OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Robert Lighthizer

Robert Lighthizer (anglès: Robert Emmet Lighthizer) (Ashtabula, 11 d'octubre de 1947) és un advocat i alt càrrec governamental nord-americà que va exercir com a Representant de Comerç dels Estats Units (Office of the United States Trade Representative, USTR) durant la primera presidència de Donald Trump, entre 2017 i 2021.
Es va graduar en Dret per la Universitat de Georgetown el 1973 i va començar la seva carrera a Covington & Burling abans de treballar com a cap de personal i assessor del Comitè de Finances del Senat sota el lideratge de Bob Dole. Durant l’administració de Ronald Reagan, el 1983 va ser nomenat Subrepresentant de Comerç dels EUA, negociant múltiples acords comercials bilaterals.
Després, va exercir durant més de 30 anys com a soci al bufet Skadden, especialitzant-se en dret comercial internacional. Com a USTR amb Trump, va liderar polítiques proteccionistes per protegir la manufactura nord-americana, renegociant el Tractat de Lliure Comerç de l'Amèrica del Nord (TLCAN), convertit en l’Acord EUA-Mèxic-Canadà, i gestionant la guerra comercial amb la Xina. També va defensar els aranzels com a eina per reforçar la indústria nacional i va criticar les pràctiques comercials de la Xina.
És conegut pel seu enfocament esceptic respecte al lliure comerç i la reforma del sistema comercial multilateral. Resideix a Florida, té dos fills i és germà d’un expert en la Guerra Civil nord-americana.

## Referències

* ↑ Rasky «The Steel Trade Negotiations; The Experts Who Will Forge the New Quotas». , 30-09-1984.
* ↑ Bade, Gavin. «Trump's trade guru plots an even more disruptive second term». Politico, 04-08-2024.
* ↑ Clarke, Sara. «10 Things You Didn't Know About Robert Lighthizer». U.S. News & World Report, 31-01-2017. [Consulta: 18 setembre 2017].
* ↑ Kranz, Michal. «Here's where Trump's cabinet went to college». Business Insider, 18-01-2018.
* ↑ Sagrera, Berto. «Trump col·loca un contrari als confinaments de la covid al capdavant de la recerca mèdica». El Nacional, 27-11-2024. [Consulta: 12 desembre 2024].
* ↑ Foncillas, Adrián. «El superàvit xinès està a punt de trencar la barrera del bilió de dòlars». El Periódico, 18-11-2024. [Consulta: 12 desembre 2024].
* ↑ «Letter concerning NAFDTA». Ustr.gov. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Coll d'ampolla

Coll d'ampolla paraula emprada en enginyeria per referir-se al fenomen que afecta el rendiment o la capacitat d'un sistema sencer per la limitació d'alguns components d'aquest sistema.
Per exemple: en el món de xarxes informàtiques si en un commutador de xarxa hi ha trànsit de dades entrant de 2 Gbps i sortint de només d'1 Gbps el commutador és el coll d'ampolla en aquest punt de la xarxa.
# Coavaluació

La coavaluació és una tècnica d'aprenentatge col·laborativa en què l'alumne avalua el treball dels seus companys mentre que els companys avaluen el seu treball. Normalment emprada com una eina d'aprenentatge, la coavaluació dona als estudiants una noció de la qualitat del seu treball, amb freqüència acompanyada d'idees i estratègies per a la millora. Així mateix, l'avaluació del treball dels companys sovint comporta l'enriquiment del propi aprenentatge i la confiança de qui desenvolupa l'avaluació. Involucrar els companys contribueix a personalitzar l'experiència formativa i motiva en gran manera l'aprenentatge continuat.
Quant al procés de qualificació, la coavaluació proporciona al professor informació molt interessant pel que fa al rendiment de l'alumne. Especialment en classes en línia dirigides a un públic massa ample, aquesta tècnica facilita la incorporació d'un procés d'avaluació guiada per part dels participants més eficient que els processos automatitzats o una avaluació escassa per part d'una plantilla docent insuficient.
Les tècniques per a dur a terme la coavaluació varien considerablement i depenen de la situació i el context formatiu. Per tal de donar una realimentació adequada i fiable als companys que estan sent avaluats, s'ha de proporcionar a l'alumne unes pautes clares i unívoques, criteris i regles de puntuació i qualificació, així com practicar amb exemples. Abans de considerar els alumnes aptes per avaluar la resta, les seues avaluacions de prova s'han de comparar amb les del professor sobre els mateixos exemples, per tal d'assegurar-ne la idoneïtat.

## Referències

* ↑ «Stanford | Lytics Lab» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-01-31. [Consulta: 25 març 2017].
Viccionari
# Fernando Modrego Caballero

Fernando Modrego Caballero (Sant Sebastià, 4 de febrer de 1957) és un arquitecte i polític valencià, conseller de la Generalitat Valenciana i diputat a les Corts Valencianes en la VI Legislatura.

## Biografia

Llicenciat en arquitectura, es va establir a Benidorm. Va exercir d'arquitecte municipal a Polop i fou membre de la junta del Col·legi d'Arquitectes d'Alacant. Amb l'arribada d'Eduardo Zaplana a la presidència de la Generalitat Valenciana fou nomenat director general d'Urbanisme i Ordenació Territorial (1995) i subsecretari d'Urbanisme i Obres Públiques (1998).
El 1999 fou nomenat Conseller de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana, càrrec que va mantenir fins a 2003. Fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 2003. El 2007 no es va presentar a la reelecció i continuà la seva tasca com arquitecte municipal de Polop i com assessor extern a Benidorm.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.375. ISBN 9788495484802.
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 29 juliol 2015].
* ↑ Gema Amor «coloca» al exconseller Modrego como asesor externo Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., ABC, 11 de juny de 2013
# Roger Pigaut

Roger Pigaut (Vincennes, 8 d'abril de 1919 – París, 24 de desembre de 1989) va ser un actor i director cinematogràfic francès.

## Biografia

El seu nom complet era Roger Paul Louis Pigot i va néixer a Vincennes, França. Casat amb Joëlle Bernard, va actuar en 40 films entre 1943 i 1980.
El 1938, Roger Pigaut segueix els cursos de teatre de Raymond Rouleau i l'any següent, és admès al Conservatoire; però a causa de la guerra, marxa al Sud de França.
Entre 1943 i 1978, fa més d'una quarantena de films i troba els seus papers més destacats a Sortilèges de Christian-Jaque (1944), Antoine i Antoinette de Jacques Becker (1947), Les Frères Bouquinquant de Louis Daquin (1948), i Una història simple de Claude Sautet (1978), el seu últim film.
També ha dirigit sis films, i actuat al teatre.
Roger Pigaut va estar casat amb Betsy Blair i a continuació amb Joëlle Bernard.
Pigaut va morir a París, França, el 1989, a causa d'una aturada cardíaca.

## Filmografia

Les seves pel·lícules més destacades són:

### Actor

* 1968: Angélique i el sultà

### Televisió

* 1965: Les Chevaliers du ciel, sèrie de TV, temporada 1
* 1968: Les Chevaliers du ciel, sèrie de TV, temporada 2
* 1969: Les Chevaliers du ciel, sèrie de TV, temporada 3
* 1970: Mauregard, sèrie de Claude de Givray
* 1971: Quentin Durward, de Gilles Grangier
* 1974: Les Faucheurs de marguerites, de Marcel Camus

## Director

* 1957: Le Cerf-volant du bout du monde, amb Wang Kia-Yi
* 1965: La jeune morte
* 1971: Comptes à rebours
* 1972: Trois milliards sans ascenseur
* 1975: Li Guêpier
* 1977: Miss (TV)

### Ajudant d'adreça

* 1963: Germinal, de Yves Allégret

### Guionista

* 1972: Trois milliards sans ascenseur, de Roger Pigaut

## Teatre

* 1951: Dîner de têtes, de Jacques Prévert, escenografia d'Albert Médina, Fontaine des Quatre-Saisons
* 1953: Kean, de Jean-Paul Sartre, escenografia de Pierre Brasseur, Teatre Sarah Bernhardt
* 1964: Le temps viendra, de Romain Rolland, escenografia de Guy Kayat, Teatre Romain Rolland Villejuif
* 1965: Le temps viendra, de Romain Rolland, escenografia de Guy Kayat, Teatre Récamier

## Bibliografia

* Yvan Foucart: Dictionnaire des comédiens français disparus, Mormoiron: Éditions cinéma, 2008, 1185 p.

## Referències

* ↑ Olivier Barrot et Raymond Chirat, Noir et Blanc - 250 acteurs français du cinéma français 1930-1960, Paris, Flammarion, 2000, pp. 439-443
* 1 2 «filmografia». hollywood.com.
* ↑ Claude Sautet: « Pour Jérôme, j'ai tout de suite pensé à Roger Pigaut, un acteur remarquable qu'on ne voyait plus. Il avait le regard perdu de celui qui s'abandonne ». Entretiens accordés par Claude Sautet à Michel Boujut, Institut Lumière-Actes Sud, 1994
# Betty Twarog

Betty Mack Twarog (Nova York, 28 d'agost de 1927 – Damariscotta, Maine, 6 de febrer de 2013) va ser una bioquímica estatunidenca i la primera científica a trobar serotonina en el cervell dels mamífers.

## Trajectòria

Twarog va néixer a la Ciutat de Nova York el 1927. Va estudiar a l'Swarthmore College entre 1944 i 1948, centrant-se en les matemàtiques. Mentre estudiava un màster en Ciències a la Universitat Tufts va assistir a una conferència sobre neurologia muscular dels mol·luscs i el 1949 es va matricular en el programa de doctorat de la Universitat Harvard que dirigia John Welsh per a estudiar aquesta àrea. El 1952 va presentar un article que mostrava que la serotonina complia una funció com a neurotransmissor en els musclos.
A la tardor de 1952, Betty Twarog es va traslladar a la zona de la Universitat de l'Estat de Kent per motius familiars, i va escollir la Clínica de Cleveland com a lloc per a continuar l'estudi de la seva hipòtesi segons la qual els neurotransmissors dels invertebrats també es trobarien en els mamífers. Encara que el seu cap, el fisiòleg Irvine Page, la secundava, ell dubtava que la serotonina es trobés en el cervell. Tot i així, va proporcionar a Twarog un laboratori i un tècnic. D'aquesta manera, al juny de 1953, Twarog va presentar un treball acadèmic anunciant l'aïllament de la serotonina en el cervell d'un mamífer, titulat Serotonin Content of Some Mammalian Tissues and Urine and a Method for Its Determination.
Betty Twarog va deixar la Clínica de Cleveland el 1954 i va continuar treballant amb el múscul llis dels invertebrats a la Universitat de Tufts, en la d'Harvard i a la Universitat Estatal de Nova York a Stony Brook. Anys més tard, en el Laboratori Bigelow de Ciències Marines de Boothbay Harbor, a Maine, va estudiar com els mol·luscs eludeixen els verins del fitoplàncton.
Twarog va morir el 6 de febrer de 2013, a l'edat de 85 anys a Damariscotta, a Maine.

## Impacte en ciència i medicina

L'aïllament de la serotonina en el cervell que va aconseguir desenvolupar Betty Twarog va establir el seu potencial com a neurotransmissor i, doncs, com a modulador de l'activitat cerebral. El seu descobriment va ser un precursor essencial per a la creació el 1978 dels medicaments antidepressius ISRS, com la fluoxetina i la sertralina.

## Referències

* ↑ Macho Stadler, Marta «Betty Twarog, bioquímica | Efemérides | Mujeres con ciencia» (en castellà). [Consulta: 13 setembre 2017].
* ↑ «Obituary for Betty Twarog» (en anglès). Strong-Hancock Funeral Home, 06-02-2013. [Consulta: 7 juliol 2022].
* ↑ «Betty M. Twarog Obituary». Book of Memories. Arxivat de l'original el 24 de septiembre de 2015.
* ↑ Twarog, Betty M. «Responses of a molluscan smooth muscle to acetylcholine and 5-hydroxytryptamine.». Journal of Cellular and Comparative Physiology, 44, 1953, pàg. 157-161.
* ↑ ; Page, Irvine; Twarog «Serotonin content of some mammalian tissues and urine and a method for its determination». Am J Physiol, 175, 1953, pàg. 157–161.
* ↑ «The Discovery of Serotonin and it role in Neuroscience.». Neuropsychopharmacology, 1999.
* ↑ «Betty M Twarog». Maine-OK Enterprises, Inc.
# El mestre jardiner

El mestre jardiner és una pel·lícula de thriller policíac estatunidenc del 2022 escrita i dirigida per Paul Schrader i protagonitzada per Joel Edgerton, Sigourney Weaver i Quintessa Swindell. La pel·lícula es va exhibir fora de competició a la 79a Mostra Internacional de Cinema de Venècia el 3 de setembre de 2022 i va ser estrenada als cinemes dels Estats Units el 19 de maig de 2023. S'ha subtitulat al català.
El setembre de 2021 es va anunciar que havien escollit Joel Edgerton i Sigourney Weaver per a la pel·lícula, escrita i dirigida per Paul Schrader. El rodatge va començar a Louisiana el 3 de febrer de 2022 i estava previst que tingués lloc a l'àrea de St. Francisville fins a principis de març. El 8 de febrer es va anunciar que dos actors més s'incorporarien al repartiment, Quintessa Swindell (en substitució de Zendaya, a qui Schrader tenia present originalment), i Esai Morales.
Weaver va ser nominada al premi del Florida Film Critics Circle a la millor actriu de repartiment. "Space and Time", escrita per S. G. Goodman i interpretada per Mereba, va ser nominada al Hollywood Music in Media Award a la millor cançó original en una pel·lícula independent.

## Referències

* ↑ «Master Gardener». Goita què fan, ara!. [Consulta: 25 desembre 2024].
* ↑ Grater, Tom. «Joel Edgerton & Sigourney Weaver To Star In Paul Schrader's 'Master Gardener'; HanWay Onboard Sales». Deadline.com, 01-09-2021. [Consulta: 8 febrer 2022].
* 1 2 Yossman, K. J. «Quintessa Swindell, Esai Morales Cast in Paul Schrader's 'Master Gardener'». Variety, 04-02-2022. [Consulta: 8 febrer 2022].
* ↑ Evans, Julia-Claire. «Sigourney Weaver movie set to begin filming in St. Francisville». Greater Baton Rouge Business Report, 11-02-2022. [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ Bałaga, Marta. «Paul Schrader Talks 'Master Gardener,' Follow-Up to 'The Card Counter'». Variety, 04-10-2021. [Consulta: 8 febrer 2022].
* ↑ «Oppenheimer, Killers of the Flower Moon, Past Lives lead pack with most nominations» (en anglès). Florida Film Critics Circle. [Consulta: 13 desembre 2023].
* ↑ Grein, Paul. «Billie Eilish’s ‘Barbie’ Song, Robbie Robertson’s Scorsese Score Honored at 2023 Hollywood Music in Media Awards» (en anglès americà). Billboard, 16-11-2023. [Consulta: 30 gener 2024].
# Javier Campos Moreno

Javier Benito Campos Moreno (Santiago de Xile, Regió Metropolitana de Santiago, 6 de març del 1959) és un jugador d'escacs xilè, que té el títol de Gran Mestre des de 2005. Actualment és jugador del Club Escacs Olot.
A la llista d'Elo de la FIDE del juny de 2016, hi tenia un Elo de 2412 punts, cosa que en feia el jugador número 10 (en actiu) de Xile. El seu màxim Elo va ser de 2524 punts, a la llista de juliol de 2001 (posició 381 al rànquing mundial).

## Resultats destacats en competició

Moreno ha estat dues vegades Campió absolut de Xile, els anys 1979 i 1980. El 1988 guanyà el Torneig Magistral "Ciudad de León", i també l'Obert de Sitges.
El juny de 2022, fou tercer al 1er Festival d'Escacs de la Colònia de Sant Jordi, amb una puntuació de 5/9 (el guanyador fou Johan-Sebastian Christiansen).
Ha participat en cinc Olimpíades d'escacs representant Xile, els anys 1980 a La Valeta, 1982 a Lucerna, 1992 a Manila, 1994 a Moscou i 2010 a Khanti-Mansisk.

## Referències

* 1 2 «Nota biogràfica de Javier Campos Moreno» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 17 setembre 2014].
* ↑ «Jugadors Club Escacs Olot».
* ↑ «Jugadors de la Federació Catalana d'Escacs».
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Xile"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 2 juny 2016].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Javier Campos Moreno «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2014-12-29. [Consulta: 27 desembre 2015].
* ↑ «Historial del campionat de Xile». Ajedrezdeataque.com. [Consulta: 17 setembre 2014].
* ↑ «Palmarès Ciutat de Lleó».
* ↑ «Historial de Guanyadors de l'Obert de Sitges». Escacs Casino Prado. [Consulta: 26 desembre 2024].
* ↑ «The Week in Chess 1440». theweekinchess.com. [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ «Fitxa de Javier Campos Moreno a les Olimpíades d'escacs». OlimpBase. [Consulta: 17 setembre 2014].
# Marcelo Javier Tempone

Marcelo Javier Tempone (Buenos Aires, 6 de setembre de 1962, és un jugador i entrenador d'escacs argentí, que té el títol de Mestre Internacional des de 1980. Ha estat Campió del món sub-17 i Campió de l'Argentina.

## Resultats destacats en competició

Va guanyar el 1987 el Campionat argentí absolut disputat a Salta, i en la mateixa competició hi va empatar el primer lloc els anys 1983 i 1990, però va perdre el desempat amb Jorge Gómez Baillo i Guillermo Soppe respectivament.
Va guanyar el 1979 el Campionat del món cadet (sub-17) a Belfort, França, superant jugadors que després van ser part de l'elit dels escacs mundials com Nigel Short i Jaan Ehlvest. També ha disputat diversos cops el prestigiós Torneig d'escacs de Mar del Plata, el qual va aconseguir guanyar tres cops, els anys 1984,1989, i 1991. El 1986 va guanyar el XIIè Obert Internacional d'Escacs Vila de Sitges i el Circuit Català.
Va participar representant l'Argentina en dos Campionats Panamericans d'escacs per equips, 1987 i 1995, aconseguint en el primer, jugat a Junín, la medalla de bronze per equips i la medalla d'or individual en el primer tauler reserva, i en el segon, a Cascavel, la medalla de plata per equips i la medalla de plata individual al segon tauler reserva.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Marcelo Tempone» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 26 desembre 2024].
* 1 2 3 4 Carranza, Juan Carlos. «Entrevista a Tempone, una leyenda del ajedrez argentino». La Voz d'Argentina. [Consulta: 26 desembre 2024].
* ↑ «Historial de guanyadors del campionat d'escacs de l'Argentina, fins a 2008» (en castellà). ajedrezdeataque.com. [Consulta: 26 desembre 2024].
* ↑ «Campeonato d'Argentina». Arxivat de l'original el 3 de març de 2016. [Consulta: 2 gener 2013].
* ↑ «Historial de Guanyadors de l'Obert de Sitges». Escacs Casino Prado. [Consulta: 26 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Marcelo Javier Tempone al web de la FIDE (en anglès)
* Marcelo Javier Tempone a ChessGames.com (anglès)
# Shandita

La shandita és un mineral de la classe dels sulfurs. Va ser anomenat així per Paul Ramdohr l'any 1950 en honor del petròleg Samuel James Shand, professor de la universitat de Stellenbosch de Sud-àfrica.

## Característiques

La shandita és un sulfur de fórmula química Ni₃Pb₂S₂. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4. Pot presentar impureses de zinc, ferro, cobalt i manganès.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la shandita pertany a «02.BD: Sulfurs metàl·lics, M:S > 1:1 (principalment 2:1), amb Pb (Bi)» juntament amb els següents minerals: furutobeïta, rodoplumsita, betekhtinita, parkerita, schlemaïta i pašavaïta.

## Formació i jaciments

S'ha descrit a Austràlia, el Japó i Amèrica del Nord. Sovint es troba en serpentines.

## Referències

* 1 2 3 4 «Shandite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Web Mineral.com (anglès)
# .berlin

.berlin (dotBERLIN) és un domini de primer nivell proposat. També és un dels anomenats dominis de primer nivell genèrics pensat per ser un domini de primer nivell per tots els llocs amb el nom de Berlín. La comunitat de berlinesos demana el seu propi domini a Internet.
Juntament amb dominis de primer nivell com .cat, .asia i .eu, .berlin i altres dominis de primer nivell corresponen a la nova categoria de GEOTLDs (del seu nom en anglès, dominis de primer nivell geogràfics).
La intenció de proposar nous dominis de primer nivell per regions i ciutats és que Internet està esdevenint més local i les recerques afecten cada cop més l'entorn més local de l'usuari d'Internet. Alhora, els dominis són un recurs escàs en algunes terminacions de domini. La proposta per estendre l'espai de noms d'Internet es veu com un avanç en sistema actual.
La visió de .berlin és:
       ".berlin és el domini de primer nivell de la comunitat Berlinesa a Internet. Les URLs disponibles són concises i creen identitat per empreses, institucions, i particulars. A més, proveïdors d'informació, béns i serveis i els seus respectius clients poden trobar-se intuïtivament. Els noms de domini .berlin estimulen el sentit de comunitat, milloren la comunicació, i faciliten la interacció, això estimularà la innovació i el desenvolupament. Les atraccions de Berlín pels visitants i com a lloc de negocis i de l'habitatge augmentarà."
La campanya del .berlin està recolzada per empreses, institucions i particulars principalment de la capital alemanya i està recolzada pel parlament alemany, el Bundestag.

## Referències

* ↑ (alemany) Deutscher Bundestag - 16. Wahlperiode, 7 de març 2007 (data d'accés:03-06-08).

## Vegeu també

* .de
Domini de primer nivell genèric :
Actuals :
Proposats :
Llista de dominis de primer nivell territorial :
# Paramount

«Paramount» té aquests significats:
* Toponímia:
** Paramount (Califòrnia), ciutat dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
** Paramount-Long Meadow, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland
** Paramount Plaza, gratacel a Broadway, Nova York que alberga dos teatres de Broadway
* Organitzacions:
** Paramount+, servei de streaming nord-americà, propietat i operat per ViacomCBS
** Paramount Network, anteriorment Paramount Channel, canal de televisió d'entreteniment dedicat al cinema i a les sèries
** Paramount Pictures companyia de producció i distribució de cinema i televisió
** Paramount Comedy, antic nom de Comedy Central, canal de televisió propietat de Viacom
** Paramount Comedy (canal de televisió), canal de televisió per subscripció espanyol d'origen estatunidenc
# Takuo Aoyagi

Takuo Aoyagi (青柳卓雄, Aoyagi Takuo, Prefectura de Niigata (Japó), 14 de febrer del 1936 — Tòquio, 18 d'abril del 2020) va ser un enginyer japonès, conegut per estar en l'origen del pulsioxímetre.

## Biografia

Es titulà en enginyeria elèctrica a la universitat de Niigata el 1958 i treballà, per un temps, a la companyia d'instruments científics Shimadzu Corporation, fins que al 1971 entrà a la divisió de recerca a la companyia d'equips mèdics Nihon Kohden.

### Pulsioximetria

La pulsioximetria és un procediment de diagnòstic que mesura indirectament la saturació d'oxigen en sang d'un pacient de forma no invasiva, mitjançant un aparell mèdic.
Un primer model d'oxímetre havia estat inventat per Glen Millikan, basant-se en investigacions de Karl von Vierordt, Karl Matthes, i altres; posteriorment, Earl Wood i J. E. Geraci hi feren algunes millores. Aquesta aparells primitius eren poc acurats i difícils d'usar. El punt principal era mesurar la diferència en com la sang absorbia la llum vermella en comparació amb la llum infraroja.
Aoyagi trobà que el pols de la sang dificultava la mesura, en tant que creava un gran volum d'interferència. Per a solucionar-ho, inicialment prenent la mesura a l'orella, i amb altres mètodes. Poc després d'entrar a Nihon Kohden el 1971, Aoyagi creà una fórmula matemàtica que suprimia el "soroll" causat pel pols sanguini, i això el permeté de crear un aparell que mesurava el nivell de l'oxigen a la sang amb molta més precisió que fins aleshores. Procediments similars van ser desenvolupats poc després per Masaichiro Konishi i Akio Yamanishi de Minolta.
El 1974, l'empresa Nihon Kohden presentà una patent de l'aparell, i hi cità Aoyagi i el seu col·lega Michio Kishi (que havia ajudat a fer l'aparell de prova) com a coinventors. La patent va ser atorgada el 1979. Aoyagi continuà estudiant el desenvolupament de tècniques per a la monitorització de l'oxigen. Dissenyà un aparell que anomenà "espectròmetre de pols", que es basava en mesurar la difusió en la sang d'un tint injectat, cosa que donava un procediment relativament poc invasiu per avaluar el flux sanguini hepàtic i el volum de plasma.

## Distincions

El 1993, la universitat de Tòquio li atorgà un doctorat en enginyeria i, el 2002, l'emperador del Japó el distingí amb la Medalla d'Honor amb Galó Morat. Aoyagi va rebre el 2015 la medalla de l'Institute of Electrical and Electronics Engineers.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Schwartz, John; Hida, Hikadi «Inventor of 'Indispensable' device that measures blood oxygen. Takuo Aoyagi 1936-2020». The New York Times International, 05-05-2020, pàg. 2.
* 1 2 3 4 5 Severinghaus, John W. «Takuo Aoyagi: Discovery of Pulse Oximetry». Anesthesia & Analgesia. Ovid Technologies (Wolters Kluwer Health), vol. 105, 2007, pàg. S1–S4. DOI: 10.1213/01.ane.0000269514.31660.09. ISSN: 0003-2999.
* ↑ «IEEE Medal for Innovations in Healthcare Technology Recipients: Takuo Aoyagi». [Consulta: 9 maig 2020].