OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sapindus

Sapindus és un gènere d'unes de 5-12 espècies d'arbusts i petits arbres pertanyent a la família Sapindaceae, nadiu de les regions temperades a tropicals de tots dos hemisferis. El gènere inclou espècies caduques i perennes.
Les fulles són alternes de 15-40 cm de longitud, pinnades, amb 14-30 prospectes, amb l'últim absent molt sovint. Les flors són de color blanc crema.
Els fruits, cridats "nous de sabó", són petites drupes d'1-2 cm de diàmetre contenint tres llavors. Contenen saponina, un detergent natural que s'usa per rentar les robes. Les nous de l'espècie Sapindus mukorossi, han arribat a ser una alternativa popular als detergents químics manufacturats. Aquests sabons són més segurs per rentar peces delicades com, sedes i cotons.
La Sapindus mukorossi, s'usa mèdicament com expectorant, emètic, contraceptiu, epilèpsia, i migranyes. També es troba en la llista d'herbes i minerals Ayurveda, on s'usa com a tractament d'èczemes i psoriasis.

## Taxonomia

* Sapindus delavayi Xina, Índia
* Sapindus detergens (syn. S. saponaria var. drummondi) EUA, Mèxic
* Sapindus emarginatus Sud d'Àsia
* Sapindus laurifolius Ritha (Ìndia)
* Sapindus marginatus Florida a Carolina
* Sapindus mukorossi Índia, Xina i Himalaia
* Sapindus oahuensis Hawaii
* Sapindus rarak Sud d'Àsia
* Sapindus saponaria Florida, Carib, Centreamèrica
* Sapindus tomentosus Xina
* Sapindus trifoliatus Índia, Pakistan
* Sapindus vitiensis Samoa, Fiji
# Cryptotriton

Cryptotriton és un gènere d'urodels de la família Plethodontidae, endèmic d'Amèrica Central, amb poblacions localitzades a Oaxaca i Chiapas (Mèxic), Guatemala i el nord-oest d'Hondures. El seu hàbitat natural són els montans humits tropicals o subtropicals. Està amenaçada d'extinció a causa de la destrucció del seu hàbitat.

## Taxonomia

* Cryptotriton adelos (Papenfuss i Wake, 1987). És endèmica de Mèxic.
* Cryptotriton alvarezdeltoroi (Papenfuss i Wake, 1987). És endèmica de Mèxic.
* Cryptotriton monzoni (Campbell i Smith, 1998). És endèmica de Guatemala.
* Cryptotriton nasalis (Dunn, 1924). Habita a Hondures i possiblement a Guatemala.
* Cryptotriton sierraminensis (Vásquez-Almazán, Rovito, Good & Wake, 2009). Habita a Guatemala.
* Cryptotriton veraepacis (Lynch i Wake, 1978). És endèmica de Guatemala.
* Cryptotriton wakei (Campbell i Smith, 1998). Habita a Guatemala i possiblement a Hondures.

## Referències

* ↑ Vásquez-Almazán, C.R., S.M. Rovito, D.A. Good & D.B. Wake. 2009: A new species of Cryptotriton (Caudata: Plethodontidae) from eastern Guatemala. Copeia, 2009: 313-319. doi:10.1643/CH-08-086

## Enllaços externs

* El gènere a Amphibiaweb
# Caiman de morro ample

El caiman de morro ample (Caiman latirostris) és una espècie de caimànid endèmic de les regions subtropicals i tropicals de Sud-amèrica, que pot superar els tres metres de longitud. El seu nom deriva de la coloració de taques difuses entre el verd intens i el gris pàl·lid que el caracteritza. Està menys estès que el seu parent proper el caiman cocodril, amb qui comparteix hàbitat.
Intensament caçat durant dècades, es troba registrat en l'Apèndix II del llistat d'espècies protegides de la CITES. Se'l coneix també com a caiman del Brasil, caiman de musell ample i jacaré tinga o papo amarelo en portuguès.
# Chiropterotriton chondrostega

Chiropterotriton chondrostega és una espècie d'amfibi urodel de la família Plethodontidae. És endèmica de Mèxic.
El seu hàbitat natural són els montans humits tropicals o subtropicals. Està amenaçada d'extinció a causa de la destrucció del seu hàbitat.

## Referències

* ↑ «AmphibiaWeb - Chiropterotriton chondrostega». [Consulta: 20 desembre 2024].
* ↑ «Chiropterotriton chondrostega (Taylor, 1941)» (en anglès). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 20 desembre 2024].
* ↑ «UICN Red List - Gristle-headed Splayfoot Salamander (Chiropterotriton chondrostega)» (en anglès). UICN Red List. [Consulta: 20 desembre 2024].
# Chiropterotriton dimidiatus

Chiropterotriton dimidiatus és una espècie d'amfibi urodel de la família Plethodontidae endèmica de Mèxic. El seu hàbitat natural són els montans humits tropicals o subtropicals. Està amenaçada d'extinció a causa de la destrucció de l'hàbitat.

## Referències

* ↑ «Chiropterotriton dimidiatus (Taylor, 1940)» (en anglès). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 20 desembre 2024].
* ↑ «AmphibiaWeb - Chiropterotriton dimidiatus». [Consulta: 20 desembre 2024].
* ↑ «UICN Red List - Dwarf Splayfoot Salamander (Chiropterotriton dimidiatus)» (en anglès). UINC Red List. [Consulta: 20 desembre 2024].
# Pseudoeurycea juarezi

Pseudoeurycea juarezi és una espècie d'amfibi urodel (salamandres) de la família Plethodontidae. És endèmica de Mèxic.
El seu hàbitat natural són els boscos tropicals o subtropicals a baixa altitud. Està amenaçada d'extinció a causa de la destrucció del seu hàbitat.
# Pseudoeurycea werleri

Pseudoeurycea werleri és una espècie d'amfibi urodel (salamandres) de la família Plethodontidae. És endèmica de Mèxic.
Els seus hàbitats naturals inclouen boscos tropicals o subtropicals a baixa altitud, montans humits, plantacions, jardins rurals i zones prèviament boscoses ara degradades. Està amenaçada d'extinció a causa de la destrucció del seu hàbitat.
# Oscaecilia equatorialis

Oscaecilia equatorialis és una espècie d'amfibis gimnofions de la família Caeciliidae. És endèmica de l'Equador. Els seus hàbitats naturals inclouen boscos secs tropicals o subtropicals, plantacions, jardins rurals i zones prèviament boscoses ara molt degradades.
# Oscaecilia hypereumeces

Oscaecilia hypereumeces és una espècie d'amfibis gimnofions de la família Caeciliidae. És endèmica del Brasil. Els seus hàbitats naturals inclouen boscos secs tropicals o subtropicals, plantacions, jardins rurals i zones prèviament boscoses ara molt degradades.
# Caecilia abitaguae

Caecilia abitaguae és una espècie d'amfibi de la família Caeciliidae endèmica de l'Equador que habita en montans humits tropicals o subtropicals, plantacions, jardins rurals i zones prèviament boscoses ara molt degradades. Està en perill d'extinció a causa de la destrucció de l'hàbitat.

## Referències

* ↑ Miyata, Kenneth «Smithsonian Herpetological Information SERVICE NO. 54». A Check List of the Amphibiains and Reptiles of Ecuador, 1982.
* ↑ Camper, Jeffrey D.; Torres-Carvajal, Omar; Ron, Santiago R.; Nilsson, Jonas; Arteaga, Alejandro «Amphibians and reptiles of Wildsumaco Wildlife Sanctuary, Napo Province, Ecuador» (en anglès). Check List, 17, 3, 10-05-2021, pàg. 729–751. DOI: 10.15560/17.3.729. ISSN: 1809-127X.
* ↑ «Abitagua Caecilian» (en anglès). UICN Red List. [Consulta: 24 octubre 2011].
# Bigues (Granera)

Bigues és una masia del terme municipal de Granera, a la comarca catalana del Moianès. És una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta d'una masia de planta rectangular, coberta a dues vessants i carener perpendicular a la façana, de composició asimètrica. El parament és treballat amb petits carreus disposats regularment, i en alguns llocs és arrebossat. Consta de planta baixa, pis i golfes. El portal d'accés és dovellat. Al primer pis hi ha dues finestres amb llinda d'una sola peça i ampit. La part posterior de la casa, amb coberta a una vessant, sembla afegida posteriorment i no té cap element arquitectònic. Davant la casa hi ha una construcció annexa, avui casa del masover.

## Situació

És a 746,3 metres d'altitud a prop i al nord-oest del Barri del Castell de Granera, a ponent del castell de Granera. Pel costat de llevant de la casa passa el camí de Monistrol de Calders a Granera. S'arriba a la masia pel camí de Monistrol de Calders a Granera en 450 metres de bon camí, ben arranjat durant el 2009.

## Capella

La capella de Bigues és una construcció inacabada amb finalitat religiosa que aprofita una barraca de vinya gran per encabir-hi una capelleta. Pròpiament, no era una capella, sinó una barraca de vinya gran, una part de la qual fou habilitada com a capella. És a més de 500 metres al nord-oest de la masia de Bigues, a la baga de Bigues, a migdia i a prop de les roques de Caldat.

## Referències

* 1 2 «Bigues». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
* ↑ Garcia-Pey, Enric. Granera: recull toponomàstic. Barcelona: Institut Cartogràfic de Catalunya - Societat d'Onomàstica, 2004 (Col·lecció "Monografies", 26). ISBN 978-84-393-6526-6.
* ↑ Rodríguez Lara, José Luis. «Granera». A: Aproximació a la Toponímia del Moianès. Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2009 (Col·lecció "Camí Ral", 30). ISBN 978-84-232-0735-0.
* ↑ GAVÍN, Josep M. Vallès Oriental. Barcelona: Arxiu Gavín i Editorial Pòrtic, 1990 (Inventari d'esglésies, 23). ISBN 84-7306-410-0
Viccionari
# Pic de la Peguilla

El Pic de la Peguilla és una muntanya de 2.264 metres que es troba entre els municipis d'Alt Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà i l'Arieja, a Occitània.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Maria Obach Massana

Maria Obach Massana (Manresa, 14 de març de 1909 - Castellgalí, 29 de juny de 2019) va ser la persona més vella de Catalunya. El 2019 vivia a una residència de Castellgalí juntament amb la seva filla Maria Glòria Massana de 89 anys, cosa que en va fer la catalana més vella amb algun dels dos pares vius. Amb el seu espòs i la seva filla, va regentar la pastisseria Massana, ubicada al carrer d'Àngel Guimerà de Manresa, un establiment que va estar obert fins als anys 1970, quan van traspassar el local a un banc.

## Referències

* ↑ Casals, Queralt «Mare i filla de Manresa: juntes a la residència i a prop de sumar 200 anys». Regió7, 07-12-2017.
* ↑ Escudé, Jordi «La filla més gran amb algun progenitor viu de tot l'estat és manresana i resideix a Castellgalí». Regió7, 25-05-2018.
* ↑ Junyent, Roger «Mor als 110 anys una de les persones més velles de Catalunya». Diari de Girona, 01-07-2019.
* ↑ «Darrer comiat per a Maria Ubach Massana, la manresana més longeva». Regió7, 01-07-2019 [Consulta: 28 juliol 2019].
* ↑ Casals, Queral «Un aniversari que suma onze dècades». Regió 7, 15-03-2019.

## Enllaços externs

* Garcia, David «L'home més gran de Manresa celebra el seu 108è aniversari rodejat de la família». Regió 7, 07-01-2019. Arxivat de l'original el 2019-07-28 [Consulta: 28 juliol 2019]. «Els 108 anys que ha assolit el fan l'home més gran de Manresa i el segon manresà de més edat, només superat per Maria Obach.»
# Geralt de Rivia

Geralt de Rivia (en polonès: Geralt z Rivii) és un personatge fictici i protagonista de la sèrie de novel·les The Witcher escrites per polonès Andrzej Sapkowski. En Geralt és un dels últims bruixots que queden al Continent. Com a tot bruixot, és un caçador de monstres i ha sigut entrenat des de petit per a acomplir aquesta tasca.
En Geralt va ser interpretat per Michał Żebrowski en la pel·lícula polonesa The Hexer així com amb la sèrie de televisió amb el mateix nom. Henry Cavill el va interpretar a la sèrie The Witcher de Netflix.

## Anàlisi i recepció literària

Geralt és descrit com una persona d'esperit emblemàtic dins la cultura neoliberal antipolítica polonesa de la dècada de 1990. És un professional que exerceix les seves funcions i no està disposat a involucrar-se en les "petites disputes" de la política contemporània. Marek Oramus va comparar Geralt amb el personatge de signatura de Raymond Chandler, Philip Marlowe. El 2018, GamesRadar el va classificar com el sisè millor heroi de la història dels videojocs. El 2018, Geralt va ser inclòs al Top 25 dels millors personatges de videojocs de tots els temps de Tom's Guide.

## Referències

* ↑ Otterson, Joe. «Henry Cavill to Star in ‘Witcher’ Series at Netflix». Variety. Penske Media Corporation, 04-09-2018.
* 1 2 Apor, Péter. Past for the eyes: East European representations of communism in cinema and museums after 1989. Central European University Press, 2008, p. 198. ISBN 9789639776050 [Consulta: 28 maig 2011].
* ↑ Oramus, Marek «Only the right image of a witcher» (en polish). Polityka [[[Poland]]], 02-09-2000, p. 52–54. Arxivat 28 de març 2019 a Wayback Machine.
* ↑ «The best heroes in video games». Future Publishing, 28-02-2018.
* ↑ juliol 2018, Tom's Guide Staff 07. «The 25 Best Video Game Characters of All Time» (en anglès).
# Roca Carbonera

La Roca Carbonera és una muntanya de 555 metres que es troba al municipi de la Baronia de Rialb, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pic de Mulats

El Pic de Mulats és una muntanya de 2.561 metres que es troba entre els municipis d'Alt Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà i l'Arieja a França.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pic de Saboredo

El Pic de Saboredo és una muntanya de 2.829 metres també coneguda com a Gran Tuc de Saboredo, que es troba a cavall dels termes municipals d'Alt Àneu (a l'antic territori de la Mancomunitat dels Quatre Pobles) i d'Espot, a la comarca del Pallars Sobirà.
Està situat a l'extrem nord-oest del terme d'Espot i al de sud-oest del d'Alt Àneu. És a l'extrem nord-est de la Serra de Saboredo, a prop i a ponent del Pic d'Amitges i al nord de les Agulles d'Amitges. Com tots els cims i llacs dels seus entorn, és destí habitual dels muntanyencs del país.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC
La primera ascensió documentada es va dur a terme al voltant de 1903 per Juli Soler i Santaló des de l'estany Major de Saboredo.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
* ↑ Jolis, Agustí; Simó, Maria Antònia. Pallars - Aran. Barcelona: Editorial Montblanc, 1971, p. 331.
# Portada/efemèride gener 12

Mirta Acuña de Baravalle
« 11 de gener · 12 de gener · 13 de gener »
# Pic de Turquilla

El Pic de Turquilla és una muntanya de 2.528 metres que es troba entre els municipis de Lladorre, a la comarca del Pallars Sobirà i l'Arieja a França.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pic de Vinyals

El Pic de Vinyals és una muntanya de 2.398 metres que es troba entre els municipis d'Alt Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà i l'Arieja a França.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pics de Bassiero

El Pics de Bassiero, és una muntanya que es troba a cavall dels termes municipals d'Alt Àneu (antic territori de la Mancomunitat dels Quatre Pobles), i d'Espot, a la comarca del Pallars Sobirà. Està format per dos pics, el Bassiero Occidental, també conegut com a Punta Brulle, de 2.904 metres, i el Bassiero Oriental, de 2.897,1 metres d'altitud.
Estan situats a prop de l'extrem nord-oest del terme d'Espot i del sud-oest del d'Alt Àneu, a llevant del Pic d'Amitges i del de Saboredo. Els pics formen part de la carena que limita la vall de Ratera de la vall de Gerber.
El Bassiero Occidental està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC, i es troba dintre del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Pui Blanc (la Guingueta d'Àneu)

El Pui Blanc és una muntanya de 1.424 metres que es troba entre els municipis de la Guingueta d'Àneu i de Llavorsí, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pui Tabaca

El Pui Tabaca és una muntanya de 1.718 metres d'altitud que es troba a cavall dels termes municipals d'Esterri de Cardós i de Vall de Cardós (antic terme d'Estaon, a la comarca del Pallars Sobirà.
Està situat al nord-oest d'Ainet de Cardós, al sud-oest de Benante i a llevant d'Estaon.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
# Roc d'Ausinsi

El Roc d'Ausinsi és una muntanya de 2.545 metres que es troba entre els municipis d'Alins i de Lladorre, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ «Roc d'Ausinsi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roc dels Malls

El Roc dels Malls és una muntanya de 1.615,4 metres d'altitud que es troba en el punt de trobada dels termes municipals de Llavorsí, Vall de Cardós (antic terme de Ribera de Cardós) i Tírvia, a la comarca del Pallars Sobirà.
És a l'extrem sud-occidental del terme de Vall de Cardós, al nord-oriental del de Llavorsí, i en el nord-oest del de Tírvia. És al nord del Pic de l'Orri.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roc Raset

El Roc Raset és una muntanya de 1.798 metres que es troba entre els municipis de Farrera i de Llavorsí, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roc Rodó

El Roc Rodó és una muntanya de 2.513 metres que es troba al municipi d'Alins, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roca de Castellar (Farrera)

La Roca de Castellar és una muntanya de 1.355 metres que es troba al municipi de Farrera, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roca Espana

La Roca Espana és una muntanya de 2.522 metres que es troba al municipi de Lladorre, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra de Comabiera

La Serra de Comabiera és una serra situada al municipi d'Alt Àneu a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 2.492 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra de Culroi

La Serra de Culroi és una serra situada entre els municipis de Baix Pallars i Soriguera a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 1.527 metres.

## Vegeu també

* Cap del Bosc, un dels cims de la serra (1508,8 m).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra de la Guarda

La Serra de la Guarda és una serra situada al municipi de Baix Pallars a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 1.206 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra de Màniga

La Serra de Màniga és una serra situada entre els municipis d'Alins i de Farrera a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 2.517 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra de Montgosso

La Serra de Montgosso és una serra situada al municipi d'Alt Àneu a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 2.627 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat de la Comella Verda

El Serrat de la Comella Verda és una serra situada al municipi d'Alins a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 2.860 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat de Garrabea

El Serrat de Garrabea és una serra situada al municipi d'Alt Àneu a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 2.447 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat de les Forques (Baix Pallars)

El Serrat de les Forques és una serra situada al municipi de Baix Pallars a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 934 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat dels Plans

El Serrat dels Plans és una serra situada al municipi d'Alt Àneu a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 2.459 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tossal de Fontfreda

El Tossal de Fontfreda és una muntanya de 2.042,5 metres d'altitud que es troba a cavall dels termes municipals de Llavorsí i de Rialb, a la comarca del Pallars Sobirà, en el darrer cas, dins del territori de l'antic terme de Surp.
És a l'extrem oriental de la Serra de Matanegra, al sud-oest del Pic de l'Àliga i a llevant del Piflorit.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Enllaços externs

* El Tossal de Fontfreda en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tuc de Bonabé

El Tuc de Bonabé és una muntanya de 2.723,1 metres que es troba en el municipi d'Alt Àneu, dins del territori de l'antic terme d'Isil, a la comarca del Pallars Sobirà.
Es troba a la regió de Marimanya, a l'extrem oriental del terme, a prop del límit amb la Vall d'Aran. És a llevant del Tuc de Rosari de Baciber i del Coll d'Airoto, al nord-oest de l'Estanyet de Marimanya d'Isavarre i de l'Estany d'Airoto, i al sud-oest del Pic de Moredo.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Enllaços externs

* El Tuc de Bonabé en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tudela (Alins)

El Tudela és una muntanya de 2.328 metres que es troba entre els municipis d'Alins, d'Esterri de Cardós i de Lladorre, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantagallo (Cornudella de Montsant)

El Cantagallo és una muntanya de 666 metres que es troba al municipi de Cornudella de Montsant, a la comarca catalana del Priorat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Síquia Petita

La síquia Petita és un canal de reg secundari de les comarques de la Noguera i l'Urgell.
Inicia el seu recorregut a la Granja del Trager, amb aigua de la séquia Primera del Canal d'Urgell, al municipi de Castellserà, i baixa paral·lelament a la séquia Primera, entrant a la comarca de la Noguera. Creua un petit tram del municipi d'Ivars d'Urgell i els municipis noguerencs de Penelles, Bellmunt i Bellcaire d'Urgell, on es torna a unir a la séquia Primera, al vessant meridional de la Serra de les Quadres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Enllaços externs

* «Síquia Petita». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* «Mapa Topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic de Catalunya.