OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francisco de Cárdenas y de la Torre

Francisco de Cárdenas y de la Torre (Madrid, 22 de novembre de 1875 - 21 de novembre de 1967) fou un advocat i financer espanyol. Llicenciat en dret per la Universitat Central de Madrid el 1896, ingressà al Cos d'Advocats de l'Estat i abans de la guerra civil espanyola fou vocal del Tribunal Econòmic-Administratiu Central i magistrat del Tribunal Suprem d'Espanya.
De 1940 a 1943 fou Comissari General del Desbloqueig, organisme que pretenia restablir la normalitat monetària i de pagaments per al nou estat franquista. També participà en la redacció de la Llei d'Ordenació Bancària, que reforçava la presència del Ministeri d'Hisenda d'Espanya al Banc d'Espanya i atorgava al govern la major part de competències en política monetària. Alhora, el 1942 fou nomenat assessor tècnic del Banc d'Espanya i adjunt al governador Antonio Goicoechea Cosculluela. Quan aquest va deixar el càrrec per motius de salut l'agost de 1950 fou nomenat governador del Banc d'Espanya, del Banc Hipotecari i del Banc Exterior de manera interina fins a setembre de 1951, quan fou nomenat governador Joaquín Benjumea Burín. Fou conseller del Banc Hipotecari de 1954 a 1966. Alhora va continuar vinculat al Banc d'Espanya, del que en fou conseller executiu de 1962 a 1964 i vocal del consell general del 1965 fins a la seva mort.
El 1944 fou guardonat amb la Gran Creu de l'Orde del Mèrit Civil, i el 1965 amb la Gran Creu de l'Orde d'Isabel la Catòlica.

## Referències

* ↑ Esquela al diari ABC, 23 de novembre de 1967
* ↑ «Decreto de 21 de julio de 1950 por el que se dispone que se encargue don Francisco Cárdenas y de la Torre, Consejero Representante del Estado en el Banco de España, de las funciones propias del cargo de Comisario de la Banca Oficial». Boletín Oficial de Estado, 02-08-1950.
* ↑ Francisco de Cárdenas y de la Torre al Web de la Reial Acadèmia de la Història
# Pretendent al tron

Un pretendent al tron és algú que aspira a un tron perquè creu que hi té dret, però que encara no ha estat generalment reconegut, sigui perquè el tron ja està ocupat per algú altre o perquè ha estat abolit.
Al llarg de la història hi ha hagut molts pretendents al tron. Durant el segle xix, els pretendents carlins van marcar la història d'Espanya.
Un exemple de pretendent al tron actual és el príncep Jordi Frederic de Prússia, que aspira a ser rei de Prússia i emperador d'Alemanya, però que no ho pot ser perquè el tron es va abolir després de la Primera Guerra Mundial i, per tant, Alemanya ara és una república i no una monarquia.
# Josep Maria Barnadas i Mestres

Josep Maria Barnadas i Mestres (Barcelona, 28 d'abril de 1867 - Alella, Maresme, 1939) fou un escultor català. Format a l'Escola de Belles Arts de Barcelona, entre les seves obres destaquen el monument a Crist Rei de l'Exposició Internacional de 1929.

## Obra

Per al Monestir de Montserrat va realitzar:
* 1892 sis relleus de bronze commemoratius del quart centenari del descobriment d'Amèrica, que actualment es troben encastats a la porta principal de la sagristia.
Dins el recorregut del Rosari Monumental de Montserrat va fer tres escultures en col·laboració de l'arquitecte Joan Martorell i Montells:
* 1904 La Presentació de Jesús al Temple, del Quart Misteri de Goig
* 1906 La Troballa de Jesús al Temple, del Cinquè Misteri de Goig
* sense data coneguda, La Pentecosta, del Tercer Misteri de Glòria.
A Granollers va treballar per Simó Cordomí en dos edificis singulars de la ciutat:
* 1902-1904 Ajuntament de Granollers amb una façana totalment decorada en pedra d'estil neogòtic.
* 1904-1905 Casa Blanxart amb un destacat grup escultòric a la façana.
Va realitzar escultura funerària al cementiri de Lloret de Mar, d'Arenys de Mar i al de Montjuïc, a Barcelona.
* 1896-98 Sepulcre d'Andreu Lloveras i Riera amb una resurrecció triomfant
* 1903 Hipogeu Durall-Suris, obra de l'arquitecte Bonaventura Conill i Montobbio, on barreja la simbologia de la creu i l'àngel.

## Referències

* ↑ Maspoch, Mònica. Galeria d'autors : ruta del modernisme, Barcelona. 1a ed.. Barcelona: Institut del Paisatge Urbà i la Qualitat de Vida, 2008. ISBN 978-84-96696-02-0 [Consulta: 13 agost 2013].

## Bibliografia

* Barnadas, Mireia. Vinyes, vins i cooperativisme vitivinícola a Catalunya. L'Espluga de Francolí. 27 i 28 de setembre de 2013
* Soler, Xavier «L'escultor Josep Maria Bernadas (1867-1939)» (PDF). Butlletí de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi, 16, 2, 2002 [Consulta: 16 agost 2014].
* Soler, Xavier «L'obra escultòrica de Josep M. Barnadas a Granollers» (PDF). Lauro: revista del Museu de Granollers, 28, 2005 [Consulta: 16 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Josep Maria Barnadas i Mestres». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Guillaume Konsbruck

Guillaume Konsbruck (Hostert, 3 de setembre de 1909 - Ciutat de Luxemburg, 3 d'octubre de 1983) va ser un gerent de l'empresa siderúrgica Arbed i polític luxemburguès.
Konsbruck era ajudant de camp de la Gran Duquessa Carlota i va ser durant el Govern d'Alliberament nomenat al febrer de 1945 Ministre d'Aprovisionament i Economia, uns mesos més tard també va rebre les carteres d'Agricultura, Comerç, Treball.
El novembre de 1945, després de les eleccions a la Cambra de Diputats, va ser nomenat nou Ministre de Suministre i Ministre d'Afers econòmics, aquesta vegada al Govern de la Unió Nacional.

## Honors

* Comandant de l'Orde de la Corona de Roure el 1951.

## Referències

* ↑ «Le Gouvernament de la Libértation». A: Government of Luxembourg. Les Gouvernements du Grand-Duché de Luxembourg depuis 1848 (PDF), 2011, p. 115–121. ISBN 978-2-87999-212-9.
* ↑ «Le Gouvernament d'Union Nationale». A: Government of Luxembourg. Les Gouvernements du Grand-Duché de Luxembourg depuis 1848 (PDF), 2011, p. 123-127. ISBN 978-2-87999-212-9.
* ↑ «Mémorial nº 13» (PDF) (en francès). Legilux.public.lu. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 26 octubre 2015].
# Estació del Clot (Metrovalència)

L'Estació del Clot és una de les 5 estacions del metro de València que serveix les urbanitzacions de l'Eliana, tot i que en aquest cas, se situa a pocs metres fora del terme municipal, al terme de Riba-roja de Túria. Se situa arran de terra, al marge esquerre del barranc de Mandor i serveix la urbanització del Clot, pertanyent al segon municipi, i la de Mont-i-sol, que pertany a l'Eliana. És un baixador i, per tant, cal sol·licitar-hi parada.
L'ingrés es fa arran de terra, a l'extrem nord de la urbanització homònima, i per millorar l'accés s'ha construït una passera sobre el barranc de Mandor i un aparcament dissuasiu. A l'est del baixador hi passa el CV-336 entre Riba-roja i Sant Antoni de Benaixeve.
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Llíria | Mont-i-sol | | Entrepins | Torrent Avinguda |

## Referències

* ↑ Plànol de línies i estacions de Metrovalencia
* ↑ «Toponímia dels Pobles Valencians: Riba-roja de Túria» (en català). Acadèmia Valenciana de la Llengua, Desconeguda. [Consulta: 28 desembre 2023].
* ↑ «Toponímia dels Pobles Valencians» (en català). Acadèmia Valenciana de la Llengua, Desconeguda. [Consulta: 28 desembre 2023].
* ↑ Fitxa de l'estació
* ↑ «Arranca l’obra de la passarel·la que connectarà amb l’estació del Clot pel barranc de Mandor». Info Turia, 22-05-2023. [Consulta: 15 gener 2024].
* ↑ «La Generalitat invertirà 4,6 milions d’euros en els aparcaments dissuasius de les estacions de Metrovalencia d’El Clot a Riba-roja de Túria i Horta Vella a Bétera». Metrovalencia, 03-04-2023. [Consulta: 15 gener 2024].
# 1355
## Esdeveniments

* 5 d'abril, Carles IV del Sacre Imperi Romanogermànic és coronat emperador.
* 2 de desembre, Reunió dels Estats Generals de França a París per aprovar una subvenció per a la guerra contra els anglesos

### Països Catalans

* Alfons IV de Ribagorça es casa amb Violant d'Arenós i Cornel
* Primera processó del Corpus a València.

## Naixements

* Anselm Turmeda, a Palma
* 16 d'agost, Felipa Plantagenet

## Necrològiques

* 7 de gener, Agnès de Castro
* Lluís I de Sicília, a Catània
# Antoine Wehenkel

Antoine Wehenkel (Ciutat de Luxemburg, 10 de febrer de 1910 - Ciutat de Luxemburg, 27 de febrer de 1992) fou un enginyer i polític luxemburguès, membre del Partit Socialista dels Treballadors del que va ser president des de 1970 fins a 1974.
Wehenkel va ser regidor de l'ajuntament de la ciutat de Luxemburg entre 1951 i 1964. Va ser escollit per ocupar un escó a la Cambra de Diputats el 1951 fins a 1974. Es va retirar del seu escó com a diputat per participar en el govern de Pierre Werner, entre 1964 i 1969, ocupant el càrrec de Ministre de Pressupost i els de nova creació de Ministre d'Economia i Energia. Amb l'LSAP expulsat del govern per un canvi de coalició el 1969, Wehenkel va ser elegit com el president de la Cambra, on va romandre fins a 1974, quan es va retirar de la política.

## Bibliografia

* Kayser, Edouard Marc. «Antoine Wenhekel 1907-1992». A: 400 Joer Kolléisch, Band II. Luxemburg: éditions saint paul, 2003, pp. 409-410. ISBN 2-87963-419-9..
# Arasibidi

Arasibidi (ruta de la Reina) són unes ruïnes de l'Índia, a Karnataka. Sota domini britànic era part de la taluka de Hungund al districte de Bijapur dins la presidència de Bombai. Les ruïnes corresponen a una antiga ciutat que fou una de les capitals Chalukya, anomenada Vikrampur, fundada per Vikramaditya VI (1076-1126), sota el qual el poder dels anomenats Chalukya Occidentals (973-1190) va arribar al cim. Vikramaditya dominava Goa i cap al nord va arribar fins al riu Narbada i el Konkan. El seu regne era tan important com el sultanat de Bijapur en el seu moment de glòria. Va restar capital fins a una època incerta, però en tot cas era una ciutat important almenys fins a la usurpació Kalatxuri de 1151. Dos temples jainistes en ruïnes i dues inscripcions en vell kanarès (una Chalukya i una kalatxuri) són el més destacat del conjunt, a més de l'embarcador a un llac.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# 251

El 251 (CCLI) fou un any comú començat en dimecres del calendari julià.

## Esdeveniments

* Victòria dels gots contra l'Imperi Romà en la batalla d'Abritus
* Evangelització de la Gàl·lia

## Necrològiques

* Deci (emperador romà)
* Hostilià (235 ?-251), breu emperador romà
# Francisco de Paula Márquez y Roco

Francisco de Paula Márquez y Roco (San Fernando (Cadis), 29 de setembre de 1816 - Madrid, 6 d'abril de 1886) fou un militar i astrònom espanyol, brigadier de l'Armada i acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Biografia

En 1829 ingressà a l'Acadèmia Nàutica del Departament de Cadis de l'Armada Espanyola, però en 1833 es passà a l'Observatori de San Fernando, on el 1838 va ascendir a alferes de fragata, en 1839 a tinent de navili, el 1852 a capità de fragata i en 1855 a capità de navili. El 1864, finalment, seria ascendit a brigadier.
De 1856 a 1869 fou director de l'Observatori de San Fernando, i aconseguí que el dotessin amb els instruments més moderns d'aleshores. També va ordenar reformar l'edifici, elaborà nombrosos plànols i dibuixos i redactà un nou reglament. El 1869 deixà el càrrec per motius de salut.
Aleshores es traslladà a Madrid, on el 1874 fou nomenat Conseller d'Instrucció Pública i el 1876 director del Conservatori d'Arts i Oficis (1876). El 1870 fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, i en va prendre possessió en 1875 amb el discurs Historia de las ciencias náuticas en nuestra Península. Va morir a Madrid en 1886 i fou enterrat al Panteó de Marins Il·lustres.

## Referències

* ↑ Biografia a geneanet.org
* ↑ Francisco de Paula Márquez y Roco a todoavante.es
* ↑ Biografia Arxivat 2016-05-05 a Wayback Machine. al web de la RAC
# Auguste Metz

Jean-Antoine Auguste Metz, més conegut com a Auguste Metz, (Ciutat de Luxemburg, 8 d'agost de 1812 - Eich, Ciutat de Luxemburg, 22 de juny de 1854) va ser un advocat, empresari i polític luxemburguès. Amb els seus dos germans, membres de la poderosa família Metz, Charles i Norbert, van definir la vida política i econòmica de Luxemburg en la meitat del segle xix.
Nascut a la Ciutat de Luxemburg com el més jove dels nou fills de Jean de Metz, Auguste va assistir a l'Ateneu de Luxemburg, abans d'anar a estudiar Dret a la Universitat de París el 1833. Va obtenir la seva llicència per exercir l'advocacia a França, però va regressar a Luxemburg, on es va involucrar en la indústria de l'acer. El 1837, Metz i als seus germans Charles i Norbert, se'ls va concedir un contracte d'arrendament de deu anys de la fàbrica d'acer a Berbourg. Van formar una empresa, Auguste Metz & Cie, juntament amb Théodore Pescatore, amb el propòsit d'ampliar-la i tornar a desenvolupa-la. La companyia es va expandir, fent-se càrrec de les foneries a Grundhof, a les Terres Roges, a Eich, i a Fischbach.
Es va involucrar en la política a través de la seva oposició a la tercera partició de Luxemburg el 1839. El 1848, Metz va ser membre a l'Assemblea Constituent de Luxemburg, i després a la primera Cambra de Diputats, escollit el 1848 per representar Grevenmacher. Va ser atacat a l'elecció de 1854 pel gabinet Simons. Tanmateix, no va viure per veure el muntatge de la nova Cambra de Diputats, ja que va morir a Eich solament vuit dies després de les eleccions.
Es va casar amb Petronille Laeis el 17 d'agost de 1841. Van tenir quatre fills, incloent Léon Metz, que va ser membre de la Cambra de Diputats durant quaranta-tres anys i alcalde d'Esch-sur-Alzette durant tres anys.

## Vegeu també

* Família Metz

## Referències

* ↑ Mersch, 1963, p. 429.
* ↑ Mersch, 1963, p. 549.
* ↑ Mersch, 1963, p. 550.
* ↑ Mersch, 1963, p. 553.
* ↑ Mersch, 1963, p. 554.
* ↑ Mersch, 1963, p. 557.
* ↑ Mersch, 1963, p. 563.
* 1 2 Mersch, 1963, p. 564.
* 1 2 Mersch, 1963, p. 565.
* ↑ Mersch, 1963, p. 399.

## Bibliografia

* Mersch, Jules. «Les Metz: la Dynastie du Fer». A: Biographie nationale du pays de Luxembourg depuis sus origines jusqu'a nos jours (en francès). Luxembourg City: Victor Buck, 1963 [Consulta: 13 agost 2015].
# Període clàssic

«Període clàssic» té aquests significats:
* Període Clàssic Mesoamericà
* Període clàssic antiguitat clàssica, període cultural del Mediterrani que va començar amb la poesia grega d'Homer i continuà fins a la caiguda de l'Imperi Romà d'Occident
* Període clàssic o Grècia clàssica, període de la història de Grècia que té gairebé un mil·lenni, fins a la mort d'Alexandre el Gran, que inclou l'Orient Pròxim, Egipte i una petita àrea de l'Europa del Mediterrani oriental
* Període clàssic d'Amèricaterme teòric arqueològic aplicat a les societats d'Amèrica del Nord i de Mesoamèrica que correspon per a efectes d'estudi entre el 300 i el 900 (entre el 500 i el 1200 segons altres estudiosos)
# Butlletí informatiu

Un butlletí o bolletí informatiu, també conegut pel seu nom en anglès newsletter, és una publicació distribuïda de forma regular, centrada en un tema principal que és de l'interès dels seus subscriptors. Molts butlletins són publicats per clubs, societats, associacions, institucions i empreses per a proporcionar informació d'interès als seus membres o empleats, o al públic en general. La seva extensió és variable i pot tenir diverses funcions.

## Butlletins en el màrqueting per correu electrònic

Amb l'aparició d'Internet, els butlletins informatius han trobat un camp en el qual s'han convertit en una eina estrella: el màrqueting per correu electrònic.
La captació de subscriptors per a una llista de correu a través de la qual enviar un butlletí de franc als subscriptors és probablement la tècnica més important que existeix avui dia en el màrqueting per correu electrònic. No en va, és comú la frase en el sector que "els diners són en la llista".
Això és així per diverses raons, entre les més importants:
* El cost de distribuir un butlletí per aquesta via és nul o gairebé nul.
* A diferència d'altres canals com les xarxes socials, per exemple, el contacte amb el subscriptor és directe.
* És un canal que, ben usat, permet construir una relació de confiança amb el subscriptor que pot ser la base de futures vendes.
* La qualitat com a lectors/clients de les persones subscrites sol ser superior als lectors esporàdics que arriben al lloc web, per exemple, a través dels cercadors.
* Perquè és un actiu que l'autor de la llista té sota el seu total control, a diferència, per exemple, dels seguidors en xarxes socials com Facebook o X.

### Procés de creació

A l'hora de crear un butlletí informatiu correctament s'han de seguir una sèrie de passos, per a complir amb la legalitat i que el sistema funcioni correctament:
* Complir amb la legalitat.
* Crear un sistema de butlletins automatitzats.
* Portar una anàlisi de cada butlletí enviat.
* Segmentar.

## Serveis de butlletins més utilitzats

* MailChimp
* Mailify
* Mailrelay

## Referències

* ↑ «butlletí». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «butlletí» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ «bolletí». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «bolletí» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal., 14 de desembre de 1999.
# Josep Romeu i Sans

Josep Romeu i Sans (Copons, 29 d'abril de 1818 - Barcelona, 7 de juliol de 1886) va ser un polític català. Va ser alcalde corregidor de Sabadell, per designació reial, del març de 1861 al febrer de 1864 i, malgrat no tenir el fervor popular, acabà guanyant-se la confiança de la gent per l'eficàcia de la seva gestió. Durant el seu mandat, el 1861 va encarregar el plànol de Sabadell a l'arquitecte Francesc Daniel Molina, que va ser fonamental per al futur creixement urbà; dos anys més tard, va adquirir els terrenys per a la construcció del nou cementiri de Sant Nicolau, a la serra de Sant Iscle, i entre 1862 i 1864 es va construir el pont de la Salut i la carretera de Sentmenat. El 1862 portà l'enllumenat de gas als carrers de Sabadell i va fer construir el baixador del tren del Nord al capdavall de la Rambla. El 1863 va comprar els terrenys, prop de la timba del Ripoll, per a la construcció del nou escorxador municipal i acabà la urbanització dels carrers de Bilbao i de Quevedo. El 1864, per voluntat pròpia, va deixar l'alcaldia, que havia exercit durant quatre anys.
El 1886, l'ajuntament que presidia Joan Vivé va acordar donar el nom de Romeu a un carrer de la ciutat que va des del carrer de Vidal fins al de Santa Teresa, arran de la Cobertera.

## Referències

* 1 2 Nomenclàtor. «Carrer de Romeu». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 17 juny 2016].
# Xavier Brasseur

Pierre Brasseur (Ciutat de Luxemburg, 19 d'octubre de 1865 - ?, 4 de juliol de 1912) va ser un jurista i polític luxemburguès.

## Biografia

Brasseur va ser educat a l'Ateneu de Luxemburg, on es va graduar el 1884. Posteriorment, va estudiar Dret i es va graduar el 17 de juny de 1890, i va començar la seva carrerael 1894, com a assessor legal a l'empresa del seu oncle Alexis Brasseur. El 5 de gener de 1897, Brasseur es va presentar com el candidat liberal contra el socialista Michel Welter a les eleccions parcials a Esch-sur-Alzette.
Després que el Partit Socialista es fundés e 1902, Brasseur es va unir a ells, i es va presentar a les eleccions del 7 d'abril 1902 a Esch-sur-Alzette com a candidat «democràtic», sent escollit a la Cambra de Diputats juntament amb Welter i d'altres tres candidats socialistes. Va introduir sistemàticament la legislació ampliant el prestigi d'Esch al país, incloent la creació d'un nou tribunal de districte a Esch -junt amb els de la ciutat de Luxemburg i Diekirch- i la creació d'una escola industrial a la localitat. Va realitzar grans esforços per crear una línia de tramvia a Esch, que va ser aprovada, però solament després de la seva mort. La seva participació política no es va limitar a Esch. Brasseur, com un dels socialistes més destacats en el país, va ser designat el 1904, per al consell comunal de la ciutat de Luxemburg. Malgrat el seu compromís en el desenvolupament d'Esch i el seu atac a la successió en el Gran Ducat de Maria Adelaida de Luxemburg, la principal preocupació política de Brasseur va ser la introducció del sufragi universal i la promoció de l'educació per a les nenes. Aleshores, va estar influït per la seva esposa, Jeanne de Saint-Hubert (germana d'Aline de Saint-Hubert), amb qui s'havia casat el 25 de maig 1893 i es van divorciar el 17 de desembre de 1910.

### Família

Xavier era un membre de la important família Brasseur. El seu pare, Pierre Brasseur, va ser un famós industrial. El seu oncle, Dominique Brasseur, va ser diputat (1866-99) i alcalde de la ciutat de Luxemburg (1891 -94). El fill de Dominique, i cosí de Xavier, Robert, va ser un diputat liberal i membre del consell comunal de la ciutat de Luxemburg, al mateix temps que Xavier (fins a 1925). El 1914, Robert es va casar amb Jeanne, de qui el finat Xavier s'havia divorciat quatre anys abans.

## Referències

* 1 2 Mersch, 1959, p. 61.
* ↑ Mersch, 1959, p. 61-62.
* 1 2 Mersch, 1959, p. 64.
* 1 2 Mersch, 1959, p. 105.
* ↑ Mersch, 1959, p. 65.
* ↑ Mersch, 1959, p. 63.
* ↑ Mersch, 1959, p. 68.

## Bibliografia

* Mersch, Jules. «Deux branches de la Famille Brasseur». A: Mersch, Jules. Biographie nationale du pays de Luxembourg (en francès). Luxemburg City: Victor Buck, 1959 [Consulta: 8 novembre 2015].
# 329
## Esdeveniments

* Nazianz (Capadòcia): Gregori de Nazianz el Vell és investit bisbe de la ciutat.

## Naixements

* Cesarea (Capadòcia): Sant Basili el Gran, bisbe, pare de l'Església, creador de la regla monàstica del seu nom. (m. 379)
* Arianz (Capadòcia): Sant Gregori de Nazianz, teòleg, pare de l'Església. (m. 389)

## Necrològiques

* Bizanci: Santa Helena de Constantinoble, mare de l'emperador Constantí I el Gran.
# Publi Corneli Escipió (cònsol 16 aC)

Publi Corneli Escipió (en llatí Publius Cornelius Escipió) va ser un magistrat romà. Era fill de Publi Corneli Escipió (Publius Cornelius Scipio) i d'Escribònia i, per tant, fillastre de l'emperador August. Formava part de la gens Cornèlia i era de la família dels Escipió.
Va ser elegit cònsol l'any 16 aC junt amb Luci Domici Aenobarb.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III. Londres: John Murray, 1876, p. 752.