OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Copa líbia de futbol

La Copa líbia de futbol és la màxima competició futbolística per eliminatòries de Líbia i segona en importància després de la lliga, organitzada per la Federació Líbia de Futbol.

## Història

La copa líbia s'inicià el 1975, però entre 1978 i 1995 només es disputà tres cops. El segon classificat de la lliga líbia de futbol fou nomenat no oficialment campió de copa i participà en la Recopa africana de futbol. L'any 1996 adoptà el nom de Copa Al Fatah.

## Historial

Font:
* 1974-75: Al-Ahli Trípoli (1)
* 1975-76: Al-Ahli Trípoli (2)
* 1976-77: Al-Madina Trípoli (1)
* 1977-78: Al-Nasr Bengasi (1)
* 1978-79: No es disputà
* 1979-80: Al-Ahly Bengasi (1)
* 1980-81: Al-Ahly Bengasi (2)
* 1981-82: Al-Nasr Bengasi (2)
* 1982-83: Al-Ahli Trípoli (3)
* 1983-84: Al-Nasr Bengasi (3)
* 1984-85: Al-Ahli Trípoli (4)
* 1985-86: Al-Ittihad Trípoli (1)
* 1986-87: Libya FC (1)
* 1987-88: Al-Ahly Bengasi (3)
* 1988-89: Al-Soukour Tobruk (1)
* 1989-90: Al-Madina Trípoli (2)
* 1990-91: Al-Ahly Bengasi (4)
* 1991-92: Al-Ittihad Trípoli (2)
* 1992-93: Al-Wahda Trípoli (1)
* 1993-94: Al-Ahli Trípoli (5)
* 1994-95: Al-Ahli Trípoli (6)
* 1995-96: Al-Ahly Bengasi (5)
* 1996-97: Al-Nasr Bengasi (4)
* 1997-98: Al-Shat Trípoli (1)
* 1998-99: Al-Ittihad Trípoli (3)
* 1999-00: Al-Ahli Trípoli (7)
* 2000-01: Al-Ahli Trípoli (8)
* 2001-02: Al-Hilal Bengasi (1)
* 2002-03: Al-Nasr Bengasi (5)
* 2003-04: Al-Ittihad Trípoli (4)
* 2004-05: Al-Ittihad Trípoli (5)
* 2005-06: Al-Ahli Trípoli (9)
* 2006-07: Al-Ittihad Trípoli (6)
* 2007-08: Khaleej Sirte (1)
* 2008-09: Al-Ittihad Trípoli (7)
* 2009-10: Al-Nasr Bengasi (6)
* 2010-11: No es disputà
* 2011-12: No es disputà
* 2012-13: No es disputà
* 2014: No finalitzà
* 2015: No es disputà
* 2016: Al-Ahli Trípoli (10)
* 2017: No es disputà
* 2018: Al-Ittihad Trípoli (8)

## Referències

* ↑ «Lybia - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Goalzz
* RSSSF
# (923) Herluga

(923) Herluga és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 30 de setembre de 1919 per Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya. Està possiblement anomenat per una noia del calendari Lahrer Hinkender Pot.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* «Dades de la NASA (JPL Small-Body Database Browser)» (en anglès). [Consulta: 6 juny 2018].
* «(923) Herluga» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 6 juny 2018].
# 640

El 640 (DCXL) fou un any de traspàs començat en dissabte del calendari julià.

## Esdeveniments

* 6 de juliol: el califat dels raixidun venç l'Imperi Romà d'Orient en la batalla d'Heliòpolis.

## Necrològiques

* 21 de febrer - Landen: Pipí de Landen, majordom de palau
# Vallis Palitzsch

El Vallis Palitzsch és una vall situada a la regió sud-oriental de la cara visible de la Lluna, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -24.39 latitud N i 64.89 ° longitud E. Fa un diàmetre de 110.5 km, i pren el nom, que va ser aprovat per la UAI l'any 1964, del proper cràter Petavius.
El seu nom fa referència a l'astrònom alemany Johann Palitzsch (1723-1788).

## Referències

* ↑ Arthur, D. W. G. i altres. Communications of the Lunar and Planetary Laboratory, vol. 2, no. 30, 1963: vol. 3, no. 40, 1964: vol. 3, no. 50, 1965: vol. 5, no. 70, 1966.. The System of Lunar Craters, Quadrants I, II, III, IV.
* ↑ "Vallis Palitzsch". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)

## Enllaços externs

* Mapa LROC
# Causse de Sauvatèrra

El Causse de Sauvatèrra (en francès Causse de Sauveterre) és el causse més septentrional dels Grands Causses. Es tracta d'un altiplà calcari que es troba al massís Central, entre els departaments del Losera i l'Avairon. Es troba a una altitud mitjana de 900 m i la seva superfície és d'uns 600 km². Es troba entre la vall de l'Òlt, al nord, i les gorges del Tarn, al sud, que el separen del Causse Mejan.
També és considerat un Parçan o comarca d'Occitània. Segons la proposta del diari Jornalet de divisió administrativa d'Occitània, basada en l'obra de Frederic Zégierman Le Guide des pays de France, el Causse de Sauvatèrra estaria ubicat a la regió del Llenguadoc, subregió del Gavaldà.
El Causse de Sauvatèrra està comprès en gran part.pel municipi de Santa Enimia (en occità, Senta Erémia).

## Referències

* ↑ «País» (en occità). Jornalet. [Consulta: 15 gener 2025].
* ↑ «Las encontradas d’Occitània» (en occità). Jornalet, 12-06-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «Lo trabalh de recuperacion de las encontradas d’Occitània contunha» (en occità). Jornalet, 30-10-2016. [Consulta: 6 gener 2025].

## Enllaços externs

* Causse de Sauvatèrra (francès)
# Can Cabellera

Can Cabellera és una propietat rústica de Santa Maria del Camí, situada entre el Camí de Sóller, Son Canals i Can Borralló. Antigament va ser anomenada Son Barceló i té el seu origen en la compra de 10 quarterades de terra d'es Cabàs que va fer l'any 1661 en Joanot Juan de Bunyola i altres persones. El 1702 eren de Miquel Juan Caubet. Una altra part va ser propietat de Miquel Estela. Macià Juan Oliver Cabeiera en va ser propietari a principis del s. XVIII.

## Referències

* ↑ «Cabellera, Can». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 2. Palma: Promomallorca, p. 317. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Juan, Rafel.- Cercant les arrels dels Juan Cabil·la. Santa Maria del Camí, 1999. Edició privada.
# (1009) Sirene

(1009) Sirene és un asteroide que forma part del grup dels asteroides que creuen l'òrbita de Mart i va ser descobert per Karl Wilhelm Reinmuth el 31 d'octubre de 1923 des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya.

## Designació i nom

Sirene va ser designat al principi com 1923 PE. Més endavant es va anomenar per les sirenes de la mitologia grega.

## Característiques orbitals

Sirene orbita a una distància mitjana del Sol de 2,622 ua, podent acostar-s'hi fins a 1,424 ua i allunyar-se'n fins a 3,82 ua. La seva inclinació orbital és 15,78° i l'excentricitat 0,4568. Empra 1551 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1009.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «(1009) Sirene» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 7 juny 2018].
* ↑ «(1009) Sirene» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 7 juny 2018].
# Pou de gel de Guissona

El Pou de gel de Guissona és una obra de Guissona (Segarra) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una construcció de pedra molt interessant amb una base cilíndrica de 6'9 metres de diàmetre i 7'30 metres d'alçada. Aquest pou té dues obertures, una lateral a través d'on podem accedir-hi gràcies a una escala metàl·lica, i un òcul al sostre tancat amb una reixa, que és l'única font de llum que tenim per endevinar els grans carreus regulars de pedra que formen aquesta gran cúpula L'interior d'aquests pou es troba completament buit.

## Història

La tècnica per obtenir gel consisitia en embassar aigua en un clot argilós proper al pou, en aquest cas situat a Rubiol. Un cop l'aigua s'havia gelat es treien les plaques de gel i es disposaven per capes dins el pou, utilitzant l'obertura lateral mente que la zenital servia per extreure'l.
Els pous de gel tenien aquesta estructura cilíndrica amb la finalitat d'evitar la circulació d'aire calent i s'aïllaven de l'exterior amb branques i palla per mantenir més baixa la temperatura del seu interior.

## Referències

* 1 2 3 4 «Pou de gel de Guissona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# 725

El 725 (DCCXXV) fou un any comú començat en dilluns del calendari julià.

## Esdeveniments

* Els musulmans saquegen el sud de França fins a Autun.

## Necrològiques

* Data desconeguda: Sant Benet Crespi, bisbe italià.
# (1011) Laodamia

(1011) Laodamia és un asteroide pertanyent al grup dels asteroides que creuen l'òrbita de Mart descobert per Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya, el 5 de gener de 1924.
Al principi va rebre la designació de 1924 PK. Més endavant es va anomenar per Laodamia, un personatge de la mitologia grega.
Està situat a una distància mitjana de 2,393 ua del Sol, podent acostar-s'hi fins a 1,554 ua i allunyar-se'n fins a 3,232 ua. Té una excentricitat de 0,3505 i una inclinació orbital de 5,494°. Empra a completar una òrbita al voltant del Sol 1352 dies.

## Referències

* 1 2 3 4 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1011.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «(1011) Laodamia» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 7 juny 2018].
* ↑ «(1011) Laodamia» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 7 juny 2018].
# Construccions de pedra seca (Vinaixa)

Les Construccions de pedra seca són una obra de Vinaixa (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una cabana encarada cap a l'est feta de pedra seca tot i que en aparença no ho sembla, ja que les juntes han estat rejuntades. Té una planta rectangular, els carreus són irregulars i sense treballar. Una de les peculiaritats de la construcció és que està coberta a dues aigües, no gens comú entre les construccions d'aquest tipus. La porta d'entrada és allindada i hi figura la data de 1901. A l'exterior hi ha adossats una taula de pedra i fogons per fer menjar. A la façana hi ha dos bancs de pedra. A la volta hi figura una inscripció del poeta Maragall: "Si anau pel món un dia sabreu lo que ell val. I com n'és de dolça l'ombra del porxo paternal".
L'interior té diverses modificacions fetes pel propietari: ha asfaltat el terra, la llar de foc ja no és a terra sinó que té campana exterior, hi ha un armari de portes i la menjadora pels animals s'ha destruït.

## Referències

* 1 2 «Construccions de pedra seca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# 756
## Esdeveniments

* Pipí el Breu derrota els llombards, encapçalats per Desideri, que amenaçaven el papa Esteve II. A través de la Donació de Pipí, el monarca carolingi entrega part dels dominis llombards al papat que esdevindran la base dels Estats Pontificis.
* 16 de desembre, Xina: comença la Rebel·lió d'An Lushan.
# Sublimació (psicologia)

La sublimació és un mecanisme de defensa que consisteix a tornar mentalment un acte socialment inacceptable o un record negatiu en un acte o record positiu. Un exemple que posa Freud, qui primer el va postular, seria transformar determinades manifestacions de l'energia sexual o l'agressivitat en treball. Es considera un mecanisme madur, ja que permet la convivència amb d'altres. Lacan considera que l'origen de la sublimació és el buit existencial que s'intenta omplir amb relacions interpersonals transformades.

## Referències

* ↑ Anna Freud, The Ego and the Mechanisms of Defence (Karnac Books, 2011), p. 44
* ↑ Jacques Lacan, The Ethics of Psychoanalysis 1959-1960 - The Seminar of Jacques Lacan - Llibre VII, p. 134, p. 150
# Tintura (farmàcia)

Una tintura en tecnologia farmacèutica és un preparat galènic, resultat de l'extracció de principis actius de plantes o animals mitjançant alcohol etílic diluït, que serveix de dissolvent d'extracció. Es fan per maceració o per percolació o per dissolució d'un extret sec o tou. És una substància medicamentosa, que s'empra com component en la fabricació d'un medicament de fórmula magistral pel farmacèutic o en medicaments estandarditzats per la indústria farmacèutica. La paraula també s'utilitza per a altres substàncies medicinals a base d'alcohol etílic, per exemple el desinfectant tintura de iode.

## Referències

* ↑ «Tintura (farmàcia)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Pérez i Lozano, Pilar. «Preparats galènics» (pdf). Universitat de Barcelona. Arxivat de l'original el 2016-08-20. [Consulta: 8 agost 2016].

## Enllaços externs

* Figuerola i Pujol, Iris (coordinació). «Tintures». Pharmakoteka - Base de dades de medicaments antics. Barcelona: Museu de la Farmàcia Catalana. [Consulta: agost 2016]. (Llista de les tintures catalogades al museu.)
# (1019) Strackea

(1019) Strackea és un asteroide pertanyent al cinturó interior d'asteroides descobert el 3 de març de 1924 per Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya. Strackea va ser designat al principi com 1924 QN. Més tard es va nomenar en honor de l'astrònom alemany Gustav Stracke (1887-1943).
Strackea està situat a una distància mitjana del Sol de 1,912 ua, podent allunyar-se fins a 2,048 ua i acostar-se fins a 1,775 ua. Té una excentricitat de 0,07128 i una inclinació orbital de 26,98°. Empra 965,4 dies a completar una òrbita al voltant del Sol. Strackea forma part del grup asteroidal de Hungaria.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* ↑ URL de la referència: https://de.wikipedia.org/wiki/Gustav_Stracke.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1019.
* 1 2 3 4 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «(1019) Strackea» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 8 juny 2018].

## Enllaços externs

* «(1019) Strackea» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 8 juny 2018].
# Santa Maria del Castell de Santa Maria

Santa Maria del Castell de Santa Maria és una església del nucli del Castell de Santa Maria, al municipi de Sant Guim de Freixenet (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una església situada a l'entrada del poble, aïllada d'edificacions però perfectament integrada dins del seu nucli urbà. Es tracta d'un edifici d'una sola nau, de planta rectangular, capçalera plana i coberta exterior a doble vessant amb ràfec de teula al voltant del seu perímetre. L'interior de l'església presenta una coberta amb volta de canó reforçada per dos arcs torals.
A la façana principal s'obre la porta d'accés adovellada, presentant a la clau un treball motllurat d'un escut en forma d'ametlla i una creu llatina. Per sobre d'aquesta porta, es disposa un petit òcul i corona la façana un campanar de paret de dos ulls amb coberta a doble vessant. A la façana sud, s'obre una finestra d'arc de mig punt monolítica, actualment mig paredada. A la façana est situada a la capçalera de l'edifici troben una obertura cruciforme, mig paredada. A la façana nord, sobresurt la sagristia de l'església. L'obra presenta un parament de carreus o carreuó irregular disposat regularment.

## Història

Són molt tardanes les notícies que es tenen d'aquest lloc, com també de la seva església. La vinculació d'aquesta amb Sant Pere de Sant Domí es fa evident en la documentació que ens parla de la visita pastoral d'Antoni Pasqual el 1685. L'edifici ha sofert remodelacions que han afectat la seva estructura primitiva. L'antic absis va desaparèixer quan es va allargar la nau, amb la construcció d'una altra de volta apuntada. L'eix d'aquesta nau tampoc coincideix amb el de la primitiva. S'obren dos arcs de mig punt, un dels quals, al cantó nord, dona accés a la sagristia.

## Referències

* 1 2 3 «Santa Maria del Castell de Santa Maria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# 815

El 815 (DCCCXV) fou un any comú començat en dilluns del calendari julià.

## Esdeveniments
### Països Catalans

* Barcelona, sota les ordres de Berà, resisteix l'atac musulmà

### Món

* Introducció del te al Japó
# Sant Esteve de Guialbes

Sant Esteve de Guialbes és un poble del municipi de Vilademuls, en la comarca del Pla de l'Estany. Està situat a uns 185 m sobre el nivell del mar i a la dreta de la riera de Siriana, quasi al cim que separa les valls d'aquesta riera, afluent de la Farga, i de la mateixa riera de la Farga, a 20 km de Girona.

## Història

La seva església parroquial, dedicada a Sant Esteve màrtir, és documentada el 1064. Correspon a l'església de l'antic castell de Guialbes, que fou bastit a mitjan segle xi pel comte de Barcelona Ramon Berenguer I, enfrontat amb el de Besalú, que havia aixecat el de Vilademuls. Se'n conserven algunes restes. Pel que fa a l'església, té un cert caire renaixentista a causa que fou reformada al segle xvi. En depèn el santuari i antiga col·legiata de les Olives de Sant Esteve de Guialbes.
També cal contemplar l'ermita de Sant Mer (Emeri de Banyoles) del segle xiii, i que fou reedificada l'any 1627. Diu la tradició que sant Mer, llegendari fundador del Monestir de Sant Esteve de Banyoles, s'instal·là en aquest indret per tal de viure una vida eremítica.
També es conserven restes del santuari de Santa Càndida, esmentat documentalment al segle xvi. Dins el terme de Sant Esteve s'han trobat restes d'una vil·la o colonització d'època romana, a l'indret on el 1062 hi ha documentada una Villa Octaviano. Hom creu que en època romana hi passava una via que anava fins a Bàscara. S'hi ha trobat alguns enterraments.
El poble de les Olives de Sant Esteve de Guialbes és situat al sud-oest de Sant Esteve de Guialbes, vora la riera de la Farga. El 1197 hi fou erigit el priorat canonical de Santa Maria de les Olives, filial, sembla, de Vilabertran, amb el consentiment del bisbe de Girona Gaufred de Medinyà. El 1314 hi havia un prior i quatre canonges. Va ser secularitzada el 1592 i agregada ala canònica de la seu de Girona, que hi delegà un capellà al servei de l'església de Santa Maria, sufragània de la parròquia de Sant Esteve de Guialbes. L'església va ser reedificada al segle xviii i esdevingué un centre de romiatges. La imatge de la Mare de Déu que s'hi venera és un notable exemplar d'alabastre del segle xiv.
L'any 2013 tenia 122 habitants empadronats (111 el 2005, 110 el 1975 i 102 el 1973). Havia format part del comtat de Girona i no a l'antiga baronia de Vilademuls, però més tard es va incorporar a l'actual municipi.
A la parròquia es veneren les restes de Sant Mer i té lloc l'aplec del sant, cada 27 de gener.

## Taula de Santa Úrsula

La Taula de Santa Úrsula és una pintura a l'oli i tremp sobre taula obra de Joan de Borgunya de 1520. Procedeix de l'església de Santa Maria de les Olives, prop de Sant Esteve de Guialbes (Pla de l'Estany) i actualment s'exposa a la sala 12 del Museu d'Art de Girona.

## Referències

* Gran Geografia Comarcal de Catalunya, volum 3, pàgs. 168, Gran Enciclopèdia Catalana S.A. (ISBN 84-85194-17-9)
* ↑ «Municat: consulta de dades de Sant Esteve de Guialbes». Arxivat de l'original el 2020-10-23. [Consulta: 23 abril 2017].
* ↑ «Web de l'ajuntament amb informació del poble». Arxivat de l'original el 2007-02-13. [Consulta: 11 maig 2007].
# Es Cirerers

Es Cirerers és una possessió de Santa Maria del Camí (Mallorca). Està situada devora la carretera de Santa Maria a Alaró, adjunta a S'Arboçar. És una segregació de s'Arboçar de finals del s. XIX que comprèn les sorts anomenades Vinya des Cirerers i cinc quarterades i dos quartons de s'Olivar Prim. Tot plegat formà una peça de 17 quarterades i dos quartons. Pertangué per herència a Miquela Jaume i Cabot. Joan Far i Jaume, fill de Miquel Jaume, heretà la finca. En l'actualitat està dedicada al conreu de l'ametller.

## Referències

* ↑ Jaume, Francesc. S'Arboçar de Coanegra. Santa Maria del Camí: Edició privada, 1996.
# (1043) Beate

(1043) Beate és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 22 d'abril de 1925 per Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya. Beate va ser designat inicialment com 1925 HB. Es desconeix la raó del nom.
Beate està situat a una distància mitjana de 3,092 ua del Sol, podent allunyar-se'n fins a 3,223 ua i acostar-s'hi fins a 2,96 ua. La seva inclinació orbital és 8,935° i l'excentricitat 0,04247. Empra 1986 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1043.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «(1043) Beate» (en anglés). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 8 juny 2018].

## Enllaços externs

* «(1043) Beate» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 8 juny 2018].
# 832
## Esdeveniments
### Països Catalans

* S'investeix el nou comte de Barcelona i Girona, Berenguer I de Tolosa.

### Món

* Naixement llegendari de la bandera d'Escòcia
* Es crea l'escola de traductors de Bagdad, que recupera textos de totes les cultures i els enriqueix amb comentaris
# Capri Chasma

Capri Chasma és una estructura geològica del tipus chasma a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -1.87 ° de latitud N i 325.5 ° de longitud E. Fa 1.471,56 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1973 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Capri Chasma". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Supremacisme negre

El supremacisme negre (en anglès: Black supremacy) és un corrent de pensament racista que creu que la raça negra és superior i, per tant, ha de dominar a les altres races. Aquesta definició ha estat utilitzada pel centre legal per la pobresa del sud (en anglès: Southern Poverty Law Center) (SPLC), una organització estatunidenca de defensa dels drets civils, per descriure a diversos grups minoritaris que promouen aquesta ideologia en els Estats Units. Aquesta ideologia va aparèixer com una resposta al suprematisme blanc.

## Referències

* ↑ www.rationalwiki.org/

## Enllaços externs

* www.splcenter.org/ (anglès)