OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Convent de les Carmelites Descalces (Ulldecona)

El Convent de les Carmelites Descalces fou un antic convent a la vila Ulldecona (Montsià). Fins al 1971 l'edifici va funcionar com a convent de Carmelites descalces, establertes a Ulldecona el 1899 i dedicades a l'ensenyament i la sanitat. El 1969 van tancar el col·legi i tres anys més tard van abandonar la població, passant els seus arxius a Roma. Sembla que aquest edifici és el mateix que anteriorment havien ocupat les monges de la consolació, entre els anys 1864 i 1870, utilitzat anteriorment com a hospital municipal. Quan van marxar les monges carmelites va ser utilitzat com a magatzem municipal.
Es tracta d'un edifici entre mitgeres amb façana al Carrer Major i pati posterior, compost de planta i un pis. L'antic convent ha estat reformat modernament, però conserva la seva estructura a la majoria de sectors. La capella no ha estat remodelada, no obstant això, es troba força degradat, ja que va ser un magatzem municipal. És de planta rectangular de 5 trams coberta amb una volta apuntada amb els trams separats per una motllura sobre mènsules. En el sector del presbiteri es cobreix amb volta de creueria. El primer tram és ocupat pel cor. Es conserva l'estructura de fusta d'un retaule neogòtic, força malmès i amb petits medallons on s'inscriuen escenes de la passió. Els murs interiors estan arrebossats i pintats simulant carreus. A la façana es veuen dues portes, un balcó i una obertura circular al nivell del cor. Sobre la porta d'accés a la capella es conserva un antic escut de la vila, actualment poc perceptible.

## Notes

* 1 2 3 «Antic convent de les Carmelites Descalces». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# NGC 2366

NGC 2366 és una galàxia irregular allunyada de la Terra aproximadament uns 11,43 milions d'anys llum. Està localitzada en la constel·lació de la Girafa.

## Descobriment

La galàxia NGC 2366 va ser descoberta el 3 de desembre de 1788 per l'astrònom britànic-alemany Wilhelm Herschel.

## Referències

* ↑ Bruce Elmegreen «Surface brightness profiles of dwarf galaxies. II. Color trends and mass profiles» (en anglès). Astronomical Journal, 2016, pàg. 145–145. DOI: 10.3847/0004-6256/151/6/145.
* ↑ «The Local Tully-Fisher relation for dwarf galaxies». Astronomical Journal, 2017, pàg. 6–6. DOI: 10.3847/1538-3881/153/1/6.
* ↑ Mattia Fumagalli «The complete census of optically selected AGNs in the Coma supercluster: the dependence of AGN activity on the local environment» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 26-09-2011, pàg. 31–31. DOI: 10.1051/0004-6361/201117461.
* ↑ Robert Kennicutt «The Spitzer Local Volume Legacy (LVL) global optical photometry» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1, 9-2014, pàg. 881–889. DOI: 10.1093/MNRAS/STU1580.
* ↑ R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* 1 2 «Arcsecond Positions of UGC Galaxies». The Astrophysical Journal Supplement Series, 2, 12-1999, pàg. 409–412. DOI: 10.1086/313286.
* ↑ «Mrk 71/NGC 2366: The Nearest Green Pea Analog». The Astrophysical Journal, 845, 8-2017, pàg. 13. arXiv: 1704.01678. Bibcode: 2017ApJ...845..165M. DOI: 10.3847/1538-4357/aa830b.
* ↑ G. de Vaucouleurs; A. de Vaucouleurs; H.G. Corwin; R.J. Buta; G. Paturel; P. Fouque Springer, New York. Third Reference Catalogue of Bright Galaxies. Volume I: Explanations and references. Volume II: Data for galaxies between 0h and 12h. Volume III: Data for galaxies between 12h and 24h, 1991, p. 2091. ISBN 978-0-387-97552-8.
# Antonio Trueba y Aguinagalde

Antonio Trueba y Aguinagalde (Zumaia, 1855- Bilbao, 7 d'agost de 1944) va ser un compositor i organista espanyol.

## Biografia

Natural de la localitat guipuscoana de Zumaia, es va matriculat a l'octubre de 1876 com a alumne de la classe de piano de l'Escola Nacional de Música, en la qual va tenir com a professor a Manuel Mendizábal de Sagastume. Va obtenir el primer premi als concursos públics d'aquell ensenyament que es van efectuar en aquella escola el juny de 1880. Va compondre, entre altres obres, Misa pastorela, La redención de un padre ó Un rasgo de amor filial, Salve Regina, Tiernas quejas, Una vara de castigo, ¡Una mirada! y Bienaventurados los que creen. Va morir a Bilbao en 1944.

## Referències

* 1 2 3 4 Saldoni, 1880, p. 42.
* 1 2 3 Arozamena, Ainhoa «Trueba Aguinagalde, Antonio». Enciclopedia Auñamendi [Consulta: 30 octubre 2022].
* ↑ Saldoni indica que va nàixer el 5 de febrer, però en la Enciclopedia Auñamendi es parla del dia 15 d'eixe mes.
* ↑ «Trueba, Antonio (1855-1944)». Biblioteca Nacional de España. [Consulta: 30 octubre 2022].

## Bibliografia

* Saldoni, Baltasar. Diccionario biográfico-bibliográfico de efemérides de músicos españoles. II. Madrid: Imprenta de Antonio Pérez Dubrull, 1880, p. 42.
# Hug (fill de Carlemany)

Hug (802 - 844) va ser un fill bastard de Carlemany i la seva concubina Regina amb la que va tenir també un altre fill, Drogó (801 - 855), que va ser bisbe de Metz.
Hug va ser abat de diverses abadies: Basílica de Sant Quintí (822 - 823) a la ciutat de Saint-Quentin, Abadia de Lobbes a la ciutat de Lobbes (836), Abadia de Sant Bertí a la ciutat de Saint-Omer (836). El 834 se'l va nomenar canceller de l'Imperi Carolingi, pel seu germanastre Lluís el Pietós.
Va morir el 14 de juny de 844, durant el curs d'una batalla a la vora d'Angoumois, batalla guanyada per Pipí II d'Aquitània contra un exèrcit enviat de reforç per donar suport a Carles el Calb que estava assetjant a Tolosa de Llenguadoc. Hug va ser mort per una llança i d'acord amb un vers anònim compost sobre la seva mort, -anomenat Rhythmus de obitu Hugonis abbatis o planctus Ugoni Abbatis- Carles va plorar sobre el seu cos.—Charles wept over his body.

## Referències

* ↑ McKitterick, 1983, p. 134.
* ↑ McKitterick, 1983, p. 84.
* ↑ Tessier, 1962, p. 44.
* ↑ Mériaux, Charles. Gallia irradiata, 2006, p. 176.
* ↑ «Poetae II» p. 139. Monumenta Germaniae Historica. [Consulta: 30 abril 2017].
* ↑ Nelson, 1992, p. 141.
* ↑ McKitterick, 1983, p. 294.

## Bibliografia

* McKitterick, Rosamond. The Frankish Kingdoms under the Carolingians, 751–987 (en anglès), 1983.
* Nelson, J. L.. Charles the Bald. Londres: Longman, 1992.
* Tessier, Georges. Diplomatique royale française (en francès). París: A. et J. Picard,, 1962.
# Avernus Dorsa

Avernus Dorsa és una formació geològica de tipus dorsum a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -3.53 ° latitud N i 171.96 ° longitud E, que fa 296.59 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1985 i fa referència a una característica d'albedo localitzada a 4 ° latitud S i 190 ° longitud O.

## Referències

* ↑ "Avernus Dorsa". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Casa dels Ribera

La Casa dels Ribera és un habitatge a la vila d'Ulldecona (Montsià) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Pel punt del nucli urbà on es troba i les característiques de la façana podria situar-se la construcció de l'edifici original entre els segles xviii i xix. Resultat gairebé impossible de datar sense documentació per no encaixar dins de cap estil arquitectònic concret. Es tracta d'un tipus de construcció popular senyorívola. Edifici entre mitgeres que consta de planta baixa, pis i golfes. La façana té amples sectors construïts amb carreus de pedra regulars i ben tallats. La porta està formada per una arcada de mig punt amb grans dovelles i, a l'esquerra, hi ha dues finestres, una d'elles enreixada a un 50 centímetres del terra, i l'altre, a un nivell entremig entre la planta baixa i el primer pis, més gran amb un brancal de pedra. Al primer pis hi ha dos balcons i a les golfes dues finestres. Remata la façana una cornisa de poca volada.

## Notes

* 1 2 «Casa dels Ribera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# NGC 2403

NGC 2403 és una galàxia espiral intermèdia que s'hi troba a sol vuit milions d'anys llum de distància en direcció a la constel·lació de la Girafa. La seva extensió és de 75.000 anys llum i la seva magnitud aparent 8,9. S'hi pot veure fàcilment amb binocles de 10 x 50 i va ser descoberta per William Herschel en 1788.
En NGC 2403 es poden observar diverses aglomeracions a causa del gran nombre de regions H II de formació estel·lar en els seus braços espirals, sis d'ells molt grans (fins a 2000 anys llum de grandària) i lluminosos, amb propietats similars a les de 30 Doradus en el Gran Núvol de Magalhães o NGC 604 en M33. El seu braç nord connecta amb el núvol estel·lar NGC 2404. Forma part del Grup M81 i del Núvol de Galàxies Coma-Escultor. De fet, és una de les galàxies espirals més properes a la Via Làctia a part de les del Grup Local. La seva morfologia i característiques són similars a les de la Galàxia del Triangle, i és també la primera galàxia fora del Grup Local en la qual es van descobrir estels variables del tipus cefeida.
Sobre la base d'estudis realitzats de les fonts de rajos X existents en aquesta galàxia, s'ha suggerit que ha pogut haver experimentat recentment un esclat d'estrelles. Això es contradiu, no obstant, amb altres estudis que mostren que la taxa de formació estel·lar de NGC 2403 és 100 vegades menor que la de la M83 i 40 vegades menor que la de la M51, així com per la presència en ella de les grans regions de formació estel·lar esmentades.
S'han observat dues supernoves en la galàxia: SN 1954J i SN 2003dj.

## Referències

* ↑ «A catalog of visually classified galaxies in the local (z ~ 0.01) universe». The Astrophysical Journal Supplement Series, 2, 15-04-2015, pàg. 27. DOI: 10.1088/0067-0049/217/2/27.
* ↑ «The Local Tully-Fisher relation for dwarf galaxies». Astronomical Journal, 2017, pàg. 6–6. DOI: 10.3847/1538-3881/153/1/6.
* ↑ Mattia Fumagalli «The complete census of optically selected AGNs in the Coma supercluster: the dependence of AGN activity on the local environment» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 26-09-2011, pàg. 31–31. DOI: 10.1051/0004-6361/201117461.
* ↑ Robert Kennicutt «The Spitzer Local Volume Legacy (LVL) global optical photometry» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1, 9-2014, pàg. 881–889. DOI: 10.1093/MNRAS/STU1580.
* ↑ R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 2-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.
* ↑ «A Search for "Dwarf" Seyfert Nuclei. III. Spectroscopic Parameters and Properties of the Host Galaxies». Astrophysical Journal Supplement, 112, 10-1997, pàg. 315–390. arXiv: astro-ph/9704107. Bibcode: 1997ApJS..112..315H. DOI: 10.1086/313041.
* 1 2 George Robert Kepple; Glen W. Sanner Willmann-Bell, Inc.. The Night Sky Observer's Guide. 1, 1998, p. 73. ISBN 978-0-943396-58-3.
# Resolució 2314 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2314 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 31 d'octubre de 2016. El Consell va ampliar mandat el Mecanisme Comú de Recerca amb l'Organització per la Prohibició de les Armes Químiques (OPCW), que va determinar quina part va utilitzar armes químiques a Síria, a dues setmanes. La breu extensió permet revisar l'abast de l'estudi. El 17 de novembre, però, el mecanisme es va renovar per un altre any sense canvis en el mandat.

## Context

Després de la votació, va seguir d'un debat sobre el paper exacte i l'ampliació addicional d'aquest mecanisme. El Regne Unit i els Estats Units van trobar que el mecanisme ha de limitar-se a Síria, i no s'ha d'estendre a l'Iraq, per exemple, pel fet que alguns van utilitzar armes químiques a Síria contra la població. [1] Ja en tres casos, el règim del president Bashar al-Assad va ser designar com a responsable, però també Estat Islàmic havia utilitzat armes químiques en un atac.
Rússia va assenyalar el perill que grups terroristes poguessin utilitzar armes químiques i, per tant, constatava que el pla s'havia d'estendre a tota la regió. El mecanisme no ha de ser explotat políticament per criticar al govern sirià, sinó que havia de fer-ho de manera objectiva. Xina i França va argumentar que el Consell de Seguretat ha de romandre unit, i havia de deixar de banda les seves diferències sobre Síria quan tractés aquest tema.
Japó estava a favor d'estendre el mecanisme encara més després d'aquesta extensió, ja que s'havien produït nous incidents.

## Contingut

L'equip de recerca de l'OPCW havia investigat nous incidents que impliquen l'ús d'armes químiques a Síria. El seu ús va ser novament condemnat com una greu violació del dret internacional.
El mandat del Mecanisme Conjunt d'Investigació amb l'OPCW, creat per la resolució 2235, es va ampliar fins al 18 de novembre de 2016.

## Referències

* 1 2 Nacions Unides. «SC extends mandate of joint investigative mechanism identifying perpetrators using chemical weapons in Syria», 31-10-2016.
* ↑ Nacions Unides. «SC extends mandate of mechanism to identify perpetrators using chemical weapons in Syria», 17-11-2016.
* ↑ «Explanation of Vote for UN Security Council Resolution 2314 on the Renewal of the Joint Investigative Mechanism», 31-10-2016.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2301 a la 2400 (2016 - 2018)

## Enllaços externs

* «Text de la Resolució» (pdf). Nacions Unides.
# Freaks and bits

Freaks and Bits és un Podcast dedicat a parlar sobre cultura audiovisual: Televisió, Cinema, Sèries, videojocs i còmics. Presentat per Pau Aguilar, dirigit per Pau Sabés, amb dos col·laboradors fixes: Magí Barneda i Nestor Sard.
El seu lema és "Freaks and Bits és el programa que t’acosta la cultura audiovisual al sofà de casa!"
# Hesperia Dorsa

Hesperia Dorsa és una formació geològica de tipus dorsum a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -17.64 ° latitud N i 117.97 ° longitud E, que fa 818.25 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1991 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Hesperia Dorsa". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# 1584
## Esdeveniments
### Resta del món

* Traducció de la Bíblia a l'eslovè i a l'islandès.

## Naixements

29 d'abril, Poznan: Melchior Teschner, compositor.

## Necrològiques
### Països Catalans

* Vic: Jaume Beuló, president de la Generalitat de Catalunya.

### Resta del món

* 18 de març - Moscou, Rússia: Ivan el Terrible, tsar de Rússia.
* Bernal Díaz del Castillo
# Casa Balagué-Solà

La casa Balagué-Solà és un edifici d'Ulldecona (Montsià) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un habitatge cantoner amb la façana principal oberta al carrer Puríssima. Consta de planta, primer pis i golfes, a sobre del qual hi ha el terrat. A la façana s'obre una porta allindada gran amb brancals de pedra, i dues finestres enreixades a banda i banda. En el primer pis es disposen tres balcons sostinguts per mènsules decoratives i amb reixa de ferro forjat treballada. A les golfes hi ha quatre finestres tancades amb tela d'aram i en el terrat hi ha una barana de pedra amb decoració floral organitzada en cercles, amb plafó central de perfil superior mixtilini i emmarcament decoratiu al voltant de la frase: "MATERIALES DE LA CONSTRUCCIÓN FRANCISCO BALAGUÉ". L'arrebossat de la façana està treballat amb relleus i en els forjat dels murs s'imita carreus encoixinats. A les separacions de nivells i emmarcaments d'obertures hi ha decoració amb frisos de motius vegetals i geomètrics.
Per l'estructuració i la decoració de la façana estaria dins del primer terç del segle xx.

## Referències

* 1 2 «Casa Balagué-Solà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Castril (cràter marcià)

Castril és el nom d'un petit cràter d'impacte al planeta Mart situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -14.68 ° latitud N i 175.32 ° longitud E. L'impacte va causar una obertura de 2.19 quilòmetres de diàmetre en la superfície del quadrangle Aeolis, corresponent a la nomenclatura MC-23.
S'hi troba a l'interior del cràter Gusev, que amb 158 km de diàmetre allotja altres impactes amb nom propi, com Crivitz o Thira.
El nom va ser aprovat en 2002 per la Unió Astronòmica Internacional en honor de Castril, Granada, Espanya.

## Referències

* ↑ "Castril (cràter marcià)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ The Times of London in collaboration with John Bartholomew and Son Ltd. The Times Atlas of the World, Comprehensive Edition, 1971 (i altres edicions)..

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Respecte

El respecte és un valor ètic o moral que reconeix que una persona o quelcom té vàlua. Va més enllà de la tolerància perquè implica un sentiment positiu cap a l'altre.
Per a alguns, el respecte en les relacions interpersonals comença pel reconeixement de l'individu com a entitat única i que necessita ser comprès per l'altre. Consisteix a saber valorar els interessos i necessitats dels altres.

## Tipus de respecte

El respecte es pot agrupar segons la persona o entitat a què va dirigit. En primer lloc hi ha el respecte universal, que mereix qualsevol ésser humà i que és la base de les relacions socials o drets humans. Suposa admetre que totes les persones neixen en situació d'igualtat, per merèixer consideració (dignitat humana), malgrat que després es produeixin diferències d'estatus o vivències. És un dels valors bàsics de la religió monoteista, que considera que l'ésser humà ocupa una posició central en la creació perquè té ànima i, per tant, mereix un respecte especial.
En un segon terme, estaria el respecte cap a persones superiors; poden ser caps de la feina o de l'exèrcit, càrrecs que denoten autoritat (com professors, policies o jutges) o dirigents polítics. El culte a l'emperador romà s'inscriuria en aquesta línia, que sol mostrar-se amb gestos de deferència (com una reverència), o títols honorífics en parlar d'aquelles persones. En moltes societats, participen en aquest respecte les persones grans, que han adquirit un estatus en relació amb les joves per l'experiència viscuda. Dins d'aquestes, destaquen els pares, protegits per lleis morals com la pietat filial oriental, els manaments bíblics o la figura del pater familias.
En tercer lloc, es pot parlar de respecte a símbols i idees abstractes com la pàtria o les creences, aquelles entitats que representen allò que dona identitat a cada persona. Aquest respecte sovint es codifica en homenatges, com la hissada de la bandera, l'himne nacional que cal escoltar atentament, el culte religiós o d'altres.

## Referències

* ↑ «Respeto - Qué es, valor, tipos y ejemplos» (en espanyol europeu). [Consulta: 3 març 2024].
* ↑ «respect | Etymology of respect by etymonline» (en anglès). [Consulta: 3 març 2024].
* ↑ Dillon, Robin S. Respect. Fall 2022. Metaphysics Research Lab, Stanford University, 2022.
* ↑ «rispètto - Treccani» (en italià). [Consulta: 24 febrer 2024].
* ↑ «Respeto - EcuRed» (en castellà). [Consulta: 2 març 2024].
# Creu de terme trencada

La Creu de terme trencada, o Creu Trencada, és una creu de terme de Balaguer (Noguera) situada a 1 km a ponent de la ciutat, al peu de l'anomenat camí de la Creu Trencada (que dona continuïtat al camí del Barranc dels Rucs, procedent del nucli) just al seu encreuament per pas inferior amb la variant nord-oest de Balaguer (C-12). Està inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El conjunt monumental original era tot de pedra i format per peanya, base, fust, capitell i la creu pròpiament dita, la qual va desaparèixer en un moment reculat atès que el camí i la partida s'anomenen “la Creu Trencada” des d'antic. La peanya, la base, el fust i el capitell que han romàs són de secció octogonal essent 2,63 metres l'alçada actual, per la qual cosa s'estima que el conjunt complet devia superar els 3 metres d'alt.
La peanya és formada per dos esglaons que amiden 1,50 i 1,25 metres de llargada, respectivament, amb una alçada conjunta de 0,70 metres. Al damunt, s'alça la base, formada per tres cossos decreixents que sumen 1,01 metres d'alçada, i 0,68 metres d'amplada a l'arrencada. El tercer cos, el quin sosté el fust, llueix quatre mitges circumferències en alt relleu, situades en cares alternes al seu basament. El llis fust, de sols 1,07 metres, sosté el capitell o magolla, que amida 0,34 metres d'alt, amb dues anelles inferiors i una cornisa superior, que emmarquen un bell fris amb vuit fulles, una cada cara.

## Història

A semblança de les altres creus de la ciutat (dels Erals, de Sant Domènec, de la Secla, de Santa Maria) se situava en un punt estratègic foramurs, fent la funció de delimitar els extrems de la ciutat. Es va fer nova en època recent i l'original es devia trencar ja d'antic, com indicaria el propi nom. En el període 2018-19, l'Ajuntament de Balaguer realitzà un projecte de restauració de les creus de terme, gràcies al qual es va consolidar la Creu del Firal o Santa Maria, i es va traslladar la Creu Trencada que hauria quedat en ple talús de la variant nord de Balaguer.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme trencada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 març 2019].
# Badia d'Arguin

La badia (o golf) d'Arguin, també banc d'Arguin és una àmplia badia africana de l'oceà Atlàntic que es troba a la costa septentrional de Mauritània. Està limitada al nord pel cap Blanc i al sud pel cap Timiris. Al seu interior es troba l'arxipèlag del golf d'Arguin, un conjunt d'illes costaneres que comprèn les illes majors d'Arguin i Tidra i moltes illes menors i illots. La major part de les seves aigües, uns 12.000 km², formen part del Parc Nacional del Banc d'Arguin.

## Història

La badia va ser donada a conèixer el 1035, quan Abd-Al·lah ibn Yassín hi fundà un ribat, que fou l'origen de la dinastia almoràvit.
El primer europeu en visitar la badia fou Nuno Tristão el 1443.
La zona també és coneguda per ser el lloc on va naufragar la fragata francesa La Medusa el 1816.

## Referències

* ↑ http://www.terremauritanie.com/noticias-todas-las-informaciones-historia-historia-de-la-mauritania-news-_23.html Arxivat 2016-10-24 a Wayback Machine.
* ↑ Diffie, Bailey. Foundations of the Portuguese Empire, 1415–1580. University of Minnesota Press, 1977, p. 465–474. ISBN 0-8166-0782-6.
* ↑ Corréard, Alexandre; Savigny, Jean Baptiste Henri. Narrative of a Voyage to Senegal in 1816 Undertaken by Order of the French Government, Comprising an Account of the Shipwreck of the Medusa, the Sufferings of the Crew, and the Various Occurrences on Board the Raft, in the Desert of Zaara, at St. Louis, and at the Camp of Daccard. to Which Are Subjoined Observations Respecting the Agriculture of the Western Coast of Africa, from Cape Blanco to the Mouth of the Gambia. (en anglès), 2004-04-01.