OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cooperativa Agrícola d'Ulldecona

La Cooperativa Agrícola és una instal·lació agroalimentària a la vila d'Ulldecona (Montsià) protegida com a bé cultural d'interès local. Consta de tres edificis; els dos més antics estan adossats i l'altre està separat d'ells uns quants metres. Els edificis adossats són de planta rectangular i teulada a doble vessant, consten de planta baixa i un pis. La façana és d'obra vista i la part inferior i tot el muntant i llinda de la porta són carreus de pedra ben escairats, amb arc rebaixat adovellat i amb clau. Tenen porta central gran i dues finestres rectangulars verticals i una d'horitzontal, totes elles emmarcades per motllures i amb vidres petits units amb guix. La part superior té un acabament motllurat doble amb un acabament mixtilini. Dalt de tot hi ha la data 1957 destacada per una petita cornisa motllurada i baix es llegeix "Bodega de la Cooperativa Agrícola d'Ulldecona.
L'altre edifici és de semblant estructura: planta rectangular, teulada a doble vessant, d'obra vista excepte els vèrtexs, la part baixa, els muntants i la llinda que són de carreus de pedra ben escairats. La planta baixa consta de dos grans portes i una petita central. Al primer pis es disposen dues finestres horitzontals rectangulars i una central vertical. La façana té un acabat motllurat mixtilini i es pot llegir 1963 "Ulldecona Cooperativa Agrícola".
A la façana hi ha les dates de 1957 i 1963, que són les dades en què foren acabats els edificis. Aquesta Cooperativa va fer fallida i quedà en mans de la Caja Rural que ho vengué a la Caja Madrid. L'edifici d'Extenció Agrària, la Bodega i el Molí fou propietat de la Cooperativa i en ella s'albergà el Sindicat Agrícola d'Ulldecona que es fundà el 15 d'octubre de 1916, reconegut per Reial Ordre del Ministeri d'Hisenda el 18 d'agost de 1917.

## Notes

* 1 2 3 «Cooperativa Agrícola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2015].
# Casa al carrer de les Flors (Riudovelles)

La Casa al carrer de les Flors és una casa de Riudovelles, al municipi de Tàrrega (Urgell), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta més o menys rectangular, la qual presenta parament de carreus ben escairats disposats en filades. La coberta és amb teula àrab a dues vessants. Tota la casa presenta obertures en tres de les quatre façanes que estan a l'exterior. La quarta és mitgera.
Està estructurada en tres pisos diferenciats, encara que la planta baixa estigui adequada al desnivell del carrer, el carrer de les Flors. Per una banda, hi ha la planta baixa, per l'altra el primer pis i finalment les golfes a la part superior.
A la planta baixa destaca una magnífica porxada que es troba a la part davantera de la casa. Mitjançant dos arcades de mig punt, una a cada façana, ens condueixen en una idíl·lica estança amb un embigat de fusta intern i unes curtes escales de pedra, adossades al mur, que ens condueixen a la primera planta de l'habitatge.
Tot i així, la porta principal està a la part posterior de la casa, situada en un lateral, concretament el que dona al carrer de les Flors. Tota la porta baixa d'aquests porxos està resseguida per un fris decorat amb rajoles de color, trencades irregularment i col·locades de forma desordenada. Aquest fris es combina amb la molta vegetació que puja pel mur. A la planta noble de la casa, la primera planta, hi ha moltes obertures. A les façanes laterals hi ha tres finestrals rectangulars, emmarcats amb pedra i els quals desemboquen amb una balconada, feta amb barrots de ferro forjat.
En canvi, a la façana frontal hi té lloc una finestra d'arc de mig punt a la part central acompanyada d'una altra, més petita, i de forma quadrangular. Aquestes estan mig camuflades pels canals d'aigua.
A les golfes solament hi ha petites obertures quadrangulars, una a la façana principal i dues a la part posterior de les laterals.
Destaca, per damunt de tot el seu perfecte acabat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Casa al carrer de les Flors». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 gener 2017].
# Giraffa jumae

Giraffa jumae és una espècie extinta de mamífers de la família dels giràfids. L'espècie s'estenia des de Malawi fins a Txad, amb una possible ocurrència de l'espècie o d'una espècie molt propera a Turquia. L'espècimen tipus fou descobert durant excavations de trinxeres a la part superior de la formació de Rawi a la dècada del 1930 per Louis Leakey. L'espècimen fou trobat amb Ceratotherium simum, Suidae, Metridiochoerus andrewsi, un Hippopotamus gorgops i una mandíbula d'hipopòtam nan gairebé completa.
L'espècie és considerada un possible avantpassat de la girafa actual, Giraffa camelopardalis.

## Referències

* ↑«Giraffa jumae» (en anglès). The Paleobiology Database.
* 1 2 Frost, Stephen R.; Plummer, Thomas; Bishop, Laura C.; Ditchfield, Peter «Partial Cranium of Cercopithecoides kimeui Leakey, 1982 From Rawi Gully, Southwestern Kenya». American Journal of Physical Anthropology, 122, 3, 2003, p. 191–199. DOI: 10.1002/ajpa.10279.
* ↑ Simmons, R. E.; Scheepers, L. «Winning by a neck: sexual selection in the evolution of giraffe». The American Naturalist, 148, 5, 1996, p. 771–786. DOI: 10.1086/285955.
# Serra Cabanella

La Serra Cabanella és una serra situada al municipi de Ger, a la comarca de la Baixa Cerdanya, amb una elevació màxima de 1.983 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Can Déu del Veïnat

Can Déu del Veïnat és un edifici del municipi de Sant Feliu de Codines (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, consta de semisoterrani, planta baixa, dos pisos i golfa. La coberta és a dues vessants. La façana principal és simètrica, però està desequilibrada per un cos amb galeria a la segona planta. Les finestres són de pedra amb arc pla. Zona rural rodejada de camps de conreu. Està al vessant sud del Serrat de la Galaieta.

## Història

Can Déu del Veïnat es comença a trobar citat en arxius històrics del segle xvii. El cognom Déu té tres categories de famílies: els Déu del Veïnat; els Déu nobles o rics, establerts a Can Déu Ric i els Déu menys acomodats, paraires, establerts al carrer Tomàs Borrell. La genealogia dels Déu del Veïnat es forma pròpiament al s. XVIII. Trobem un tal Isidre Déu del Veïnat el 1728 a la llista dels obrers de la parròquia.

## Referències

* 1 2 «Can Déu del Veïnat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
# Habitatge al carrer Puríssima, 21 (Ulldecona)

Habitatge al carrer Puríssima, 21 és un habitatge d'Ulldecona (Montsià) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Habitatge entre mitgeres que consta de planta baixa i dos pisos. Actualment de l'estructura original es conserva només la façana, ja que a l'interior els dos pisos superiors han estat enderrocats, mantenint-se només la planta baixa. A la façana hi ha dos grans portals d'arc de mig punt rebaixats de la mateixa alçada però un d'ells està tapiat. Al primer i segon pis hi ha dos balcons per nivell, més petits i amb menys volada els superiors. Rematant la façana hi ha una senzilla cornisa d'esquema clàssic i barana d'obra. En la planta baixa, en els extrems laterals de l'edifici i emmarcament d'obertures, es van utilitzar carreus de pedra i, per la resta de la façana, maçoneria arrebossada. Els diferents nivells de l'edifici queden ressaltats mitjançant cornises clàssiques. Són interessants els motius decoratius a base de petits permòdols amb rostres femenins treballats a la cara frontal, situats sota els balcons principals i la cornisa superior.

## Referències

* ↑ «Habitatge al carrer Puríssima, 21». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Ca Canyisser

Ca Canyisser és un edifici cantoner a la vila de Garcia. De planta rectangular que consta de planta baixa, pis i golfes i coberta a tres vessants. A l'extrem del frontis hi ha el portal, d'arc de mig punt adovellat amb una flor de quatre pètals gravada a la clau, que incorpora l'any 1763. La resta d'obertures són d'arc pla arrebossat i es troben disposades aleatòriament per la façana. El finestral de sobre el portal té sortida a un balcó que incorpora una sanefa ceràmica a la base. El ràfec està acabat amb cabirons. A la façana lateral, oberta cap al jardí, s'hi ha afegit una terrassa sostinguda per pilars. L'acabat exterior és de restes d'arrebossat de morter de calç, sota el qual s'observa el paredat comú a la planta baixa, el maó als pisos superiors i els carreus escairats a les cantonades.

## Referències

* ↑ «Ca Canyisser». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Castell de Riba-roja

El castell de Riba-roja és un edifici de Riba-roja d'Ebre (Ribera d'Ebre) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Les restes del castell estan situades a la part oest del nucli urbà, on hi un ampli domini visual sobre el riu Ebre. Està construït sobre terreny roquer, amb pedres adossades a uns marges de terra erosiva i amb vetes de guix. Consta de dues parts diferenciades, la que havia estat habilitada com a presó i la torre. El primer cos ha estat molt transformat, trobant-se ocupat per una central elèctrica. La planta baixa s'obre amb un portal d'arc pla de pedra acarada i queda oberta al lateral del primer pis amb espitlleres. A continuació d'aquest cos hi ha adossat un edifici de dos nivells d'alçat on també s'observen espitlleres, que sembla correspondre's amb una construcció complementària. Des de la cantonada d'aquest, de forma semicircular, s'observa un pany de paret construït entre la roca, que es correspon amb una part murada. Aquesta arriba fins a les restes de la torre, de planta quadrangular i de poca alçada, feta amb carreus escaiats.

## Història

La primera referència documental del Castell de Riba- Roja es remunta a l'any 1153, quan s'inclou dins del domini del Castell de Miravet. Poc després, el Castell ja apareix vinculat a la comanda d'Ascó, en mans dels templers. Amb l'extinció d'aquest ordre, va passar a l'Orde de l'Hospital, que va mantenir-lo fins ben entrat el segle xix. Segons Dolors Cabré, el castell fou probablement la continuació d'alguna torre de guaita. Va pertànyer a l'orde del Temple i després al de l'Hospital. Segons tradició oral, moltes de les pedres del castell van ser emprades a finals del segle xix en construccions particulars. Cap al 1917 es va aprofitar per fer-hi instal·lacions elèctriques, que han perdurat fins als nostres dies.

## Referències

* 1 2 «Castell de Riba-roja». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Castell de Riba-roja». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# 561
## Esdeveniments

* 17 de juliol - Roma: El papa Joan III és escollit com a successor de Pelagi I.
* Regne dels Francs: Amb la mort de Clotari I, el regne queda dividit entre els seus fills: París per a Caribert I, Borgonya per a Guntram, Austràsia per a Sigebert I i Nèustria per a Khilperic I.
* Braga (Regne dels sueus): Sant Martí, és nomenat bisbe de la ciutat.

## Necrològiques

* 4 de març - Roma: Pelagi I, papa.
* 29 de novembre - Compiègne (Regne dels Francs): Clotari I, rei merovingi.
* Osca (Tarraconense): Sant Victorià d'Assan, abat.
# Ermita de Santa Madrona (Riba-roja d'Ebre)

La Santa Madrona és una ermita al camí de Faió, prop de la línia ferroviària i el riu Ebre, al terme municipal de Riba-roja d'Ebre (Ribera d'Ebre) catalogada a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És sobre la base d'un poblament prehistòric, on deien que es va edificar una antiga ermita que va ser substituïda per l'actual. Ermita d'una sola nau de planta rectangular amb l'absis no marcat en planta. A l'interior, la nau està coberta amb arcs diafragmàtics que sostenen l'embigat de fusta sota coberta. Els arcs queden suportats per una cornisa i pilastres, entre les quals hi ha arcs de mig punt a manera de capelles. El presbiteri es troba diferenciat en alçada de la resta, així com per amb una barana forjada. Als peus del temple hi ha un senzill cor d'arc pla delimitat amb baranes de fusta. Queda il·luminada amb petites finestres situades entre els arcs i una rosassa. S'hi accedeix per un portal de mig punt, presidit per dues pilastres esculpides que sostenen un frontó amb una petita fornícula buida al centre. La clau de l'arc presenta una orla amb decoració vegetal i el motiu d'una barca de vela, en honor de la llegenda de la Santa. Des dels extrems del frontó arrenquen dues pilastres que es prolonguen fins al coronament, definit per un capcer sinuós, precedit per una cornisa motllurada que envolta el volum. De la part central en surt un campanar d'espadanya de dos ulls rematat amb incisions decoratives i una creu de ferro. A la part central del capcer hi ha una finestreta d'arc conopial, i l'any "1887" a sota. El parament dels murs és de carreus escairats a la façana i les cantonades, i pedra irregular lligada amb morter a la resta.

## Notes

* 1 2 «Ermita de Santa Madrona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Ermita de Santa Madrona». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# 571
## Esdeveniments

* Comtat del Rosselló: El rei visigot Liuva I en funda el primer comtat.
* Caors (Aquitània): La ciutat és incendiada per ordre del rei merovingi Teodobert II d'Austràsia.
* Dvin (Armènia): Encapçalats per Vardan III Mamikonian, tot el país es rebel·la contra l'autoritat persa. El governador Suren i els seus soldats són executats. El rei sassànida Cosroes I envía un exèrcit a sufocar els insurrectes.

## Naixements

* La Meca (Aràbia): Mahoma, profeta fundador de l'islam i unificador del país. (m. 632)
# Ca l'Hostal

Ca l'Hostal és un edifici al Carrer del Mercat, prop de la seva confluència amb la Plaça del Mercat de Tivissa (Ribera d'Ebre). Dels edificis particulars de Tivissa, aquest és el més notable de tots, amb una severa i ben construïda façana d'estil renaixement, molt semblant a la de la Diputació de Barcelona. A l'estil d'aquesta casa se n'ha dit de l'Escola d'en Pere Blai.pa"/>

## Arquitectura

És un edifici cantoner de gran presència que es troba constituït per tres crugies. Consta de planta baixa, dos pisos i golfes i té la coberta plana transitable. El frontis es compon simètricament segons tres eixos, el central amb un portal molt alt d'arc de mig punt amb imposta i dovelles encoixinades. Sobre la clau hi ha una petita finestra quadrada que incorpora la inscripció "MDLXXXVI" a la part inferior. La resta d'obertures són d'arc pla amb emmarcament de pedra i petites mènsules a la base. El primer pis i el segon pis queden delimitats per una cornisa que rep el mateix tractament que les obertures. A partir d'aquesta, el parament dels murs passa de ser de carreus escairats a ceràmica vista. En aquest punt també canvia el tractament dels angles cantoners, encoixinats als pisos inferiors i de carreus als superiors. Remata la façana un ràfec amb volada suportat per mènsules.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Hostal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# 638
## Esdeveniments

* Constantinoble: L'emperador Heracli signa l'Ectesi, professió de fe monoteleta inspirada pel patriarca de la ciutat.
* Roma: Després de la mort del papa Honori I, l'emperador romà d'Orient Heracli no en vol reconèixer el successor si aquest no accepta l'Ectesi. Es produeixen enfrontaments. Els romans d'Orient assalten i saquegen el Palau de Laterà i el soli quedarà vacant més d'un any i mig.
* Edimburg (Britànnia): Les tropes de Northúmbria del rei Osvald posen setge a la ciutat.
* Armènia: Aprofitant la desaparició dels sassànides, Teodor Reixtuní reunifica de fet les dues parts del país, actuant com a governador únic.
* Palestina: Els musulmans enllesteixen l'ocupació de tota la regió.
* Regne dels Gassànides: Amb la derrota del darrer rei Jabalah VI ben al-Aiham, el regne desapareix absorbit pels musulmans.
* Gundeshapur (Pèrsia): La ciutat i la seva acadèmia són ocupades pels àrabs. L'acadèmia mantindrà la seva reputació com a centre d'alt coneixement.
* Iraq: Els musulmans culminen el control de la província.
* Bàssora (Iraq): Seguint ordres del califa Úmar ibn al-Khattab, els àrabs hi funden un campament militar, que serà l'origen de la ciutat.
* Al-Ahwaz (Khuzestan): Les tropes d'Abu-Mussa al-Aixarí ocupen la ciutat i inicien la conquesta de tota la regió.
* Medina (Aràbia): Tota la regió pateix una gran sequera que desemboca en fam i epidèmies. El califa Úmar s'encarrega personalment d'organitzar l'aprovisionament i la distribució d'ajuda, amb una gran eficàcia.
* 9 de gener – Toledo (Regne de Toledo): Convocat pel rei visigot Khíntila, s'inaugura el VI Concili de la ciutat.
* 1 de desembre – Toledo (Regne de Toledo): Es produeixen conversions forçoses de jueus a l'Església de Santa Leocadia, seguint exigències del papa i en contra dels acords del recent Concili.
* La Meca (Aràbia): Per iniciativa del califa Úmar, es construeix la Masjid al-Haram (Gran Mesquita) per atendre l'augment de fidels.
* Tebaida (Egipte): Els ordes monàstics de la regió desapareixen amb l'arribada dels musulmans.

## Necrològiques

* 12 d'octubre – Roma: Honori I, papa.
* 11 de març – Jerusalem: Sant Sofroni, patriarca de la ciutat.
# 646
## Esdeveniments

* Japó: Amb la Reforma Taika, que promulga l'Emperador Tenji, reestructurant la cort i la societat, el país passa del Període Asuka al Període Hakuhō.
* Safetula (Àfrica): Gregori, governador romà d'Orient de la província, es declara independent de Constant II, amb l'ajuda dels amazics.
* Líbia: Els àrabs s'instal·len al nord-oest de la província.
* 18 de novembre – Toledo (Regne de Toledo): S'inaugura el VII Concili d'aquesta ciutat.
* Toledo (Regne de Toledo): El bisbe metropolità Eugeni I mor durant la celebració del Concili i és succeït per Eugeni II.

## Naixements

* Damasc (Síria): Abd-al-Màlik ibn Marwan, cinquè califa omeia. (m. 705)

## Necrològiques

* Toledo (Regne de Toledo): Eugeni I, bisbe metropolità de la ciutat.
# Tashkent City Women Professional Cycling Team

L'equip de ciclisme femení Tashkent City Women Professional Cycling Team fou un equip de ciclisme femení uzbek creat el 2022 entrant a la UCI Women's Continental Team.
Van tenir invitacions per anar a les proves UCI Women's WorldTour degut als punts aconseguits el 2023 en proves majoritàriament asiàtiques. Per raons de presupost no aniran a la majoria d'elles.
Al setembre de 2024 s'anuncià la desaparició de l'equip.

## Classificacions UCI

Aquesta taula mostra la plaça de l'equip a la classificació de la Unió Ciclista Internacional a final de temporada i també la millor ciclista en la classificació individual de cada temporada.
La taula següent mostra el rànquing de l'equip a la UCI World Tour femení, així com la seva millor ciclista en el rànquing individual.

## Composició de l'equip

2022 :
2023 :
2024 :

## Referències

* ↑ «Tashkent City Women Professional Cycling Team» (en anglès). UCI. [Consulta: 15 gener 2024].
* ↑ «For first time ever an Uzbek women's cycling team qulaifies for Tour de France» (en anglès). tashkenttimes, 18-12-2023. [Consulta: 15 gener 2024].
* ↑ «Doek valt voor Oezbeekse ploeg die opzien baarde met vier (!) opgaves in eerste rit Tour de France Femmes» (en neerlandès). wielerflits, 19-09-2024. [Consulta: 5 gener 2025].
* ↑ Rànquings a la pàgina de l'UCI
# Sant Domènec de la Serra d'Almos

Sant Domènec és una església parroquial en una cantonada de la Plaça Major de la Serra d'Almos, al municipi de Tivissa (Ribera d'Ebre) catalogada a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Es creu que podria correspondre's amb l'antiga ermita que hi havia el 1699, on fou creada la parròquia el 1786. L'any 1784, per les necessitats motivades per l'augment de població es creà una vicaria perpètua a la Serra, així com a Darmós, els Guiamets i Vandellòs. El 3 de setembre, el Bisbe de Tortosa decretà l'establiment d'un vicari perpetu i, per al seu sosteniment, el rector de Tivissa contribuiria amb 200 lliures. Les vicaries, com a filials de Tivissa, havien de guardar-hi els privilegis i honors corresponents. Fou reformada el 1861.
Església, dedicada a Sant Domènec, està adossada pel lateral amb un edifici entre mitgeres i disposa de tres naus amb planta de creu llatina i absis no marcat en planta. La coberta de la nau i dels braços del transsepte s'efectua mitjançant voltes de creueria amb arcs torals, que descansen sobre una cornisa motllurada i pilastres. L'espai del creuer queda cobert amb una cúpula de vuit nervis. La volta de creueria del presbiteri és de menor alçada que la resta de la nau. Les capelles laterals, també amb volta de creueria, s'obren a la nau amb arcs formers de mig punt. L'única il·luminació natural del temple l'aporta la rosassa. El cor és sostingut amb un arc carpanell, delimitat a la part superior per una barana de fusta. Al centre del frontis hi ha el portal d'accés, d'arc de mig punt adovellat. Sobre d'aquest, la rosassa queda parcialment tapada per un rellotge. De l'extrem de la façana en sobresurt un campanar vuitavat, amb base quadrangular, obert al pis superior amb pòrtics d'arc de mig punt. L'acabat exterior és d'estucat emblanquinat imitant carreus.

## Notes

* 1 2 «Església parroquial de Sant Domènec». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Masia de Frauques

La Masia de Frauques és un mas a l'extrem sud del terme municipal de Tivissa (Ribera d'Ebre) consta de dos volums, el de més alçada de planta baixa, pis i golfes i coberta a dues vessants amb carener paral·lel a la façana. Al conjunt de cossos s'hi adossa la Torre de la Masia de Frauques declarada bé cultural d'interès nacional. Torre de planta quadrangular que es troba adossada en un extrem de la façana posterior de la Masia de Frauques, quedant ocultes dues de les façanes. Consta de quatre nivells d'alçat i té la coberta plana transitable, delimitada pel mateix mur. S'hi accedeix des de dins la casa, si bé s'observa un arc apuntat de pedra basta a la planta baixa, actualment tapiat. A la part superior d'aquesta façana hi ha un matacà estret força ben conservat. Al seu costat s'hi ha afegit recentment una capa de morter que forma rellotge de sol rectangular. L'altra façana vista presenta un eix d'obertures d'arc rebaixat, que van ser afegides amb posterioritat. Les finestres originals, emmarcades de pedra acarada, encara són visibles malgrat trobar-se tapiades. La part superior de l'edifici es troba rematada amb una imbricació ceràmica. El parament dels murs és de pedra lligada amb argamassa -havent perdut la pràctica totalitat de l'arrebossat-, i els angles cantoners estan definits amb carreus escairats.

## Notes

* ↑ «Torre del Mas d'en Frauques». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Torre del Mas de Frauques». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.