OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arcades de la plaça de l'Església (Ulldemolins)

Les Arcades de la plaça de l'Església és una obra d'Ulldemolins (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt compost per una arcada i mitja que es talla amb la paret de l'església. Són grans arcades de mig punt formades per pedres ben tallades i bisellades, les quals suporten l'avançament d'una casa. A la part oposada de la plaça, ocupada per la primera casa, hi ha dues arcades més, similars, avui cegades i que suporten a manera d'arcs de descarrega, l'esmentada casa. Les dovelles són de pedra sorrenca blanca.

## Història

És segur que el seu origen és medieval i que devíen constrituir un conjunt avui desaparegut per la construcció de noves edificacions. Hom les ha de datar amb anterioritat a la construcció de l'església, atès que aquesta va partir una arcada.

## Referències

* 1 2 «Arcades de la plaça de l'Església». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].

## Enllaços externs

* «Arcades de la plaça de l'Església». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Serra del Soler

La Serra del Soler és una serra situada entre els municipis d'Aguilar de Segarra i Castellfollit del Boix, a la comarca del Bages i Rubió, a la comarca de l'Anoia, amb una elevació màxima de 422 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La flauta dels sis barrufets (pel·lícula de 1975)

La flauta dels sis barrufets (títol original: La Flûte à six schtroumpfs) és una pel·lícula d'animació belga de 1975 coproduïda per Éditions Dupuis i Belvision Studios. La pel·lícula és una adaptació del còmic del mateix nom de 1958 de la sèrie Jan i Trencapins. A Bèlgica i Suïssa, la pel·lícula es va estrenar als cinemes l'any 1975 i aviat s'estrenaria a França l'any 1976.
Ha estat doblada al català i estrenada als cinemes l'any 1980 gràcies a l'esforç conjunt de Cavall Fort, Drac Màgic i Rialles.

## Argument

Trencapins ha trobat una flauta que té el poder de fer ballar fins a la letargia a qualsevol que escolti la seva melodia, però Mateu li la roba per robar l'or a qualsevol. Per recuperar-lo, Jan i Trencapins demanen l'ajuda de l'encantador Sapastrus, i dels Barrufets, que van fer aquesta flauta màgica.

## Repartiment

| Personatge | Veu original | Veu catalana |
| Jan | William Coryn | Joan Pera |
| Trencapins | Michel Modo | Miquel Cors |
| El Rei | Georges Pradez | Vicenç Manel Domènech |
| Mateu de Buguerac | Albert Médina | Eduard Lluís Muntada |
| Gran Barrufet | Michel Elias | Josep Maria Angelat |
| Sapastrus | Henri Crémieux | Felipe Peña |
| Mercader | Angelo Bardi | Ricard Solans |
| Senyor de la Mortalla | Jacques Dynam | Carles Sales |
| Gertrudis | Ginette Garcin | Marta Martorell |
| Pescador | Henri Labussière | Manuel Lázaro |
| Guarda | Serge Nadaud | Francisco Garriga |

## Curiositats

* La pel·lícula és l'adaptació no d'un àlbum dels barrufets sinó del 9è àlbum de Jan i Trencapins, on va tenir lloc la primera aparició dels barrufets. Quan va aparèixer com a sèrie al Spirou, es titulava "La Flûte à six trous".
* El guió i les cançons van ser fets per Peyo i Yvan Delporte, mentre que la producció va ser dirigida per José Dutillieu.
* Altres tres pel·lícules realitzades pels estudis Hanna-Barbera han protagonitzat els barrufets al cinema: V'la les Schtroumpfs, Le Bébé Schtroumpf i Els petits barrufets.

## Banda original

* La leçon de schtroumpf
* La Flûte à six schtroumpfs
* La présentation des schtroumpfs
* Le duel des flûtes
* Ode au Vainqueur
* Le ballet de Torchesac
* Arrivée au pays des Schtroumpfs
* Hymne au travail
* Pirlouit et la flûte
* La fête
* La Ballade de la Gente Dame
* Le tournoi
* Le roi et la flûte
* Pirlouit contre Torchesac
* Le retour au château

## Cançons del film

* Els Barrufets no són iguals, interpretada del Josep Maria Angelat i molt altres
* Barrufem, interpretada del Miquel Cors i molt altres

## Referències

* ↑ Les Schtroumpfs - L'Intégrale (en francès). Volum 4. Brussel·les: Dupuis, 2016, p. 16. ISBN 978-2--8001-6720-6.
* ↑ «Annonce du cinéma Studio à Neuchâtel pour les jours de fête de noel 1975 (à la page 14)» (en francès) p. 14, 24-12-1975. [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ SOYER, Renaud. «BOX OFFICE PARIS PROVINCE DU 21 JANVIER 1976 AU 27 JANVIER 1976» (en francès). [Consulta: 23 desembre 2024].
* ↑ «Cinema per a nois i noies: La flauta dels sis barrufets». Cavall Fort, 420, gener 1980, pàg. 6.
* ↑ «Avui. 29/3/1980.». [Consulta: 23 desembre 2024].
* ↑ «Una mica d’història – Cavall Fort». [Consulta: 23 desembre 2024].
# Casa Ramos

La Casa Ramos és un edifici d'habitatges modernista situat a la Plaça de Lesseps de Barcelona, declarat bé cultural d'interès nacional.

## Història

Fou projectada el 1905 per l'arquitecte Jaume Torres i Grau per a Ricard Ramos i Cordero, conseller-fundador de Foment d'Obres i Construccions SA.
La seva realització coincideix amb l'any en què es programà i es difongué el nou concepte estètic batejat com a noucentista per Eugeni d'Ors des del Glossari de La Veu de Catalunya (1906). Tot i això, sembla haver rebut influències de Domènech i Muntaner i de Puig i Cadafalch, encara de ple dins del moviment modernista.

## Descripció

Es tracta d'un edifici amb tres cossos d'escala de planta baixa, entresol i quatre pisos, amb una façana principal orientada cap a la plaça de Lesseps i una lateral molt més senzilla.
El parament fou realitzat amb esgrafiats beige i dibuixos blancs amb ornaments aplacats, completat amb tribunes de pedra de Montjuïc i balcons amb baranes de forja. El coronament del conjunt té un regust medievalista, concretament gòtic.
Entre els elements mobles, cal esmentar un gran llum de forja de tres braços que hi ha al pati, on s'aprecia la influència de Lluís Domènech i Montaner. També ofereixen interès les plaques dels timbres, de llautó, dins del corrent modernista.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Cases Ramos». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «Cases Ramos». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Permís a Ricardo Ramos per enderrocar i construir les cases de la plaça Fernando Lesseps 9 -11». Q127 Foment 1562/1905. AMCB.
* ↑ «Ricardo Ramos i Cordero. Plaça Lesseps 9, 11 i 13 (actualment 30-32) i Alegria (actualment Septimània 248). Construir departaments de servei en el terrat». Q127 Foment 59/1907. AMCB, 19-01-1907.

## Enllaços externs

* «Cases Ramos». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* «Casa Ricardo Ramos Cordero». Arquitectura Modernista. Valentí Pons Toujouse.
# Serra Mascarida

La Serra Mascarida és una serra del terme municipal de la Guingueta d'Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà, dins de l'antic terme d'Unarre.
Arriba amb una elevació màxima de 2.629 metres. Fa de límit de llevant de la vall d'Unarre i, pel costat de ponent, acull les capçaleres del Barranc de Rumiets, afluent del Riu d'Unarre, a la meitat sud, i del Torrent de Mascarida, afluent del Riu de Tavascan, a la meitat nord. S'estén al sud del Pic de la Coma del Forn i al nord-oest del Campirme.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Enllaços externs

* La Serra Mascarida en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Riera de les Arces

La Riera de les Arces és un curs fluvial del municipi de Colomers la comarca del Baix Empordà. Neix a l'est del Puig de la Font (Vilopriu) i al nord de la Serra del Mig, i desemboca al rec del Molí al seu pas pel terme de Colomers.

## Referències

* 1 2 Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Les aigües (Colomers)». [Consulta: 28 maig 2011].
# Cantó de Bretteville-sur-Laize

El cantó de Bretteville-sur-Laize és un cantó francès del departament de Calvados, situat al districte de Caen. Té 29 municipis i el cap es Bretteville-sur-Laize.

## Municipis

* Barbery
* Boulon
* Bretteville-le-Rabet
* Bretteville-sur-Laize
* Le Bû-sur-Rouvres
* Cauvicourt
* Cintheaux
* Condé-sur-Ifs
* Estrées-la-Campagne
* Fierville-Bray
* Fontaine-le-Pin
* Fresney-le-Puceux
* Fresney-le-Vieux
* Gouvix
* Grainville-Langannerie
* Grimbosq
* Magny-la-Campagne
* Maizières
* Moulines
* Les Moutiers-en-Cinglais
* Mutrécy
* Ouilly-le-Tesson
* Rouvres
* Saint-Germain-le-Vasson
* Saint-Laurent-de-Condel
* Saint-Sylvain
* Soignolles
* Urville
* Vieux-Fumé

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1979 | Maurice Simon | RPF, després UDR, després RPR |
| 1979-1989 | Joël Simon | RPR |
| 1989-2004 | Jean-Jacques Lacoste | PS |
| 2004- | Jacky Lehugeur | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 10.797 | 10.689 | 10.755 | 11.909 | 12.413 | 12.810 | 14.560 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Beissúgskoie

Beissúgskoie - Бейсугское (rus) - és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. És a 23 km al nord-est de Briukhovétskaia i a 96 km al nord-oest de Krasnodar. Pertany a l'stanitsa de Novodjerelíievskaia.
# Albert Pinkham Ryder

Albert Pinkham Ryder (New Bedford, Massachusetts, 1847 — Nova York, 1917) fou un pintor estatunidenc de temes imaginatius i una de les figures pioneres de l'art nord-americà.

## Biografia

Els seus avis paterns pertanyien a una estricta secta metodista, les dones de la qual vestien a la manera dels quàquers. El 1879 la seua família es va traslladar a Nova York, ciutat on viuria la major part de la seua vida com un ésser solitari i somiador, tot i que va viatjar per Europa durant els anys 1877, 1882, 1887 i 1896. Va estudiar durant un temps a la National Academy of Design i, també, amb el retratista i gravador William Marshall. La seua primera exposició fou a la National Academy of Design l'any 1873. El 1877 es va traslladar a Londres durant un mes i els anys 1887 i 1896 va travessar l'Atlàntic en ambdues direccions en un vaixell capitanejat per un amic seu.
El 1915 la seua salut es va deteriorar i va morir el 28 de març del 1917 a casa d'un amic. Fou enterrat al cementiri rural del seu lloc de naixement a New Bedford (Massachusetts).

## Galeria

* Spirit of Autumn (cap al 1875)
* Gay Head
* The Grazing Horse (entre 1872 i 1878)
* Desdemona (1896)
* The Story of the Cross (cap al 1890)
* Dead Bird (Dècada del 1890)
* Fisherman's Hut
* Homeward Bound (circa 1893-1894)
* Macbeth and the Witches
* Moonlit Cove
* Mending the Harness (final de la dècada del 1870)
* Mort sobre un cavall blanc (1895-1910)
* Resurrection
* Sailing by Moonlight
* The Waste of Waters is Their Field (al principi de dècada del 1880)
* Evening Glow, The Old Red Cow (entre 1870 i 1875)
* Dancing Dryads (vers el 1879)
* The Lone Scout (cap al 1880)
* Roadside Meeting
* The Shepherdess (cap al 1880)
* The Forest of Arden (1888-1897, possiblement reelaborat el 1908)

## Referències

* 1 2 Triadó, J-R.; Chilvers, Ian; Osborne, Harold; Farr, Dennis, 1996. Diccionari d'Art d'Oxford. Des del segle V aC fins a l'actualitat. Barcelona: Edicions 62. ISBN 8429742271. Pàg. 720.
* 1 2 ArtMagick Arxivat 2016-12-02 a Wayback Machine. (anglès)
* 1 2 3 Smithsonian Institution (anglès)
* ↑ Find A Grave (anglès)

## Bibliografia

* Dillenberger, J. i Joshua C. Taylor, 1972. The Hand and the Spirit: Religious Art in America 1700-1900. Berkeley, Cal.: University Art Museum.
* Rosenberg, E. M., 1991. Albert Pinkham Ryder: a kinder, gentler painter?. Art History, 14: 129–135.

## Enllaços externs

* The Athenaeum (anglès)
* Artcyclopedia (anglès)
# Serra dels Morts

La Serra dels Morts és una serra situada entre els municipis de Castellnou de Bages i de Santpedor, a la comarca catalana del Bages, amb una elevació màxima de 464 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# L'home desitjat (pel·lícula de 1994)

L'home desitjat (títol original alemany: Der bewegte Mann) és una pel·lícula de 1994 dirigida i escrita per Sönke Wortmann, i va ser produïda per Constantin Film, Olga Film i Westdeutscher Rundfunk (WDR). La pel·lícula és una adaptació dels dos còmics de Ralf König (L'home desitjat i Pretty Baby), i va comptar amb actors com Til Schweiger, Katja Riemann i Joachim Król en els papers d'Axel, Doro i Nobert. Aquesta pel·lícula es va estrenar per primera vegada a Alemanya el 6 d'octubre de 1994, on es va convertir en una de les pel·lícules alemanyes de més èxit l'any 1994.
El 28 de juliol de 1995, la pel·lícula es va estrenar als cinemes d'Espanya, i també va ser doblada al català.

## Repartiment

| Personatge | Actor/actriu original | Veu catalana |
| Axel Feldheim | Til Schweiger | Albert Mieza |
| Doro Feldheim | Katja Riemann | Montse Moreno |
| Norbert Brommer | Joachim Król | Oriol Rafel |
| Walter | Rufus Beck | José Javier Serrano |
| Fränzchen | Nico van der Knaap | Eduard Farelo |
| Elke Schmitt | Antonia Lang | ??? |
| Gunter | Horst Scheel | Enric Arquimbau |
| Ruediger | Christof Wackernagel | Ferran Llavina |
| Lutz | Martin Armknecht | Àlex Meseguer |
| Klaus Dieter | Heinrich Schafmeister | Santi Lorenz |
| Dirk | Helmut Buchel | Miquel Cors |
| ??? | ??? | Domènec Farell |

## Referències

* ↑ «Avui. 28/7/1995.». [Consulta: 16 novembre 2024].
* ↑ «Avui. 29/7/1995.». [Consulta: 16 novembre 2024].
* ↑ «ABC MADRID 28-07-1995 página 81 - Archivo ABC», 28-08-2019. [Consulta: 16 novembre 2024].
* ↑ «ésAdir > L'home desitjat». [Consulta: 16 novembre 2024].
* ↑ «Fitxa de doblatge L'home Desitjat». [Consulta: 16 novembre 2024].
# Serrat de Bords

El Serrat de Bords és una serra situada al municipi d'Alins a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 2.375 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Penya-roja (Cabó i Coll de Nargó)

La Penya-roja és una muntanya de 1.553 metres que es troba entre els municipis de Cabó i de Coll de Nargó, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Penya-roja (Cabó i Coll de Nargó)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cantó de Caen-3

El cantó de Caen-3 és un cantó francès del departament de Calvados, situat al districte de Caen. Compta amb part del municipi de Caen.

## Municipis

* Caen (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1982 | André Paysant | PS |
| 1982-1985 | Louis Mexandeau | PS |
| 1985-1998 | François Solignac-Lecomte | Divers droite |
| 1998-2011 | Jean Notari | PS |
| 2011- | Sonia de La Provôté | NC |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Belec

Belec és un poble a la regió de Hrvatsko Zagorje de Croàcia situat a 271 m d'alçada en els pendents al sud de la muntanya Ivancica i 7 km al sud-oest de Zlatar.
El seu monument més important és l'església barroca de Santa Maria de les neus, de les més boniques de Croàcia, amb restes de fortifications.
Aquesta església de peregrinació, construïda el 1741, destaca per la seva riquísima decoració interior. Volutes i estucs coexisteixen amb medallons i pintures i amb infinitat de pilastres (obra del mestre del gènere, Ivan Ranger). El púlpit i els altars van ser realitzats per l'artista de Graz J. Shokotnig.
# Serrat de Ca l'Agustí

El Serrat de Ca l'Agustí és una serra situada al municipi de Navars, a la comarca catalana del Bages, amb una elevació màxima de 491 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Wilfred Thesiger

Sir Wilfred Patrick Thesiger (3 de juny de 1910 – 24 d'agost de 2003) fou un militar i explorador britànic autor de diferents llibres de viatges.
Era fill d'un diplomàtic britànic destinat a Abissínia (actual Etiòpia) a la ciutat d'Addis Abeba, capital d'aquest país, d'on va marxar el 1919 per estudiar a Eton College i a la universitat d'Oxford. Tot i així, va tornar a l'Àfrica, gràcies a la invitació per les festes de la coronació l'emperador Haile Selassie d'Abissínia, l'any 1933.
A partir de llavors, Wilfred va esdevenir un dels exploradors d'Àfrica més coneguts del segle xx. Va conèixer indrets inhòspits del continent i del món àrab com Sudan, Aràbia, l'Iraq, Iran o Kenya. Les seves experiències van ser reflectides en diferents llibres com Arabian Sands (lt.: ‘Sorra d'Aràbia’), on narra les aventures viscudes a l'anomenada zona buida d'aquest país, l'Ar-Rub Al-khali, un dels deserts menys coneguts i més durs del continent, on hi passà fins a quatre anys.
Abans, però, havia lluitat en la reconquesta d'Etiòpia, després de la invasió de Mussolini, durant la Segona Guerra Mundial; havia dirigit un regiment de camellers i havia format part de la SAS (Special Air Service) de l'exèrcit britànic, un cos d'elit que actuava darrere les línies alemanyes a Àfrica.
Thesiger va conviure durant cinc anys amb els que ell anomenava "bedu", els beduïns, i va fer-ho adaptant-se a la seva manera de viure i sobreviure al desert. De fet, en el pròleg del llibre sobre l'aventura a la «zona buida» es lamentava de l'entrada dels costums occidentals al desert per mor de les grans companyies petrolieres, la forma de vida que havia conegut durant les seves expedicions havia canviat radicalment en pocs anys.

## Referències

* ↑ Bin London, Mubarak; Goaman-Dodson, Toby; Rogers, Lyn. Wilfred Thesiger and the Freedom of the Desert (en anglès). Al-Mujamma al-Thaqa fi,, 2008. ISBN 9789948012306.
* ↑ Tikkanen, Amy; et alii. «Wilfred Thesiger, Brtish explorer» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 30-05-2023. [Consulta: 13 juny 2023].
* ↑ Arabian Sands (en anglès). reedició 2008. Londres: Penguin, 1959, p. 347 (Penguin Classics). ISBN 978-0141442075.
# Serrat de Castellarnau

El Serrat de Castellarnau és una serra situada al municipi de Farrera a la comarca del Pallars Sobirà, amb una elevació màxima de 147 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Coll de Pendís

El Coll de Pendís és un coll o depressió de 1.781 metres, situat a la serralada que separa la Baixa Cerdanya (Bellver de Cerdanya) del Berguedà (Guardiola de Berguedà), entre la Serra de la Moixa, a l'oest, i la Serra del Moixeró, a l'est.
Es tracta d'un port, ubicat a la Serra del Cadí, entre el Prepirineu, constituït de materials calcaris i margosos procedents de les eres secundària i terciària, i el Pirineu axial, format per materials més antics originats a l'era primària, com el granit, les pissarres o els esquistos. La seva situació es troba al límit entre les comarques de la Cerdanya i el Berguedà, a la divisòria d'aigües entre les conques del Riu Segre i Llobregat. Entre els components geològics pels quals està format el contorn estan les riolites de Gréixer, conjunt d'afloraments de roques volcàniques calco-alcalines de composició riolítica d'edat Carbonífer-Permià.
El Coll de Pendís és un lloc de pas important de diferents rutes i camins. Entre aquestes, destaca, especialment, el sender de gran recorregut GR 107 o Camí dels Bons Homes.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Coll de Pendís». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Coll de Pendís». Mapes Topogràfics de l'ICGC. ICGC (Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya). [Consulta: 10 juliol 2016].
* ↑ «Coll de Pendís». Lleida.com. [Consulta: 10 juliol 2016].
* ↑ Mata Lleonart, Roger. «Generalitat de Catalunya Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural fitxa tècnica Les riolites de Gréixer». Parc Natural del Cadí-Moixeró. Parcs naturals de Catalunya (Generalitat de Catalunya). Arxivat de l'original el 7 d’agost 2016. [Consulta: 10 juliol 2016].
* ↑ «GR 107 - Camí dels Bons Homes». Senders de Catalunya. Associació d'Entitats Excursionistes del Barcelonès i A.E. Senders de Catalunya. Arxivat de l'original el 16 d'agost 2016. [Consulta: 10 juliol 2016].
# Cantó de Falaise-Nord

El cantó de Falaise-Nord és un cantó francès del departament de Calvados, situat al districte de Caen. Té 27 municipis i el cap es Falaise.

## Municipis

* Aubigny
* Bonnœil
* Bons-Tassilly
* Cordey
* Le Détroit
* Falaise (part)
* Fourneaux-le-Val
* Les Isles-Bardel
* Leffard
* Les Loges-Saulces
* Martigny-sur-l'Ante
* Le Mesnil-Villement
* Noron-l'Abbaye
* Pierrefitte-en-Cinglais
* Pierrepont
* Pont-d'Ouilly
* Potigny
* Rapilly
* Saint-Germain-Langot
* Saint-Martin-de-Mieux
* Saint-Pierre-Canivet
* Saint-Pierre-du-Bû
* Soulangy
* Soumont-Saint-Quentin
* Tréprel
* Ussy
* Villers-Canivet

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1973 | M. Gervais | UNR, després divers droite |
| 1973-1998 | Alain de La Moussaye | Divers droite |
| 1998- | Guy Bailliart | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Belpasso

Belpasso (sicilià Belpassu) és un municipi italià, situat a la regió de Sicília i a la ciutat metropolitana de Catània. L'any 2007 tenia 22.634 habitants. Limita amb els municipis d'Adrano, Biancavilla, Bronte, Camporotondo Etneo, Castiglione di Sicilia, Catania, Lentini (SR), Maletto, Mascalucia, Motta Sant'Anastasia, Nicolosi, Paternò, Ragalna, Ramacca, Randazzo, San Pietro Clarenza, Sant'Alfio i Zafferana Etnea.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Alfio Papale | Poble de la Llibertat |

## Personatges il·lustres

* Nino Martoglio, comediògraf
# Puig-alter

El Puig-alter és una muntanya de 522 metres que es troba entre els municipis de Callús i de Súria, a la comarca catalana del Bages.
Al cim s'hi troba un vèrtex geodèsic (referència 280105001).
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Fotografies

* Muntanya de Puig-alter
* Vèrtex de Puig-alter
* cim de Puig-alter
* estructura sèlfie al Puig-alter

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].