OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Balmes

«Balmes» té aquests significats:
* Balmes, plural de balma (abric rocós)
* Toponímia:
** Can Balmes (Girona), edifici amb torre a l'angle esquerre
** Capella de Balmes (Balaguer), església a Balaguer (Noguera)
** Carrer de Balmes (Barcelona), carrer de la ciutat de Barcelona dedicat al filòsof i religiós Jaume Balmes
** Carrer de Balmes (Sant Feliu Sasserra)
** Carrer Balmes (Rubí)
* Organitzacions:
** Biblioteca Balmes
** Centre docent Balmes, escola al municipi de Rubí (Vallès Occidental). L'edifici on s'ubica l'escola està protegit com a bé cultural d'interès
** Fundació Universitària Balmes
** Institut Jaume Balmes
** Museu Balmes, museu ubicat a la casa Bojons de Vic dedicat a la figura del filòsof vigatà Jaume Balmes
* Biografies:
** Jaume Balmes i Urpià (Vic, 1810 - 1848), filòsof, teòleg i clergue catòlic català
** Joan Balmes i Benedicto (Sabadell, 1915 - 2004), foto-reporter català
** Pau Balmes (Torelló, 1735 – Barcelona, 1789), metge i botànic
# Braç Robòtic Europeu

El Braç Robòtic Europeu (European Robotic Arm o ERA) és un braç robòtic unit al segment rus de l'Estació Espacial Internacional, el primer braç robòtic capaç de treballar en els segments russos de l'estació espacial, que substitueix les dues grues Strela russes que ja són instal·lades al mòdul Pirs. L'ERA està dissenyat i fabricat per Dutch Space, una empresa d'EADS Astrium. El braç es va llençar el 21 de juliol de 2021 en un Proton-M, enganxat al mòdul Naüka, i acoblat a l'estació el 29 de juliol de 2021.

## Dades tècniques

* Longitud total - 11,3 m
* Massa de llançament - 630 kg
* Massa de càrrega útil màxima - 8.000 kg
* Màxima velocitat - 0,1 m/s
* Precisió del posicionament - 5 mm

## Referències

* ↑ «Рогозин подтвердил, что на модуль "Наука" поставят баки от разгонного блока "Фрегат"». TASS, 25-03-2019 [Consulta: 31 març 2019].
* ↑ febrer 2012, Tariq Malik 16. «2 Russian Cosmonauts Move Space Station Crane in 6-Hour Spacewalk» (en anglès), 16-02-2012.
* ↑ H.J. Cruijssen; M. Ellenbroek; M. Henderson; H. Petersen; P. Verzijden. «42nd Aerospace Mechanism Symposium: The European Robotic Arm: A High-Performance Mechanism Finally on its way to Space» p. 319 to 333. NASA, 01-05-2014. [Consulta: 22 octubre 2014].

## Vegeu també

* Mobile Servicing System (MSS), també conegut com el component bàsic del Canadarm2, utilitzat en l'EEI
* El Remote Manipulator System, utilitzat en el mòdul Kibo de l'EEI
* Dextre, també conegut com el Special Purpose Dexterous Manipulator (SPDM), utilitzat en l'EEI
* Strela, una grua utilitzada en l'ISS per fer tasques similars al Mobile Servicing System

## Enllaços externs

* European Robotic Arm - ESA's description and specifications of the arm from July 2004
* ERA - Description, with photos, from Dutch Space
Agència Espacial Europea :
# Paracaigudista militar

Un paracaigudista militar és un membre d'una organització militar entrenat per saltar en paracaigudes sobre un objectiu, com a inici de les seves activitats militars. Per exemple; són tropes paracaigudistes la Brigada d'infanteria lleugera paracaigudista o el Fallschirmjäger.
La principal missió de les unitats paracaigudistes és la infiltració en el territori enemic més enllà de les línies del front i fer tasques de sabotatge i eliminació d'objectius concrets que puguin pertorbar l'avanç de l'exèrcit. També s'inclouen entre les seves missions, el rescat, la protecció i el trasllat de persones, tant militars com civils que siguin objectius importants.
Un rescat cèlebre va ser el de Mussolini durant la Segona Guerra Mundial per paracaigudistes alemanys al comandament d'Otto Skorzeny. La tasca més important que realitzen és possiblement la conquesta de punts estratègics de vital importància, els quals han de ser defensats fins a l'arribada de reforços.

## Referències

* ↑ Wragg, David W. A Dictionary of Aviation. first. Osprey, 1973, p. 209. ISBN 9780850451634.
* ↑ Dennis, Peter; Grey, Jeffrey; Morris, Ewan; Prior, Robin; Bou, Jean. The Oxford Companion to Australian Military History. Second. Melbourne, Victoria: Oxford University Press, 2008, p. 410. ISBN 978-0-19-551784-2.
* ↑ «Transfer of parachute capability announced». Army: The Soldiers' Newspaper. Department of Defence [Canberra], 29-09-2011, p. 3.
* ↑ «Wiesel AWC». Tanks Encyclopedia. Arxivat de l'original el 8 de juny 2015. [Consulta: 7 juny 2015].

## Vegeu també

* HALO/HAHO
* Paracaigudisme
* Wingsuit
# Pont de les Ruixel·les

El Pont de les Ruixel·les és un pont sobre el riu Francolí al municipi d'Alcover protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

El pont està situat en el congost de les Ruixel·les, sobre el riu Francolí, prop de Picamoixons. És el resultat d'una combinació d'estructura metàl·lica i d'obra. L'armadura del pont està formada per grans bigues mestres longitudinals de ferro que suporten les vies fèrries, recolzades en dos pilars intermedis d'obra i en els dos estreps, també d'obra, situats a banda i banda del riu. El pes i la càrrega del pont es transmeten verticalment a través de les bigues longitudinals. La primera pedra del pont fou posada pel general Prim l'any 1860. Travessa el riu Francolí.

## Referències

* 1 2 3 4 «Pont de les Ruixel·les». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 setembre 2013].
# Cantó de Blancahòrt

El cantó de Blancahòrt és un cantó del departament francès de la Gironda, a la regió de la Nova Aquitània. Està inclòs al districte de Bordeus i té sis municipis. El cap cantonal és Blancahòrt.

## Municipis

* Blancahòrt
* Aisinas
* Ludon de Medòc
* Macau
* Parampuira
* Lo Pian de Medòc

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1947 | Antonin Larroque | SFIO |
| 1947-1964 | Gabriel Lamboley | SFIO |
| 1964-1976 | Christian Dussedat | |
| 1976-1982 | Raymond Julien | MRG |
| 1982-2001 | Pierre Brana | PS |
| 2001- | Christine Bost | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 14.534 | 19.032 | 27.454 | 36.400 | 45.278 | 50.511 | 53.744 |

## Vegeu també

* Cantons de la Gironda
# Puig de les Marietes (Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l'Heura)

El Puig de les Marietes és una muntanya de 402 metres que es troba al municipi de Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l'Heura, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mauguòu

Mauguòu (pronunciat [mawˈɣjɔ(w)] en occità), antigament Melgor/Melgur/Malgur, després Melguel o Melguer (en francès Mauguio, ant. Melgue(i)l) és una localitat situada a la costa mediterrània del sud d'Occitània, al departament de l'Erau, al Llenguadoc, vorejant l'Estanh de l'Òrt (mal traduït en francès com a Etang de l'Or). El seu terme és un dels més importants de la zona, ja que arriba fins al Mediterrani on comprèn la localitat de Carnon i abans posseïa també La Mota Granda.
El melgorès va ser una de les monedes de més àmplia circulació en terres occitanes i també catalanes.
Cal no confondre Mauguòu amb l'antiga ciutat propenca de Magalona.
Els habitants són dits melgoresos o malguiuresos/malguiresos en català.

## Història

Fundada pels visigots al segle v i seu del Bisbat de Magalona, va ser ocupada pels àrabs cap al 720 i destruïda pels francs el 737. La vella Magalona estava situada en una petita illa i servia de plaça d'armes als musulmans per la comoditat del seu port i la facilitat que tenien per abordar-lo venint de la costa al sud dels Pirineus. havia esdevingut un niu de pirates que atacaven tota la costa de Provença, i fou aix que va empènyer Carles Martell a fer destruir Magalona quan tornava a França després del Setge de Narbona (737). El bisbe i el capítol es van retirar a Substancion, llogaret que ja no existeix, i d'ençà de llavors van titular-se bisbes de Substancion, que fou la seu de la diòcesi fins que tres segles després Magalona fou restablerta; de la vella Magalona només va restar la catedral. Encara en temps moderns el port de l'illa s'anomenava Port Sarrasin.
Cap al 812, el comtat de Melguèlh va ser assignat al lot de comtats inclosos dins de la Marca de Septimània i la Gòtia. Va romandre unit al marquesat fins cap al 878. A partir del 878 i fins al 1079 els comtes francs es van establir també a Substancion (comtes de Substancion).
Un tal bisbe Arnau va reconstruir Melguèlh cap al 1040 i va recuperar el nom de Bisbat de Magalona, com després ho van fer els comtes el 1079 (comtes de Magalona o Melguèlh, vegeu Comtat de Melguelh).
El 1213, en el context de la croada contra els càtars, la ciutat va caure en mans de Simó de Montfort. El bisbe Guillem d'Autignac va rebre el títol comtal del Papa Innocenci III el 14 d'abril de 1215. El bisbat fou suprimit el 1536 i traslladat a Montpeller.

## Vegeu també

* Vidorle.

## Referències

* ↑ http://www.iec.cat/faraudo/
# Rata ratllada sud-africana

La rata ratllada sud-africana (Rhabdomys pumilio) és una espècie de rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds de fins a 2.300 msnm a Angola, Botswana, Kenya, Lesotho, Malawi, Moçambic, Namíbia, la República Democràtica del Congo, Sud-àfrica, Eswatini, Tanzània, Uganda, Zàmbia i Zimbàbue. El seu hàbitat natural són les sabanes montanes. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, pumilio, significa ‘nan’ en llatí.

## Referències

* ↑ Coetzee, N.; Van der Straeten, E. Rhabdomys pumilio. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 29 agost 2017.
# Stochomys longicaudatus

Stochomys longicaudatus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a Benín, el Camerun, el Congo, Guinea Equatorial, el Gabon, Nigèria, la República Centreafricana, la República Democràtica del Congo, Togo i Uganda. Els seus hàbitats naturals són els boscos primaris i secundaris, els aiguamolls i les zones de vegetació espessa. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, longicaudatus, significa ‘cuallarg’ en llatí.

## Referències

* ↑ Cassola, F. Stochomys longicaudatus. UICN 2017. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2017, consultada el 27 desembre 2017.
* ↑ Entrada «Stochomys» d'Animalia (en anglès).
# Rata d'herba del Nil

La rata d'herba del Nil (Arvicanthis niloticus) és una espècie de rosegador de la família dels múrids. Viu a Burkina Faso, Burundi, Egipte, Eritrea, Etiòpia, Gàmbia, Ghana, el Iemen, Kenya, Mauritània, el Níger, Nigèria, Oman, la República Centreafricana, la República Democràtica del Congo, Ruanda, el Senegal, el Sudan, el Sudan del Sud el Txad i Uganda. Els seus hàbitats naturals són els herbassars, els matollars i les sabanes. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, niloticus, significa ‘nilòtic’ en llatí.

## Referències

* ↑ Granjon, L. Arvicanthis niloticus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 24 agost 2017.
# Hybomys

Hybomys és un gènere de rosegador de la família dels múrids. Les espècies d'aquest grup són oriündes de l'Àfrica subsahariana, des de Guinea fins a Uganda. Tenen una llargada de cap a gropa de 10-16 cm, una cua de 8-13 cm i un pes de 30-70 g. Els seus hàbitats naturals són els boscos i matollars. El nom genèric Hybomys, significa ‘ratolí geperut’ en llatí.

## Referències

* ↑ Entrada «Hybomys» d'Animalia (en anglès).
# Hybomys planifrons

Hybomys planifrons és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds de fins a 2.250 msnm a Costa d'Ivori, Guinea, Libèria i Sierra Leone. El seu hàbitat natural són els boscos de diversos tipus. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, planifrons, significa ‘front pla’ en llatí.

## Referències

* ↑ Cassola, F. Hybomys planifrons. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 1 gener 2018.
* ↑ Entrada «Hybomys» d'Animalia (en anglès).
# Lemniscomys striatus

Lemniscomys striatus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 0 i 1.700 msnm a Angola, Benín, Burkina Faso, Burundi, el Camerun, el Congo, Costa d'Ivori, Etiòpia, Ghana, Guinea, Guinea Bissau, Kenya, Libèria, Malawi, Nigèria, la República Democràtica del Congo, Ruanda, Sierra Leone, el Sudan del Sud, Tanzània, Togo, el Txad, Uganda i Zàmbia. Els seus hàbitats naturals són els herbassars, els boscos secundaris, els boscos secs oberts, les sabanes i els camps de conreu. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, striatus, significa ‘estriat’ en llatí.

## Referències

* ↑ Van der Straeten, E. et al. Lemniscomys striatus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 3 setembre 2017.
# Apristurus canutus

Apristurus canutus és un peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

Pot arribar als 43 cm de llargària total els mascles i als 45 les femelles.

## Reproducció

És ovípar.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes d'Antigua i Barbuda, Anguilla, Colòmbia, Antilles Neerlandeses, Florida (Estats Units) i Veneçuela.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Apristurus canutus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)
* ↑ IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Apristurus gibbosus

Apristurus gibbosus és un peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

Pot arribar als 388 cm de llargària total en el cas dels mascles i als 410 en el de les femelles.

## Reproducció

És ovípar.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de la Mar de la Xina Meridional.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Apristurus gibbosus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)
* ↑ IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Apristurus macrostomus

Apristurus macrostomus és un peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

Les femelles arriben als 38 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de la Mar de la Xina Meridional.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Apristurus macrostomus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)
* ↑ IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Poeciliopsis turrubarensis

Poeciliopsis turrubarensis és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total i les femelles els 8.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Mèxic (Jalisco) fins a Colòmbia.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Poecilia hispaniolana

Poecilia hispaniolana és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes. Va ser descrit per Luis R. Rivas el 1978. Poden assolir fins a 3,6 cm de longitud total i les femelles els 5,9.
Es troba a Haití i a la República Dominicana.

## Referències

* 1 2 3 Torres, Armi G.; Garilao, Cristina V. «Poecilia hispaniolana Rivas, 1978 Hispaniola molly» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Rivas, Luis R. «A New Species of Poeciliid Fish of the Genus Poecilia from Hispaniola, with Reinstatement and Redescription of P. dominicensis (Evermann and Clark)». Northeast Gulf Science, 2, 2, 01-12-1978. DOI: 10.18785/negs.0202.02. ISSN: 0148-9836.
* ↑ Eschmeyer, William; Fricke, Ron; van der Laan. «hispaniolana, Poecilia» (en anglès). Eschmeyer's Catalog of Fishes. California Academy of Sciences, 07-12-2020.
# Priapella intermedia

Priapella intermedia és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total i les femelles els 7.

## Reproducció

La femella, després de 28 dies de gestació, pareix entre 5 i 20 cries. És una espècie vivípara, molt prolífica i amb una alta taxa de supervivència entre els alevins.

## Hàbitat

És una espècie pelàgica que viu a rierols i rius de corrent lleuger a moderat, i amb substrats de fang, sorra, roques, fulles i branques caigudes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Mèxic.

## Estat de conservació

Les seus principals amenaces són la desforestació i la tala d'arbres al llarg de la conca on viu.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Priapella intermedia» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* 1 2 3 4 Snoeks, J; Lalèyè, P; Contreras MacBeath, T.; Lyons, T.J. (2019). "Priapella intermedia." 2019 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2019. [Consulta: 13 abril 2023]

## Bibliografia

* Anònim, 1999. Fish collection database of the Natural History Museum. Natural History Museum, Londres, la Gran Bretanya.
* Anònim, 2000. Fish collection database of the Gulf Coast Research Laboratory (GCRL). The Gulf Coast Research Laboratory (GCRL), Ocean Springs, Mississipi.
* Anònim, 2000. The icthyological collection of the Zoological Museum Hamburg (ZMH). Division of Ichthyology and Herpetology, Zoological Museum, Hamburg (ZMH).
* Anònim, 2001. Fish collection database of the National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Fish collection database of the American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West i 79th Street, Nova York.
* Miller, R.R., 2005. Freshwater Fishes of Mexico. The University of Chicago Press, Londres.
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle (Baixa Saxònia), Alemanya. 992 p.
* Rodríguez, C.M., 1997. Phylogenetic analysis of the tribe Poeciliini (Cyprinodontiformes: Poeciliidae). Copeia 4: 663-679.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
* Wischnath, L., 1993. Atlas of livebearers of the world. T.F.H. Publications, Inc, els Estats Units.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Xiphophorus montezumae

Xiphophorus montezumae és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,5 cm de longitud total i les femelles els 6,5.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: nord-est de Mèxic (Tamaulipas, nord de Veracruz i San Luis Potosí).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Xiphophorus montezumae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Jordan, D. S. & J. O. Snyder: Notes on a collection of fishes from the rivers of Mexico, with description of twenty new species. Bull. U. S. Fish Comm. v. 19 [1899]: 115-147. Any 1899.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Heterandria anzuetoi

Heterandria anzuetoi és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total i les femelles els 7.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
# Heterandria cataractae

Heterandria cataractae és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,5 cm de longitud total i les femelles els 6,5.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Guatemala.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)