OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Fort-de-France-1

El cantó de Fort-de-France-1 és una divisió administrativa francesa situat al departament de Martinica a la regió de Martinica.

## Composició

El cantó comprèn una fracció de la comuna de Fort-de-France.

## Administració

Llista dels consellers generals successius :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008-2014 | Jean-Michel Jean-Baptiste | PPM | |
| Les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Les Trois-Îlets

El cantó de Les Trois-Îlets és una divisió administrativa francesa situat al departament de Martinica a la regió de Martinica.

## Composició

El cantó comprèn la comuna de Les Trois-Îlets.

## Administració

Llista dels consellers generals successius :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004-2014 | Arnaud René-Corail | Divers gauche | |
| Les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Aixa (Marina Alta)

El territori d'Aixa comprèn els municipis d'Alcalalí, Xaló i Llíber (sud de la comarca de la Marina Alta), que pertanyien a l'antic terme castral del Castell d'Aixa. Actualment, constitueixen un important eix socioeconòmic, vertebrat al llarg de la carretera comarcal que uneix les tres poblacions, tot seguint el curs mitjà del riu Xaló-Gorgos.

## Canvis econòmics i socials

Alcalalí, Xaló i Llíber són tres municipis en què l'agricultura, desplaçada pels serveis i la construcció, ha deixat de ser la primera activitat productiva per passar a adquirir un caràcter notòriament marginal.
Aixa ha experimentat des de la dècada dels noranta un notable creixement demogràfic, que té el seu origen en les següents causes:
* D'una banda, els veïns ja no es veuen forçats a emigrar perquè s'hi donen unes bones condicions de contractació laboral.
* D'altra, la constant afluència de població de treballadors emigrants de nacionalitats diverses (marroquins, colombians, argentins i txecs) i de pensionistes europeus de la tercera edat.
Durant l'any 2004, les poblacions d'Aixa han experimentat el major augment demogràfic de tota la comarca: Xaló ha crescut un 16,9%, Alcalalí un 11,2% i Llíber un 11,1% respecte a les xifres de l'any anterior, mentre que la mitjana de creixement de La Marina Alta se situava en un 5,5%.

## L'externalització de serveis

En l'actualitat, Aixa pateix un procés d'externalització administrativa, és a dir, els serveis públics bàsics són traslladats sistemàticament fora de l'eix Alcalalí-Xaló-Llíber, tot i que té una població que s'apropa als sis mil habitants.
Per intentar frenar l'esmentat procés en matèria d'educació, el dia 18 de març de 2005 es va constituir la Plataforma pro millora educativa, que agrupa a entitats públiques, associacions i particulars dels tres municipis amb la finalitat de demanar la permanència de la E.S.O. a Aixa.

## Vegeu també

* La subcomarca d'Aixa-Pop
* Les Senyories d'Aixa, per la història d'aquesta subcomarca.
# Associació de la Dependència Mercantil

Associació de la Dependència Mercantil fou un sindicat creat a Barcelona el 9 de juny de 1898 que reivindicava l'associació dels dependents de comerç, la limitació de les hores de treball i el descans dominical. Impulsà la creació de la Federació Espanyola de Dependents del Comerç i el 1907 participà en la fundació de Solidaridad Obrera. També participà en la Primera Assemblea de Dependents de Catalunya celebrada a Barcelona del 12 al 13 d'abril de 1913, on hi fou representada per Pere Regull, i poc després s'integrà en el CADCI.
# Associació per a la Investigació de Mitjans de Comunicació

Associació per a la Investigació de Mitjans de comunicació (AIMC) és una associació espanyola de 160 empreses gestores o bé relacionades amb mitjans de comunicació. Entre els seus integrants destaquen els mitjans de comunicació (televisions, ràdios, periòdics, revistas, llocs d'Internet) i les empreses vinculades al sector publicitari (anunciants, agències de publicitat, consultors). Aquesta associació s'encarrega d'elaborar l'Estudi General de Mitjans (EGM).

## Enllaços externs

* Associació per a la Investigació de Mitjans de Comunicació - Lloc web oficial
# Hosanna

Hosanna és una paraula litúrgica emprada en el judaisme i el cristianisme. És una exclamació que expressa una apel·lació per a l'ajuda divina.

## Etimologia

La paraula hosanna (llatí osanna, grec ὡσαννά, hōsanná) ve de l'hebreu הושיעה־נא, הושיעה נא hôšîʿâ-nā, que al seu torn es relaciona amb l'arameu ܐܘܿܫܲܥܢܵܐ (ʾōshaʿnā), que significa salvar, rescatar.
A la Bíblia jueva és utilitzada només en versicles com a "ajuda" o "salva'm, et prego" (Salms 118:25). En els Evangelis s'usa com a exclamació de gaubança, i això ha donat lloc a discussions complexes. En aquell context, la paraula Hosanna sembla ser una "mena especial de respecte" que es dona al qui salva, va salvar, salvarà o està salvant ara. Si és així, Hosanna significa 'un honor especial al qui salva'. La interpretació literal "Salva, ara!", basada en el Salms 118:25, no explica del tot l'ocurrència de la paraula.

## Ús litúrgic en tradicions diferents
### Judaisme

A la litúrgia jueva, la paraula és aplicada concretament al Servei d'Hoshana, un cicle d'oracions del qual una selecció és cantada cada matí durant Sukkot, el Tiberi dels Tabernacles. El cicle complet és cantat en el setè dia del festival, el qual és anomenat Hoshana Rabbah (הושענא רבא, "Gran Hoshana"). Al judaisme és sempre utilitzat en la seva forma hebrea original, הושענא Hoshana.

### Cristianisme

"Hosanna" era l'exclamació d'elogi o adoració feta en reconeixement de Jesús com a Messies en la seva entrada triomfal a Jerusalem, "Hosanna! Beneït és el qui entra el nom del SENYOR!", que forma part de l’oració del Sanctus.
És aplicat en versos nombrosos del Nou Testament, incloent "Hosanna; beneït és el qui entra el nom del Senyor" (Marc 11.9); "hosanna en el més alt" (Marc 11.10); i "hosanna al Fill de David" (Mateu 21:9).

## Referències

* ↑ Friberg Lexicon
* ↑ Oxford English Dictionary and Bauer lexicon
* ↑ See the articles James Hastings. . and more especially Cheyne and Black. .
* ↑ See ArtScroll Siddur, p. 727.
* ↑ See ArtScroll Siddur, p. 726; so also in Syrian usage.
* ↑ Mateu 21:9,15; Marc 11:9-10; Joan 12:13,

## Bibliografia

* Yohannan Aharoni & Michael Avi-Yonah, The MacMillan Bible Atlas, Revised Edition, pp. 157–165 (1968 & 1977 by Carta Ltd).
* Aquest article incorpora fragments d'una publicació que està en domini públic: Aherne, Cornelius. «Hosanna». A: Charles Herbermann. Catholic Encyclopedia. 7. Nova York: Robert Appleton, 1910.

## Vegeu també

* Al·leluia
# Bosc de Guàrdia (Castell de Mur)

El Bosc de Guàrdia és un bosc del Pallars Jussà situat en el terme municipal de Castell de Mur, dins del territori de l'antic terme de Guàrdia de Tremp.
Està situat al límit sud del terme, al vessant septentrional del Montsec d'Ares, i queda limitat al nord pel barranc del Bosc.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter purament descriptiu: es tracta del bosc pertanyent a la vila de Guàrdia de Noguera.
# Théâtre Louvois

El Théâtre Louvois fou una antiga sala d'espectacles parisenca d'entreteniment situada 6, rue de Louvois, al districte 2. Es va inaugurar el 1791 i es va tancar el 1825. També es va utilitzar com a teatre d'òpera, debutant en ell el cantant Luigi Barilli l'any 1805, i el 19 de juny de 1825 s'hi va estrenar Il viaggio a Reims de Rossini.Albert de Lasalle,

## Referències

* ↑ Les Treize Salles de l'Opéra], librairie Sartorius, 1875 (chapitre x : Salle Favart (1820), p. 234)
* ↑ Jacques Hillairet, Dictionnaire historique des rues de Paris, vol. 2, Les Éditions de Minuit, 1985, ISBN 2-7073-1054-9
* ↑ «Théâtre Louvois». Vizus. [Consulta: 23 desembre 2024].
# Cal Llobet (Biscarri)

Cal Llobet és una masia del terme municipal d'Isona i Conca Dellà situada en el poble de Biscarri, de l'antic terme de Benavent de Tremp. És una de les cases més properes al que es considera nucli actual del poble.
Està situada al sud de Cal Ton de Bàrio, al sud-est de Cal Savina i Cal Borrell, i al nord de Ca l'Abelló. Són les cases que queden al nord-est del petit nucli que fa de centre modern del poble de Biscarri (on hi ha l'església parroquial actual i el local municipal).
# Borda de Joanico

La Borda de Joanico és una antiga borda del terme municipal de Sarroca de Bellera, del Pallars Jussà. Està situada a llevant de Sarroca de Bellera i al sud-oest de la Bastida de Bellera. És la borda més occidental del conjunt de bordes de les Bordes de la Bastida, tot i ser en una carena a l'oest de la carena principal d'aquest antic nucli de bordes.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Borda de Cortal

La Borda de Cortal és una borda del terme municipal de la Torre de Cabdella, en el seu terme primigeni. Està situada a prop i a llevant del poble d'Obeix, a migdia de la carretera local, en el lloc on es bifurca per anar a Oveix i a Aguiró,

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Borda de Cotura

La Borda de Cotura és una borda del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Aramunt, pertanyent al poble d'Aramunt, però a tocar del que fou límit amb el d'Hortoneda de la Conca.
Està situada al sud-sud-oest de Pessonada, a la partida de Llagunes, a la dreta de la llau de Cotura. Queda allunyada a llevant d'Aramunt.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Borda d'Aubarell

La Borda d'Aubarell, o de l'Aubarell, és una borda del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, pertanyent a l'antiga caseria dels Masos de la Coma, al límit nord-est del municipi. És una de les bordes dels Masos de la Coma, a la Coma d'Orient. És la més occidental de totes, situada just a l'entrada, venint d'Hortoneda. A llevant seu hi havia la Borda del Músic. La resta de bordes són molt més a orient seu.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Camí de Mas Palou

El Camí de Mas Palou és un camí del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
Arrenca de la cruïlla dels camins de l'Obaga de Toà i de les Bordes, i, en un curt recorregut, duu fins al Mas Palou. No és, però, el camí principal que des de la vila d'Abella de la Conca mena a aquest mas, sinó un que discorre per damunt seu, més al nord.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu: el camí pren el nom de la masia a la qual mena, el Mas Palou.

## Enllaços externs

* El Camí de Mas Palou en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Campionat d'Àsia-Oceania de corfbol 2010

El Campionat d'Àsia-Oceania de corfbol 2010 es disputà a la Xina entre el 3 i el 8 d'abril, amb la participació de 8 seleccions nacionals.

## Primera fase

| GRUP A | Pts | J | G | P | PF | PC | DP |
| Xina Taipei | 9 | 3 | 3 | 0 | 108 | 49 | +59 |
| Xina | 6 | 3 | 2 | 1 | 65 | 48 | +17 |
| Índia | 3 | 3 | 1 | 2 | 99 | 60 | +39 |
| Pakistan | 0 | 3 | 0 | 3 | 32 | 147 | -115 |
| GRUP B | Pts | J | G | P | PF | PC | DP |
| Hong Kong | 9 | 3 | 3 | 0 | 61 | 36 | +25 |
| Austràlia | 6 | 3 | 2 | 1 | 75 | 38 | +37 |
| Nova Zelanda | 3 | 3 | 1 | 2 | 38 | 49 | -11 |
| Corea del Sud | 0 | 3 | 0 | 3 | 20 | 71 | -51 |
| 03/04/10 Arxivat 2012-02-26 a Wayback Machine. | Taipei Xinès | 21-9 | Xina |
| 03/04/10 Arxivat 2012-02-26 a Wayback Machine. | Índia | 63-1 | Pakistan |
| 04/04/10 Arxivat 2012-02-26 a Wayback Machine. | Taipei Xinès | 38-17 | Índia |
| 04/04/10 Arxivat 2012-02-26 a Wayback Machine. | Xina | 35-8 | Pakistan |
| 05/04/10 Arxivat 2012-02-26 a Wayback Machine. | Taipei Xinès | 49-23 | Pakistan |
| 05/04/10 | Xina | 21-19 | Índia |
| 03/04/10 Arxivat 2012-02-26 a Wayback Machine. | Austràlia | 19-20 | Hong Kong |
| 03/04/10 Arxivat 2012-02-26 a Wayback Machine. | Nova Zelanda | 16-7 | Corea del Sud |
| 04/04/10 Arxivat 2012-02-26 a Wayback Machine. | Austràlia | 23-10 | Nova Zelanda |
| 04/04/10 Arxivat 2012-02-26 a Wayback Machine. | Hong Kong | 22-5 | Corea del Sud |
| 05/04/10 Arxivat 2012-03-11 a Wayback Machine. | Austràlia | 33-8 | Corea del Sud |
| 05/04/10 Arxivat 2012-03-11 a Wayback Machine. | Hong Kong | 19-12 | Nova Zelanda |

## Fase final

| Semifinals | Semifinals | | | Final | Final |
| April 7 | April 7 | April 7 | April 7 | April 7 | April 7 |
| Xina Taipei | 27 | |
| Austràlia | 16 | |
| | | | | April 8 | April 8 |
| | | | | Xina Taipei | 27 |
| | | | | Xina | 19 |
| | | | | Tercer lloc | Tercer lloc |
| April 7 | April 7 | | | April 8 | April 8 |
| Hong Kong | 20 | | | Austràlia | 24 |
| Xina | 24 | | | | Hong Kong | 19 |
5a-8a llocs
| 07/04/10 Arxivat 2012-03-11 a Wayback Machine. | Índia | 36-5 | Corea del Sud |
| 07/04/10 Arxivat 2012-03-11 a Wayback Machine. | Nova Zelanda | 34–8 | Pakistan |
Semifinals
| 07/04/10 Arxivat 2012-03-11 a Wayback Machine. | Taipei Xinès | 27-16 | Austràlia |
| 07/04/10 Arxivat 2012-03-11 a Wayback Machine. | Hong Kong | 10–28 | Xina |
Partits finals
| 08/04/10 | Corea del Sud | 27–10 | Pakistan |
| 08/04/10 Arxivat 2012-03-11 a Wayback Machine. | Índia | 34–10 | Nova Zelanda |
| 08/04/10 Arxivat 2012-03-11 a Wayback Machine. | Austràlia | 24–19 | Hong Kong |
| 08/04/10 Arxivat 2012-03-11 a Wayback Machine. | Taipei Xinès | 27–19 | Xina |

## Classificació final

Final standings :
| | Xina Taipei |
| | Xina |
| | Austràlia |
| 4 | Hong Kong |
| 5 | Índia |
| 6 | Nova Zelanda |
| 7 | Corea del Sud |
| 8 | Pakistan |

## Vegeu també

* Campionat d'Àsia-Oceania de corfbol

## Enllaços externs

* AOKC 2010 al lloc web de la IKF Arxivat 2010-10-27 a Wayback Machine.
# Aspós

Aspós és un paratge del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble de Torallola, al límit amb l'ambit del de Rivert.
Està situat al nord-oest de Torallola, al nord-est de la falca del terme de Salàs de Pallars entremig del territori de Conca de Dalt. És a l'esquerra del barranc de Vilanova, a llevant de Fornot i al sud-est de Gavatx.
# Borda de l'Andreu

La Borda de l'Andreu és una antiga borda, actualment esdevinguda casa per a habitació permanent, del municipi de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Aramunt, pertanyent al poble d'Aramunt. És al nord-oest d'Aramunt, a prop de la riba esquerra del pantà de Sant Antoni, al sud-oest de lo Petirro, a ponent de Casa Carlà i al nord-oest de Cal Caputxí.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Cal Jepet (Riner)

Cal Jepet és una masia situada al municipi de Riner, a la comarca catalana del Solsonès.
# Borda de Grapes

La Borda de Grapes és una borda aïllada del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca. Pertanyia a l'antic poble d'Herba-savina.
Està situada a l'esquerra de la llau de Prat la Vall i a migdia del Camí de Carreu, al nord-oest de la partida de Prat la Vall.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Cal Nofre (Castellnou de Bages)

Cal Nofre és una masia situada al municipi de Castellnou de Bages, a la comarca catalana del Bages. Es troba a la falda de la serra homònima.
# Serra de Matamala

La Serra de Matamala és una serra situada al municipi de les Llosses a la comarca del Ripollès, amb una elevació màxima de 1.365 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serralades de Córdoba

Les Serralades de Córdoba és una serralada al centre de l'Argentina, localitzada entre la Pampa a l'est i sud i la Província del Chaco al nord i la base dels Andes a l'oest. Gairebé tota la serralada està a la província argentina de Córdoba. Aquesta serralada és molt més antiga que els Andes i es va formar durant el període Paleozoic. Arriba als 2.880 metres d'altitud a Champaquí, a l'est de Villa Dolores. Quan es va formar la serralada constituïa a frontera entre Gondwana i l'oceà Pacífic aleshores en expansió.

## Clima

A altituds baixes la serralada té un clima temperat càlid (segons la classificació de Köppen Cwa), amb estius calents i humits i hiverns suaus i secs. La pluviometria de Córdoba és de 715 mm però és molt variable. A l'est de la serralada cauen uns 1200 litres anuals però a l'oest només uns 400 litres. A baixa altitud l'amplitud tèrmica va de 32 °C a 16 °C litres entre gener i juliol (estiu i hivern australs). A uns 1.400 m d'altitud són uns 14 °C de mitjana més freds

## Bibliografia

* Whitmeyer, Steven J. and Simpson, Carol; Regional deformation of the Sierra de San Luis, Argentina: Implications for the Paleozoic development of western Gondwana; Tectonics, Vol. 23, TC1005, 2004 doi:10.1029/2003TC001542

## Enllaços externs

* Región Traslasierra Arxivat 2010-01-15 a Wayback Machine.
* Cordoba montane savanna (World Wildlife Fund)
# Roca-rossa

El Roca-rossa és una muntanya de 422 metres al municipi de Tordera, a la comarca del Maresme. Al cim hi ha un vèrtex geodèsic amb la referència 300111001 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya. Al voltant d'aquest cim s'hi ha edificat la urbanització del mateix nom, amb una extensió aproximada de 107 hectàrees sobre sòl no urbanitzable fet que col·loca aquest poblament dispers en una situació de poca empara legal per a l'abastiment de serveis i infraestructures autoritzades per l'Ajuntament i altres administracions. La seva situació que en determinats casos envaïx els límits del Parc del Montnegre i el Corredor no facilita una solució única per a tots els propietaris.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Solbes Huguet, Marc. «Problemàtica urbanística de la urbanització difosa en sòl no urbanitzable» p. 77 - 85, 01-10-2012. [Consulta: 20 octubre 2014]. «treball de final de carrera dirigit per Yolanda Larrubia García (Universitat Politècnica de Catalunya. Departament d'Organització d'Empreses)»
# Bolvadin

Bolvadin és una ciutat de Turquia, cap d'un districte de la província d'Afyon. La seva població és de 52.398 habitants (cens de l'any 2000); l'any 1955 tenia 12.604 habitants. És la segona ciutat de la província després d'Afyonkara Hisar (a 45 km a l'est), i es troba en una plana entre les muntanyes Sultandağ i Emirdağ, a la regió de la mar Egea.

## Història

Durant el període romà fou coneguda com a Polybotum; sota els romans d'Orient tenia una fortalesa. Va passar als seljúcides al segle xii i el 1302 als Ashraf Oghullari, fins al 1325 i després va passar a Germiyan. Conquerida per Murat I (1359-1389), els Germiyan-oghlu la van recuperar el 1402 però Murat II la va ocupar definitivament el 1428/1429. Sota Solimà el Magnífic (1520-1565) va ser restaurada completament. El 1605 fou ocupada per poc temps pel rebel Uzun Khalil. Els grecs la van ocupar l'any 1921 i hi van establir un arsenal, i fou reconquerida pels turcs l'agost de 1922.
L'1 d'abril de 1958 fou declarada una nahiye, igual que Ishalik, quan Çay (Karahisar) va esdevenir un kaza. Més tard va esdevenir per si mateixa un kaza (districte).

## Enllaços externs

* Bolvadin Arxivat 2008-12-02 a Wayback Machine.
* Municipalitat de Bolvadin
# Olderfjord

Olderfjord (noruec), Leaibevuotna (sami septentrional) o Leipovuono (kven) és un poble del municipi de Porsanger al comtat de Finnmark, Noruega. El poble es troba al final del Olderfjorden, a la costa oriental de la península de Porsanger, al llarg de la riba del Porsangerfjorden.
El poble es troba a la cruïlla de les carreteres de la ruta europea E6 i la ruta europea E69, a uns 10 quilòmetres (6.2 mi) al nord-oest del poble més petit de Kistrand, on es troba la històrica església de Kistrand. Pel que fa a la seva longitud, Olderfjord es troba més a l'est que qualsevol lloc de Suècia i just a l'est de Hèlsinki . En estar molt per sobre dels 70°N, hi ha un sol de mitjanit i una nit polar prolongats al poble.

## Referències

* ↑ «Informasjon om stadnamn» (en noruec). Kartverket.
# Can Xicoi

Can Xicoi és una masia situada al municipi d'Arenys de Munt a la comarca catalana del Maresme.
# Serra de Sant Marc (Campdevànol)

La Serra de Sant Marc és una serra situada entre els municipis de Campdevànol, Gombrèn i de les Llosses a la comarca del Ripollès, amb una elevació màxima de 1.352 metres.
Al cim hi ha les restes del santuari de Sant Marc d'Estiula, conegut des del 1672.

## Referències

* ↑ «Serra de Sant Marc (Campdevànol)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Sant Marc d’Estiula | enciclopedia.cat». [Consulta: 19 agost 2023].
* Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
# Manuel Ferrari

Manuel Ferrari (La Plata, 1981) és un director, guionista i director artístic argentí.

## Biografia

És docent de la UNLP i programador a Talents Buenos Aires.

## Filmografia
### Llargmetratges

* De la noche a la mañana (2020)
* Cómo estar muerto/Como estar muerto (2008)
* Los delincuentes (2023, com a muntador).

### Documentals

* A propósito de Buenos Aires (2006)

### Curts

* Las credenciales (2020)
* Las expansiones (2017)
* Cónicas de solitude (2015)

## Referències

* ↑ Entrevista a Manuel Ferrari, director de Las credenciales a la Revista Caligari
* ↑ Manuel Ferrari al web de SAE

## Enllaços externs

* Manuel Ferrari a cinenacional.com
# Sant Vicenç de Verders

L'ermita de Sant Vicenç de Sarriera o de Verders és una església romànica al bosc de Can Deu, al municipi de Sabadell, catalogada com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Presenta característiques preromàniques i llombardes. La porta principal dona a l'oest i la lateral al sud, i ambdues tenen un arc de mig punt, i a sobre de la primera hi ha una petita obertura amb les mateixes característiques.
Té una sola nau amb volta de canó i un absis semicircular decorat amb arcuacions llombardes damunt d'una finestra central de doble esqueixada. Actualment, tota la teulada és de lloses, tot i que abans només n'hi havia a l'absis. La coberta, de teula, és a dues vessants i de teula.

## Història

Originalment era al sud del poble de l'Esquirol, al costat del mas Verders, del que es va convertir en magatzem. El 1962, quedà submergida dins del pantà de Sau, i entre finals del 1973 i inicis del 1974, aprofitant el baix nivell de les aigües, fou desmuntada pedra a pedra i reconstruïda al darrere de la masia de Can Deu. Les obres es dugueren a terme amb l'ajut econòmic de la Caixa de Sabadell i sota la direcció de l'arquitecte Camil Pallàs, del Servei de Catalogació i Conservació de Monuments de la Diputació de Barcelona.

## Referències

* ↑ Fernàndez Lòpez, Lluís. Itineraris pel rodal de Sabadell. Sabadell: Unió Excursionista de Sabadell, 2004, p. 245. DL B-16466-2004.
* 1 2 3 4 «Ermita de Sant Vicenç de Sarriera o de Verders». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «ERMITA DE SANT VICENÇ DE VERDERS». PEPPS. Ajuntament de Sabadell. Arxivat de l'original el 2014-03-27.
* 1 2 Fernández, Lluís; Prat, Cesc (coord.). Quatre itineraris pel Ripoll a Sabadell. Sabadell: Amics del Ripoll, 2004.
* ↑ «Sant Vicenç de Verders». Fundació Antiga Caixa Sabadell 1859. Arxivat de l'original el 15-12-2015.

## Enllaços externs

* «Ermita de Sant Vicenç de Verders». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* «L’ermita salvada de les aigües del pantà de Sau». Conèixer Catalunya (blog). Antonio Mora Vergés, 02-03-2008.