú. El seu hàbitat natural són els boscos montans baixos humits i primaris. Una amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie és que l'àrea es troba amenaçada pels cultius il·lícits i l'agricultura.

## Referències

* ↑ Pacheco, V.; Valezco, P.. Sturnira nana. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 20 abril 2013.
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Xunqueira de Ambía

Xunqueira de Ambía és un municipi de la Província d'Ourense a Galícia. Pertany a la Comarca de Allariz-Maceda. Limita amb els municipis de Baños de Molgas, Vilar de Barrio, Sarreaus, Sandiás, Allariz i Paderne de Allariz.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 4.208 | 4.369 | 4.981 | 3.031 | 1.934 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

* A Abeleda (San Vicente)
* Armariz (San Salvador)
* Bobadela a Pinta (Santa Mariña)
* A Graña (Santiago)
* Sobradelo (San Román)
* Xunqueira de Ambía (Santa María a Real)

## Història

S'han trobat restes d'assentaments humans del període megalític. De la cultura dels Castros destaquen els Castros de Cerdeira i A Medorra. Existeix un miliari que determina que una calçada romana passava per la zona. Diu la tradició que en el segle iv es va aparèixer la Verge en una jonquera (d'aquí prové el nom de la població) pel que en aquest lloc es va aixecar una ermita. Entre els segles VIII a X s'erigeix un monestir sota la advocación de Santa María, i és en 1164 quan se sap amb certesa que es construïx l'Església romànica. És en aquesta època, sota l'Orde de Sant Agustí quan arriba a la seva major esplendor, arribant a pertànyer al monestir fins a 56 pobles. L'Església del Monestir de Santa Maria, que té en les seves traces des d'elements romànics a barrocs, té planta de creu llatina de tres naus i tres absis
# Adriana Petit

Adriana Petit (Palma, 1984) és una artista multidisciplinària resident a Berlín. Els mitjans que més utilitza són la fotografia, el collage, la música, l'escriptura, la pintura i el vídeo; tot i que en la seva obra prima el contingut sobre el format, explorant la relació entre contraris des d'una perspectiva autobiogràfica i desconstruccionista. La falta de formació acadèmica i l'escassa cobertura institucional la situen als marges del context artístic convencional, i són plataformes digitals com Tumblr, Flickr, Bandcamp o YouTube les seves vies expositives habituals. Ha viscut i treballat a Madrid i Barcelona.

## Referències

* ↑ Álvarez, Luciano. «Bella Doliente» (en castellà). Self Zine, 01-04-2016. Arxivat de l'original el 2017-04-07. [Consulta: 8 desembre 2016].
* ↑ Elcich, Aprile. «Adriana Petit» (en anglès). Not Paper, 12-06-2008. [Consulta: 8 desembre 2016].
* 1 2 O'keefe, Claire. «Adriana DIY Petit» (en castellà). Vice Magazine, 15-10-2013. [Consulta: 8 desembre 2016].