OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Megami Tensei

Megami Tensei (en japonès:女神転生, sovint abreujat com Megaten) és una saga japonesa de videojocs de rol, una de les principals del gènere en el seu país d'origen juntament amb Dragon Quest i Final Fantasy i desenvolupats per Atlus. Els jocs de Megaten solen estar ambientats en un Japó actual, emplenats per éssers demoníacs i fets paranormals. La característica més notable d'aquesta saga és la presentació de dilemes i decisions de caràcter moral que determinen l'alineament dels personatges i, per tant, el desenvolupament i el final de la trama, molt a l'estil dels jocs de rol occidentals.

## Orígens

Digital Devil Monogatari: Megami Tensei va començar la seua existència com una novel·la escrita per Institutriu Nishitani. D'aquesta novel·la eixí el primer joc de la saga, que en realitat són dos jocs totalment diferents, encara que ambdós desenvolupats per Wolfteam. El de MSX (publicat per Telenet Japan) és un Action RPG amb vista zenital, i el de NES/Famicom (publicat per Namco) un RPG per torns en primera persona. És aquesta última versió la qual més tard va ser continuada i convertida en la saga que és avui dia.
S'ha de fer notar que la versió de NES, al contrari que la majoria dels jocs de rol japonesos de l'època (que se solien inspirar directament en Dragon Quest), té una gran influència dels jocs de rol occidentals en primera persona de principis dels 80. Particularment notable és la semblança amb Wizardry, que uns anys abans havia estat publicat al Japó amb gran èxit. Açò no només va condicionar l'estil del primer joc, sinó que també va marcar l'evolució de la saga cap a un camí molt diferent del que van seguir els seus "compatriotes".
Els detalls del que va vindre després no estan molt clars. Namco va publicar una segona part del seu joc (que ja no estava basada directament en la novel·la), i la teoria més estesa és que després li van vendre els drets a Atlus, que des de llavors ha seguit utilitzant el nom i desenvolupant jocs basats en aquesta franquícia.

## Enllaços externs

* Article de Hardcore Gaming 101 sobre la sèrie i una anàlisi extensiva de la majoria dels jocs (anglès)
* Viqui de Megami Tensei en Wikia (anglès)
# Monestir de Tronoša

El monestir de Tronoša (en serbi: Манастир Троноша) és un monestir ortodox serbi, proper al llogaret de Tršić, prop de Loznica, al districte de Mačva. El monestir va ser fundat per Katarina Nemanjić, la vídua del rei Stefan Dragutin, poc després de la mort del seu marit el 1317. A través del treball dels seus monjos, escribes, va tenir un paper important en la preservació de molts documents i, per tant, en la preservació de la cultura i la tradició a Sèrbia. L'església actual va ser renovada el 1599.
El monstir està associat amb la memòria de Vuk Stefanović Karadžić (1787-1864), el famós reformador de la llengua literària sèrbia i de l'alfabet ciríl·lic serbi, que encara està en ús avui dia. Ell és l'autor de la famosa fórmula: "escriure com es parla" (Писи како говориш) consigna que va impulsar la reforma de la llengua literària. Originari de Tršić, proper que va arribar a l'escola Tronoša el 1797. El monestir allotja un petit museu dedicat a ell.
# Montmaneu

Montmaneu és un municipi de la comarca de l'Anoia que se situa a l'extrem occidental d'aquesta, tot i que pertany a la comarca natural de la Segarra. Inclou el nucli de la Panadella i l'antic priorat de Sant Jordi de Riquer. El micropoble pertany a dues conques hidrogràfiques; a ponent, a la de l'Ondara i, per tant, a la del Segre i Ebre, i a llevant a la de l'Anoia i Llobregat.
La carretera N-II travessa el terme municipal pel port de la Panadella, mentre que l'autovia A-2 hi discorre de manera gairebé paral·lela. D'altra banda, la carretera de Santa Coloma de Queralt a Sant Guim de Freixenet creua el municipi de nord a sud i uneix els dos nuclis del terme. Al sud de la Panadella, la carretera BV-2234 duu a Carbasí (Argençola).
Al fogatjament de 1365-70, Montmaneu tenia 36 focs. Aquesta quantitat va oscil·lar i va arribar al seu màxim el 1930 amb 448 habitants. A partir d'aleshores es va despoblar i la població es va envellir.
L'economia del municipi és bàsicament agrícola, amb predomini dels cereals, i ramadera (aviram, porcí). Actualment no hi ha activitat industrial, tot i que en el passat hi havia hagut paraires i telers de cànem. Pel que fa al sector serveis, el nucli de la Panadella compta amb alguns establiments hotelers.
El 2008 va ser un dels nou membres fundadors de l'Associació de micropobles de Catalunya.

## Geografia

* Llista de topònims de Montmaneu (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

## Referències

* ↑ «Montmaneu». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Ajuntament de Montmaneu
* ↑ «Nou pobles constitueixen l'Associació de Micropobles de Catalunya». La Malla, 12-04-2008.

## Enllaços externs

* Lloc web de Montmaneu
* Informació de l'IDESCAT
# Mormo (mitologia)

Mormo (en grec antic Μορμώ), va ser, segons la mitologia grega, un geni femení amb què s'espantava els nens si no feien bondat. Es deia que mossegava i xuclava la sang als nens dolents, i també als que no ho eren però feien entremaliadures, i els feia rancs. De vegades s'identificava amb Làmia, o amb Mormòlice, que era també un geni terrible que havia estat la mainadera d'Aqueront i, per tant, tenia relació amb el món dels morts i dels fantasmes.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 374. ISBN 9788496061972.
# Djúpið

Djúpið és una pel·lícula islandesa de l'any 2012 dirigida per Baltasar Kormákur, basat en un fet real del naufragi d'un vaixell de pesca que es va enfonsar davant les costes d'Islàndia el 1984. Va aconseguir onze Edda, entre ells millor film, director i actor de l'any.

## Argument

Inspirat en una historia real el film narra la història d'un mariner (Gulli) que va sobreviure nedant durant hores i hores a les gèlides aigües de l'Àrtic, al sud d'Islàndia, després que s'hagués enfonsat el seu vaixell.

## Repartiment

* Ólafur Darri Ólafsson - Gulli
* Joi Johannsson - Palli
* Thora Bjorg Helga- Halla
* Theódór Júlíusson - Pare d'en Gullis
* Maria Sigurðardóttir - Mare d'en Gullis
* Björn Thors - Hannes
* Þröstur Leó Gunnarsson - Lárus
* Walter Grímsson - Raggi
* Stefán Hallur Stefánsson - Jón

## Al voltant de la pel·lícula

Va ser el film seleccionar per representar Islàndia als premis Oscar 2013 per millor pel·lícula de parla no anglesa. Es va estrenar al Festival Internacional de Cinema de Toronto, on va tenir elogis de la crítica, amb les seves escenes rodades en mar obert. El naufragi i les escenes d'en Gulli nedant (interpretat per Ólafur Darri Ólafsson) són visualment impressionants, però la pel·lícula intenta anar més enllà de l'espectacle i se centra en les repercussions de la seva miraculosa supervivència.
| « | Sembla una pel·lícula que pot ser molt específica sobre Islàndia, però també bastant universal i mítica: un home lluitant contra els elements. | » |
| — Baltasar Kormákur |||

## Referències

* 1 2 Dawson, Nick. «Baltasar Kormákur on The Deep» (en anglès). Filmmaker magazine, 18-12-2012.
* ↑ Bradshaw, Peter. «The Deep – review» (en anglès). The Guardian, 11-07-2013.
* ↑ Roxborough, Scott. «'The Deep' Iceland's Oscar Candidate» (en anglès). The Hollywood Reporter, 26-09-2012.
* ↑ Mitchell, Wendy. «Baltasar Kormakur, The Deep» (en anglès). Screendaily.com, 07-09-2012.
# Jens Kristiansen

Jens Kristiansen (nascut el 25 de maig de 1952) és un jugador d'escacs danès . Va guanyar el títol de Gran Mestre (GM) de la FIDE el 2012 en guanyar el Campionat del Món d'Escacs Sènior. Anteriorment havia estat Mestre Internacional (IM) des de 1979.
Nascut a Copenhaguen, Kristiansen és tres vegades campió nacional danès (1979, 1982 i 1995) i ha representat el seu país natal quatre vegades a les Olimpíades d'escacs entre 1978 i 1990. El 2013, Kristiansen va compartir el primer lloc amb Anatoli Vaisser al Campionat del món sènior de 2013, guanyant la medalla de plata en el desempat.

## Referències

* ↑ «IM Jens Kristiansen and WGM Galina Strutinskaya are World Senior Chess Champions 2012». WorldSeniors2012.Chessdom.com, 25-11-2012. [Consulta: 7 agost 2020].
* ↑ «Kristiansen, Jens». FIDE.com. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ Silver, Albert. «2013 World Senior won by Vaisser and Ankudinova». ChessBase.com, 30-11-2013. [Consulta: 7 agost 2020].
* ↑ «Yelena Ankudinova and Anatoly Vaisser are FIDE World Senior Champions». Chessdom.com, 24-11-2013. [Consulta: 7 agost 2020].

## Enllaços externs

* Jens Kristiansen al web de la FIDE (en anglès)
* Jens Kristiansen dades de competicions per equips a OlimpBase.org
# Entitat singular de població

Una Entitat Singular de Població (ESP) és un concepte estadístic utilitzat per als censos de població de l'IDESCAT i de l'INE. En general correspon a poblacions identificades al Nomenclàtor geogràfic de Toponímia major i amb una forta tradició històrica.
Es diferencia d'altres entitats de població, que poden tenir un abast inframunicipal diferent, i per la possible correspondència amb Municipi i Entitat Municipal Descentralitzada, que són conceptes vinculats al govern d'àmbit local).
L'IDESCAT i l'INE assignen a les ESP un codi de 13/11 dígits, on els dos darrers són zeros.
Les entitats singulars de població poden tenir subdivisions: una o més com a nuclis (nucli d'entitat singular de població), i en poden tenir una com a disseminat.

## Referències

* ↑ «Idescat. Codis territorials i d'entitats. Nomenclàtor estadístic d'entitats de població de Catalunya. Metodologia». [Consulta: 8 octubre 2023].
* ↑ Codis territorials i administratius a Catalunya, 2013 [Consulta: 27 maig 2024].
# Gryllus campestris

Gryllus campestris, nom vulgar en català grill de camp, és un ortòpter de la família dels gríl·lids.
Generalment de color negre, amida entre 20 i 26 mil·límetres de llarg. Té dos parells d'ales, que son curtes i estan amagades sota les tegmines: les primeres estan molt més desenvolupades que les segones i tenen taques de color groc daurat a la base. Té dos cercs sensitius a l'extrem de l'abdomen. L'oviscapte de les femelles mesura de 12 a 18 mm, és recte i s'eixampla a l'àpex, en forma de sageta. És semivoltí (una generació cada dos anys) i omnívor. Són actius entre maig i agost (si bé hi ha fonts que mostren activitat entre abril i octubre) i fan la posta entre maig i juny, al terra. Dels ous en surten nimfes força semblants als adults (hemimetàbol), que van realitzant metamorfosis senzilles, s'enterren per passar l'hivern i a la primavera apareixen com a adults.
La seva distribució inclou Europa, Àsia i el nord d'Àfrica. A Catalunya es troba als Pirineus, els Prepirineus, les planes de l'Empordà, la serralada Transversal, els altiplans i les conques centrals i la serralada Litoral. Es troba en zones entre els 70 i els 14000 msnm i viu preferentment en zones de muntanya mitja i alta, en pastures humides, conreus i prats de dall. Viuen en caus formats per galeries de 10 a 12 centímetres de profunditat, que acostumen a estar situats en indrets assolellats. El grill bimaculat (Gryllus bimaculatus) és similar, ja que té una mida molt semblant, si bé és de color més negre en general.
No són considerats una plaga agrícola, si bé en casos puntuals en què hi ha una explosió demogràfica poden ocasionar molèsties en zones residencials.

## Referències

* 1 2 3 4 «Grill de camp». ICHN. [Consulta: 21 gener 2023].
* 1 2 3 Olmo Vidal, Josep M. Els ortòpters de Catalunya. Brau, 2021, p. 139. ISBN 978-84-18096-26-6.
* ↑ Carbonell Font, Rafael «Fenologia dels grills (Gryllus, Insecta: Orthoptera) al nord-est de Catalunya». Annals de la Delegació de la Garrotxa de la Inst. Cat. Hist. Nat.,, 27-12-2010 [Consulta: 21 gener 2023].
* ↑ «Els ajuntaments adopten mesures contra la plaga del 'Gryllus campestris'». Diari de Balears, 03-10-2022. [Consulta: 5 febrer 2023].
# Pegatron

Pegatron Corporation (estilitzat com PEGATRON; en xinès 和碩聯合科技股份有限公司) és una empresa de fabricació d'electrònica taiwanesa que desenvolupa principalment informàtica, comunicacions i electrònica de consum per a venedors de marca. També desenvolupa, dissenya i fabrica perifèrics i components informàtics. Els productes principals de Pegatron inclouen ordinadors portàtils, netbooks, ordinadors de sobretaula, consoles de jocs, dispositius portàtils, plaques base, targetes de vídeo i televisors LCD, així com productes de comunicació de banda ampla com ara telèfons intel·ligents, decodificadors i mòdems per cable.

## Història

El gener de 2008, ASUS va començar una important reestructuració de les seves operacions, dividint-se en tres companyies independents: ASUS (enfocada en ordinadors i electrònica de marca pròpia); Pegatron (centrat en la fabricació OEM de plaques base i components); i Unihan Corporation (centrat en la fabricació que no sigui de PC, com ara caixes i modelat). En el procés de reestructuració, una reestructuració del pla de pensions molt criticada va reduir efectivament els saldos de pensions existents. L'empresa va abonar totes les aportacions fetes anteriorment pels empleats. L'1 de juny de 2010, ASUS es va separar de Pegatron.
Pegatron s'ha convertit en els darrers anys en un important proveïdor de components per a Tesla Inc. Durant la segona onada de la pandèmia COVID-19 a l'Índia, Pegatron va haver d'aturar la seva producció quan alguns empleats van donar positiu al virus. La planta de Pegatron a l'Índia es va fer càrrec d'alguna producció d'iPhones d'Apple a causa de la pandèmia que va afectar les seves operacions a Shenzhen.

## Referències

* ↑ «Apple supplier Pegatron to set up its first India manufacturing unit in Chennai» (en anglès). Deccan Herald, 03-02-2021. [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ «Pegatron Corp. Who We Are» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-01-31.
* ↑ «Pegatron Corp(4938:TT): Company Description- Businessweek» (en anglès). Arxivat de l'original el 2012-10-13.
* ↑ «Pegatron Corp.» (en anglès britànic). Nikkei Asia. [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ Kubicki, Kristopher. «New ASUS Corporate Structure Zeroes Employee Pensions» (en anglès). DailyTech, 03-01-2008. Arxivat de l'original el 10 June 2009. [Consulta: 28 març 2009].
* ↑ «Asustek to spin off motherboard arm» (en anglès), 11-12-2009. [Consulta: 1r abril 2018].
* ↑ «The Rundown: Pegatron's Tesla Ambitions, Tech Sector Bonuses, and Cisco's New Software Center» (en anglès). topics.amcham.com.tw. Taiwan Topics, 18-01-2021. [Consulta: 18 gener 2021].
* ↑ Everington, Keoni. «Taiwan's Pegatron teams up with Tesla on charging stations | Taiwan News | 2021/01/15» (en anglès). Taiwan News, 15-01-2021. [Consulta: 22 febrer 2021].
* ↑ «Pegatron India plant to start production in April, say sources» (en anglès). DIGITIMES, 17-03-2022. [Consulta: 17 març 2022].
# Dan Cramling

Dan Cramling (Estocolm, 5 de febrer de 1959) és un jugador d'escacs suec, que té el títol de Mestre Internacional des de 1982. És el germà gran de la Gran Mestre Pia Cramling i oncle d'Anna Cramling Bellon.

## Resultats destacats en competició

Dan Cramling va guanyar el campionat suec d'escacs el 1981. També va ser tercer en aquest campionat el 1979 i va empatar al primer lloc a la Rilton Cup de 1991-1992 a Suècia.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Dan Cramling» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 9 gener 2025].
# Hidrunt

Hidrunt (en grec antic Ὑδροῦς, Ὑδρούντιος) era una ciutat de l'antiga Calàbria a la costa de la mar Adriàtica. Era un port important, per ser el punt més proper de Grècia de tota la costa italiana i, per tant, el desplaçament era més curt que des Brundusium, segons diu Ciceró. Correspon a l'actual ciutat italiana d'Òtranto.
Hi ha molt poca informació de la seva primera època, però es creu que va ser una colònia grega. Esteve de Bizanci diu que va ser fundada per cretencs fet que és probablement llegendari. Escílax de Carianda l'esmenta en un epígraf dedicat només a ciutats gregues. No obstant, de segons la lectura del text d'Escílax, probablement era una dependència de Tàrent i no pas una ciutat independent.
No es parla de la ciutat fins a l'època romana, quan a Brundusium s'hi va establir una colònia que va deixar el port d'Hidrunt relegat a un segon pla. Però l'any 191 aC s'havia recuperat com a port per anar a Grècia, sobretot cap a Corfú mentre Brundusium era més utilitzada per anar a Apol·lònia d'Il·líria i a l'Epir. Ciceró diu que era el pas més curt i ell mateix el va utilitzar, però Plini el Vell diu que la travessia des Brundusium era més segura. Plini també diu que Pirros de l'Epir va planejar tancar el pas cap a l'Adriàtic per un pont de vaixells i que la mateixa idea la va tenir molt de temps després el romà Varró en la lluita contra els pirates.
Estrabó l'esmenta com una petita ciutat que va pujar al nivell de municipi important durant el període imperial, mentre Brundusium va entrar en decadència. Al segle iv era el port més utilitzat per anar a Grècia, a l'Epir i a Constantinoble, segons l'Itinerari d'Antoní. Va mantenir la seva importància a l'edat mitjana i Belisari i Narsès la van considerar un lloc clau. En aquest temps el seu nom apareix deformat com Druous (Δρυοῦς), segons l'anomena l'historiador Procopi. Va ser una de les darreres ciutats d'Itàlia que va restar en mans de l'Imperi Romà d'Orient fins que els normands la van conquerir l'any 1071.
L'any 1480 va ser conquerida temporalment pels otomans que li van causar danys greus. Era la capital de la província de Terra di Otranto (equivalent a Calàbria).
El riu Hidros, que desaiguava a la ciutat, a dins del port, segons diu el poeta Lucà, és el modern Idro.

## Referències

* 1 2 Bunbury, Edward Herbert. «Hydruntum». A: William Smith. Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood (en anglès). Londres: Walton and Maberly & John Murray, 1854.
* ↑ Ciceró. Epistulae ad Atticum, XV, 2, 1
* ↑ Escílax de Carianda. Periple de Pseudo-Escílax, V, 14
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXXVI, 21
* ↑ Plini El Vell. Naturalis Historia III, 11, 16
# Yunnanozoon

Yunnanozoon és un possible cordat o hemicordat del Cambrià inferior de Yunnan, Xina.
Yunnanozoon és similar a Haikouella, que és quasi amb tota seguretat un vertebrat. Tanmateix, hi ha diferències anatòmiques respecte a Haikouella, com ara un estómac més petit i unes dents faríngees molt més grans (1 mm). No se sap amb seguretat si el Yunnanozoon posseïa molts trets ben evidents en Haikouella, com el cor, les brànquies, etc. Yunnanozoon s'assembla una mica al Pikaia del Cambrià mitjà, descobert als esquists de Burgess a la Colúmbia Britànica. S'han descobert 13 parells de gònades arranjades simètricament com a possibles brànquies. Nogensmenys, hi ha científics que creuen que el Yunnanozoon està properament relacionat amb l'Haikouella i, per tant, molt probablement un cordat abans que un semicordat. També s'ha proposat una relació entre el Yunnanozoon i el fílum Vetulicolia. se'n coneix una espècie; Yunnanozoon lividum.

## Enllaços externs

* Imatge de Yunnanozoon Arxivat 2003-05-11 a Wayback Machine.
# Digitalis

Digitalis és un gènere de plantes angiospermes de la família de les plantaginàcies (Plantaginaceae). Són plantes natives d'Europa, Sibèria, zones del Pròxim Orient i el nord del Marroc i Algèria.

## Taxonomia

El nom prové del llatí digitus és a dir «dit», i es refereix a la facilitat amb la qual la flor de Digitalis purpurea es pot adaptar a l'extremitat d'un dit humà.

### Espècies

Dins del gènere Digitalis es reconeixen les 27 espècies següents:
* Digitalis atlantica Pomel
* Digitalis canariensis L.
* Digitalis cariensis Boiss. ex Jaub. & Spach
* Digitalis cedretorum (Emb.) Maire
* Digitalis chalcantha (Svent. & O'Shan.) Albach, Bräuchler & Heubl
* Digitalis ciliata Trautv.
* Digitalis davisiana Heywood
* Digitalis ferruginea L.
* Digitalis fuscescens Waldst. & Kit.
* Digitalis grandiflora Mill.
* Digitalis ikarica (P.H.Davis) Strid
* Digitalis isabelliana (Webb) Linding.
* Digitalis laevigata Waldst. & Kit.
* Digitalis lamarckii Ivanina
* Digitalis lanata Ehrh.
* Digitalis lutea L.
* Digitalis mariana Boiss.
* Digitalis minor L.
* Digitalis nervosa Steud. & Hochst. ex Benth.
* Digitalis obscura L.
* Digitalis parviflora Jacq.
* Digitalis purpurea L.
* Digitalis sceptrum L.f.
* Digitalis subalpina Braun-Blanq.
* Digitalis thapsi L.
* Digitalis transiens Maire
* Digitalis viridiflora Lindl.

### Híbrids

S'han descrit els següents híbrids naturals:
* Digitalis × coutinhoi Samp.
* Digitalis × fucata Ehrh.
* Digitalis × fulva Lindl.
* Digitalis × macedonica Heywood
* Digitalis × media Roth
* Digitalis × pelia Zerbst & Bocquet
* Digitalis × velenovskyana Soó

## Ús mèdic

La Mare Hutton o William Withering, segons les fonts, va ser qui va descobrir accidentalment el 1785 l'heteròsid cardiotònic digitalina continguda a les fulles de les digitals. També conté els heteròsids digoxina i digitoxina més utilitzats des del punt de vista terapèutic.
Actua com a cardiotònic (codi ATC: C01AA03) però totes les preparacions, de totes les digitals, a partir de la planta sencera, són tòxiques i, per tant, ja no són utilitzades a conseqüència de la impossibilitat de fer una dosificació exacta.

## Referències

* 1 2 3 «Digitalis» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 18 maig 2024].
# Coccolitovirus

Els coccolitovirus són un gènere de Virus ADN bicatenaris que infecta Emiliania huxleyi, una espècie de coccolitòfor.
Va ser observat per primer cop el 1999 i el seu genoma va ser seqüenciat el 2005 trobant que tenia 471 gens que codificaven proteïnes i, per tant, es podia qualificar de "virus gegant" i el de genoma més gran entre els virus marins.
En aquest virus s'ha pogut comprovar la seqüència de gens responsable de la producció de la ceramida, un dels factors que controlen la mort cel·lular, perllongant la vida del seu hoste Emiliania huxleyi.

## Referències

* ↑ Giantviruses.org, top viruses by genome size.
* ↑ «Host–virus shift of the sphingolipid pathway along an Emiliania huxleyi bloom: survival of the fattest» (en anglès). [Consulta: 2 agost 2011].

## Bibliografia

* ^ Giant viruses in the oceans: the 4th Algal Virus Workshop Virology Journal 2005
* ^ Sanger institute home for Emiliania huxleyi virus 86 Arxivat 2006-06-14 a Wayback Machine.
* ^ Plymouth Marine Laboratory press release. Arxivat 2005-11-01 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Viralzone: Coccolithovirus