OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Blocs (extensió de llenguatge C)

Els blocs són una extensió no estàndard afegida per Apple Inc. a les implementacions de Clang dels llenguatges de programació C, C++ i Objective-C que utilitza una sintaxi semblant a una expressió lambda per crear tancaments dins d'aquests llenguatges. Els blocs són compatibles amb programes desenvolupats per a Mac OS X 10.6+ i iOS 4.0+, encara que els temps d'execució de tercers permeten l'ús en Mac OS X 10.5 i iOS 2.2+ i sistemes que no siguin d'Apple.
Apple va dissenyar blocs amb l'objectiu explícit de facilitar l'escriptura de programes per a l'arquitectura de threading de Grand Central Dispatch, encara que és independent d'aquesta arquitectura i es pot utilitzar de la mateixa manera que els tancaments en altres idiomes. Apple ha implementat blocs tant a la seva pròpia branca de la col·lecció de compiladors GNU com al front-end del compilador Clang LLVM amunt. El suport de la biblioteca de temps d'execució d'idiomes per als blocs també està disponible com a part del projecte LLVM. El grup Khronos utilitza la sintaxi de blocs per posar en cua els nuclis dins dels nuclis a partir de la versió 2.0 d'OpenCL.
Igual que les definicions de funcions, els blocs poden prendre arguments i declarar les seves pròpies variables internament. A diferència de les definicions de funcions C ordinàries, el seu valor pot capturar l'estat del seu context circumdant. Una definició de bloc produeix un valor opac que conté tant una referència al codi dins del bloc com una instantània de l'estat actual de les variables de la pila local en el moment de la seva definició. El bloc es pot invocar més tard de la mateixa manera que un punter de funció. El bloc es pot assignar a variables, passar a funcions i, d'una altra manera, tractar-se com un punter de funció normal, encara que el programador de l'aplicació (o l'API) ha de marcar el bloc amb un operador especial (Block_copy) si s'ha d'utilitzar fora de l'abast a que es va definir.
Donat un valor de bloc, el codi dins del bloc es pot executar en qualsevol moment posterior cridant-lo, utilitzant la mateixa sintaxi que s'utilitzaria per cridar una funció.

## Exemples

Un exemple senzill que captura l'estat mutable a l'àmbit circumdant és un iterador d'intervals enters:

## Referències

* ↑ «Blocks Programming Topics» (en anglès). Apple Developer. Apple Inc.. [Consulta: 8 març 2011].
* ↑ «Google Code Archive - Long-term storage for Google Code Project Hosting» (en anglès).
* ↑ «Grand Central Dispatch» (en anglès). Apple, 03-09-2009. Arxivat de l'original el 2009-09-20. [Consulta: 9 juny 2009].
* ↑ Siracusa, John. «Mac OS X 10.6 Snow Leopard: the Ars Technica review: Blocks» (en anglès). Ars Technica, 01-09-2009.
* ↑ «Blocks Programming Topics» (en anglès). Apple Developer. Apple Inc.. [Consulta: 8 març 2011].
* ↑ «The OpenCL C Specification. Version 2.0. Document Revision 11» (en anglès). Munshi, 13-07-2013. Arxivat de l'original el 2013-11-05. [Consulta: 23 juliol 2013].
* ↑ Bengtsson, Joachim. «Programming with C Blocks on Apple Devices» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-11-15. [Consulta: 17 setembre 2009].
# Craigslist

Craigslist és un lloc web d'anuncis classificats amb seccions dedicades a l'ocupació, habitatge, contactes personals, vendes, ítems, serveis, comunitat, concerts, fulls de vida i fòrums de discussió, entre d'altres. El 2001 va ser guardonat amb el Premis Webby.

## Història

Va ser fundada el 1995 per Craig Newmark. En els seus inicis va ser una llista de correu electrònic per al districte de Sunset de San Francisco. Després de la seva constitució el 1999, Craigslist es va ampliar a nou ciutats més el 2000 (totes als Estats Units ), quatre per any, el 2001 i 2002, i 14 el 2003. Fins al juny del 2006, Craigslist s'havia establert en aproximadament 310 ciutats a tot el món.
A data de 2006, Craigslist funcionava amb un personal de 28 persones. La seva única font d'ingressos és a través del cobrament d'avisos classificats d'ocupació en certes ciutats ($75 per l'anunci per a l'àrea de la badia de San Francisco; $25 per l'anunci per a Nova York ; Los Angeles ; Boston ; Seattle ; Washington DC., i llistats d'agències immobiliàries a Nova York ($10 per anunci).

## Característiques

Rep al voltant de 20 mil milions de visites (pàgines vistes) per mes, posant-la al 57. º lloc entre les pàgines web mundials, té el 10. º lloc entre les pàgines web als Estats Units el 2015, amb 10 milions de visitants únics. Tenint sobre 10 milions d'anuncis classificats nous cada mes, Craigslist és el servei número u d'avisos classificats en qualsevol mitjà de comunicació. El lloc rep sobre 500.000 ofertes de feina noves al mes, fent-ho una de les millors borses d'ocupació en línia al món. Els avisos classificats s'estenen des d'avisos tradicionals de compra/venda i anuncis a la comunitat; fins i tot anuncis personals i fins i tot “serveis eròtics”.
Tot i que la companyia no divulga la seva informació financera, la premsa ha especulat que els seus ingressos anuals han crescut des de 10 milions el 2004 fins a 150 milions el 2007. Els amos principals i membres del consell directiu són Craig Newmark, Jim Buckmaster i la companyia eBay. El gener de 2017 l'empresa va donar mig milió de dòlars a la Fundació Wikimedia.

## Referències

* ↑ «Blog del fundador de Craigslist». Arxivat de l'original el 25 de noviembre de 2006. [Consulta: 25 novembre 2006].
* ↑ (por Alexa.com el 1 de octubre de 2015)
* ↑ lahora. «Donan medio millón de dólares a Wikipedia», 31 enero 2016. Arxivat de l'original el 31 de enero de 2017. [Consulta: 31 enero 2016].

## Enllaços externs

* Fundació Craigslist
# Domenico Lusverg

Domenico Lusverg (Roma, 1669 - Roma, 1744) va ser un artesà i dissenyador italià d'instruments astronòmics.

## Biografia

Domenico Lusvergh era nebot del famós artesà científic Giacomo Lusverg (c. 1636-1689). Després d'una formació inicial realitzada amb els Pares de les Escoles Pies de San Pantaleo a Roma, va començar al taller de Giacomo de ben jove i va aprendre l'art de la fabricació artesanal d'instruments científics per encàrrec. Va assumir la direcció del taller artesà a la mort de Giacomo, continuant amb la construcció tradicional d'instruments científics que es coneixien arreu del món per la seva alta qualitat, precisió i estabilitat.

## Instruments

Gran quantitat d'instruments d'extrema qualitat construïts pel taller Lusvergh encara són presents avui en nombrosos museus d'arreu del món. De vegades els instruments no es poden atribuir amb certesa a cap dels dos artesans. però el que se sap és que Giacomo va mantenir el seu taller a la Piazza del Collegio Romano en el període comprès entre 1672 i la seva mort el 1689.
La tipologia d'instruments artesanals és àmplia: des d'instruments matemàtics i geomètrics, entre els quals destaquen els de llautó, fins als instruments de mesura de precisió, fins als components per a observacions astronòmiques que van permetre descobriments científics notables. Entre ells es poden esmentar alguns de notables:
* Esfera astronòmica mòbil de Domenico Lusverg (Roma, 1702)
* Esfera astronòmica mòbil de Domenico Lusverg (Roma, 1703)
* Mural semicercle de Domenico Lusverg (Roma, 1704)
* Esfera armil·lar de Domenico Lusverg (Roma, 1744)

## Referències

* ↑ El cognom de vegades es coneix com a Luswergh o Lusuardi, vegeu les fonts.
* ↑ Battistini, Pierluigi. «Museo della Specola, Bologna» (en italià). Storia cap. 15, 26-07-1997. [Consulta: 4 juliol 2024].
* ↑ «Domenico Lusverg» (en italià). Museo Galileo. [Consulta: 4 juliol 2024].
* ↑ «orologio solare e lunare equinoziale, Lusverg Domenico, misura del tempo, sec. XVIII, Museo Civico di Modena, Modena, Emilia-Romagna,» (en italià). Patrimonio culturale dell'Emilia-Romagna. [Consulta: 4 juliol 2024].

## Bibliografia

* Notta delli Stromenti Piu Generali, Lusvergh Domenico, Roma 1698;
* Una Sfera Armillare di Domenico Lusverg nella Specola di Bologna, Giorgio Tabarroni - Coelum, vol. XXII, 1954;
* La famiglia Lusverg dal 1600 al 1800, P. Todesco, - Memorie della Società Astronomica Italiana 66, 1995, p. 895-901.

## Enllaços externs

* «Collezione del Museo della Specola di Bologna per autore: Lusverg, Domenico».
* «Università di Bologna» (en italià). Catalogo digitale delle collezioni del Sistema Museale di Ateneo. [Consulta: 4 juliol 2024].
# Biopila

Una biopila és una tècnica d'enginyeria ambiental per a la bioremediació de sòls contaminats. Consisteix en excavar la zona afectada per contaminació, disposar el sòl en una pila i estimular-hi l'activitat microbiana a través de l'aeració, l'addició de nutrients o cosubstrats.
És considerada un procés basat en els mateixos principis del compostatge, si bé la biopila pot estar sotmesa a una aeració passiva o forçada (que rep el nom de biopila estàtica) o bé poden ser voltejades amb recurrència.

## Monitorat i activitat microbiana

Actualment el coneixement existent sobre els canvis microbiològics entre l'inici de formació de la biopila i la biolixiviació final és força limitat, fet que influencia considerablement l'ús d'aquest sistema a nivell industrial i comercial.
És necessari el biomonitoratge periòdic i en diverses zones de la biopila dels nivells d'oxigen, acidesa i pH, temperatura, recomptes bacterians, l'oxidació dels sulfurs i els continguts mineralògics i en metalls. A fi de mantenir-hi un control més exhaustiu, sovint també es cobreix la biopila per evitar un excés de lixiviats i la volatilització de compostos tòxics o s'hi instal·len sortides d'aire.

## Referències

* ↑ «Biopila». Termcat, n.d.. [Consulta: 3 octubre 2019].
* 1 2 Red Española de Compostaje. Ingeniería y aspectos técnicos de la estabilización aeróbica (en castellà). Madrid: Mundi-Prensa, D.L. 2015, p. 202. ISBN 9788484767060.
* 1 2 Brierley, C. L.. Bacterial succession in bioheap leaching (en anglès). 9. Elsevier, 1999, p. 91–97. DOI 10.1016/s1572-4409(99)80008-x.
* ↑ Muñoz Andrés, Vicenta.. «6.2.4 Biopilas». A: Gestión y conservación de aguas y suelos. (en castellà). Madrid: UNED - Universidad Nacional de Educación a Distancia, 2016. ISBN 9788436271362.
# Hennin

El hennin fou una lligadura en forma de con, campana o con truncat usat a la baixa edat mitjana per les dones europees de la noblesa. Eren més comuns a Borgonya i França, però també en altres llocs, especialment a la cort anglesa, i al nord d'Europa, Hongria i Polònia. Eren poc utilitzats a Itàlia. La paraula hennin apareix registrada per primer cop en francès el 1428, probablement abans que s'utilitzés la forma cònica. La paraula no apareix en anglès fins al segle XVIII. El terme és usat per part d'alguns escriptors de moda per a altres tocats de dones de l'època.

## Tipologia en la història de l'art

* Rogier van der Weyden, retrat de dona amb hennin truncat anomenat còfia de Borgonya, 2n terç del segle XV.
* Rogier van der Weyden, retrat de dona jove amb hennin baix truncat cobert amb un drap, 1435-1440.
* Retrat d'Isabel de Portugal còfia de doble hennin, còpia d'un retrat de mitjans del segle XV.
* Retrat de Maria Portinari, 1470. Hennin alt truncat, amb un vel transparent llarg i un vel curt negre de vellut.
* Hans Memling, retrat de Barbara van Vlaendenbergh, 1480. Hennin baix truncat.

## Referències

* ↑ "Cornet" de Herbert Norris,vestit medieval i de la moda, 1999 (orig 1927 :445-48.
* ↑ Norris mostra exemples dels regnats d'Enric VI i Eduard IV
* ↑ (en anglès) Oxford English Dictionary. Historical Tesaurus.
* ↑ Piponnier i Mane es troben entre els escriptors que el varen fer servir, només per a tocats cònics, pàg. 80

## Bibliografia

* Boucher, François: 20,000 Years of Fashion, Harry Abrams, 1966.
* Kohler, Carl: A History of Costume, Dover Publications reprint, 1963, ISBN 0-486-21030-8
* Laver, James: The Concise History of Costume and Fashion, Abrams, 1979
* Payne, Blanche: History of Costume from the Ancient Egyptians to the Twentieth Century, Harper & Row, 1965. No ISBN for this edition; ASIN B0006BMNFS
* Françoise Piponnier and Perrine Mane; Dress in the Middle Ages; Yale UP, 1997; ISBN 0300069065
* Vibbert, Marie, Headdresses of the 14th and 15th Centuries, The Compleat Anachronist, No. 133, SCA monograph series (August 2006)

## Vegeu també

Còfia

## Enllaços externs

* Imatges de hennins conics borgonyons Arxivat 2007-04-04 a Wayback Machine.
* Castle Garden Creations, Muntatge de Hennin Arxivat 2007-12-30 a Wayback Machine. dissenyats a partir de manuscrits històrics
* Fabricació de lligadures dels segles XIV i XV Arxivat 2010-06-13 a Wayback Machine., de Marie Vibbert (Lyonnete Vibert), Known World Costume Symposium Proceedings (2005).
* (francès) Lligadures femenines — l'hennin
* Casament a Borgonya c. 1470, de la Getty, amb gran varietat de lligadures
# Holmelgonia

Holmelgonia és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per R. Jocqué i N. Scharff l'any 2007.
És sinònim del gènere Elgonia.,.

## Distribució

Les espècies d'aquest gènere es troben a Angola, Burundi, Camerun, Àfrica central, Kenya, Malawi, Tanzania, i Uganda:

## Llista d'espècies

Segons World Spider Catalog (versió 23.0, 17/06/2022) :
* Holmelgonia afromontana Nzigidahera & Jocqué, 2014
* Holmelgonia annemetteae (Scharff, 1990)
* Holmelgonia annulata (Jocqué & Scharff, 1986)
* Holmelgonia basalis (Jocqué & Scharff, 1986)
* Holmelgonia bosnasutus Nzigidahera & Jocqué, 2014
* Holmelgonia brachystegiae (Jocqué, 1981)
* Holmelgonia disconveniens Nzigidahera & Jocqué, 2014
* Holmelgonia falciformis (Scharff, 1990)
* Holmelgonia hirsuta (Miller, 1970)
* Holmelgonia holmi (Miller, 1970)
* Holmelgonia limpida (Miller, 1970)
* Holmelgonia nemoralis (Holm, 1962) (Espècie tipus)
* Holmelgonia perturbatrix (Jocqué i Scharff, 1986)
* Holmelgonia producte (Bosmans, 1988)
* Holmelgonia projecta (Jocqué & Scharff, 1986)
* Holmelgonia rungwensis (Jocqué i Scharff, 1986)
* Holmelgonia spinosa (Holm, 1968)
* Holmelgonia stoltzei (Jocqué & Scharff, 1986)

## Etimologia

Aquest gènere rep el seu nom en honor a Åke Holm.

## Publicacions originals

* Jocqué & Scharff, 2007 : " Holmelgonia, un nou nom per al gènere Elgonia Holm, 1989 (Araneae, Linyphiidae). » Journal of Afrotropical Zoology, vol. 3, p. 161 ( text complet Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. ).
* Holm, 1962 : " La fauna d'aranya de les muntanyes d'Àfrica oriental. Part I: Fam. Erigonidae. » Zoologiska Bidrag från Uppsala, vol. 35, p. 19-204 .
* Platnick, 1989 : Advances in Spider Taxonomy 1981-1987: A Supplement to Brignoli's A Catalog of the Araneae descrit entre 1940 i 1981. Manchester University Press, p. 1-673 .

## Notes i referències

* ↑ Jocqué, R.; Scharff, N. Holmelgonia, 2007.
* ↑ Platnick, 1989 : Advances in Spider Taxonomy 1981-1987: A Supplement to Brignoli’s A Catalogue of the Araneae described between 1940 and 1981. Manchester University Press, p. 1-673.
* 1 2 Jocqué & Scharff, 2007 : « Holmelgonia, a new name for the genus Elgonia Holm, 1989 (Araneae, Linyphiidae). » Journal of Afrotropical Zoology, vol. 3, p. 161 (texte intégral Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.).
* ↑ «Gen. Holmelgonia Jocqué & Scharff, 2007». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
# Molí de la Corriu

El Molí de la Corriu és un molí del municipi de Guixers (Solsonès), inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Està situat al marge dret de l'Aigua de Valls, al peu dels cingles de conglomerat del Morro Aguilar, en un indret molt engorjat. S'hi accedeix per una pista forestal que surt de la carretera de Sisquer a Montcalb.
L'edifici té de dues plantes i coberta a doble vessant amb el carener perpendicular a la façana.
Tant el molí com l'habitatge estan ben conservats.

## Referències

* 1 2 «Molí de la Corriu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 5 Gener2025].
# Indret Avançat de Proveïment d'Armament i Combustible

Un indret avançat de proveïment d'armament i combustible (IAPAC) és una base aèria temporal avançada propera a la línia del front o una base propera a una àrea d'operacions allunyada de la base aèria principal habitual.

## Definició
### Departament de Defensa dels Estats Units

El Departament de Defensa dels Estats Units defineix un IAPAC com una instal·lació temporal, organitzada, equipada i desplegada per proporcionar combustible d'aviació i municions necessàries per a l'ús d'unitats d'aviació militar en combat.

### Ministeri de Defensa del Regne Unit

El Ministeri de Defensa del Regne Unit defineix un IAPAC com una instal·lació temporal organitzada, equipada i desplegada per un comandant d'una força aliada d'helicòpters de combat, per oferir el combustible i la munició necessaris per utilitzar unitats d'helicòpters militars.

### OTAN

IAPAC és un terme de l'OTAN per definir a una àrea on les aeronaus (normalment avions i helicòpters armats) poden proveir-se i rearmar-se en una base temporal més propera a la seva àrea d'operacions, quan la seva base principal es troba lluny d'aquesta àrea, aquesta distància més reduïda permet un temps de resposta més ràpid durant les operacions dutes a terme per oferir suport aeri proper a les forces aliades en el camp de batalla.

## Ubicació

Les IAPAC solen ser unes instal·lacions temporals, especialment si la línia del front es molt propera al camp de batalla o si hi ha una gran amenaça de ser atacats pels avions d'atac a terra, els bombarders o l'artilleria autopropulsada enemiga. La IAPAC normalment està ubicada a l'àrea de batalla principal, funciona com una base de suport avançat per a la força aliada d'helicòpters militars.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «FARP: Land, refuel, leave» (en anglès americà). Força Aèria dels Estats Units.
# Notioscopus

Notioscopus és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae. Es poden trobar a la zona paleàrtica i Sud-àfrica.
Fou descrit per primera vegada per Eugène Louis Simon l'any 1884.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Notioscopus australis Simon, 1894
* Notioscopus sarcinatus (O. Pickard-Cambridge, 1872) (Espècie tipus)
* Notioscopus sibiricus Tanasevitch, 2007

## Referències

* ↑ «Gen. Notioscopus Simon, 1884». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Simon, E. Les arachnides de France. Tome cinquième, deuxième et troisième partie, 1884.
* ↑ Platnick, 2011 : The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Porta d'Hongria

Porta del Devín, o Portes hongareses ( eslovac: Devínska brána alemany: Hainburger Pforte ) és una porta natural a la vall del Danubi a la frontera d'Eslovàquia i Àustria. És una de les quatre àrees geomorfològiques dels Carpats de Devín, part de la serralada dels Petits Carpats. Passau, la Porta d'Hongria i les Portes de Ferro divideixen el riu Danubi en quatre seccions diferents.
Ha estat habitada des de la prehistòria, des del 5000 aC. Va ser una part estratègica de l'antiga carretera de l'Ambre que connectava el nord d'Europa amb el Mediterrani. Durant l'edat mitjana s'hi han construït cinc castells (el castell de Heimenburg, el castell de Rothelstein, el castell de Pottenburg, el castell de Devín i el castell de Bratislava). Ha servit com a frontera i vigilada per l'Imperi Romà, Imperi Austríac, Teló de Ferro durant la Guerra Freda i finalment com a frontera entre Àustria i Txecoslovàquia, avui Eslovàquia. </link> .

## Nom

Antigament el nom en llatí: Porta Hungarica i en hongarès: Dévényi kapu.

## Ubicació i descripció

Comença per sota del castell de Bratislava o si som estrictes per sota del castell de Devín. Acaba prop de Hundsheimer Berg, el cim més alt dels Carpats austríacs a 480 metres d'altitud. A l'est, limita amb una altra porta natural, la porta de Lamač .
Geològicament, la Porta Devín es va crear durant l'època del Plistocè. Gran part del seu nucli està format per massissos granítics del període Carbonífer. També inclou pedres calcàries i dolomies de l'època cenozoica. Els sediments del període neogen inclouen conglomerats, graves i altres. A l'Alt Danubi, que comprèn la secció entre les fonts on comença el riu i la Porta Devín aigües amunt de Bratislava, l'extensió de la plana inundable morfològica és menor en comparació amb la resta del riu.

## Història

Des dels agricultors neolítics existeixen per la zona, aproximadament entre el 5000 i el 3500 aC, assentaments humans continus fins a l'actualitat.

## Referències

* ↑ «Vyhliadková plavba: Tri hrady v Devínskej bráne». panorama.sk. [Consulta: 3 juliol 2012].
* ↑ «NPR Devínska Kobyla». geomuz-devkob.blogspot.sk. [Consulta: 3 juliol 2012].
# Problema en avançat de l'electrocardiologia

El problema en avançat de l'electrocardiologia és un enfocament computacional i matemàtic per estudiar l'activitat elèctrica del cor a través de la superfície corporal. L'objectiu principal d'aquest estudi és reproduir computacionalment un electrocardiograma (ECG), que té una important rellevància clínica per definir patologies cardíaques com la isquèmia i l'infart, o per provar la intervenció farmacèutica. Donades les seves importants funcionalitats i la relativa poca invasivitat, les tècniques d'electrocardiografia s'utilitzen amb força freqüència com a proves de diagnòstic clínic. Així, és natural procedir a reproduir computacionalment un ECG, el que significa modelar matemàticament el comportament cardíac dins del cos.
Les tres parts principals d'un model avançat per a l'ECG són:
* un model per a l'activitat elèctrica cardíaca;
* un model per a la difusió del potencial elèctric dins del tors, que representa la regió extracardíaca;
* algunes condicions específiques d'acoblament cor-tors.
Així, per obtenir un ECG, s'ha de considerar un model cardíac elèctric matemàtic, unit a un model difusiu en un conductor passiu que descrigui la propagació elèctrica a l'interior del tors.
El model acoblat sol ser un model tridimensional expressat en termes d'equacions diferencials parcials. Aquest model es resol normalment mitjançant el mètode d'elements finits per a l'evolució espacial de la solució i esquemes numèrics semi-implícits que impliquen diferències finites per a l'evolució temporal de la solució. Tanmateix, els costos computacionals d'aquestes tècniques, especialment amb simulacions tridimensionals, són força elevats. Així, sovint es consideren models simplificats, solucionant per exemple l'activitat elèctrica del cor independentment del problema del tors. Per proporcionar resultats realistes, s'han d'utilitzar models tridimensionals anatòmicament realistes del cor i el tors.
Una altra simplificació possible és un model dinàmic fet de tres equacions diferencials ordinàries.

## Referències

* 1 2 Pullan, Andrew J. Mathematically modelling the electrical activity of the heart : from cell to body surface and back again (en anglès). World Scientific, 2005. ISBN 978-9812563736.
* ↑ Boulakia, Muriel; Cazeau, Serge; Fernández, Miguel A.; Gerbeau, Jean-Frédéric; Zemzemi, Nejib Annals of Biomedical Engineering, 38, 3, 24-12-2009, pàg. 1071–1097. DOI: 10.1007/s10439-009-9873-0. PMID: 20033779.
* ↑ Pullan, Andrew J. Mathematically modelling the electrical activity of the heart : from cell to body surface and back again (en anglès). World Scientific, 2005. ISBN 978-9812563736.
* ↑ Pullan, Andrew J. Mathematically modelling the electrical activity of the heart : from cell to body surface and back again (en anglès). World Scientific, 2005. ISBN 978-9812563736.
* ↑ McSharry, P.E.; Clifford, G.D.; Tarassenko, L.; Smith, L.A. IEEE Transactions on Biomedical Engineering, 50, 3, 3-2003, pàg. 289–294. DOI: 10.1109/TBME.2003.808805. PMID: 12669985.