OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llista de Creus de Sant Jordi/2024/Persones
#### Persones

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Persona | Wikidata | Descripció | Ocupació |
| Àngels Barceló Suárez | Q580547 | periodista i locutora catalana | periodista presentador de televisió locutor director de televisió actor de televisió |
| Eudald Carbonell i Roura | Q948631 | arqueòleg català | paleoantropòleg |
| Eduard Fernández i Serrano | Q1224788 | actor català | actor actor de cinema actor de televisió |
| Kílian Jornet i Burgada | Q1381198 | corredor de muntanya català | corredor d'ultramaratons esquiador de muntanya alpinista |
| Josep-Lluís Carod-Rovira | Q3055462 | polític català | polític filòleg sociòleg periodista |
| Isidre Molas i Batllori | Q4891637 | polític català | historiador polític |
| Pepa Plana | Q6071660 | actriu i pallassa catalana | pallasso humorista actor actor de cinema |
| Clara Segura i Crespo | Q8346586 | actriu catalana | actor de teatre actor de cinema director de teatre |
| Marta Sanz Solé | Q9029537 | matemàtica catalana | matemàtic professor d'universitat |
| Jordi Camí i Morell | Q11685297 | metge i professor universitari català | metge professor d'universitat |
| Pilar Bayer i Isant | Q11941616 | matemàtica catalana | matemàtic professor d'universitat |
| Salvador Oliva i Llinàs | Q11946782 | escriptor i traductor català | poeta filòleg catedràtic escriptor assagista traductor |
| Carme Torras i Genís | Q19289075 | matemàtica, doctora en informàtica i professora d'investigació al CSIC-UPC | investigador d'intel·ligència artificial escriptor matemàtic informàtic professor d'universitat |
| Aitana Bonmatí i Conca | Q27995553 | Jugadora de futbol catalana | futbolista |
| El Petitet | Q42907740 | Músic percussionista gitano català | músic percussionista |
| Claudi Alsina Català | Q55872842 | matemàtic barceloní | matemàtic professor d'universitat |
| Aurora Batet Riello | Q57001350 | primera castellera regular | casteller |
| Elia Torroella Busquets | Q131379932 | farmacèutica i empresaria catalana | farmacèutic empresari |
| Maria Antònia Peralba Pellicer | Q131380098 | doctora i metgessa catalana | metge |
| Jordi Sabaté i Pons | Q131386651 | activista pels drets de les persones amb ELA | activista |
# Casa Òptica Estrada

La Casa Òptica Estrada és una obra de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat en una cantonada entre els carrers Jaume Balmes i Josep Ximeno, al nucli urbà de Sant Hilari Sacalm.
L'edifici, de planta baixa i tres pisos, està cobert per una teulada de teula àrab el ràfec de la qual té les encavallades de fusta visibles.
De l'edifici destaca la façana del carrer Josep Ximeno, que hauria estat la façana principal original: A la planta baixa hi ha una porta en arc de mig punt format per dovelles, amb carreus als brancals, que ara és una serveix d'aparador a la òptica. A dreta i esquerra hi ha dues finestres quadrangulars. Al pis, un balcó sobre la porta d'entrada, amb llinda monolítica i brancals de carreus de pedra. La llosana del balcó és de pedra i la barana de ferro forjat. Al segon pis, hi ha un balcó sobre el balcó del primer pis, amb llosana de pedra i barana de ferro forjat, al que si accedeix per una porta en arc de llinda o arc pla. Al costat del balcó, hi ha un balcó amb barana de ferro forjat, però sense llosana, amb l'obertura en arc de llinda. Al tercer pis, hi ha dues finestres quadrangulars, situades en el mateix eix d'obertura que els balcons del segon pis. El segon i el tercer pis podrien haver estat alçats posteriorment, cosa que confirmen els carreus de la cadena cantonera, que en el segon i tercer pis són diferents i més ben treballats que a la planta baixa i al primer pis.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Òptica Estrada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# Eva Fernández

Eva María Fernández (Orense, 1973) és una actriu gallega.
Ha participat en sèries de la TVG com Pratos combinados o Mareas vivas, així com en altres pel·lícules com Cuñados.

## Pel·lícules

* La lengua de las mariposas (1999), de José Luis Cuerda.
* Lena (2001), de Gonzalo Tapia. Com Cindy.
* Ilegal (2003), d'Ignacio Vilar. Com Isabel.
* Cuñados (2021), de Toño López. Com Mati Padrón.

## Televisió

* Pratos combinados (1995-2000, TVG) com Rosalía Pereira Santos.
* El Súper (Telecinco) com Paqui.
* Mareas vivas (2000-2002, TVG) com Rosa.
* As leis de Celavella (2003, TVG) com Matilde.
* Padre Casares (2008, TVG) com Maite.
* Luci (2014, TVG) com Sole.
* Vidago Palace (2017, TVG). Com Xenoveva.
* El ministerio del tiempo (2017). TVE.
* Fariña (2018, Antena 3) com Esther Lago.
* Néboa (2020). ComoMara. La Primera de TVE.
* Auga seca (2020). Com Irene. TVG - RTP
* Rapa (2022). Com Dubra. Movistar+

## Premis i nominacions
### Premis Mestre Mateo

| Any | Categoria | Sèrie | Resultat |
| 2003 | Millor interpretació femenina protagonista | As leis de Celavella | Guanyador |
| 2022 | Millor interpretació femenina secundària | Cuñados | Nominat |

## Referències

* ↑ Eva Fernández a mulleresourensas.blogspot.com
* ↑ La ourensana Eva Fernández, una actriz sin límites La Región, 31 d'agost de 2018
* ↑ Entrevista a Eva Fernández. Interpreta con talento a Mati Padrón, en la divertidísima comedia «Cuñados», nosolocine,net, 9 d'abril de 2021

## Enllaços externs

* Consello da Cultura Galega
# Cicloalcà

Els cicloalcans, alcans cíclics o hidrocarburs cíclics són hidrocarburs saturats, l'esquelet dels quals està format únicament per àtoms de carboni units entre ells amb enllaços químics simples en forma d'anell. La seva fórmula genèrica és C$_n$H$_{2n}$. Són isòmers dels alquens. També existeixen compostos que contenen diversos anells, els compostos policíclics.

## Nomenclatura

S'anomenen de la mateixa manera que els hidrocarburs de cadena oberta del mateix nombre de carbonis però amb el prefix ciclo.

## Propietats físiques

Tenen característiques especials degut a la tensió de l'anell. Aquesta tensió és de dos tipus:
* Tensió d'anell de torsió o d'ensolapament.
* Tensió d'angle d'enllaç o angular.
L'angle dels orbitals sp$^3$ es desvia uns 109º a angles inferiors. És especialment inestable el ciclopropà de reactivitat similar a la dels alquens.

## Propietats químiques

La seva reactivitat (amb l'excepció dels anells molt petits: ciclopropà, ciclobutà i ciclopentà) és gairebé equivalent a la dels compostos de cadena oberta.

## Presència

Els cicloalcans apareixen de manera natural en diversos petrolis. Els terpens, als quals pertanyen moltes hormones com l'estrogen, el colesterol, la progesterona o la testosterona i altres com la càmfora, acostumen a presentar un esquelet policíclic. Els monocicles amb anells més grans (14 - 18 àtoms de carboni) es presenten en les segregacions de les glàndules del mesc, utilitzat a la perfumeria. En la indústria petroliera es fan servir per extreure hidrocarburs, el més usat és el ciclopentà.

## Aplicacions

Alguns cicloalcans com el ciclohexà formen part de la gasolina. A més s'usa com intermdi en la síntesi de la caprolactama i, per tant, en l'obtenció de les poliamides. El ciclohexà, la decalina (perhidronaftalina), el metilciclohexà i el ciclopentà també s'usen com dissolvents.

## Toxicologia

La toxicologia dels cicloalcans acostuma a ser semblant a la dels alcans corresponents. El ciclohexà és menys tòxic que l'hexà.
# Roger Kay

Roger Kay (El Caire, 9 de desembre de 1921 – 18è districte de París, 3 de març de 2001) va ser un director de cinema francès.

## Biografia

Als 12 anys va venir a viure a París. Una trobada amb Louis Jouvet li va donar gust pel teatre. El 1941, es va traslladar als Estats Units on va començar a dirigir. Va tornar a París el 1977.

## Filmografia
### Cinema

* 1962 : The Cabinet of Caligari de Roger Kay
* 1981 : La Puce et le Privé

### Televisió

* 1956 : The Ford Television Theatre (2 episodis)
* 1956 : Warner Brothers Presents (1 episodi)
* 1956 : Conflict (1 episodi)
* 1958 : Harbor Command (1 episodi)
* 1958 : Panic (1 episodi)
* 1959-1960 : Les Incorruptibles (3 episodis)
* 1960 : Route 66 (2 episodis)
* 1960 : Naked City (1 episodi)

## Referències

* ↑ Lieux de naissance et décès trouvés dans la base MatchId des fichiers de décès en ligne du Ministère de l'Intérieur avec les données INSEE (consultation 7 janvier 2020)
* ↑ Roger Kay a unifrance.org
* ↑ Review: The Cabinet of Caligari by Roger Kay per Richard Griffith. A: Film Quarterly (1963) 16 (3): 50–52.
# Bed and breakfast

Els bed & breakfast són estades en una casa privada. Són els predecessors dels hotels, els hostals, les pensions, etc. Segons la zona geogràfica i la cultura, tenen un origen o un altre. Originalment s'anomenava Bed&Breakfast al costum de donar allotjament en una habitació disponible en una casa particular. Com bé diu el seu nom "llit i esmorzar", aquests es limitaven a donar allotjament on passar la nit i oferir un servei d'esmorzar.
Generalment, els clients s'acomoden en una habitació privada amb bany o en una habitació amb bany compartit. Algunes cases tenen habitacions privades que comparteixen la cambra de bany amb una altra habitació o amb més d'una. L'esmorzar se serveix al matí (a l'habitació, en una terrassa o porxo assolellat, a la cuina o, com és més habitual, al menjador).
Els bed and breakfast i les pensions poden ser una font d'ingressos secundària o ser-ne la font principal. El personal de servei pot ser el propietari de la casa i els membres de la família. En cas que tinguin una altra feina o no puguin ocupar-se'n, podeu trobar alguns bed and breakfast on el propietari hagi contractat personal de neteja, cuina i altres ajudes per a un funcionament més còmode de l'establiment. Els bed and breakfast que contracten ajuda professional ja no es poden considerar com a tal i passen a la categoria d'hostal, pensió o hotel petit.
Allotjar-se en un bed and breakfast, a vegades, pot facilitar l'accés als llocs on és més difícil arribar, els quals no estan situats a prop del centre de la ciutat ni d'altres llocs molt visitats. És normal que estiguen situats allà on els allotjaments més competitius no es poden establir a causa de les condicions del mercat.
Com que els establiments que ofereixen allotjament i esmorzar han esdevingut un concepte molt popular i la indústria ha crescut tan ràpidament, els hotels, hostals i altres tipus d'allotjament adopten el genèric bed & breakfast per fer-ne negoci i per atreure els viatgers, els quals volen viure aquest tipus d'allotjament, però sense estar disposats a provar altres formes de viatjar que no siguin els hotels. Això pot acabar per decebre el viatger, ja que la publicitat d'aquests llocs acostuma a ser enganyosa.
Sovint, en aquest tipus d'allotjament, l'esmorzar consisteix en un suc, un cafè i una pasta, mentre que en una casa privada, normalment, l'esmorzar és un àpat generós.

## Diferències entre un hotel i B&B

Una de les principals diferències entre els bed and breakfast i els hotels té a veure amb la privadesa i l'anonimat. Tots dos ens ofereixen i asseguren privacitat. Els hotels ofereixen anonimat, mentre que els bed & breakfast són per a gent que vol interaccionar amb els altres o per aquells que tot i mantenir la privacitat, estan disposats a perdre l'anonimat a canvi de la comoditat addicional que ofereix una casa.
A més a més, els B&B són més petits i, per tant, més íntims i tranquils. Això genera avantatges i inconvenients, ja que normalment en ser un negoci més petit també ofereix menys serveis, però a un preu més econòmic.
# Molí Roquer

El Molí Roquer és una obra de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat, situat als afores del nucli urbà de Sant Hilari Sacalm, on s'hi arriba agafant el trencall que hi ha a la dreta de la carretera Sant Hilari-Vic, passat el Mas Collell, que mena fins a Vallclara. Just al costat del trencall, hi ha un viver. Darrere aquest viver, hi ha un caminet que porta fins al molí.
El molí, de planta baixa i tres pisos, està cobert per una teulada a una vessant, desaiguada a la façana lateral dreta.
A la façana principal, trobem la porta d'entrada amb llinda monolítica (que conté la inscripció 1773) i brancals de carreus de pedra. Sobre la llinda s'aprecia un arc de descàrrega. Al primer i segon pis, hi ha dues finestres quadrangulars.
En aquesta façana hi ha adossat, a l'altura del primer pis, un cos de planta baixa i pis, amb la teulada a una vessant desaiguada al lateral. A la façana lateral del cos adossat, hi ha una finestra amb brancals de carreus a la planta baixa, i dues finestres amb llinda monolítica, brancals de carreus de pedra i ampit també de pedra al pis. A la façana principal, hi ha un portal amb llinda monolítica i brancals de carreus de pedra i una petita finestra al costat esquerre, a la planta baixa, i una finestra al pis també amb llinda, brancals i ampit de pedra.
Per sobre la teulada del cos adossat, hi ha dues finestres, una que correspon a la segona planta de l'habitatge, i una altra a la tercera, a la que s'hi accedeix des de la part posterior del molí.
A la part posterior del molí hi ha la bassa que feia funcionar tota la maquinària del molí.

## Història

La data 1773 inscrita en una de les llindes pot indicar l'any de construcció. El molí era encara habitat el 1940. No se sap amb certesa quan quedà desocupat però al 1972 ja no hi vivia ningú.
Recentment ha estat restaurat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Molí Roquer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# The Breadwinner

The Breadwinner és una pel·lícula dramàtica d'animació per a adults de 2017 de l'estudi d'animació irlandès Cartoon Saloon dirigida per Nora Twomey i produïda executivament per Mimi Polk Gitlin i Angelina Jolie. Basada en la novel·la supervendes de Deborah Ellis, la pel·lícula va ser una coproducció internacional entre el Canadà, la República d'Irlanda i Luxemburg, i va tenir una estrena limitada el 17 de novembre de 2017.
La pel·lícula es va estrenar en el Festival Internacional de Cinema de Toronto de 2017 al setembre. The Breadwinner va rebre una nominació a la millor pel·lícula d'animació en la 90a edició dels premis de l'Acadèmia.

## Argument

Parvana és una noia que viu a la capital de l'Afganistan, Kabul, durant el règim talibà l'Emirat Islàmic de l'Afganistan (1996–2001). El seu pare ha estat detingut i la seva família s'ha quedat sense recursos. Llavors ella decideix tallar-se els cabells i vestir-se de noi per poder treballar, perquè les dones tenen prohibit sortir soles al carrer i guanyar-se la vida.

## Referències

* ↑ «Breadwinner, The (2017)» (en anglès americà), 16-11-2017. [Consulta: 17 juliol 2020].
* 1 2 «International Co-Pro 'The Breadwinner' Enters Production». Animation Magazine, 19-05-2016 [Consulta: 1r juny 2016].
* ↑ Mitchell, Wendy «Animated Breadwinner eyeing April start». Screen Daily. Screen International, 29-11-2014 [Consulta: 1r maig 2015].
* ↑ Staff. «The Toronto International Film Festival unveils first slate of films for 2017». Toronto International Film Festival, 25-07-2017. [Consulta: 25 juliol 2017].
* ↑ Variety Staff. «'Oscar Nominations 2018: The Complete List». Variety. Penske Business Media, 23-01-2018. [Consulta: 23 gener 2018].
# 346 aC

El 346 aC va ser un any del calendari romà pre-julià. En temps de la República i de l'Imperi Romà, era conegut com a any del consolat de Corvus i Visol (o, més rarament, any 408 ab urbe condita o de la Fundació de Roma). L'ús del nom «346 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antiga Grècia

* Filòcrates, orador atenenc, va tenir un paper important en el tractat de pau negociat amb Filip II de Macedònia. Dona suport juntament amb Demòstenes a la petició dels amics dels atenencs que havien estat fets presoners a Olint l'any 347 aC i fa enviar un ambaixador a negociar el seu rescat. També proposa una moció, aprovada per unanimitat, que permet a Filip II d'enviar a Atenes un herald i diversos ambaixadors per negociar la pau.
* Parmenió, dirigeix el setge d'Halos a Tessàlia, l'ocupa i la destrueix. Una mica després Filip II l'envia a Atenes, junt amb Antípatre i Euríloc, per ratificar el tractat de pau.
* Tebes ataca la Fòcida i incendia Abes. La intervenció de Filip II, que destrueix diverses ciutats de la Fòcida posa fi a la guerra.

### Sicília

* Dionisi el Jove, tirà de Siracusa, a qui Dió li havia pres el tron aprofitant una absència, embarca des de Locres cap a Siracusa amb una flota i s'apodera de la ciutat aquest any 346 aC, segons Plutarc. Abans, Cal·lip havia enderrocat Dió, i al seu torn Hiparí, fill de Dionisi el Vell i d'Aristòmaca i, per tant, nebot de Dió, va enderrocar Cal·lip i va mantenir el poder uns dos anys. Un altre nebot, Niseu va prendre el poder i llavors Dionisi va conquerir la ciutat. Però mentre estava absent de Locres la ciutat es va revoltar, va expulsar la guarnició que hi havia deixat i va matar de manera cruel la seva dona i els seus fills.

### Antiga Roma

* Marc Valeri Corvus i Gai Peteli Libó Visol són elegits cònsols.
* Valeri Corvus fa la guerra contra els volscs, als que derrota en una batalla, i conquereix Satricum, que incendia i destrueix fins als fonaments excepte el temple de la Mater Matuta. Obté els honors del triomf en tornar a Roma.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Demòstenes, Tercera Filípica, 15, 56
* ↑ Smith, William (ed.). «Parmenion». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 7 febrer 2024].
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XVI, 85
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XV, 31, 36
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Timoleont, VIII, 1
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VII, 26
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VII, 27
# Grímsey

Grímsey és una petita illa a 40 quilòmetres del nord d'Islàndia, situada al cercle polar àrtic, que hi passa. L'illa constituïa un hreppur (municipi), fins que una votació el 2009 va fer que formés part d'Akureyri. La població és, aproximadament, d'unes 60 persones. L'únic assentament és Sandvík.

## Geografia i clima

Grímsey és el territori més septentrional habitat d'Islàndia, només l'illot de Kolbeinsey es troba més al nord, però està deshabitat. La terra més propera és l'illa de Flatey, 39,4 quilòmetres al sud. Hi ha penya-segats a tot arreu de l'illa excepte al litoral sud. Grímsey té una superfície de 5,3 km², amb una elevació màxima de 105 metres.
Tot i la latitud nord, el clima és generalment lleu, a causa del corrent de l'Atlàntic Nord, que porta aigua calenta del Golf de Mèxic. La temperatura màxima que s'ha registrat és de 26 °C, el que equival al de la ciutat de Reykjavík, molt més al sud. Encara que no hi ha arbres, la coberta de l'illa és rica en vegetació, composta per aiguamolls, herba i molsa. L'illa és la llar de moltes aus, especialment frarets.

## Economia i societat

L'activitat industrial principal és la pesca comercial. L'agricultura i recollir els ous de les aus marines també són comuns. Grímsey també és un popular destí turístic per als visitants que volen experimentar el cercle polar àrtic. A l'illa hi ha serveis regulars de transbordadors i també d'avions de passatgers des del continent.
L'església de Sandvík és de fusta, i va ésser construïda el 1867 i renovada el 1956. Pertany a la parròquia d'Akureyri.
L'illa també compta amb un centre comunitari i una escola. Una llegenda local sosté que el cercle polar àrtic passa exactament pel centre del llit del capellà de Grímsey. El fet és que els canvis del cercle uns pocs metres per any han fet passar el cercle més al nord de la casa del capellà.

## Enllaços externs

* Grímsey Information Arxivat 2010-04-01 at the National and University Library of Iceland
# GR 171

El GR 171 és un sender de gran recorregut que travessa una part de la Catalunya interior. Va ser homologat el 1995.

## Recorregut

El sender neix del GR 7 al Santuari de Pinós (Pinós, Solsonès). Recorre, entre d'altres, els municipis de Castellfollit de Riubregós, Cervera i Talavera. Al nucli d'El Fonoll es bifurca donant origen al GR 171-1, que retroba prop de Forès, i poc després es troba amb el GR 175, amb el qual es retrobarà i compartirà recorregut en diverses ocasions.
Ressegueix la serra del Tallat i s'ajunta amb el GR 175 prop del santuari del Tallat. Poc després, al cap del Coll, es torna a bifurcar, donant origen al GR 175-3, i a continuació se separa del GR 175 a prop del Tossal Gros de Vallbona. Segueix cap a Senan, Vimbodí, i el monestir de Poblet, on retroba el GR 175 i es bifurca un cop més donant origen als senders GR 175-2 i GR 171-4.
Continua cap a l'Espluga de Francolí, on retroba el GR 175-2, i es dirigeix, vorejant pel nord les muntanyes de Prades, cap a Montblanc; retroba un cop més el GR 175, i a continuació se'n separa definitivament. Travessa Montblanc, s'enfila a les muntanyes de Prades per la Vall, passa per Rojals i els Cogullons, retroba el GR 171-4, voreja la Mola dels Quatre Termes i el Tossal de la Baltasana i baixa cap a Prades, on es troba amb el GR 65-5, que acompanya durant un tros.
El sender segueix cap a la Morera de Montsant, la Cartoixa d'Escaladei, Cabacés, la Figuera, el Molar i Garcia. Travessa l'Ebre i continua cap a la serra de Pàndols, Prat de Comte, Paüls i Alfara de Carles. Poc després del refugi de Caro es retroba amb el GR 7, finalitzant així el seu recorregut de 292,850 km.

## Variants

* 171-1
* 171-3
* 171-4

## Referències

* Mapes de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya Arxivat 2007-11-09 a Wayback Machine.
# Bernart Sicart de Maruèjols

Bernart Sicart de Maruèjols (fl....1230 ...) fou un trobador occità. Se'n conserva només una composició de gran interès històric.

## Vida i obra

No es tenen dades en fonts d'arxiu d'aquest autor ni tampoc se'n conserva una vida. Pel nom es dedueix que seria originari de la localitat de Maruèjols, al Llanguedoc.
Només se'n conserva un sirventès, de valor històric per la visió que ofereix de la croada albigesa i la pèrdua de la pròpia cultura. Es considera que el sirventès va ser escrit el 1230, després del Tractat de Meaux (o Tractat de París), pel qual Ramon VII de Tolosa cedí els seus drets al rei Lluís IX de França, i que suposà el lliurament i l'annexió a la corona francesa de la terra occitana.
El sirventès segueix la mètrica i, per tant, la melodia, de la famosa cançó de Guillem de Cabestany Lo dous cossire (213,5), cosa que n'hauria facilitat la difusió i el coneixement entre el públic. En el sirventès, Bernart Sicart ataca els francesos, els templers i hospitalers i els clergues. Expressa la seva tristesa, indignació, i un sentiment d'humiliació ('Vas on que em vire / aug la cortesa gen / que cridon "Cyre" / al frances humilmen'; "a tot arreu cap on em giro sento la gent cortesa anomenar humilment "Sire" als francesos").
La breu tornada de dos versos dedica el sirventès a Jaume I demanant-li protecció.

### Sirventès

* (67,1) Ab greu cossire

## Bibliografia

* Martí de Riquer, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 3, p. 1202-1206 [Comentari, i edició i traducció al castellà del sirventès]

### Repertoris

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Bernart Sicart de Maruèjols és el número PC 67]

## Referències

* ↑ Riquer, Los trovadores, p. 1202
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-067/67%20-%20Bernart%20Sicart.htm