OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ayumi Hara

Ayumi Hara (原 歩, 21 de febrer de 1979) és una exfutbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 1998. Va disputar 42 partits amb la selecció del Japó. Ha disputat Copa del Món de 1999, 2007 i Jocs Olímpics d'estiu de 2008.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 1998 | 3 | 0 |
| 1999 | 12 | 1 |
| 2000 | 6 | 0 |
| 2001 | 4 | 0 |
| 2002 | 2 | 0 |
| 2003 | 0 | 0 |
| 2004 | 1 | 0 |
| 2005 | 1 | 0 |
| 2006 | 0 | 0 |
| 2007 | 5 | 0 |
| 2008 | 8 | 1 |
| Total | 42 | 2 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Ayumi Hara, Fitxa a Soccerway
# Avesnes (districte de Montreuil)

Avesnes és un municipi francès a l’arrondissement de Montreuil (departament de Pas de Calais, regió dels Alts de França). L'any 2007 tenia 35 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Avesnes era de 35 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles) i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

### Habitatges

El 2007 hi havia 20 habitatges, 16 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 19 habitatges eren cases. Dels 16 habitatges principals, 13 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 6 en tenien tres, 2 en tenien quatre i 7 en tenien cinc o més. 13 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 6 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població d'Avesnes el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 25 persones, 18 eren actives i 7 eren inactives. De les 18 persones actives 17 estaven ocupades (10 homes i 7 dones) i 1 aturada (1 home). De les 7 persones inactives 3 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Avesnes hi havia 5 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 270 hectàrees.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Notes

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles

## Enllaços externs

* France par commune. Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Epicrionops peruvianus

Epicrionops peruvianus és una espècie d'amfibis gimnofions de la família Rhinatrematidae. És endèmica del Perú. El seu hàbitat natural inclou montans secs tropicals o subtropicals, rius i corrents intermitents d'aigua dolça.
# Vireó botxí de coroneta grisa

El vireó botxí de coroneta grisa (Vireolanius leucotis) és un ocell de la família dels vireònids (Vireonidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial i vegetació secundària als turons i muntanyes des de l'oest i sud de Colòmbia i sud de Veneçuela i la Guaiana, cap al sud, per l'oest dels Andes, fins l'oest de l'Equador i per l'est dels Andes a través de l'est de l'Equador i est del Perú fins al nord i l'est de Bolívia i Brasil amazònic.

## Taxonomia

La població al vessant occidental dels Andes és considerada dins algunes classificacions una espècie diferent:
* Vireolanius mikettae - vireó botxí camaclar

## Referències

* ↑ vireó botxí de coroneta grisa «Vireó botxí de coroneta grisa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
* ↑ Handbook of the Birds of the World and BirdLife International (2022). Handbook of the Birds of the World and BirdLife International digital checklist of the birds of the world. Version 7. http://datazone.birdlife.org/userfiles/file/Species/Taxonomy/HBW-BirdLife_Checklist_v7_Dec22.zip.
* ↑ vireó botxí camaclar «Vireó botxí de coroneta grisa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Gastrotheca espeletia

Gastrotheca espeletia és una espècie de granota de la família Amphignathodontidae. Habita a Colòmbia i l'Equador. El seu hàbitat natural inclou montans tropicals o subtropicals secs, zones d'arbustos a gran altitud, prades tropicals o subtropicals a gran altitud, rius, aiguamolls d'aigua dolça i corrents intermitents d'aigua dolça. Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural. És una espècie amenaçada.

## Referències

* ↑ «Gastrotheca espeletia | CTD». [Consulta: 12 febrer 2019].
* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
# Greg Phillinganes

Gregory Arthur Phillinganes ( Detroit, Míchigan, 12 de maig de 1956) és un teclista, músic de sessió i compositor nord-americà.

## Biografia

Encara que se'l coneix més com a músic de sessió, de 1976 a 1981, Phillinganes va ser membre de la banda Wonderlove, de Stevie Wonder, i durant la dècada de 1980, de la banda d'Eric Clapton.
A partir de 1979, Phillinganes va ser el director musical participant en tots els àlbums de Michael Jackson.
De 2004 a 2008, Phillinganes va ser membre de la banda Toto, havent substituït a David Paich .
Com a compositor, ha escrit cançons per als Brothers Johnson i Lionel Richie, i també ha coescrit cançons amb Paulinho Da Costa.

### En solitari

* 1981 Significant Gains
* 1984 Pulse

### Com a músic de sessió

* 1976 Songs in the Key of Life (Stevie Wonder)
* 1979 Off the Wall (Michael Jackson)
* 1981 The Dude (Quincy Jones)
* 1982 The Nightfly ( Donald Fagen )
* 1982 Thriller (Michael Jackson)
* 1983 Hearts and Bones (Paul Simon)
* 1983 Can't Slow Down (Lionel Richie)
* 1986 August (Eric Clapton)
* 1987 Bad (Michael Jackson)
* 1987 E. SP (Bee Gees)
* 1989 Journeyman (Eric Clapton)
* 1991 Dangerous (Michael Jackson)
* 2006 Falling In Between (Toto)
* 2007 Falling In Between Live (Toto)
* 2009 More to Say (Terri Lyne Carrington)

## Referències

* ↑ Wynn, Ron. «Greg Phillinganes Biography». AllMusic.com. All Media Network. [Consulta: 28 desembre 2014].
* 1 2 (en inglés) Ficha en allmusic Consultado el 18 de septiembre de 2011
* ↑ SOUL WALKING Consultado el 18 de septiembre de 2011
# Marià Jaquotot Molina

Marià Jaquotot Molina (Palma, 1897 - 1994) va ser un comerciant i esperantista mallorquí.
Va aprendre la llengua auxiliar internacional esperanto el 1909 i de seguida es va fer membre del grup local Esperantista Klubo Palma, de l'associació internacional d'esperantistes catòlics IKUE i de l'associació mundial d'esperantistes UEA. Va ser un dels coordinadors del congrés català d'esperanto organitzat per la Kataluna Esperantista Federacio a Palma el 1925. Va ser molt amic de Joan Mascaró.

## Referències

* ↑ Margais Basi, Xavier. El moviment esperantista a Mallorca (1898-1938). Mallorca: Arbre de Mar, 2002. ISBN 84-95694-29-8.
* ↑ Marià Jaquotot Molina "in memoriam" SHNB
* ↑ Abeyà, Elisabet. «Joan Mascaró: entre Orient i Occident». A: Història de l'esperanto als Països Catalans (en català i esperanto). Barcelona: Associació Catalana d'Esperanto, 2010, p. 203-209. ISBN 978-84-936728-6-7.
# Colibrí ermità bronzat

El colibrí ermità bronzat (Glaucis aeneus) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita boscos amb sotabosc, matolls, densa vegetació secundària i manglars de les terres baixes d'Amèrica Central, a Nicaragua, Costa Rica i oest de Panamà i a les terres baixes de Sud-amèrica, pel vessant del Pacífic a l'oest de Colòmbia i nord-oest de l'Equador.

## Referències

* ↑ «Colibrí ermità bronzat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 4 gener 2025(català)
# Valentina Vezzali

Valentina Vezzali (Jesi, 14 de febrer de 1974) és política i tiradora d'esgrima italiana, ja retirada, guanyadora de nou medalles olímpiques. Està casada amb el jugador de futbol Domenico Giugliano.

## Carrera esportiva

De petita, primer va ser entrenada pel seu pare, i després pel mestre Ezio Triccoli.
Especialista en la modalitat de floret, va participar, als 22 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova de floret per equips i la medalla de plata en la prova individual. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia) aconseguí guanyar la medalla d'or en les dues proves disputades en la modalitat de floret. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia) aconseguí revalidar el seu títol olímpic en la modalitat individual i no participà en la prova per equips, ja que no fou inclosa en el programa olímpic. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (República Popular de la Xina) aconseguí el seu tercer or olímpic en la modalitat individual i la medalla de bronze en la prova per equips. El 2012, a Londres, disputà els seus cinquens i darrers Jocs Olímpics. En ells guanyà la medalla d'or en la prova de floret per equips i la de bronze en la de floret individual. En aquests Jocs fou l'abanderada italiana en la cerimònia inaugural.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat vint-i-sis medalles en el Campionat del Món d'esgrima, setze d'or, sis de plata i quatre de bronze; i vint medalles en el Campionat d'Europa d'esgrima, tretze d'or, quatre de plata i tres de bronze. Aconseguí també dues medalles d'or en les proves individuals de floret en els Jocs del Mediterrani de 2001 i 2009.

## Carrera política

El 2013 va ser escollida diputada del Parlament italià com a part del partit Elecció Cívica liderat per Mario Monti. El 2021 va ser nomenada subsecretària d'esports d'Itàlia. El 27 de juliol de 2022 es va unir a Forza Italia de Silvio Berlusconi.

## Referències

* ↑ Harkins, Craig. «Interview: Valentina Vezzali». fencing.net, 15-07-2005. [Consulta: 4 agost 2012].
* ↑ Kefi, Ramsès. «Valentina Vezzali, l'adieu aux lames» (en francès). Libération. [Consulta: 18 octubre 2024].
* 1 2 3 «Olympedia – Valentina Vezzali». [Consulta: 31 desembre 2024].
* ↑ Zara, Furio. «Valentina Vezzali, cinquant'anni da regina del fioretto» (en italià). Vanity Fair Italia, 14-02-2024. [Consulta: 18 octubre 2024].
* ↑ «XVII Legislatura - XVII Legislatura - Deputati e Organi - Scheda deputato - VEZZALI Maria Valentina» (en italià). www.camera.it.
* ↑ «Olympic champion Vezzali to oversee sports in Italy» (en anglès). AP NEWS, 12-03-2021.
* ↑ Vezzali entra in Forza Italia: "Pronta a contribuire con la mia esperienza", Corriere della Sera

## Enllaços externs

* (italià) Portal personal
# Tres micos savis

Els tres micos savis (japonès: 三猿, Hepburn: san'en o sanzaru, alternativament 三匹の猿 sanbiki no saru, literalment "tres micos"), de vegades anomenats els tres simis místics, són una màxima pictòrica. Encarnen el principi proverbial de "no veure cap mal, no sentir cap mal, no dir cap mal". Les tres mones són Mizaru, que es cobreix els ulls i, per tant, no veient cap mal; Kikazaru, cobrint les seves orelles (no sentint cap mal); i Iwazaru, cobrint la seva boca, (no dient cap mal). Aquests noms signifiquen en japonès, respectivament, no veure, no sentir i no parlar.
Fora del Japó, a vegades es dona erròniament als dos últims els noms de Mikazaru, i Mazaru.

## Origen

La font que popularitzà aquesta màxima pictòrica és una talla del segle xvii sobre una porta del famós santuari Tōshō-gū de Nikkō, al Japó.

## Caràcters Unicode

Unicode proporciona representacions emoji dels micos de la manera següent:
* Mizaru: U+1F648 🙈 see-no-evil monkey
* Kikazaru: U+1F649 🙉 hear-no-evil monkey
* Iwazaru: U+1F64A 🙊 speak-no-evil monkey

## Notes

* ↑ "Three Mystic Apes" term (1894) predates "Three Wise Monkeys" (1900) in Google Books
* ↑ Wolfgang Mieder. 1981. "The Proverbial Three Wise Monkeys," Midwestern Journal of Language and Folklore, 7: 5- 38.
* ↑ Oldest reference of the right monkeys' names in English. Source: Japan Society of London. Transactions and proceedings of the Japan Society, London, Volume 1. Kegan Paul, Trench, Trübner and Co., 1893, p. 98.
* ↑ Oldest references (1926–1984) for Mikazaru in Google Books
* ↑ Oldest reference of Mazaru in Google Books. However, Kikazaru appears right. Source: Anderson, Isabel. The spell of Japan. Page, 1920, p. 379.
* ↑ Worth, Fred L. The Trivia Encyclopedia. Brooke House, 1974, p. 262. ISBN 0-912588-12-8.
* ↑ Shipley, Joseph Twadell. The Origins of English Words: A Discursive Dictionary of Indo-European Roots. Johns Hopkins University Press, 2001, p. 249. ISBN 0-8018-6784-3.
* ↑ Unicode 6.0.0 characters in Emoticons block: SEE-NO-EVIL MONKEY ‹🙈›, HEAR-NO-EVIL MONKEY ‹🙉› and SPEAK-NO-EVIL MONKEY ‹🙊›.

## Referències

* Titelman, Gregory Y. (2000). Titelman, Gregory Y. Random House Dictionary of America's Popular Proverbs and Sayings. second. Nova York: Random House, 2000. ISBN 0-375-70584-8. Titelman, Gregory Y. Random House Dictionary of America's Popular Proverbs and Sayings. second. Nova York: Random House, 2000. ISBN 0-375-70584-8.
* Archer Taylor, “Audi, Vidi, Tace” i les tres mones
* Un. W. Smith, Folklore, Vol. 104, No. ½ pp. 144–150 "En l'Ambigüitat de les Tres Mones Assenyades"
# Gastrotheca pseustes

Gastrotheca pseustes és una espècie de granota de la família Amphignathodontidae. És endèmica de l'Equador. El seu hàbitat natural inclou montans tropicals o subtropicals secs, zones d'arbustos a gran altitud, prades tropicals o subtropicals a gran altitud, rius, aiguamolls d'aigua dolça, corrents intermitents d'aigua dolça, terres de pastures i zones prèviament boscoses ara molt degradades. Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.
# Hana (pel·lícula)

Hana yori mo Naho (花よりもなほ) és un jidaigeki japonès del 2006 del director Hirokazu Koreeda. La pel·lícula va ser estrenada als Estats Units per Funimation que també li va donar un doblatge en anglès.

## Història

La història té lloc durant un any durant l'era Genroku del Japó, començant a principis de 1702.
Un samurai jove i sense experiència, Aoki Sozaemon, ha vingut de Matsumoto a Edo. Viu en un barri marginal, espera per localitzar i venjar-se de l'assassí del seu pare, per restaurar l'honor al nom del seu clan. Tanmateix, la seva vida empobrida i impulsada per la venjança l'afecta negativament, així com el descobriment que la seva víctima prevista, un altre samurai de baix estatus, té una dona i fills petits. Finalment, Soza ha de decidir: matar, o no matar?
Com a teló de fons de la pel·lícula hi ha molts altres residents del barri marginal, inclosos nens, el propietari, un grup que munta una obra d'aficionats, així com una jove vídua, Osae, amb qui Soza s'involucra sentimentalment.
Sense que tothom ho sap, també viuen al barri marginal un petit grup de samurais, membres dels 47 rōnin, s'amaguen i planifiquen abans del seu atac de venjança a la mansió de Kira Yoshinaka. Això passa un any més tard en el clímax de la pel·lícula.

## Repartiment

* Junichi Okada com a Sōzaemon "Sōza" Aoki
* Rie Miyazawa com a Osae
* Tadanobu Asano com a Jubei Kanazawa
* Arata Furuta com a Sadashiro
* Terajima Susumu com a Kichiemon Terasaka
* Teruyuki Kagawa com a Jirozaemon Hirano
* Jun Kunimura com a Isekan
* Seiji Chihara com a Tomekichi

## Recepció

El crític de cinema Andrew Thayne de l'Asian Movie Pulse va dir que "Koreeda fa una visió poc convencional de la pel·lícula de samurais, ja que un jove samurai lluita amb el seu paper de samurai i fill".

## Referències

* ↑ ‘Hana’, un alegato en contra de la venganza, espinof.com
* ↑ Thayne, Andrew. «Film Review: Hana (2006) by Hirokazu Koreeda». Asian Movie Pulse, 04-04-2020. [Consulta: 9 març 2021].

## Enllaços externs

* Hana a Letterboxd
* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Muàwiya ibn Yazid

Muàwiya ibn Yazid o Muàwiya II —àrab: معاوية بن يزيد, Muʿāwiya ibn Yazīd— (661-684) fou califa omeia sufyànida de Damasc (683-684). Era fill d'una dona kalbita.
Era fill de Yazid I, al qual va succeir a la seva mort el novembre del 683. Tenia dos germans més de mares lliures dels quals només Khàlid ibn Yazid (fill d'una haiximita anomenat Umm-Hàixim Fakhita bint Abi-Hàixim) tenia prop de 20 anys. Yazid I havia estat jurat (baya) pel seu prestigi, però ara tots els membres de la família sufyànida eren joves i inexperts i les seves qualitats eren desconegudes.
Yazid I abans de morir també havia obligat al jurament al seu fill gran Muàwiya (II) i així aquest va pujar al tron a Damasc amb el suport dels kalbites però les regions que reconeixien a l'anti-califa Abd-Al·lah ibn az-Zubayr no el van acceptar. El seu regnat va durar segons les fonts entre 20 dies i quatre mesos. De fet no se'n sap res i, per tant, la durada d'un o dos mesos sembla més probable. El cristià Sadjun ibn Mansur en va ser el ministre principal o cap del diwan (ja havia servit als dos regnats anteriors). El seu principal col·laborador fou el quraixita qaysita ad-Dahhak ibn Qays al-Fihrí, després derrotat a Marj ar-Ràhit per Marwan ibn al-Hàkam. Un altre col·laborador destacat fou al-Walid ibn Utba (fill de Ighkh, germà de Muàwiya I i probablement el sufyànida de més edat) però va morir quasi al mateix temps que el califa.
Del seu regnat s'han forjat relats interessats posteriors, però el que se sap segur és ben poc. Va perdonar un terç dels impostos deguts. Una crònica romana d'Orient diu que per la seva mala salut va haver de restar al palau d'al-Khadra i va deixar els afers a ad-Dahhak. La seva autoritat no fou efectiva més que a Damasc i el sud de Síria.
Es diu que va morir d'un engroguiment (al-sufar) que era el nom amb què es coneixia una malaltia del fetge, però podria ser també que hagués mort de pesta, ja que se sap que hi va haver una epidèmia a l'Iraq i Síria en aquell temps i de la qual també hauria mort al-Walid ibn Utba pocs dies després abans d'haver pogut fer valdre els seus drets. Un altre sufyànida, Uthman ibn Anbasa ibn Abi-Sufyan, se'n va anar a l'Hijaz i va reconèixer a Abd-Al·lah ibn az-Zubayr.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Muʿāwiya II".
# Lèmur de front vermell

El lèmur de front vermell (Eulemur rufifrons) és una espècie de primat del grup dels lèmurs (Lemuriformes). L'any del 2001 se'l descrigué com a part de l'espècie Eulemur rufus. Tanmateix, el 2008 R. Mittermeier et al. es basaren en diferències morfològiques i genètiques per separar aquesta espècie en dues de diferents: el lèmur bru de front vermell (que conservà el nom científic Eulemur rufus) i el lèmur de front vermell, al qual assignaren el nom Eulemur rufifrons.
# Mona vermella

La mona vermella (Erythrocebus patas) és una espècie de primat catarrí de la família dels cercopitècids que viu a l'Àfrica oriental. Aquestes mones eviten els boscos i viuen a les sabanes i zones semidesèrtiques. La mona vermella assoleix una llargada de 85 cm, sense comptar la cua, que mesura 75 cm. Té el pelatge de color vermellós (més fosc al cap). Els mascles tenen una cabellera, una barba i bigotis. Pot córrer a 55 km/h, cosa que en fa el primat més ràpid.
Viuen en grups de 7 i 15 individus, que estan encapçalats per un mascle vell. Són de costums diürns i s'alimenten principalment d'insectes, fruita, fulles i fins i tot ous, a més de petits mamífers. De nit, pugen als arbres per passar-hi la nit.

## Referències

* ↑ Fedigan, L. M.. Primate paradigms: sex roles and social bonds (en anglès). Chicago (EUA): The University of Chicago Press, 1992. ISBN 9780226239484.
* 1 2 Hanák, V. i Mazák, V.. Enciclopedia de los Animales, Mamíferos de todo el Mundo. Madrid, España: Susaeta, 1990. ISBN 84-305-1967-X.
# Cercopitec de panxa vermella

El cercopitec de panxa vermella (Cercopithecus erythrogaster) és una espècie de primat catarrí de la família dels cercopitècids. És un animal diürn que viu en zones de selva tropical de Nigèria i Benín.
Normalment és frugívor, però es pot alimentar d'insectes i vegetals. Sol viure en grups petits que contenen quatre o cinc individus, però a vegades s'han observat grups de fins a trenta animals, així com individus que viuen sols. És arborícola, viu en boscos humits i a les zones més humides dels boscos tropicals secs. També pot vagar per matollars secundaris i antics terrenys agrícoles.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 156. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
# Macaco de Heck

El macaco de Heck (Macaca hecki) és una espècie de primat catarrí de la família dels cercopitècids. L'espècie fou separada de Macaca tonkeana per Groves el 2001. Se sap poca cosa del seu hàbitat i la seva ecologia, però es creu que és un animal diürn, frugívor i semi-arborícola i que prefereix la selva humida. La Llista Vermella de la UICN el considera una espècie vulnerable a causa del declivi de les seves poblacions per pèrdua i fragmentació d'hàbitat. A més, els agricultors capturen, enverinen i disparen contra aquest macaco a causa de les seves incursions als seus conreus.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 162. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* 1 2 Supriatna, J. i Shekelle, M. Macaca hecki. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 gener 2009.
# Gibó crestat

El gibó crestat (Hylobates pileatus) és una espècie de primat hominoïdeu de la família dels gibons (Hylobatidae). Tenen un marcat dimorfisme sexual a la coloració del pèl. Els mascles són completament de color negre, mentre que les femelles tenen una coloració més grisosa, amb únicament el ventre i el cap negres. Se'l troba a Tailàndia, Laos i Cambodja
# Rinopitec de potes grises

El rinopitec de potes grises (Pygathrix cinerea) és una espècie de primat catarrí de la família dels cercopitècids, descrit inicialment com a subespècie de Pygathrix nemaeus el 1997, però més tard elevat al rang d'espècie. És originari de les províncies vietnamites de Quang Nam, Quang Ngai, Binh Dinh, Kon Tum i Gia Lai. Es calcula que n'hi ha un total d'entre 600 i 700 individus.

## Referències

* ↑ «Primates in Peril: The World's 25 Most Endangered Primates 2008–2010» (PDF). , 2009, pàg. 1–92. Arxivat 2011-07-23 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-07-23. [Consulta: 15 gener 2012].
# Rinopitec daurat

El rinopitec daurat (Rhinopithecus roxellana) és una espècie de primat catarrí de la família dels cercopitècids. És endèmic de la Xina, on el seu àmbit de distribució es limita a les muntanyes Hengduan, a les províncies de Sichuan i Gansu; les muntanyes Qinling, a la província de Shaanxi; i les muntanyes Shennongjia, a la província de Hubei. Aquestes muntanyes es troben al nord del riu Iang-Tsé i al sud del Riu Groc. És el primat que viu a més altura del món.