OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa forta de la Santa Creu

La Casa forta de la Santa Creu és una obra d'Artesa de Segre (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La casa forta de la Santa Creu s'emplaça en una petita elevació entre camps de cultiu, 200 m al sud-est del mas de Cal Santacreu, entre els km 19 i 18 de la carretera entre Folquer i Ponts. Es tracta d'un edifici aïllat de planta quadrangular i de possiblement dos plantes.
El cos de l'edificació està dividit per la meitat per un envà d'orientació nord-sud. A l'interior té una amplada de 4,2 m i una longitud de 7,5 m. El gruix mitjà de les parets és d'uns 90 cm, metre que l'envà mitger té uns 80 cm de gruix. L'alçada més elevada actual compta amb uns 6 m. El trespol inferior original era a uns 2 m de terra, observat a partir dels forats que hi ha a la paret i de diversos permòdols situats al mur nord.
La façana principal és al sud de la paret meridional, on es troba la porta. Aquesta està acabada amb un arc de mig punt format per sis dovelles a l'exterior, i per una fusta a l'interior. Per sobre aquesta porta hi ha una finestra que per fora sembla una sagetera. A les parets s'hi documenten 3 espitlleres als costats curtes i 7 als llargs.
Els murs estan realitzats mitjançant carreus allargats i poc treballats, malgrat això es troben ben ordenats i arrenglerats, units amb fang i calç. Aquesta dinàmica només varia en els caires, on s'hi observen carreus molt més grans.
Cal esmentar que al nord de la paret meridional s'hi observà les restes d'un possible graner, realitzat amb teula plana i morter de calç blanc.
A partir dels criteris arquitectònics i per analogia d'altres cases similars, es proposa una cronologia de construcció d'entre els segles xii i xiii.

## Història

Es desconeixen notícies directes sobre aquesta edificació. Es proposa no obstant, que caldria relacionar la casa forta de la Santa Creu amb el poblat medieval existent a redós de l'església de la Santa Creu, documentada des de l'any 1010. El lloc degué formar part de la baronia de Montmagastre.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Casa forta de la Santa Creu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].
# Cal Ferro (Guissona)

Cal Ferro és una obra de Guissona (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de pedra que consta de tres plantes i un terrat. A la planta baixa una porta dovellada amb arc rebaixat emmarcada per carreus molt ben escairats, i dues finestres senzilles de petites dimensions. En el primer pis, damunt la porta d'accés, una finestra rectangular amb una petita decoració amb maons que insinua un arc rebaixat, i una porta balconera rectangular amb un balcó de forja. El segon pis és una repetició del primer, exceptuant la mida reduïda del balcó i dues llindes llises de pedra que decoren les dues obertures de la façana. Coronant l'edifici una balustrada d'obra dividida en tres trams per mitjà de pilastres de pedra.

## Referències

* ↑ «Cal Ferro». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2020].
# Can Santaeulària (Guissona)

Can Santaeulària és una obra modernista de Guissona (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici Modernista de planta baixa i dos pisos més golfes. A la planta baixa dues portes voltades per motllura de pedra picada, amb formes sinuoses a la part superior, que recolza sobre sòcol d'igual material. La resta de la façana de carreus rectangulars.
Al primer i al segon pis, hi ha dos balcons amb motllura sinuosa i mènsula central; al primer pis hi ha una balconada de ferro forjat iguals que els dos balcons dels segon pis. A les golfes, obertures circulars amb motllura. Sota el ràfec, hi ha mènsules de pedra.

## Referències

* 1 2 «Can Santaeulària». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2020].
# Molí del Rei

El Molí del Rei és una obra de Tivissa (Ribera d'Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un molí en estat mitjà de conservació situat al terme municipal de Tivissa. El parament és a partir de carreus de mida rectangulars i mesura mitjana disposats en fileres uniformes.
Es conserva l'obertura del molí per la qual entra el canal amb l'aigua. Aquesta té una forma pràcticament circular. La bassa també és visible, en bon estat de conservació, i morfologia rectangular.

## Referències

* 1 2 «Molí del Rei». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 5 maig 2021].
# Pont de l'Aliguer

El Pont de l'Aliguer és un pont de Ripoll (Ripollès) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El Pont de l'Aliguer està situat al sud del nucli de Ripoll, molt a prop de la Central hidroelèctrica del Molí de l'Aliguer.
Es tracta d'un pont d'un sol ull d'arc de mig punt, calçada horitzontal i paretó de poca alçada. Està construït amb carreus ben escairats i està parcialment cobert de vegetació.

## Història

El Pont de l'Aliguer va ser construït al segle xviii.

## Referències

* 1 2 3 «Pont de l'Aliguer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].
# Cal Bernat (Prats de Lluçanès)

Cal Bernat és una obra de Prats de Lluçanès (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una casa entre mitgeres que consta de planta baixa, pis i golfes. La coberta és de teula àrab a doble vessant, amb el carener paral·lel a la façana principal. Els murs són de maçoneria de pedra irregular, arrebossats, i amb carreus ben treballats a les cantonades. Les obertures es distribueixen simètricament. Al centre de la façana trobem el portal d'arc de mig punt adovellat i a cada costat una finestra amb brancals i llinda de pedra. Al primer pis hi ha tres finestrals emmarcats amb pedra, dos d'ells amb l'ampit de pedra motllurat. El finestral central té l'ampit malmès i la data 1694 a la llinda amb una creu intercalada i l'anagrama IHS. A les golfes, s'hi obren tres finestres de menors dimensions emmarcades amb pedra treballada i ampit desgastat.
La façana sud presenta els murs de les golfes construïts amb tàpia i un contrafort a la planta baixa. Pel que fa a les obertures, n'hi ha de nova construcció, així com una finestra emmarcada amb pedra treballada que actualment es troba tapiada.

## Història

L'edifici és representatiu de les cases que conformaven la vila de Prats de Lluçanès abans de l'incendi de 1714, quan fou totalment destruïda. Tan sols resten quatre cases anteriors a aquest moment.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Bernat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 maig 2021].
# Can Ferrers de Dalt

Can Ferrers de Dalt és una masia de Matadepera (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia situada a la urbanització de Les Pedritxes, en una gran parcel·la envoltada d'arbres i delimitada per un mur de pedra vista. Està formada per tres cossos adossats de planta baixa, pis i coberta de teula àrab d'un sol aiguavés que formen una planta composta: el volum més voluminós, el més proper a l'entrada al recinte i perpendicular al carrer de Mas Sallés, és de planta rectangular; en un dels seus costats se situa un segon cos, que forma una L amb el primer cos; el tercer volum, de menors dimensions que la resta, està adossat a la part posterior del cos més gran i té una planta rectangular.
Les façanes principals dels dos volums més voluminosos donen a un pati constituït per la forma en L d'aquestes dues construccions annexades de manera perpendicular. El de majors dimensions presenta, a la planta baixa, tres obertures rectangulars amb llinda, brancals i ampit de pedra, una de les quals constitueix la porta principal d'accés. Al primer pis s'obren dues finestres idèntiques a les del nivell inferior.
La façana principal de l'altre cos presenta, a la planta baixa, una gran porta d'arc escarser amb emmarcament destinada a garatge i, al seu costat, una finestra quadrada de dues batents amb una llinda de fusta. Al pis superior hi ha una altra finestra rectangular amb llinda de fusta i ampit de pedra. La part que compta amb el garatge té una coberta plana sobre la qual s'aixeca un volum més petit amb una galeria d'arcs de mig punt i una coberta d'un sol aiguavés.
El parament de l'immoble és fet de carreus vistos de diferents dimensions disposats de manera irregular. Les cantonades estan reforçades amb pedres allargades, també a la vista.

## Història

Les referències documentals de Can Ferrers de Dalt apareixen lligades a les de Can Ferrers de Baix. Les primeres es troben a l'Speculo del Monestir de Sant Llorenç del Munt. Es tracta d'una venda feta per Joan Bosc, de Terrassa, a Bartomeu Roure, de Sant Joan de Matadepera, el 1408. Els terrenys venuts es trobaven en un camp denominat Palomer, i també hi ha una referència al camp del mas Ferrés. No se sap si es feia referència a can Ferrer de Dalt o de Baix. Aquests masos eren anomenats Farrés, Ferrés i Ferrers; Can Ferrers de Dalt també era conegut com el Casalot de les Pedritxes.
Can Ferrers de Dalt estava en estat ruïnós a principis del segle xx, motiu pel qual va patir importants transformacions en la seva restauració.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Ferrers de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2021].
# Cal Lloberes (Cervera)

Cal Lloberes és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Situat al carrer Major, eix vertebrador del nucli antic del municipi. Casa entre mitgeres, que consta de planta baixa, dues plantes i golfes. Estructurada verticalment per dos eixos d'obertures, la façana presenta dos paraments distints: de pedra a la planta baixa -on s'obren dues portes d'arc rebaixat (la més estreta en correspondència amb la caixa d'escala)- i arrebossat a la de la façana. A la primera planta trobem dues grans obertures cobertes amb llinda plana i amb carreus remarcats a tot el volt, que al seu torn estan unides per una balconada. Les obertures del segon pis són menors i tenen un balcó cada una, així com la llinda i els brancals definits per la presència de carreus. Finalment, la zona de golfes es tradueix a l'exterior per dos òculs el·líptics, com ja va essent habitual en els edificis construïts o reformats al segle xviii, conseqüència de la influència estilística de la Universitat de Cervera.

## Referències

* ↑ «Cal Lloberes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 maig 2021].
# Cal Civit

Cal Civit és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Situat al bell mig del nucli antic de Cervera. Es tracta d'un edifici entre mitgeres que consta de planta baixa, dues plantes i golfes. La planta baixa presenta un aparell de carreus ben escairats i es compon de dues obertures laterals amb arc de mig punt emmarcat per dovelles a saltacavall i amb remarcada i una finestra central. El primer pis consta de tres obertures, dues de les quals amb balcó i una finestra central. Les obertures estan emmarcades per brancals de pedra, mentre la resta de parament és arrebossat. Una petita motllura separa el primer i el segon pis, que consta de dos balcons, i una altra motllura delimita l'espai de golfes, definit per tres òculs el·líptics.

## Referències

* ↑ «Cal Civit». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 maig 2021].
# Casa Fasson

Casa Fasson és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Situada al carrer Major, nucli antic del municipi. El complex del convent i l'església de Sant Agustí respon actualment a diversos moments constructius, predominant però, la gran reforma o reconstrucció de la qual tot el conjunt va ser objecte durant l'últim terç del segle xix. Aquest ha estat notablement modificat, tot i que conserva alguna llinda o brancal de finestra, visible des de l'exterior, que delata la construcció d'època moderna, si bé el parament actual és d'un arrebossat llis sense concessions als elements decoratius. A l'interior alberga un petit claustre neogòtic amb arcs ogivals de maó. L'entrada al recinte conventual es realitza pel carrer Major, a través de la que era una casa del segle xviii anomenada Cal Fasson.
Aquesta casa presenta l'estructura pròpia de les cases cerverines del segle xviii, sobretot pel que fa a les obertures. Emmarcada a banda i banda per sengles faixes de carreus encoixinats, la planta baixa és la part que ha estat modificada, amb clares intervencions vuitcentistes. La porta presenta un coronament de secció trapezoidal i està flanquejada a banda i banda per pilastres toscanes acanalades sobre podi -que es repeteixen en una versió simplificada als extrems de la façana.
Al primer pis, dues obertures motllurades i amb arc rebaixat, unides per una única balconada de forja, flaquegen un marc central també amb perfil rebaixat i amb el mateix tipus de motlluratge, però que no perfora el mur, ans al contrari serveix d'emmarcament a un senzill plafó ceràmic.
Al segon pis, un únic balcó està situat al centre, flanquejat per dues finestres menors, mentre que al tercer pis, un altre balcó n'esdevé l'única obertura. Finalment, una última senzilla motllura separa l'espai destinat a golfes o sota teulada, definit per tres òculs el·líptics que segueixen la tendència marcada per la construcció de la Universitat.

## Història

El convent de Sant Agustí fou fundat el 1362 per Ramon Serra el Vell, la sepultura del qual podem admirar a l'interior de l'església parroquial de Santa Maria.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa Fasson». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Habitatge al carrer Sant Domènec, 26 (Cervera)

Habitatge al carrer Sant Domènec, 26 és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici cantoner situat entre els carrers Sant Domènec i Santa Maria, formant part del nucli antic de Cervera. La casa, que ha sofert diverses transformacions al llarg del temps, consta de planta baixa, entresolat, dos pisos i golfes. La part baixa de l'edifici sembla que conserva més l'aparença original, deixant a la vista els carreus, regulars i ben escairats. La resta de l'immoble, en canvi, té el parament arrebossat. Del conjunt, destaquen els grans carreus de pedra picada que s'aprecien al carrer Santa Maria i a la cantonada, també la porta principal d'arc rebaixat, decorat amb una motllura. Pel que fa a la façana del carrer Sant Domènec, les portes són més senzilles, també tenen la forma d'arc rebaixat. A cada planta hi ha cinc obertures, a la façana del carrer Santa Maria s'alternen les finestres amb els balcons. La zona de golfes està definida per òculs el·líptics.

## Referències

* ↑ «Habitatge al carrer Sant Domènec, 26». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Cal Ranci (Cervera)

Cal Ranci és una obra noucentista de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de planta irregular estructurada en quatre nivells: planta baixa, dues plantes i golfes. El parament, a base de carreus regulars, està arrebossat i pintat. La planta baixa i el darrer pis, en canvi, estan emmarcats amb aparell encoixinat i dovelles a saltacavall. Els dos extrems de l'edifici estan definits per faixes verticals d'obra que imiten la pedra buixardada. La coberta, seguint la planta, és a diferents aigües però a la part davantera és plana i s'aprofita com a terrassa. Pel que fa a les obertures, a la planta baixa són quadrangulars i hi ha la porta d'accés a l'edifici, un gran portal apaisat que dona accés a una botiga i un finestral. A la primera planta, destaca una gran tribuna disposada al centre de l'edifici, formant un cos pentagonal que s'estructura amb cinc finestres. Flanquejant la tribuna, hi ha dos balcons amb obertures d'arc escarser amb barana de ferro forjat sobre doble cornisa d'obra que ressegueix tot el conjunt. La segona planta té un balcó situat damunt de la tribuna, emmarcat amb un frontó triangular decorat i flanquejat per dos pilars. El balcó està flanquejat per dues finestres d'arc pla. A la planta superior hi ha les golfes i aquestes compten amb una finestra apaïsada amb cinc obertures al centre i dues als laterals. En aquest nivell, les obertures dels extrems estan separades de les centrals mitjançant unes columnetes suportades per mènsules.

## Referències

* ↑ «Cal Ranci». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Hostal Bonavista i Edifici Ibercaja

Hostal Bonavista i Edifici Ibercaja és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt de dos edificis situats a la cantonada entre el carrer d'Anselm Clavé, l'Avinguda Catalunya i el carrer Llibertat. Ambdues construccions compten amb una distribució de planta baixa i dos pisos. La coberta del tram dret és de quatre vessants i la de l'esquerra té una vessant a la part posterior i és plana a la part davantera, on hi ha un terrat amb una àmplia balustrada. El parament de la banda dreta de la façana és de carreus regulars i ben escairats, disposats a filades. El mur però es presenta arrebossat i pintat però deixa a la vista els emmarcaments i la cadena cantonera. A la banda esquerra de la façana, en canvi, el parament és de carreus irregulars i poc escairats, lligats amb morter de calç, i deixats a la vista. A les obertures dels emmarcaments, en canvi, els carreus són regulars i ben escairats. Els baixos d'ambdues construccions, compten amb locals comercials, a l'esquerra hi ha un hostal i a la dreta una entitat bancària. Cadascun d'aquests, compta amb el seu propi accés i diferents obertures de tipus aparador. Al primer, una finestra a l'eix central del conjunt, està flanquejada per una balconada a banda i banda, amb tres obertures d'arc pla i barana compartida. Al segon pis, en canvi, hi ha un total de set balcons d'arc pla, independents. A les façanes laterals, les obertures són d'arc pla i es disposen en tot el pla variant la presència de finestres, balcons, finestres ampitadores i portes cotxeres. Al darrer tram de la façana situada al carrer d'Anselm Clavé, el coronament presenta
un frontó triangular amb àmplies motllures.

## Història

A la fonda Bonavista, però, s'hi realitzà una intervenció durant la dècada de 1990, que desvirtuà profundament la façana original, llevant-li l'arrebossat primitiu deixant al descobert un aparell de paredat comú- que en el moment de la construcció de l'edifici no era apte per a ser vist, sinó que havia d'anar preceptivament arrebossat. La restauració es culminà amb la col·locació d'una cornisa balustrada.

## Referències

* 1 2 3 «Hostal Bonavista i Edifici Ibercaja». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Habitatge al carrer Guinedilda, 10 (Cervera)

Habitatge al carrer Guinedilda, 10 és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa entre mitgeres, situada al carrer Guinedilda, desenvolupat a continuació de l'edifici de la Universitat de Cervera. Aquesta casa seria l'edifici més antic conservat al carrer General Güell, amb la façana pròpia del segle xviii, d'acord amb la moda constructiva arran de la construcció de la Universitat. Consta de quatre nivells: planta baixa, dues plantes i golfes i dos nivells verticals definits per a la disposició de les obertures, dues per planta. A la planta baixa consta de dues obertures de llinda plana emmarcades per carreus ben escairats que contrasten cromàticament amb l'arrebossat del parament de la façana. La porta d'accés a l'edifici presenta la llinda amb un segell esculpit, mentre l'altra porta alberga un local comercial, el rètol del qual impedeix la visió total de la llinda. Les obertures del primer pis, de mida diferent a les altres, presenten les mateixes característiques. Ambdues obertures estan unides per una balconada, amb una reixeta col·locada al centre i de forma perpendicular, dividint d'aquesta manera l'espai únic del balcó en dos. Les obertures de la segona planta són menors, cada una amb un petit balcó, i ja no presenten l'emmarcament de carreus a tot el volt. Finalment, la zona de les golfes està definida per la presència de dos òculs el·líptics, que constitueixen una de les característiques pròpies dels nombrosos edificis construït o remodelats al segle xviii.

## Referències

* ↑ «Habitatge al carrer General Güell, 10». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Habitatge al carrer Victòria, 4 (Cervera)

Habitatge al carrer Victòria, 4 és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres, situat al carrer Victòria, al nord del municipi. L'immoble es desenvolupa amb planta baixa i tres nivells horitzontals. La planta baixa presenta una porta d'accés a l'habitatge amb una reixa que contribueix a la il·luminació exterior de l'escala, mentre l'altra porta està destinada a botiga. Aquest primer cos de l'edifici està arrebossat i emblanquinat, mentre la resta de l'edifici presenta un revestiment de morter imitant un aparell de carreus ben escairats. El primer pis presenta tres obertures de llinda plana, unides per una sola balconada, mentre les tres obertures simètriques del segon pis tenen un balcó cada una. L'últim cos de l'edifici està constituït per tres obertures menors, coincidents amb la zona de les golfes. Els murs laterals de l'edifici -visibles a la banda dreta per coincidir amb un pati obert -són de paredat comú. La coberta de l'edifici és de dos aiguavesos amb el carener paral·lel a la façana principal.

## Referències

* ↑ «Habitatge al carrer Victòria, 4». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Habitatge al carrer Victòria, 14-16 (Cervera)

Habitatge al carrer Victòria, 14-16 és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici situat a la cantonada entre el carrer Victòria i el passeig de l'Estació. L'habitatge és de planta rectangular i té una distribució de planta baixa i dos pisos. El parament és d'aparell de carreus poc escairats i irregulars, disposats a filades i lligats amb morter de calç. A la planta baixa presenta una portada d'arc rebaixat a la façana del carrer de la Victòria -amb marc de pedra ben treballada- i una porta més estreta a la façana lateral. Al primer pis hi ha dues obertures d'arc pla unides per una sola balconada a la façana principal i un balcó i una finestra a la lateral. Al segon pis hi ha dos balcons, mentre a la façana lateral es repeteix l'esquema del primer pis, amb un sol balcó i una finestra. Una cornisa motllurada remata l'edifici. La coberta del conjunt és composta i compta amb un badalot on s'hi obre una balconada.

## Referències

* ↑ «Habitatge al carrer Victòria, 14-16». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Cal Codina (Cervera)

Cal Codina és una masia de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, amb un mur de tancament annex. Consta de planta baixa, pis i golfes, l'aparell constructiu és de pedra calerenca, amb reserva de carreus més grossos, de pedra sorrenca a les cantoneres i a tot el voltant de les obertures, totes elles de llinda plana. En un dels laterals de la casa hi ha dos contraforts.

## Referències

* ↑ «Masia de Cal Codina prop de Sant Miquel de Tudela». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].