OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mainà collblanc

El mainà collblanc (Streptocitta albicollis) és un ocell de la família dels estúrnids (Sturnidae), endèmic dels boscos del sud, nord i nord-est de l'illa de les Cèlebes i illes adjacents d'Indonèsia. Alguns autors consideren que el tàxon original s'hauria de desmembrar en dues espècies separades. Els seus hàbitats són els pantans, matollars i boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes, les plantacions i els boscos molt degradats. Segons la UICN, que segueix aquest darrer criteri, l'estat de conservació d'ambdós tàxons es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.1, gener 2020) el mainà collblanc tindria dues subespècies: la nominotípica (S. a. albicollis) de la part sud de les Cèlebes, es destaca per tenir la punta del bec de color pàl·lid, mentre que la subespècie de la part nord de l'illa (S.a. torquata) té el bec totalment negre. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019), consideren que aquesta darrera subespècie constitueix una espècie apart. Seguint aquest darrer criteri, la taxomia seria la següent:
* (Streptocitta albicollis) stricto sensu - mainà collblanc meridional
* (Streptocitta torquata) - mainà collblanc septentrional

## Referències

* 1 2 «Nuthatches, Wallcreeper, treecreepers, mockingbirds, starlings, oxpeckers». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 677. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Southern White-necked Myna. Streptocitta albicollis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ BirdLife International. «Northern White-necked Myna. Streptocitta torquata» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «White-necked Myna» (en anglès). eBird. [Consulta: 10 desembre 2021].
* 1 2 Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «mainà collblanc septentrional». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
# Cistícola ala-rogenca

La cistícola ala-rogenca (Cisticola galactotes) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae pròpia de les regions costaneres d'Àfrica oriental.

## Hàbitat i distribució

Es troba a Malawi, Moçambic, Zàmbia, Zimbàbue i Sud-àfrica.
L'hàbitat natural natural són les praderies i aiguamolls inundables tropicals o subtropicals.

## Taxonomia

Existeixen dues subespècies reconegudes:
* C. g. isodactylus Peters, W, 1868 des del sud de Malawi, el sud-est de Zimbàbue i l'oest de Moçambic; i
* C. g. galactotes (Temminck, 1821) des del sud de Moçambic fins a l'est de Sud-àfrica.
El tàxon fou escindit de la Cisticola marginatus per IOC i HBW, així com la Cisticola luapula, Cisticola haematocephalus i la Cisticola lugubris. Les llistes de Clements (2017) y Howard and Moore (2014) consideren aquests tàxons como una sola espècie, C. galactotes (lato sensu).

## Referències

* ↑ «Cistícola ala-rogenca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 28/11/2022(català)
* ↑ «Rufous-winged Cisticola (Cisticola galactotes)» (en anglès). Barcelona: Lynx Edicions. [Consulta: 21 agost 2017].
* ↑ Gill, F.; Donsker, D. «IOC World Bird List (v 7.3)», 2017. DOI: 10.14344/IOC.ML.7.3. [Consulta: 21 agost 2017].
* ↑ Remsen Jr., J. V. (June 2015). "Book Review: HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World Volume 1: Non-passerines Josep del Hoyo and Nigel J. Collar 2014. Lynx Edicions, Barcelona. 903 pages, hundreds of color plates. ISBN 9788496553941.". Journal of Field Ornithology. 86 (2): 182–187.

## Bibliografia

* Black-backed cisticola (Una de les denominacions abans que se separés el tàxon) - Text sobre l'espècie a "The Atlas of Southern African Birds".
# Cistícola d'Etiòpia

La cistícola d'Etiòpia (Cisticola lugubris) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae pròpia d'Àfrica oriental.

## Hàbitat i distribució

Es troba únicament en la Banya d'Àfrica, en les terres altes d'Etiòpia i Eritrea. Habita els aiguamolls d'interior, els herbassars humits i les zones de matoll humit.

## Taxonomia

Fou descrit científicament en 1840 pel naturalista alemany Eduard Rüppell. Anteriorment fou considerada una subespècie de la cistícola ala-rogenca (Cisticola galactotes), però ara es consideren espècies separades. No es reconeixen subespècies diferenciades de cistícola d'Etiòpia.

## Referències

* ↑ «Cistícola d'Etiòpia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 02/12/2022(català)
* 1 2 «Ethiopian Cisticola (Cisticola lugubris)» (en anglès). Barcelona: Lynx Edicions. [Consulta: 21 agost 2017].
* ↑ Fitxa a Avibase.
* ↑ Gill, F.; Donsker, D. «IOC World Bird List (v 8.2)», 2018. DOI: 10.14344/IOC.ML.7.3. [Consulta: 4 agost 2018].
# Cistícola de Levaillant

La cistícola de Levaillant (Cisticola tinniens) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae pròpia de l'Àfrica austral.

## Descripció

És un ocell petit, entre de 12–15 cm de llarg, de plomatge de tons apagats excepte la part superior del cap, cua i una franja en les ales que són de color bru vermellós. Les parts inferiors dels adults en època de cria són grises i les parts superiores són de color terrós i densament vetejades en negre. El front i el pili són de color bru vermellós i també són vermelloses els contorns de les plomes de la cua i les primàries. La llista supraciliar i les galtes són de color camussa en contrast amb la llista post ocular més fosca. El bec és curt i de color marró fosc amb la base rosada. Les potes són de color de color terrós clar. Els ulls els té de color bru clar.
Fora de l'època de cria, els adults tenen l'esquena més terrosa i les parts inferiors més de color camussa, els joves tenen les parts inferiors lleugerament ocre.

## Hàbitat i distribució

La cistícola de Levaillant és un ocell sedentari que viu a l'Àfrica austral i en la regió dels Grans Llacs d'Àfrica, des d'Angola i Kenya fins a Sud-àfrica.
L'hàbitat natural són els canyissars, jonqueres i herbassars generalment prop de rius i aiguamolls així com zones de matoll.

## Comportament

La cistícola de Levaillant es pot veure en parelles, en solitari o en petits grups. Vola entre les herbes a la recerca d'insectes per alimentar-se. És un ocell cantarí i conspicu, que es posa al capdamunt de les herbes altes i joncs des d'on emet el crit d'alarma.

## Reproducció

Nia entre agost i octubre. Construeix un niu amb forma de bola amb una entrada lateral. El fabrica trenant herba i teranyines i folrant l'interior amb fibres vegetals suaus. Generalment el situen a l'interior de les mates d'herba o penjant de branques sobre l'aigua.

## Estat de conservació

És una espècie comuna amb una àrea de distribució gran, estimada en uns 1.400.000 km². Es creu que la mida de la població és gran i que no s'acosta als llindars del criteri de declivi de la llista vermella de la UICN (declivi de més del 30% en deu anys o tres generacions). Per això es classifica com a espècie sota preocupació menor.

## Referències

* ↑ «Cistícola de Levaillant». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 02/12/2022(català)
* ↑ SASOL Bird e-Guide
* ↑ «Les plomes de vol d'ocells». ca.eferreti.com. [Consulta: 4 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Levaillant's cisticola (anglés) - Fitxa de l'espècie en "The Atlas of Southern African Birds".
# Cistícola cap-roja

La cistícola cap-roja (Cisticola ruficeps) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae pròpia d'Àfrica central i nordoriental.

## Hàbitat i distribució

Es troba al Camerun, República Centreafricana, Txad, Eritrea, Etiòpia, Kenya, Nigèria, Sudan del Sud, Sudan i Uganda.
L'hàbitat natural són les sabanes i els pantans.

## Referències

* ↑ «Cistícola cap-roja». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 02/12/2022(català)
# Prínia front-rogenca

La prínia front-rogenca (Prinia buchanani) és una espècie d'ocell passeriforme del gènere prinia que pertany a la família Cisticolidae.

## Distribució i hàbitat

Es troba a l'Índia i al Pakistan.
L'hàbitat natural és el bosc sec subtropical o tropical.

## Taxonomia

L'espècie va ser descrita per Edward Blyth sobre la base d'una il·lustració de l'ocell de Bengala a les col·leccions de Buchanan Hamilton.

## Descripció

És un petit ocell corpulent, generalment de 12 cm de llarg i un pes d'entre 5 i 6 grams. Les parts superiors són de color sorrenc. Les parts inferiors són blanques. Les potes i els dits dels peus són de color rosa. Les rèmiges i les plomes de la cua també són de color sorrenc. La part inferior de la cua és de color blanc cremós. El cap és marró oliva i l'ocell té una cella pàl·lida i un cercle ocular prim i vermellós. El bec és el d'un insectívor clàssic, prim i lleugerament corbat, i els ulls són de color ataronjat vermellós.

## Reproducció

El niu està fet de tires d'herba teixides entre si. Està construït a un o dos metres del terra. La femella generalment pon entre dos i quatre ous.

## Hàbitat i comportament

Es troba a l'Índia i el Pakistan. L'espècie habita en boscos secs subtropicals o tropicals. També és present en zones rocoses, terrenys artificials i zones obertes seques amb vegetació escassa, com ara planes i turons. S'enfila a la vegetació.
És un ocell insectívor que s'alimenta al fullatge o a terra. És un ocell discret que es deixa apropar. Emet un cant repetitiu des d'una perxa visible movent la cua.
Són principalment residents, la migració es limita als moviments locals en temps freds. Els ocells que no es reprodueixen poden formar petits estols.

## Referències

* ↑ «Prínia front-rogenca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 23/12/2022(català)
* ↑ Asiatic Society of Bengal; Bengal, Asiatic Society of; Bengal, Asiatic Society of; Bengal, Asiatic Society of. The journal of the Asiatic Society of Bengal. 13. Calcutta: Bishop's College Press, 1844.
* ↑ «Rufous-fronted Prinia - eBird». [Consulta: 24 desembre 2022].
# Prínia esparverenca

La prínia esparverenca (Prinia bairdii) és una espècie d'ocell passeriforme del gènere prinia que pertany a la família Cisticolidae pròpia de l'Àfrica equatorial.

## Taxonomia

Va ser descrita científicament el 1855 per l'ornitòleg nord-americà John Cassin amb el nom binomial de Drymoica Bairdii. Posteriorment es va traslladat al gènere Prinia.

## Subespècies

Actualment es reconeixen tres subespècies:
* P. b. bairdii (Cassin, 1855) - s'estén des del sud-est de Nigèria al riu Congo i des de l'est de la República Democràtica del Congo a l'oest d'Uganda;
* P. b. heinrichi (Meise, 1958) - es localitza al nord-oest d'Angola.
* P. b. melanops - localitzada a l'oest de la Gran Vall del Rift, a Kenya
Hi ha qui la classifica com una espècie separada de la prínia caranegra (Prinia melanops) però s'aconsella revisar l'estat de l'espècie.

## Distribució i hàbitat

Es troba als boscos humits tropicals d'Àfrica central i la regió dels Grans Llacs d'Àfrica.

## Referències

* ↑ «Prínia esparverenca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 31/12/2022(català)
* ↑ Clements, J. F.; Schulenberg, T. S.; Iliff, B.L. Sullivan i C. L. Wood, M. J. «The Clements checklist of birds of the world: Version 6.6» (XLS) (en anglès). Cornell University, 04-12-2011. Arxivat de l'original el 2011-12-04. [Consulta: 28 desembre 2022].
* ↑ «Grassbirds, Donacobius, tetrakas, cisticolas, allies – IOC World Bird List» (en anglès americà). [Consulta: 31 desembre 2022].
# Prínia de Namaqua

La prínia de Namaqua (Phragmacia substriata) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Cisticolidae pròpia de l'Àfrica austral. És l'única mena de gènere Phragmacia. Anteriorment es classificava en el gènere Prinia, però és prou diferent per formar un gènere propi.

## Descripció

Mesura entre 12 i 13 cm de llarg, amb petites ales arrodonides, cua llarga, potes fortes i un bec recte curt i negre. Al cap presenta llistes supraciliars blanquinoses i píli castany vermellós. La gola i la part inferior de la cara són de color blanquinós sense taques i el pit és de color blanc amb ratlles. Les potes són de color marró rosat i l'ull és de color marró. Entre les crides s'inclou un agut triiip-triip-trrrrrr.

## Distribució i hàbitat

És un ocell sedentari que viu a l'oest de Sud-àfrica i sud de Namíbia. És una espècie endèmica del Karoo, que habita en arbustos secs i canyars a prop de rius i preses.

## Comportament

Es veuen generalment en parelles o en petits grups, a la recerca de petits insectes.

## Estat de conservació

Es creu que la població és gran i l'espècie no s'acosta als llindars de disminució de la població del criteri de la Llista Vermella de la UICN (és a dir, la disminució de més del 30% en deu anys o tres generacions). Per aquestes raons, s'avalua com a espècie sota risc mínim.

## Referències

* ↑ «Prínia de Namaqua». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 01/01/2023(català)
* ↑ Nguembock, Billy; Fjeldså, Jon; Tillier, Annie; Pasquet, Eric «A phylogeny for the Cisticolidae (Aves: Passeriformes) based on nuclear and mitochondrial DNA sequence data, and a re-interpretation of an unique nest-building specialization» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 42, 1, 01-01-2007, pàg. 272–286. DOI: 10.1016/j.ympev.2006.07.008. ISSN: 1055-7903.
* ↑ Sinclair, Ian; Hockey, Phil; Tarboton, Warwick. Sasol birds of Southern Africa : the region's most comprehensively illustrated guide | WorldCat.org (en anglès). Struik, 2002. ISBN 1-86872-721-1.
* ↑ «Phragmacia substriata» (en anglès). Xeno-canto. [Consulta: 1r gener 2023].
# Prínia grisa

La prínia grisa (Drymocichla incana) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Cisticolidae. És monotípic dins del gènere Drymocichla.

## Distribució i hàbitat

Es troba al Camerun, República Centreafricana, República Democràtica del Congo, Sudan del Sud i Uganda.
L'hàbitat naturals són la sabana humida i els arbustos humits subtropicals o tropicals.

## Referències

* ↑ «Prínia grisa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 02/01/2023(català)
* ↑ «Report: Drymocichla» (en anglès). ITIS. [Consulta: 2 gener 2023].
# Apalis grisa

El apalis grisa o apalis gris (Apalis cinerea) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Cisticolidae pròpia de les muntanyes que circumden Àfrica central.

## Taxonomia

Va ser descrit científicament el 1891 pel zoòleg anglès Richard Bowdler Sharpe amb el nom binomial d'Euprinodes cinereus. Posteriorment va ser traslladat al gènere Apalis.
Es reconeixen quatre subespècies:
* A. c. cinerea (Sharpe, 1891) - es troba a l'est de la República Democràtica del Congo i Sudan del Sud fins al centre de Kenya i el nord-oest de Tanzània. També es troba al sud-est de Nigèria, l'oest de Camerun i nord-oest de Gabon.
* A. c. sclateri (Alexander, 1903) - localitzada a la illa de Bioko i els voltants del mont Camerun;
* A. c. grandis (Boulton, 1931) - present a l'oest d'Angola.
* A. c.funebris (Bannerman, 1937) - Boscos muntanyos de Nigèria i Camerun

## Distribució i hàbitat

Es troba a les muntanyes que envolten Àfrica Central, especialment les de la regió dels Grans Llacs, disseminat per l'oest d'Angola, Burundi, l'est del Camerun, l'est de la República Democràtica del Congo, Guinea Equatorial, Gabon, Kenya, el sud-oest de Nigèria, Ruanda, Sudan del Sud, Tanzània i Uganda.
L'hàbitat natural són els boscos humits tropicals de muntanya.

## Referències

* ↑ «Apalis grisa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 17/01/2023(català)
* ↑ «Master Lists – IOC World Bird List» (en anglès americà). [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Grassbirds, Donacobius, tetrakas, cisticolas, allies – IOC World Bird List» (en anglès americà), 2017. [Consulta: 17 gener 2023].
# Camaròptera cellagroga

La camaròptera cellagroga (Camaroptera superciliaris) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Cisticolidae pròpia de les selves tropicals de l'Àfrica occidental i central.

## Taxonomia

Va ser descrita científicament el 1843 pel zoòleg anglès Louis Fraser, amb el nom binomial de Sylvicola superciliaris. La localitat tipus va ser l'illa de Bioko (anteriorment Fernando Póo) al golf de Guinea. posteriorment va ser traslladat al gènere Camaroptera.
El nom específic, superciliaris, és un terme neollatí procedent de la paraula llatina supercilium (cella).

## Referències

* ↑ «Camaròptera cellagroga». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 27/01/2023(català)
* ↑ The Annals and magazine of natural history; zoology, botany, and geology (en anglès). vol.12. Londres: Taylor and Francis, Ltd, 1843, p. 440.
* ↑ Jobling, James A. The Helm dictionary of scientific bird names : from aalge to zusii (en anglès). Londres: Christopher Helm, 2010, p. 374. ISBN 978-1-4081-3326-2.
# Mallerenga pitnegra

La mallerenga pitnegra (Periparus rufonuchalis) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família dels Pàrids pròpia de les muntanyes del sud d'Àsia. Anteriorment es considerava coespecífic de la mallerenga cul-rogenca (P. rubidiventris) i es classificaven en el gènere Parus.

## Distribució i hàbitat

Es troba a l'Himàlaia occidental i els seus contraforts de l'Àsia central i l'orient mitjà, distribuït pel nord de l'Índia, la Xina, el Pakistan, el Turquestan, el Kirguizstan i l'Afganistan.

## Referències

* ↑ «Mallerenga pitnegra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 9/02/2023(català)
* ↑ Gill, Frank B.; Slikas, Beth & Sheldon. «Phylogeny of Titmice (Paridae): II. Species Relationships Based on Sequences of the Mitochondrial Cytochrome-B Gene» (en anglès) p. 121-143. The Auk, 2005. DOI: 10.1093/auk/122.1.121. [Consulta: 9 febrer 2023].
* ↑ Gill et al. (2005)
# Mallerenga emplomallada asiàtica

La mallerenga emplomallada asiàtica (Lophophanes dichrous) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Pàrids pròpia de les muntanyes d'Àsia.

## Subespècies

Es reconeixen quatre subespècies:
* L. d. kangrae (Whistler, 1932) - Boscos de coníferes del Caixmir al nord de l'Índia (Uttar Pradesh).
* L. d. dichrous (Blyth, 1845) - Boscos de coníferes a l'oest de Nepal fins a Arunachal Pradesh i el sud del Tibet.
* L. d. dichroides (Przevalski, 1876) - nord-est del Tibet a sud-oest de la Xina (You Sichuan, Qing Huan, Gan Su i SHA RIP).
* L. d. wellsi (Baker, 1917) - nord-est de Myanmar i sud de la Xina (al nord de Sichuan i al nord-oest de Yunnan).

## Distribució i hàbitat

Es troba als vessants de l'Himàlaia i les muntanyes que circumden l'est de l'altiplà tibetà, pel sud i el centre de la Xina.

## Referències

* ↑ «Mallerenga emplomallada asiàtica». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/02/2023(català)
* ↑ Clements, J. F.; Schulenberg, T. S.; Iliff, B.L. Sullivan i C. L. Wood, M. J. «The Clements checklist of birds of the world: Version 6.6» (XLS) (en anglès). Cornell University, 04-12-2011. Arxivat de l'original el 2011-12-04. [Consulta: 4 febrer 2023].
# Punta del Cigró

La Punta del Cigró és una muntanya de 289 metres que es troba entre els municipis de Flix, a la comarca de la Ribera d'Ebre i de Maials, a la comarca catalana del Segrià.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Punta del Corb

La Punta del Corb és una muntanya de 649 metres que es troba al municipi de Tivissa, a la comarca catalana de la Ribera d'Ebre.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra de les Planes (Ascó)

La Serra de les Planes és una serra situada als municipis d'Ascó, Flix i Vinebre a la Ribera d'Ebre.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra del Coll de Fatxes

La Serra del Coll de Fatxes és una serra situada als municipis de Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant (Baix Camp) i Tivissa (Ribera d'Ebre), amb una elevació màxima de 579 metres.
A la part occidental d'aquesta serra hi ha el Coll de Fatxes (507msnm), per on passa la carretera C-44. Aquesta collada marca el límit oriental de les Muntanyes de Tivissa-Vandellòs.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra dels Masos de Flix

La Serra dels Masos de Flix és una serra situada al municipis de Flix, a la comarca de la Ribera d'Ebre, i el de Maials, a la comarca del Segrià, amb una elevació màxima de 321 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Punta del Montblanquet de Dalt

La Punta del Montblanquet de Dalt és una muntanya de 450 metres que es troba entre els municipis de Flix i de La Palma d'Ebre, a la comarca catalana de la Ribera d'Ebre.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Les Fosses

Les Fosses és una muntanya de 454 metres que es troba entre els municipis de la Bisbal de Montsant, a la comarca del Priorat i de la Palma d'Ebre, a la comarca del Ribera d'Ebre.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Creu de Morsell

La Creu de Morsell és una muntanya de 266 metres que es troba al municipi d'Olivella, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Penya del Castellar

La Penya del Castellar és una muntanya de 409 metres que es troba al municipi de Sitges, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Penya del Llamp

La Penya del Llamp és una muntanya de 246 metres que es troba al municipi de Sitges, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Amics meus

Amics meus (Amici miei) és una pel·lícula dirigida per Mario Monicelli el 1975. Ha estat doblada al català.

## Argument

Amici miei explica la història de cinc quarentons italians que van deixar de créixer quan tenien deu anys. Es diverteixen amb les seves aventures de nens, on tot és pretext per a riure.

## Repartiment

* Ugo Tognazzi: Lello Mascetti
* Gastone Moschin: Rambaldo Melandri
* Philippe Noiret: Giorgio Perozzi
* Diulio Del Prete: Necchi
* Adolfo Celi: el professor Sassaroli
* Bernard Blier: Righi Niccolò
* Angela Goodwin: Nora Perozzi
* Olga Karlatos: Donatella Sassaroli
* Maurizio Scattorin: el fill de Perozzi
* Silvia Dionisio: Titti
* Franca Tamatantini: Carmen
* Milena Vukotic: Alice Mascetti
* Edda Ferroano
* Marisa Traversi
* Mauro Vestri

## Al voltant de la pel·lícula

La pel·lícula ha tingut dues continuacions: una dirigida per Mario Monicelli el 1982 i l'altra el 1985 per Nanni Loy. Respectivament, Amici miei 2 i Amici miei 3. La 2a part també es va doblar al català.

## Referències

* ↑ esadir.cat. Amics meus. esadir.cat.
* ↑ «Amici miei». The New York Times.

## Enllaços externs

* Pàgina de la pel·lícula a l'IMDb
# Puig d'en Carbonell

El Puig d'en Carbonell és una muntanya de 276 metres que es troba al municipi de Sant Pere de Ribes, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig Vendrell

El Puig Vendrell és una muntanya de 224 metres que es troba al municipi d'Olivella, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya