OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Campionat de França de Ral·lis

El Campionat de França de Ral·lis (en francès, Championnat de France des rallyes) és la principal competició de ral·lis de França. Els equips participen en les diferents proves territorials i estatals que es reagrupen en la denominada "Copa de França". A final de temporada, els millors pilots territorials són convidats a una prova final estatal. La Federació Francesa organitza dos campionats: el d'Asfalt i el de Terra.

## Ral·lis d'Asfalt
### Campions

    A 31 de desembre de 2015
| Any | Pilot | Automòbil |
| 1967 | Bernard Consten | Alfa Romeo Giulia GTA |
| 1968 | Jean-Claude Andruet | Alpine A110 |
| 1969 | Jean Vinatier | Alpine A110 |
| 1970 | Jean-Claude Andruet | Alpine A110 |
| 1971 | Jean-Pierre Nicolas | Alpine A110 |
| 1972 | Bernard Darniche | Alpine A110 |
| 1973 | Jean-Luc Thérier | Alpine A110 |
| 1974 | Jacques Henry | Alpine A110 |
| 1975 | Jacques Henry | Alpine A110 |
| 1976 | Bernard Darniche | Lancia Stratos |
| 1977 | Guy Fréquelin | Alpine A310 |
| 1978 | Bernard Darniche | Lancia Stratos |
| 1979 | Bernard Béguin | Porsche 911 |
| 1980 | Jean Ragnotti | Renault 5 Alpine |
| 1981 | Bruno Saby | Renault 5 Turbo |
| 1982 | Jean-Luc Thérier | Renault 5 Turbo |
| 1983 | Guy Fréquelin | Opel Manta 400 |
| 1984 | Jean Ragnotti | Renault 5 Maxi Turbo |
| 1985 | Guy Fréquelin | Opel Manta 400 |
| 1986 | Didier Auriol | MG Metro 6R4 |
| 1987 | Didier Auriol | Ford Sierra Cosworth |
| 1988 | Didier Auriol | Ford Sierra Cosworth |
| 1989 | François Chatriot | BMW M3 |
| 1990 | François Chatriot | BMW M3 |
| 1991 | Bernard Béguin | Ford Sierra Cosworth 4x4 |
| 1992 | Bernard Béguin | Ford Sierra Cosworth 4x4 |
| 1993 | Bernard Béguin | Ford Escort Cosworth |
| 1994 | Patrick Bernardini | Ford Escort Cosworth |
| 1995 | Patrick Bernardini | Ford Escort Cosworth |
| 1996 | Gilles Panizzi | Peugeot 306 Maxi |
| 1997 | Gilles Panizzi | Peugeot 306 Maxi |
| 1998 | Philippe Bugalski | Citroën Xsara Kit Car |
| 1999 | Philippe Bugalski | Citroën Xsara Kit Car |
| 2000 | Philippe Bugalski | Citroën Xsara WRC |
| 2001 | Sébastien Loeb | Citroën Xsara Kit Car |
| 2002 | Benoît Rousselot | Subaru Impreza WRC |
| 2003 | Alexandre Bengué | Peugeot 206 WRC |
| 2004 | Stéphane Sarrazin | Subaru Impreza WRC |
| 2005 | Nicolas Bernardi | Peugeot 206 WRC |
| 2006 | Nicolas Vouilloz | Peugeot 307 WRC |
| 2007 | Patrick Henry | Peugeot 307 WRC |
| 2008 | Dany Snobeck | Peugeot 307 WRC |
| 2009 | Guillaume Canivenq | Peugeot 207 S2000 |
| 2010 | Bryan Bouffier | Peugeot 207 S2000 |
| 2011 | Gilles Nantet | Porsche GT3 996 Cup |
| 2012 | Jean-Marie Cuoq | Ford Focus RS WRC |
| 2013 | Julien Maurin | Ford Fiesta RS WRC |
| 2014 | Julien Maurin | Ford Fiesta RS WRC |
| 2015 | Jean-Marie Cuoq | Citroën C4 WRC |
| 2016 | Sylvain Michel | Škoda Fabia R5 |
| 2017 | Yoann Bonato | Citroën DS3 R5 |
| 2018 | Yoann Bonato | Citroën C3 R5 |
| 2019 | Yohan Rossel | Citroën C3 R5 |
| 2020 | Yoann Bonato | Citroën C3 R5 |
| 2021 | Yoann Bonato | Citroën C3 R5 |

## Enllaços externs

* Lloc Web oficial Arxivat 2013-03-21 a Wayback Machine. (francès)
# Campionat del Món de Clubs de futbol 2006

El Campionat del Món de Clubs de la FIFA 2006 és una competició de futbol que es va celebrar al Japó entre els dies 10 i 17 de desembre de 2006, i que va guanyar el Sport Club Internacional de Porto Alegre (Brasil).
Els equips de futbol que resulten campions a cadascuna de les sis confederacions de la FIFA juguen un torneig amb eliminatòries a partit únic. Els partits de quarts de final enfronten els equips de la Confederació Asiàtica de Futbol (AFC), la Confederació Africana de Futbol (CAF), la CONCACAF i la Confederació de Futbol d'Oceania. Els campions dels tornejos de la UEFA i la Confederació Sudamericana de Futbol (CONMEBOL) passen directament a les semifinals. Els perdedors dels quarts de final es juguen el cinquè lloc, mentre que els perdedors de les semifinals es juguen el tercer lloc.

## Equips classificats

Els següents equips es van classificar per al torneig durant el 2006:
| Jeonbuk Hyundai Motors | guanyadors de la Lliga de Campions 2006 de la Confederació Asiàtica de Futbol |
| FC Barcelona | guanyadors de la Lliga de Campions 2005-2006 de la UEFA |
| Club América | guanyadors de la Copa de Campions 2006 de la CONCACAF |
| Al-Ahly El Caire | guanyadors de la Lliga de Campions 2006 de la Confederació Africana de Futbol |
| Sport Club Internacional | guanyadors de la Copa Libertadores 2006 de la Confederació Sudamericana de Futbol |
| Auckland City FC | guanyadors del Campionat de Clubs d'Oceania 2006 de la Confederació de Futbol d'Oceania |

## Resultats
### Quarts de final

* 10-12-2006 (Toyota Stadium: 29.992): Auckland City 0–2 Al-Ahly (Flávio 51', Aboutrika 73' )
* 11-12-2006 (Tokyo National Stadium: 34.197): Jeonbuk Hyundai Motors 0–1 Club América (Rojas 79' )

### Semifinals

* 13-12-2006 (Tokyo National Stadium: 33.690): Al-Ahly 1–2 Internacional (Flávio 54'; Pato 23', Luiz Adriano 72' )
* 14-12-2006 (International Stadium Yokohama: 62.136): Club América 0–4 FC Barcelona (Guðjohnsen 11', Márquez 30', Ronaldinho 65', Deco 85' )

### Cinquè lloc

* 15-12-2006 (Tokyo National Stadium: 23.258): Auckland City 0–3 Jeonbuk Hyundai Motors (Lee 17', Kim 31', Zecarlo 73' p.)

### Tercer lloc

* 17-12-2006 (International Stadium Yokohama:): Al-Ahly 2-1 Club América (Aboutrika 42', 79', Cabañas 59' )

### Final

* 17-12-2006 (International Stadium Yokohama: 67.128): Internacional 1-0 FC Barcelona (Adriano 82' )

## Golejadors
### 3 Gols

* Mohamed Aboutreika (Al-Ahly)

### 2 Gols

* Flávio Amado (Al-Ahly)

### 1 Gol

* Adriano (Internacional)
* Luiz Adriano (Internacional)
* Salvador Cabañas (Club América)
* Ricardo Francisco Rojas (Club América)
* Deco (FC Barcelona)
* Eiður Smári Guðjohnsen (FC Barcelona)
* Rafael Márquez (FC Barcelona)
* Ronaldinho (FC Barcelona)
* Alexandre Pato (Internacional)
* Kim Hyeung-Bum (Jeonbuk)
* Lee Hyun-Seung (Jeonbuk)
* Zé Carlo (Jeonbuk)
# Campionat del món d'escacs de 1921

El Campionat del món d'escacs de 1921 es va disputar mitjançant un matx entre l'aspirant José Raúl Capablanca de Cuba, i el campió regnant Emanuel Lasker de l'Imperi alemany. El matx es va jugar a l'Havana, Cuba. La primera partida va començar el 18 de març de 1921, i la darrera va començar el 28 d'abril de 1921. Després de la catorzena partida (amb el marcador 9-5 a favor de Capablanca), Lasker va abandonar el matx, essent Capablanca coronat nou campió del món.

## Matx

El matx es va programar al millor de 24 partides, amb les victòries comptant 1 punt, els empats ½ punt, i les derrotes 0, i acabaria quan un jugador arribés a 15½ o guanyés 8 partides. Si el matx acabés en un empat 12-12, el campió defensor (Lasker) retindria el títol.
| Jugador | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | Total (Vic) |
| Emanuel Lasker | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | 0 | ½ | ½ | 0 | 5 (0) |
| José Raúl Capablanca | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | 1 | ½ | ½ | 1 | 9 (4) |
Lasker va abandonar el matx prematurament quan perdia 9 a 5.

## Enllaços externs

* Mark Weeks. «Campionat del món de 1921, quadre de resultats» (en anglès). mark-weeks.com. [Consulta: 1r febrer 2013].
# Campionat goiano

El Campionat Goiano és la competició futbolística de l'estat de Goiás.

## Campions

| Temporada | Campió | Finalista |
| 1944 | Atlético | Goiânia |
| 1945 | Goiânia | Atlético |
| 1946 | Goiânia | Atlético |
| 1947 | Atlético | Goiânia |
| 1948 | Goiânia | Atlético |
| 1949 | Atlético | Goiânia |
| 1950 | Goiânia | Atlético |
| 1951 | Goiânia | Goiás |
| 1952 | Goiânia | Atlético |
| 1953 | Goiânia | Atlético |
| 1954 | Goiânia | Atlético |
| 1955 | Atlético | Goiânia |
| 1956 | Goiânia | Goiás |
| 1957 | Atlético | Goiânia |
| 1958 | Goiânia | Vila Nova |
| 1959 | Goiânia | Atlético |
| 1960 | Goiânia | Atlético |
| 1961 | Vila Nova | Atlético |
| 1962 | Vila Nova | Santa Rita |
| 1963 | Vila Nova | Inhumas |
| 1964 | Atlético | Goiás |
| 1965 | Anápolis | Vila Nova |
| 1966 | Goiás | Vila Nova |
| 1967 | CRAC Catalão | Atlético |
| 1968 | Goiânia | Atlético |
| 1969 | Vila Nova | CRAC Catalão |
| 1970 | Atlético | Goiânia |
| 1971 | Goiás | Vila Nova |
| 1972 | Goiás | Atlético |
| 1973 | Vila Nova | Goiás |
| 1974 | Goiânia | Goiás |
| 1975 | Goiás | Goiânia |
| 1976 | Goiás | Goiânia |
| 1977 | Vila Nova | Goiás |
| 1978 | Vila Nova | Goiás |
| 1979 | Vila Nova | Atlético |
| 1980 | Vila Nova | Goiás |
| 1981 | Goiás | Anapolina |
| 1982 | Vila Nova | Goiás |
| 1983 | Goiás | Anapolina |
| 1984 | Vila Nova | Goiânia |
| 1985 | Atlético | Goiânia |
| 1986 | Goiás | Atlético |
| 1987 | Goiás | Atlético |
| 1988 | Atlético | Goiás |
| 1989 | Goiás | Vila Nova |
| 1990 | Goiás | Goiânia |
| 1991 | Goiás | Atlético |
| 1992 | Goiatuba | Goiás |
| 1993 | Vila Nova | Goiás |
| 1994 | Goiás | Vila Nova |
| 1995 | Vila Nova | Anápolis |
| 1996 | Goiás | Atlético |
| 1997 | Goiás | CRAC Catalão |
| 1998 | Goiás | Vila Nova |
| 1999 | Goiás | Vila Nova |
| 2000 | Goiás | Anapolina |
| 2001 | Vila Nova | Goiás |
| 2002 | Goiás | Novo Horizonte |
| 2003 | Goiás | Novo Horizonte |
| 2004 | CRAC Catalão | Vila Nova |
| 2005 | Vila Nova | Goiás |
| 2006 | Goiás | Atlético |
| 2007 | Atlético | Goiás |
| 2008 | Itumbiara | Goiás |
| 2009 | Goiás | Atlético |
| 2010 | Atlético | Santa Helena |
| 2011 | Atlético | Goiás |
| 2012 | Goiás | Atlético |
| 2013 | Goiás | Atlético |
| 2014 | Atlético | Goiás |

## Títols per equip

* Goiás Esporte Clube 24 títols
* Vila Nova Futebol Clube 15 títols
* Goiânia Esporte Clube 14 títols
* Atlético Clube Goianiense 13 títols
* Clube Recreativo e Atlético Catalano 2 títols
* Itumbiara Esporte Clube 1 títol
* Goiatuba Esporte Clube 1 títol
* Anápolis Futebol Clube 1 títol

## Enllaços externs

* Campionat goiano - Lloc web oficial
* RSSSF Arxivat 2007-02-11 a Wayback Machine.
# Campionats francesos de futbol durant la guerra

Com a campionats francesos de futbol durant la guerra entenem aquelles competicions futbolístiques disputades a França durant la Primera i Segona Guerra Mundial.

## Història

Durant la Primera Guerra Mundial, el Trophée de France no va ser celebrat, ja que els diversos campionats de què es componia no van poder ser disputats. El C.F.I., però, organitzà una competició anomenada "Coupe de France" (Copa de França) el 1916 entre els vencedors de les federacions que havien creat competicions.
El 15 de gener de 1917, el C.F.I. creà la copa Charles Simon, oberta a tots els clubs francesos, i que es convertí en la veritable Copa de França.
Els campionats francesos de 1939 a 1945, disputats durant la Segona Guerra Mundial, són anomenats «Campionats de guerra». No són considerats oficials.

## Campionats

| Temporada | Campionat | Campió |
| 1915-16 | Coupe de France | Olympique de Pantin |
| 1939-40 | Zona Nord Zona Sud-est Zona Sud-oest | FC Rouen OGC Nice Girondins de Bordeus (1) |
| 1940-41 | Zona Ocupada Zona Lliure Zona Interdita | Red Star Olympique de Marsella RC Lens |
| 1941-42 | Zona Ocupada Zona Lliure Zona Interdita | Stade de Reims Champagne Football Club de Sète 34 RC Lens |
| 1942-43 | Zona Nord Zona Sud | RC Lens Toulouse FC |
| 1943-44 | Grup únic | Equip federal Lens-Artois (2) |
| 1944-45 | Zona Nord Zona Sud Final nacional | FC Rouen Lyon OU FC Rouen 4-0 Lyon OU |
(1) Campionat inacabat (2) Els equips són desposseïts de les seves seccions de futbol pel Govern de Vichy i el campionat fou disputat per seleccions regionals. El campionat fou parcialment inacabat.
# Anglerill (Clariana de Cardener)

Anglerill o Anglarill és una masia situada al municipi de Clariana de Cardener, a la comarca del Solsonès. Es té constància de l'edificació des del segle XIII, amb implantació medieval., tot i que l'actual edificació està conformada des del segle xviii-xix Pertany a l'entitat de població de Clariana. Els Anglarill procedents d'aquesta antiga casa pairal s'han escampat per la comarca des del segle xiii.
És una masia molt modificada al llarg del temps, amb l'última reforma que li dona un aspecte modernista, en un edifici on s'han emprat gairebé tots els materials i mètodes constructius de cada època. Es troba envoltada de construccions de diverses qualitats i usos relacionats amb l'activitat agrícola.
La masia es troba a 720 m d'altitud, a uns 650 m del municipi de Bergús, al Bages. Es situa en una zona planera envoltada de camps de conreu de secà que limiten amb pinedes de pinassa que es troben en les zones més abruptes. Donada la seva topografia té una conca visual oberta. Es tracta d'un paisatge agroforestal format per camps de conreu que s'alternen amb vegetació boscosa i edificacions aïllades.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* ↑ «Anglerill (Clariana de Cardener)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Antoni Bach i Riu. Consell Comarcal del Solsonès. Masies del Solsonès, abril 1995, p. 67. D.L. L-418/95.
* 1 2 3 4 «Clariana de Cardener - Pla especial urbanístic del Catàleg de masies i cases rurals (expedient 2011 / 044133 / N)» (pdf) p. 90. Ajuntament de la Clariana de Cardener, 2011. [Consulta: 11 gener 2024].
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Les Soquetes

Les Soquetes és una muntanya de 2.201 metres que es troba entre els municipis de Guardiola de Berguedà, a la comarca del Berguedà i d'Urús, a la comarca de la Cerdanya.
Es troba a la carena de la serra de Moixeró i està dins del Parc Natural cadí-Moixeró.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig de les Parets

El Puig de les Parets és una muntanya de 265 metres que es troba al municipi de Forallac, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Campo de Gibraltar

El Camp de Gibraltar és una comarca de la província de Cadis, és la més meridional de l'Espanya peninsular i, per tant, de l'Europa continental. Forma part de la Comunitat Autònoma d'Andalusia. La comarca conté la major extensió de costes de tota Andalusia i és l'única que està banyada per l'oceà Atlàntic i el mar Mediterrani. Situada a l'extrem occidental de la serralada Penibètica, s'estén des dels contraforts de la Sierra del Aljibe fins al mar. Rep el seu nom del penyal de Gibraltar, territori britànic en sòl peninsular des del segle xviii. La comarca inclou vuit municipis:
* Algesires
* La Línea de la Concepción
* San Roque
* Los Barrios
Situats en l'arc que forma la badia d'Algesires
* Tarifa, mirant a l'oceà Atlàntic i el mar Mediterrani
* Castellar de la Frontera
* Jimena de la Frontera
* San Martín del Tesorillo, els tres a l'interior de la comarca.
A aquests municipis caldria afegir la ciutat de Gibraltar, actualment sota sobirania britànica.
Si bé és cert que en la zona hi ha restes de poblacions de diferents èpoques històriques, els municipis de La Línea de la Concepción, San Roque i Los Barrios neixen a conseqüència de la presa de la ciutat de Gibraltar el 1704 per part d'una flota angloholandesa, mentre que la ciutat d'Algesires ressorgeix com a conseqüència d'aquest fet, després d'haver estat destruïda completament pels àrabs el 1379. Per la seva situació geogràfica, la comarca té unes especials condicions climàtiques i gaudeix d'una natura excepcional. Poden gaudir-se de platges al mar Mediterrani o a l'oceà Atlàntic, separades només per uns pocs quilòmetres o gaudir del bosc mediterrani al Parc Natural Los Alcornocales.

## Enllaços externs

* Mancomunitat de Municipis del Campo de Gibraltar
* Cambra de Comerç del Campo de Gibraltar
* Recursos i actualitat al Campo de Gibraltar
# Firmilià de Cesarea

Firmilià de Cesarea (segle iii dC) fou un prelat eminent contemporani de Gregori Taumaturg, arribà a ser, juntament amb ell, una de les columnes de la doctrina catòlica i vertadera ànima dels concilis celebrats a Antioquia entre els anys 264 dC i 268 dC, on foren condemnats els errors de Pau de Samòsata. Ocupà el càrrec de bisbe a la metròpoli de Cesarea durant més de trenta anys.

## Biografia

Durant el seu ministeri de bisbe, aproximadament dos o tres anys després d'iniciar el càrrec (232/233), acollí i deixà predicar a les seves esglésies Orígenes, a qui tenia en gran estima.
Hagué de viure dues persecucions a l'Església de Capadòcia. La primera l'any 235 dC sota Maximí Tarci. Durant aquesta persecució hagué de fugir, on novament convisqué amb Orígenes. Temps després tornà a la ciutat de Cesarea. L'any 249-250 hi hagué una nova persecució contra els cristians, ara sota l'emperador Deci. Novament evita l'oportunitat de confessar la fe, atès que en aquella ocasió es troba al costat del bisbe Hel·lè de Tars, en conflicte amb el bisbe d'Antioquia FAbi, que defensava la severitat de Novacià contra els que no havien tingut coratge durant la persecució. En aquest conflicte, Firmilià demanà suport als bisbes de Roma i d'Alexandria contra Fabi d'Antioquia. Davant d'aquest problema, no cessaren les acusacions en contra de Firmilià i d'Hel·lè, que tingueren ressò en el Papa Esteve (254-257).
Un altre problema eclesial que hagué d'afrontar fou el dels heretges que conferien el baptisme dels fidels. Alguns opinaven que era vàlid, i d'altres, com Firmilià, opinaven que no. Participà en el sínode d'Iconi, en què els bisbes de Galàcia, Cicília i altres províncies veïnes decidiren que es mantingués l'ús de rebatejar els montanistes quan passessin a l'Església. D'aquest problema se'n conserva un document de Firmilià que és una carta dirigida a Sant Cebrià de Cartago, en què s'exposa la qüestió del segon bateig per als heretges.
# Maar

Un maar és un cràter volcànic ample i baix causat per una erupció freatomagmàtica o una explosió volcànica causat per aigua subterrània en contacte amb lava calenta o magma. El maar típicament s'omple d'aigua per formar un llac de cràter de poca fondària, ja sigui per acumulació de precipitacions o de filtració d'aigües subterrànies.
El seu nom prové de l'alemany dialectal i al seu torn deriva del llati «mare» (mar). La mida d'un maar varia entre 60 i 2.000 m de llargada i entre 10 a 200 m de fondària. La majoria dels maars tenen vores baixes fetes d'una mescla de fragments solts de roques volcàniques i roques provinents de les parets de les diastremes.
El maar més extens conegut es troba a la Península Seward del nord-oest d'Alaska que fa de 4 a 8 km de diàmetre i una fondària de 300 metres. Aquesta gran mida és per la gran explosió del magma en contacte amb el permagel.
Equivocadament s'ha pres com un maar el Meteor Crater d'Arizona, ja que en realitat és producte d'un meteorit.

## Galeria

* Ukinrek Maars, Alaska; format el 1977
* Weinfelder Maar, un dels tres maars descrits originàriament
* El maar a Birkat Ram, als Alts del Golan

## Referències

* ↑ Begét, James E.; Hopkins, David M.; Charron, Steven D. «The Largest Known Maars on Earth, Seward Peninsula, Northwest Alaska». Arctic, 49, 1, 3-1996, p. 62–69.
* ↑ «The Science: What is the Barringer Meteorite Crater?». Arxivat de l'original el 2008-07-19. [Consulta: 11 octubre 2011].

## Vegeu també

* Caldera volcànica
* Erupció freatomagmàtica

## Enllaços externs

* List of Maar Volcanoes
* USGS Photo glossary of volcano terms: Maar
* USGS: Maars and Tuff Cones
# Pic de Perris

El Pic de Perris és una muntanya de 1.046 metres que es troba al municipi de la Quar, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «0402338.xml Pic de Perris». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Tórtora fosca

La tórtora fosca (Streptopelia lugens) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita boscos, terres de conreu i ciutats principalment a l'Àfrica oriental, des del sud-oest de la Península Aràbiga cap al sud, per Etiòpia, Eritrea, nord-oest de Somàlia, est de la República Democràtica del Congo, Ruanda, Burundi, Uganda, Kenya, Tanzània i nord de Malawi.
# Campofelice di Fitalia

Campofelice di Fitalia (sicilià Campufilici di Fitalia) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Palerm. L'any 2007 tenia 595 habitants. Limita amb els municipis de Ciminna, Corleone, Mezzojuso, Prizzi i Vicari. El 1852 Campofelice esdevingué fracció de Mezzojuso. Cap al 1951 es va independitzar com a municipi.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Maurizio Cutaia | Centredreta |
# Puig de Terme

El Puig de Terme és una muntanya de 132 metres que es troba entre els municipis de Mont-ras i de Palamós, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig d'en Bastons

El Puig d'en Bastons és una muntanya de 47 metres que es troba al municipi de Verges, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig d'en Ribot

El Puig d'en Ribot és una muntanya de 326 metres que es troba al municipi de Forallac, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Llista de topònims de Jóc

Llista de topònims (noms propis de lloc) de Jóc (Conflent).
Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!

## església

| imatge | Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades | Protecció | Commons (més fotos) | Dades a WD |
| | Sant Martí de Jóc | Jóc | església Ús: església | Estil: arquitectura romànica Estat: ruïnós Dedicat a: Sant Martí de Tours | 42° 37′ 04″ N, 2° 31′ 19″ E﻿ / ﻿42.6177425°N,2.5218174°E﻿ / 42.6177425; 2.5218174 363.3 msnm | | Ancienne église Saint-Martin de Joch | |
| | Sant Martí de Jóc | Jóc | església | Estil: arquitectura barroca 1776 Dedicat a: Sant Martí de Tours | 42° 37′ 02″ N, 2° 31′ 30″ E﻿ / ﻿42.617238°N,2.524891°E﻿ / 42.617238; 2.524891 378.8 msnm | | Église Saint-Martin de Joch | |

## Misc

| Nom | Ubicat a | instància de | Detalls | coordenades |
| Castell de Jóc | Jóc | castell | | 42° 37′ 03″ N, 2° 31′ 35″ E﻿ / ﻿42.617483°N,2.526372°E﻿ / 42.617483; 2.526372 298.4 msnm |
| Puig de les Feixes | Finestret Jóc | muntanya | | 42° 35′ 59″ N, 2° 31′ 35″ E﻿ / ﻿42.599641666667°N,2.5262833333333°E﻿ / 42.599641666667; 2.5262833333333 |
| Ribera de Rigardà | Rodès Jóc Glorianes Rigardà | riu | Desemboca: Ribera de Croses Llarg: 11.6km | 42° 36′ 57″ N, 2° 32′ 08″ E﻿ / ﻿42.615916666666664°N,2.535513888888889°E﻿ / 42.615916666666664; 2.535513888888889 42° 38′ 50″ N, 2° 33′ 22″ E﻿ / ﻿42.64714722222222°N,2.556236111111111°E﻿ / 42.64714722222222; 2.556236111111111 |
| Sant Pere i Sant Pau del Castell de Jóc | Jóc | edifici | | 42° 37′ 03″ N, 2° 31′ 36″ E﻿ / ﻿42.6176°N,2.526598°E﻿ / 42.6176; 2.526598 Castell de Jóc 394.5 msnm |
| casa de la vila de Jóc | Jóc | instal·lació Ús: seu del govern local | | 42° 37′ 01″ N, 2° 31′ 29″ E﻿ / ﻿42.617046898115°N,2.52467036878018°E﻿ / 42.617046898115; 2.52467036878018 fr:66320 JOCH |
| cementiri de Jóc | Jóc | cementiri | | 42° 37′ 04″ N, 2° 31′ 19″ E﻿ / ﻿42.6178°N,2.5219°E﻿ / 42.6178; 2.5219 |
# Puig Gros (Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l'Heura)

El Puig Gros és una muntanya de 466 metres que es troba al municipi de Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l'Heura, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig de la Canal Freda

El Puig de la Canal Freda és una muntanya de 2.331 metres que es troba entre els municipis de Bagà, a la comarca del Berguedà i d'Urús, a la comarca de la Cerdanya.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tórtora d'Adamaua

La tórtora d'Adamaua (Streptopelia hypopyrrha) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita zones boscoses i barrancs a les terres altes d'Àfrica Occidental, al centre de Nigèria i Camerun.