# Aromateràpia

L'aromateràpia és una tècnica de cura natural o medicina alternativa que consisteix en l'ús d'olis essencials extrets de plantes per millorar la salut física i emocional de les persones. Aquesta pràctica es basa en la creença que els olis essencials tenen propietats curatives i que la seva inhalació o aplicació tòpica pot tenir un efecte beneficiós en el cos i la ment.
Les plantes són fonts d'olis essencials, que són líquids volàtils i concentrats que es troben en les flors, les fulles, les arrels i altres parts de les plantes. Es poden obtenir mitjançant diferents mètodes d'extracció, com ara la destil·lació per vapor d'aigua o la pressió en fred. Els olis essencials són rics en compostos químics actius que tenen una gran varietat d'aplicacions terapèutiques.
L'aromateràpia s'ha utilitzat durant segles en diferents cultures per millorar la salut i el benestar. Es considera que els olis essencials poden tenir efectes relaxants, estimulants, equilibrants i altres en el cos i la ment. Això es deu a la seva capacitat per alterar els nivells de hormones i químics del cervell, com ara la serotonina, que és un neurotransmissor associat a l'estat d'ànim.
Un exemple de l'ús popular d'olis essencials pot ser l'ús de l'oli essencial de llimona, el qual es considera antiestrès o antidepressiu aplicat en vaporització. Un estudi al Japó amb ratolins de laboratori així ho assegura. Un altre estudi de la Universitat d'Ohio, va concloure que l'aroma de llimona faria aixecar l'ànim. Segons altres estudis, l'oli essencial de la farigola tindria propietats antimicrobianes.
L'aromateràpia s'utilitza sovint en conjunció amb altres tècniques de cura natural, com la meditació i la reflexologia, i es pot fer servir per alleujar una gran varietat de problemes de salut, com ara l'estrès, la depressió, la dificultat per dormir, els mals de cap o les al·lèrgies. També s'ha demostrat que els olis essencials poden tenir efectes beneficiosos en la pell, com ara la hidratació i la reducció de les arrugues.
No obstant, l'aromateràpia no és un tractament basat en l'evidència ni adequat per a qualsevol malaltia o trastorn, i no es pot considerar com a substitut del tractament mèdic convencional. A més, alguns olis essencials poden ser tòxics o irritants, així que és important consultar amb un professional de la salut abans de fer servir qualsevol oli essencial.

## Referències

* ↑ Prabuseenivasan S, Jayakumar M, Ignacimuthu S «In vitro antibacterial activity of some plant essential oils». BMC Complementary and Alternative Medicine, 6, 2006, pàg. 39. DOI: 10.1186/1472-6882-6-39. PMC: 1693916. PMID: 17134518.
* ↑ Forbes R.J. (1970). A short history of the art of distillation. Leiden: E.J. Brill. OCLC 2559231
* ↑ Gunther, R.T. (ed.) (1959). The Greek Herbal of Dioscorides (translated by John Goodyer in 1655). New York: Hafner Publishing. OCLC 3570794
* ↑ Ericksen, Marlene. Healing With Aromatherapy. Nova York: McGraw-Hill, 2000, p. 9. ISBN 0-658-00382-8.
* ↑ Valnet, J., & Tisserand, R. (1990). The practice of aromatherapy: A classic compendium of plant medicines & their healing properties. Rochester, VT: Healing Arts Press. ISBN 0-89281-398-9
* ↑ «Lemon oil vapor causes an anti-stress effect via modulating the 5-HT and DA activities in mice.». PubMed.gov, 15-06-2006. [Consulta: 26 abril 2007].
* ↑ Ohio State University Research, March 3, 2008 Arxivat October 18, 2011$^{[Datemismatch]}$, a Wayback Machine. Study is published in the March 2008 issue of the journal Psychoneuroendocrinology
* ↑ Antimicrobial and antiplasmid activities of essential oils.
* ↑ Kim HJ «[Effect of aromatherapy massage on abdominal fat and body image in post-menopausal women]» (en korean). Taehan Kanho Hakhoe Chi, 37, 4, juny 2007, pàg. 603–12. Arxivat de l'original el 2011-07-22. PMID: 17615482 [Consulta: 27 desembre 2010]. Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine.
* ↑ Rho KH, Han SH, Kim KS, Lee MS «Effects of aromatherapy massage on anxiety and self-esteem in korean elderly women: a pilot study». The International Journal of Neuroscience, 116, 12, desembre 2006, pàg. 1447–55. DOI: 10.1080/00207450500514268. PMID: 17145679.

## Bibliografia

* Burke, L., & Chambers, P. (1995). The very essence: A guide to aromatherapy. Silver Link. OCLC 60274302.
* Lis-Balchin, Maria (2006). Aromatherapy science: A guide for healthcare professionals. London: Pharmaceutical Press. ISBN 0-85369-578-4.
* Schnaubelt, Kurt (1998). Advanced aromatherapy: The science of essential oil therapy. Rochester, VT: Healing Arts Press. ISBN 0-89281-743-7.
* Schnaubelt, Kurt (1999). Medical aromatherapy: Healing with essential oils. Berkeley, CA: Frog. ISBN 1-883319-69-2.
* Valnet, Jean; & Tisserand, Robert (1990). The practice of aromatherapy: A classic compendium of plant medicines & their healing properties. Rochester, VT: Healing Arts Press. ISBN 0-89281-398-9.
* National Research Council. Food Chemicals Codex. Washington D.C.: National Academy Press, 2003. ISBN 0309088666.
* Wanjek, Christopher (2003). Bad medicine: Misconceptions and misuses revealed, from distance healing to vitamin O. New York: J. Wiley. ISBN 0-471-43499-X.
* Valnet, Jean; & Tisserand, Robert (1982). The practice of aromatherapy. Saffron Walden: Daniel. ISBN 0-85207-143-4.

## Enllaços externs

* The National Association for Holistic Aromatherapy
* International Federation of Aromatherapy
* What Does the Research Say About Essential Oils? Arxivat 2009-02-28 a Wayback Machine.
* Aromatherapy: Making Dollars out of Scents