OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bloc Català Treballista

El Bloc Català Treballista, fundat el gener de 1936, va ser un partit polític nacionalista moderat que aspirava a la llibertat nacional de Catalunya i a una nova ordenació econòmica i social. Liderat per Joan Escoda i Vives i Josep Capdevila i Ambrós, va tenir poca rellevància i desaparegué amb l'inici de la revolució aquell mateix any.

## Referències

* ↑ Molas, Isidre (ed.): Diccionari dels Partits Polítics de Catalunya. Segle XX. Enciclopèdia Catalana, S.A. Barcelona, març del 2000. ISBN 84-412-0466-7, plana 17.
# Serra Seca (Montferrer i Castellbò)

La Serra Seca és una serra situada als municipis de Montferrer i Castellbò (Alt Urgell) i de Soriguera (Pallars Sobirà), amb una elevació màxima de 2.084 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Domfront

El cantó de Domfront és un cantó francès del departament de l'Orne, situat al districte d'Alençon. Té 11 municipis i el cap es Domfront.

## Municipis

* Avrilly
* Ceaucé
* Champsecret
* Domfront
* La Haute-Chapelle
* Lonlay-l'Abbaye
* Rouellé
* Saint-Bômer-les-Forges
* Saint-Brice
* Saint-Clair-de-Halouze
* Saint-Gilles-des-Marais

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1973 | Jacques Roulleaux-Dugage | RPF, després CNIP |
| 1973-1992 | André Rocton | UDR, després RPR |
| 1992- | Robert Loquet | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 12.208 | 11.797 | 11.386 | 11.217 | 10.923 | 10.611 | 10.413 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Bermeo Futbol Taldea

Bermeo Futbol Taldea és un club de futbol basc amb seu a Bermeo, Biscaia, a la comunitat autònoma del País Basc. Fundat l'any 1950 juga a Tercera Divisió – Grup 4, i disputa els partits a casa a l'Estadi Municipal Itxas Gane, que té una capacitat per a 3.000 seients.

## Històric de noms

* Club Bermeo - (1950–11)
* Bermeo Futbol Taldea - (2011–)

## Temporada a temporada

| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 1950–55 | 4 | Regional | — |
| 1955/56 | 3 | 3a | 12è |
| 1956/57 | 3 | 3a | 13è |
| 1957–69 | — | Regional | — |
| 1969/70 | 4 | Reg. Pref. | 9è |
| 1970/71 | 4 | Reg. Pref. | 18è |
| 1971/72 | 5 | 1a Reg. | — |
| 1972/73 | 4 | Reg. Pref. | 19è |
| 1973/74 | 5 | 1a Reg. | — |
| 1974/75 | 5 | 1a Reg. | — |
| 1975/76 | 5 | 1a Reg. | — |
| 1976/77 | 4 | Reg. Pref. | 20è |
| 1977/78 | 6 | 1a Reg. | 1r |
| 1978/79 | 5 | Reg. Pref. | 7è |
| 1979/80 | 5 | Reg. Pref. | 16è |
| 1980/81 | 5 | Reg. Pref. | 11è |
| 1981/82 | 5 | Reg. Pref. | 6è |
| 1982/83 | 5 | Reg. Pref. | 2n |
| 1983/84 | 5 | Reg. Pref. | 9è |
| 1984/85 | 5 | Reg. Pref. | 11è |
| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 1985/86 | 5 | Reg. Pref. | 12è |
| 1986/87 | 5 | Reg. Pref. | 12è |
| 1987/88 | 5 | Reg. Pref. | 9è |
| 1988/89 | 5 | Reg. Pref. | 4t |
| 1989/90 | 5 | Reg. Pref. | 2n |
| 1990/91 | 4 | 3a | 12è |
| 1991/92 | 4 | 3a | 15è |
| 1992/93 | 4 | 3a | 2n |
| 1993/94 | 3 | 2a B | 5è |
| 1994/95 | 3 | 2a B | 14t |
| 1995/96 | 3 | 2a B | 11è |
| 1996/97 | 3 | 2a B | 13è |
| 1997/98 | 3 | 2a B | 14t |
| 1998/99 | 3 | 2a B | 2n |
| 1999/00 | 3 | 2a B | 17è |
| 2000/01 | 4 | 3a | 11è |
| 2001/02 | 4 | 3a | 13è |
| 2002/03 | 4 | 3a | 14t |
| 2003/04 | 4 | 3a | 20è |
| 2004/05 | 5 | Div. Honor | 15è |
| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 2005/06 | 5 | Div. Honor | 2n |
| 2006/07 | 5 | Div. Honor | 6è |
| 2007/08 | 5 | Div. Honor | 12è |
| 2008/09 | 5 | Div. Honor | 11è |
| 2009/10 | 5 | Div. Honor | 4t |
| 2010/11 | 5 | Div. Honor | 4t |
| 2011/12 | 5 | Div. Honor | 2n |
| 2012/13 | 4 | 3a | 7è |
| 2013/14 | 4 | 3a | 17è |
| 2014/15 | 4 | 3a | 14t |
| 2015/16 | 4 | 3a | 2n |
| 2016/17 | 4 | 3a | 6è |
| 2017/18 | 4 | 3a | 17è |
| 2018/19 | 4 | 3a | 20è |
* 7 temporades a Segona Divisió B
* 14 temporades a Tercera Divisió

## Enllaços externs

* Web oficial (en castellà i basc)
* Perfil de l'equip a Futbolme (en castellà)
# Puigsaguàrdia

El Puigsaguàrdia és una muntanya de 821 metres que es troba al municipi de l'Esquirol, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Joaquín Nicolás Rincón

Joaquín Nicolás Rincón (nascut a Zufre, Huelva, i actiu durant el segle xviii), fou un prevere andalús.
Fou el segon director de la Biblioteca Pública Episcopal de Barcelona, nomenat de forma interina, en substitució de Fèlix Amat de Palou i Pont, entre el 8 d'agost de 1785 i el 28 de setembre d'aquell mateix any, segons: "En la Ciudad de Barcelona a los veinte y dos días del mes de Agosto de mil settencientes ochenta y cinco: compareció ante mi el infrascrito Excelentisimo el Señor Don Joaquin Nicolaz Rincon, y me hizo ostension de un decreto de S. S. Ilustrisima de ocho de este mismo Mes en el qual le hace Comision paraque se encargue de la Biblioteca Episcopal de esta Ciudad...". En efecte, el dia 22 d'agost de 1785, davant el notari Josep Antoni Serch, se li va fer entrega a Nicolás Rincón del Inventario que havia format Amat de Palou, juntament amb "diez sueldos con ocho dineros". Després del nomenament de Vicente Lobo Arjona y Marqués com a bibliotecari el 29 de setembre de 1785, seguí exercint el càrrec de forma interina fins al 5 de novembre de 1785, quan Lobo Arjona rebé el nomenament oficial de Gavino de Valladares y Mesía, i prengué possessió plena de la Biblioteca.
Fou canonge de les catedrals de Barcelona i Almeria. Entre el mes de setembre de 1795 i el 1802 consta com a prior i canonge a la Diòcesi d'Almeria.
Se sap també que el 1799 feu donació a la parròquia de la seva localitat d'una gasulla blanca brodada en seda, que havia estat propietat de Francisco Antonio Lorenzana, bisbe cardenal de Toledo, i també al bisbe de Barcelona Gavino de Valladares y Mejía.

## Referències

* ↑ Subirà i Blasi, Enric. El Seminari de Barcelona, (1593-1917): aportació per a una anàlisi de la influència de la formació del clergat en el desenvolupament del pensament catòlic a Catalunya. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1993, p. 272. ISBN 9788478264704.
* 1 2 Martí i Bonet, Josep Maria. «"Inventario de los libros, papeles y demas efectos pertenecientes a la Biblioteca Publica Episcopal de esta Ciudad, formado el año 1785", por D. Félix Amat, Arzobispo de Palmira y bibliotecario de la Biblioteca Pública Episcopal». A: Catálogo bibliográfico de la Biblioteca Pública Episcopal de Barcelona. Vol. 2/1: Inventario (en castellà). Madrid: Fundación Juan March, 1976, p. 1.
* ↑ Inventario de los libros, papeles y demas efectos pertenecientes a la Biblioteca Pública Espiscopal de esta ciudad, folis 244r- 245v
* 1 2 «La casulla del cardenal Lorenzana, de la parroquia de Zufre». Boletín Oficial del Obispado de Huelva, num. 422, enero-junio 2016, pàg. 50-61.
* ↑ Mercurio de España: setiembre de 1795: Tomo III (en castellà). Madrid: En la Imprenta Real, 1795, p. 63.
* ↑ Guia del Estado Eclesiastico Seglar y Regular de España en Particular y de Toda la Iglesia Católica en general para el año 1802 (en castellà). Madrid: En la Imprenta Real, 1802, p. 186.
# Roca de la Clau

La Roca de la Clau és una muntanya de 765 metres que es troba al municipi de Lluçà, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Batalla de Mollerussa

La batalla de Mollerussa fou una de les batalles de la conquesta almoràvit d'Al-Àndalus.

## Antecedents

Mollerussa va convertir-se en zona fronterera entre el comtat d'Urgell i el Comtat de Barcelona. Ramon Berenguer I va atorgar a Berenguer Gombau, senyor d'Anglesola, els drets sobre el territori i el 1079 hi ha la primera documentació que parla de Mollerussa, un segle abans de la seva carta de població.
A la mort de Sulayman Sayyid-ad-Dawla, Muhàmmad ibn al-Hajj va conquerir i annexionar l'Emirat de Làrida i reconquereixen Balaguer, i Guerau II de Cabrera, seguint les ordres del seu senyor Ermengol V va conquerir la ciutat breument l'any 1100 o 1101, que es perdé a mals dels almoràvits.

## Batalla

El 14 de setembre de 1102 es va lluitar contra els almoràvits la batalla de Moyeruca, identificada com Mollerussa, en la qual va morir el comte Ermengol V d'Urgell amb tres-cents cavallers i molts altres cristians.

## Conseqüències

L'escassa puixança i projecció al nord de Làrida va afavorir que en 1105 el tutor d'Ermengol VI d'Urgell, Pedro Ansúrez, conquerís definitivament la important plaça musulmana de Balaguer.

## Referències

* ↑ Sancho i Planas, Marta. Catalunya any zero: El paper de l'islam en els nostres orígens. Editorial UOC, 2011, p. 77. ISBN Editorial UOC.
* 1 2 Sobrequés i Vidal, Santiago. Història de Catalunya. Cupsa Editorial, 1979, p. vol.2, p.46-47. ISBN 8439001258.
* ↑ «XIII.4». A: Gesta comitum Barcinonensium et regum Aragonum. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Brufal Sucarrat, Jesús «La sociedad almorávide en el distrito de Lérida (1102-1146). La representación del poder mediante las propiedades rurales». Medievalismo, 17, 2007, pàg. 20.
# Cantó de La Ferté-Frênel

El cantó de La Ferté-Frênel és un cantó francès del departament de l'Orne, situat al districte d'Argentan. Té 14 municipis i el cap es La Ferté-Frênel.

## Municipis

* Anceins
* Bocquencé
* Couvains
* La Ferté-Frênel
* Gauville
* Glos-la-Ferrière
* La Gonfrière
* Heugon
* Monnai
* Saint-Évroult-Notre-Dame-du-Bois
* Saint-Nicolas-des-Laitiers
* Saint-Nicolas-de-Sommaire
* Touquettes
* Villers-en-Ouche

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1951-197. | M. Paris | Divers droite |
| 197.-1994 | Simone Nouhant | CNI, després RPR |
| 1994- | Michel Le Glaunec | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 3.603 | 4.066 | 3.642 | 3.718 | 3.758 | 3.964 | 4.377 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Bernard de Dryver

Bernard de Dryver va ser un pilot de curses automobilístiques belga que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 19 de setembre del 1952 a Brussel·les, Bèlgica.

## A la F1

Bernard de Dryver va debutar a la setena cursa de la temporada 1977 (la 28a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 5 de juny del 1977 el G.P. de Bèlgica al circuit de Zolder.
Va participar en un total de dues curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en dues temporades consecutives (1977-1978) no aconseguint classificar-se per disputar cap cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Posició | Punts |
| 1977 | British F1 Racing | March | Cosworth | ARG | BRA | SUD | O.USA | ESP | MON | BEL NVQ | SUE | FRA | GBR | ALE | AUT | HOL | ITA | USA | CAN | JAP | - | 0 |
| 1978 | Bernard de Dryver | Ensign | Cosworth | ARG | BRA | SUD | O.USA | MON | BEL NVQ | ESP | SUE | FRA | GBR | ALE | AUT | HOL | ITA | USA | CAN | | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 2 (0) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Puig Corona

El Puig Corona és una muntanya de 567 metres que es troba al municipi de Sant Pere de Torelló, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Eduardo Súarez Morales

Eduardo Suárez Morales (La Isleta, Las Palmas de Gran Canaria, 27 de gener de 1906 – 6 d'agost de 1936) fou un polític canari. Era fill de José Suárez León (1866-1949), el primer mestre que treballà a La Isleta.

## Biografia

Estudià magisteri i treballà a l'escola del seu pare durant uns anys. El 1926 fou redactor de la secció d'esports d'El Mercantil Canario i després treballà de comptable a l'empresa Los Betancores. També fou membre del Sindicat de Treballadors Mercantils de la UGT i del PSOE, però cap al 1935 s'afilià al Partit Comunista d'Espanya, destacant aviat per la seva oratòria. Amb aquest partit elegit diputat dins les llistes del Front Popular per Las Palmas a les eleccions generals espanyoles de 1936.
El cop d'estat del 18 de juliol de 1936 el va sorprendre a Las Palmas. Aleshores fou un dels que liderà la resistència antifeixista a la zona Nord. Quan els militars colpistes controlen la zona a causa de la falta d'armament dels republicans, els caps de la resistència, Eduardo Suárez Morales, Pedro Delgado Quesada (regidor i conseller del Cabildo), Fernando Egea (farmacèutic socialista i delegat governatiu de la Zona Nord) i la seva esposa Herminia dos Santos, fugen pel port de las Nieves de Agaete. Poc després el barquer simula falta de combustible, i els deixa en la costa de San Nicolás. S'amaguen en una cova del barranc del Asno, on són detinguts el 24 de juliol per soldats del "Arcila".
És traslladat a Las Palmas i confinat al quartel d'artilleria de La Isleta. Fou condemnat a mort després d'un consell de guerra sumaríssim i afusellat amb Fernando Ejea Ramírez. La seva dona i ninos van romandre a l'illa fins que el 1949 marxaren clandestinament a Dakar, d'on no tornaren fins al 1975. La seva sentència de mort no ha estat trobada fins al 2009.

## Referències

* ↑ José Suárez León, el "maestro de La Puntilla", personaje entrañable
* ↑ 73º Aniversario del asesinato de Eduardo Suárez y Fernando Egea
* ↑ PENA DE MUERTE A EDUARDO SUÁREZ MORALES
* ↑ Eduardo Suárez Morales en el recuerdo. Una memoria recobrada Arxivat 2012-07-07 a Wayback Machine., 22 de desembre de 2008
* ↑ Eduardo Suárez Morales, elegido Diputado a Cortes por el Partido Comunista de España a flickr.com
* ↑ SE NEGÓ A CUMPLIR LAS ÓRDENES QUE RECIBIÓ DEL GOBERNADOR, 21 de març de 2012
* ↑ Fallece Mari Saro Suárez, la hija del diputado Eduardo Suárez Arxivat 2012-11-24 a Wayback Machine. a canarias7.es, 13 de maig de 2011
* ↑ Un investigador encuentra la sentencia de Eduardo Suárez Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine. a canarias7.es, 9 de novembre de 2009

## Bibliografia

* Isabel Méndez Suárez Eduardo Suárez Morales en el recuerdo. Una memoria recobrada Centro de la Cultura Popular Canaria (2008)
# Puig Castellar (Ogassa)

El Puig Castellar és una muntanya de 1.209 metres que es troba al municipi d'Ogassa, a la comarca catalana del Ripollès. Es troba al Camí de Vidabona.

## Referències

* ↑ «Puig Castellar (Ogassa)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «El Camí de Vidabona», El Camí, s.d.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Alexander Dale Oen

Alexander Dale Oen (Øygarden, 21 de maig de 1985 - Flagstaff, 30 d'abril de 2012) va ser un nedador noruec.

## Defunció

El 30 d'abril de 2012 va morir d'un atac de cor i es va desplomar a la dutxa després de realitzar un entrenament d'alt rendiment a la ciutat estatunidenca de Flagstaff, on es trobava preparant-se pels Jocs Olímpics de Londres 2012.

## Tribut

El 2 d'agost de 2012, el nedador hongarès Dániel Gyurta, que va guanyar els 200 metres braça masculí als Jocs Olímpics d'Estiu de 2012, disputats a Londres, va oferir una còpia de la seva medalla d'or a la família de Dale Oen per tal d'honorar la seva amistat. Cameron van der Burgh, de Sud-àfrica, que va guanyar els 100 metres braça masculins i va batre el rècord mundial, va dedicar la proesa a Dale Oen perquè era un dels seus millors amics i el seu màxim rival. La nova piscina pública de Bergen rep el nom d'Alexander Dale Oen Arena (ADO Arena) en honor seu. Entre d'altres, el 2014 la primera ministra noruega Erna Solberg va pronunciar un discurs a la inauguració de l'ADO Arena, nomenant Dale Oen com possiblement el més gran atleta del país.

## Referències

* ↑ «Mor el nedador noruec Alexander Dale Oen quan s'entrenava als Estats Units». 324.cat, 01-05-2012. [Consulta: 2 maig 2012].
* ↑ «Mor d'un atac de cor el campió del món dels 100 metres braça, Alexander Dale Oen». Ara, 01-05-2012. [Consulta: 2 maig 2012].
* ↑ «Mor el campió mundial de 100 metres braça després d'un entrenament». El Periódico de Catalunya, 01-05-2012. [Consulta: 2 maig 2012].
* ↑ «Gyurta elküldi aranya másolatát elhunyt társa családjának» (en anglès). NSO.hu, 02-08-2012. [Consulta: 2 agost 2012].
* ↑ «Historien bak arenaen: Veien mot målet» (en noruec). ADOArena.com. [Consulta: 28 abril 2015].
* ↑ «Her åpnes ADO Arena» (en noruec). BT.no, 10-10-2014. Arxivat de l'original el 9 d’agost 2016. [Consulta: 28 abril 2015].
# Cantó de Doudeville

El cantó de Doudeville és un cantó francès del departament del Sena Marítim, situat al districte de Rouen. Té 17 municipis i el cap és Doudeville.

## Municipis

* Amfreville-les-Champs
* Bénesville
* Berville
* Boudeville
* Bretteville-Saint-Laurent
* Canville-les-Deux-Églises
* Doudeville
* Étalleville
* Fultot
* Gonzeville
* Harcanville
* Hautot-Saint-Sulpice
* Prétot-Vicquemare
* Reuville
* Saint-Laurent-en-Caux
* Le Torp-Mesnil
* Yvecrique

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-19.. | Jacques Loutrel | MRP |
| 19..-197. | M. Lecomte | Divers droite |
| 197.-2001 | Gérard Ducastel | CD, després UDF-radical |
| 2001-2008 | Louison Tartarin | Divers droite |
| 2008- | Erick Malandrin | Alternance 76 |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 5.354 | 5.850 | 5.876 | 6.585 | 7.257 | 7.380 | 7.974 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Bernardino Llorca

Bernardino Llorca Vives S.J. (1898, Oliva, València - 1985, Sant Cugat del Vallès) fou un historiador jesuïta valencià. Fou professor d'història eclesiàstica a la Universitat Pontifícia de Salamanca i coautor de la monumental Història de l'Església Catòlica (1953-1960) en 4 volums publicada per la Biblioteca d'Autors Cristians.

## Obres

* Manual de historia eclesiástica (1942)
* Nueva visión de la Historia del Cristianismo (1956)
* Ángel de la soledad (1982), sobre la vida de la mare Genoveva Torres
* Inquisición española y los alumbrados 1509-1667
# El Pedró de Rajols

El Pedró de Rajols és una muntanya de 1.194 metres que es troba al municipi de Tavertet, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra de l'Obac (Artesa de Segre)

La Serra de l'Obacés una serra situada entre els municipis d'Artesa de Segre i Vilanova de Meià a la comarca de la Noguera, amb una elevació màxima de 785 metres.

## Referències

* ↑ GEC
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Geosaure

El geosaure (Geosaurus) és un gènere extint de sauròpsids (rèptils) parents llunyans dels cocodrils actuals. Va ser un cocodril marí, que va viure en el Mesozoic. Va haver de ser un gran caçador.

## Descobriment

Les seves restes han estat trobats a Europa i en el Carib, més específicament a Cuba, on és l'únic gènere registrat doncs altres cranis de cocodrils marins estan encara sense classificar com a espècie.

## Classificació

Aquest animal és un cocodril, encara que no és del grup actual ni tan sols un ancestre possible. Pertany al grup d'espècies capaces de viure en aigua salada sense dificultat. Es tracta dels metriorrínquid, les restes dels quals mostren que competien fins a amb pliosaures petits. Un dels animals més propers al gènere és Lariosaurus.

## Descripció

El seu aspecte assemblava a qualsevol cocodril però era per contra un animal de pell possiblement una mica menys gruixuda, la seva cua acabava en una espècie d'aleta que usava com a timó estabilitzador en el seu nedo. El cap era cònic i allargada amb mandíbules fortament equipades amb dents enormes per capturar a la seva presa. Entre els dits de les seves potes hi havia membranes usades pel nedo més eficient, ja que van aconseguir, segons moltes teories, altes velocitats.

## Hàbitat

Vivia en aigües poc profundes de les zones ja esmentades, prop d'esculls i peixs dels quals s'alimentava. Abundaven diverses plantes aquàtiques i ammonites. També estaven a Europa el petit pterosaure anomenat Rhamphorhynchus com estava Nesodactylus a Cuba. D'altra banda el Cacibupterix no era tan petit. Cryptoclidus i Vinialesaurus foren gèneres de plesiosaures igualment semblants, en terra dominaven a Europa els Cetiosaurus i en el Carib els Camarasaurus. Aquests animals tan extremadament semblants compartien ambients similars i és possible que tinguin un origen comú.
# Cantó d'Envermeu

El cantó d'Envermeu és un cantó francès del departament del Sena Marítim, situat al districte de Dieppe. Té 30 municipis i el cap és Envermeu.

## Municipis

* Assigny
* Auquemesnil
* Avesnes-en-Val
* Bailly-en-Rivière
* Bellengreville
* Biville-sur-Mer
* Brunville
* Dampierre-Saint-Nicolas
* Douvrend
* Envermeu
* Freulleville
* Glicourt
* Gouchaupre
* Greny
* Guilmécourt
* Les Ifs
* Intraville
* Meulers
* Notre-Dame-d'Aliermont
* Penly
* Ricarville-du-Val
* Saint-Aubin-le-Cauf
* Saint-Jacques-d'Aliermont
* Saint-Martin-en-Campagne
* Saint-Nicolas-d'Aliermont
* Saint-Ouen-sous-Bailly
* Saint-Quentin-au-Bosc
* Saint-Vaast-d'Équiqueville
* Sauchay
* Tourville-la-Chapelle

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1952 | M. Assire | rad. |
| 1952-1958 | M. Delaunay | Divers droite |
| 1958-2001 | Paul Caron | Divers droite, després CD, després UDF-CDS |
| 2001- | Gérard Picard | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 11.724 | 12.776 | 13.326 | 14.581 | 15.958 | 15.710 | 17.150 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Roc de l'Àliga (Carena del Quer)

El Roc de l'Àliga és una muntanya de la Carena del Quer a cavall dels municipis de Rupit i Pruit a la comarca d'Osona i de Sant Hilari Sacalm, a la comarca catalana de la Selva.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Vegeu també

* Turó de la Cau
# Aquí descansa Nevares i altres narracions mexicanes

Aquí descansa Nevares i altres narracions mexicanes és un recull de relats breus de Pere Calders, que inclou la novel·la curta Aquí descansa Nevares (1967) i cinc contes del recull Gent de l'alta vall (1957), publicats junts el 1980.
El tret principal que distingeix aquestes narracions de les altres és el seu context geogràfic i humà: el món dels indis americans. A partir d'ell, es construeixen uns relats que tenen, respecte a la tònica general de la resta de narracions, una altra peculiaritat: arrenquen de fets reals i concrets, viscuts de prop pel mateix autor, i, per tant, desapareix o queda molt disminuït el recurs de la deformació inventiva.

## Referències

* ↑ Catalunya, Universitat Oberta de «Aquí descansa Nevares i altres narracions mexicanes (1980) - Obres a lletrA - La literatura catalana a internet». https://lletra.uoc.edu/.
* ↑ Calders, Pere, 1912-1994.. Aquí descansa Nevares : i altres narracions mexicanes. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. Introducció de Joan Melcion. ISBN 84-297-4279-4.
# La Creu de la Carbassa

La Creu de la Carbassa és una muntanya de 648 metres que es troba al municipi de Sagàs, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya