OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Festa Major de les Corts

La Festa Major de les Corts se celebra la primera quinzena d'octubre al barri de les Corts, al districte de les Corts de Barcelona. La festa major permet de fer un retrat molt complet de la vida cultural i associativa del barri. Les places de Can Rosés, de la Concòrdia i de Comas són el cor de l'antic nucli i formen l'eix on es desenvolupa gran part de la festa. Entre els actes més destacats, hi ha el correfoc unitari, el matí de festa major amb el ball de l'Àliga de la ciutat i la diada castellera i l'exhibició de dansa tradicional que es fa al monestir de Pedralbes.

## Orígens

El segon cap de setmana del mes d'octubre moltes poblacions dediquen festes a la Mare de Déu del Remei, que se celebra el segon diumenge d'octubre, amb ofrenes en honor seu. Un dels costums populars que es destaca en aquesta advocació consisteix a posar damunt el cos de dones embarassades una cinta de seda que diuen que ajuda a infantar. L'adscripció de la festa major de les Corts a la festivitat de la Mare de Déu del Remei va ser promoguda per un dels primers rectors de la parròquia, Pere Pla, que la regí entre els anys 1847 i 1851.

## Actes destacats

* Correfoc unitari. El primer dia de festa major totes les agrupacions de foc del barri s'uneixen per fer un gran correfoc. Tot comença amb la lectura dels tradicionals versots, seguida d'un correfoc que passa pels carrers del barri. Cremen juntes les colles dels Bocs de Can Rosés, els Diables de les Corts, els Timbalers d'Ítaca i La Republi-k de l'Avern. Aquest acte també inaugura el programa d'activitats destinades al jovent.
* Matí de festa major. El seguici festiu de les Corts, compost pels gegants, el drac Guardià, el Cavallot de Pedralbes i les colles de foc del barri, surt en cercavila juntament amb més peces d'imatgeria festiva provinents de tota la ciutat. Després de sentir el pregó, a la plaça de Comas se succeeixen els balls dels gegants Jaume II i Elisenda de Montcada i el de l'Àliga de la Ciutat.
* Matí casteller. El diumenge de festa major la plaça de Comas, on hi ha la seu del districte, es converteix en plaça castellera. La jornada comença a migdia i hi participen tres colles, una de les quals sempre és de la ciutat.
* Dansa tradicional. Un dels espais més emblemàtics del districte de les Corts és el monestir gòtic de Pedralbes. Ja és tradició que cada any l'Esbart Ciutat Comtal hi faci una exhibició de dansa en un escenari muntat a l'exterior. S'hi pot veure tot el repertori de balls tradicionals de l'entitat, compost per peces vuitcentistes de tots els països de parla catalana.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Festa Major de les Corts». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Casa al carrer del Carme (Espolla)

La Casa al carrer del Carme és una obra d'Espolla (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situdat dins del nucli urbà de la població d'Espolla, a la banda de ponent del terme, a la cantonada entre el carrer del Carme i el de la Font.
Edifici rehabilitat cantoner de planta rectangular, amb la coberta de dues vessants i distribuït en planta baixa i pis. La façana principal, orientada a llevant, presenta un portal d'accés d'arc de mig punt adovellat, amb els brancals bastits amb carreus escairats. Al seu costat, una finestra rectangular amb els brancals fets de carreus i llinda de llosa de pissarra. Damunt seu hi ha un balcó exempt, amb el finestral de sortida rectangular emmarcat amb pedra desbastada, i la llinda plana gravada amb una inscripció pràcticament il·legible i la data 1690. Al costat, una altra finestra rectangular emmarcada en pedra i l'ampit motllurat. Les obertures de la façana de migdia han estat força transformades, tot i que conserven restes dels emmarcaments de pedra originals.
La construcció és bastida amb pedra de diverses mides lligades amb abundant morter.

## Història

Edifici bastit vers l'any 1690, tal como ho testimonia la data incisa en una de les llindes.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa al carrer del Carme». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 octubre 2017].
# Evelpist

Evelpist (en llatí Evelpistus, en grec antic Εὐέλπιστος) era un eminent cirurgià que va exercir a l'antiga Roma. Va viure poc abans de l'època de Cels i, per tant, probablement a finals del segle i aC. És probablement l'Evelpist que menciona Escriboni Llarg a De Compositione Medicamentorum.

## Referències

* ↑ Cels Herbarium seu de Medicaminibus Herbarum. VII. praef. p. 137
* ↑ Escriboni Llarg. De Compositione Medicamentorum 100.215, p. 230
* ↑ W.A.G., Evelpistus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 83
# Inclusió digital

La inclusió digital és un moviment social que pretén acabar amb la fractura digital. Per tant, no només tracta d'assegurar l'accés a les noves tecnologies sinó globalitzar-ne l'ús. Concretament busca atendre l'aprenentatge pràctic de les TIC en comunitats on aquestes tenen difícil penetració (per exemple els col·lectius de gent gran) i també intenta promoure polítiques públiques favorables a les TIC, l'elaboració de continguts digitals. Existeixen ja evidències de projectes amb impacte social que permeten l'accés a les tecnologies de persones adultes en processos de formació bàsica.
La inclusió digital, o eInclusió, és el terme utilitzat dins de la Unió Europea per anomenar les polítiques relacionades amb la consecució d'una societat de la informació inclusiva. En aquesta línia, els nous desenvolupaments tecnològics transformen el risc d'una fractura digital en cohesió digital, facilitant l'accés a les tecnologies de la informació i la comunicació a tota la societat, incloent-hi aquelles persones en desavantatge per raons diferents com ara l'educació, l'edat, el gènere, les discapacitats, l'origen ètnic o el lloc de residència (àrees rurals o regions remotes).
La Inclusió Digital abasta principalment el desenvolupament de polítiques adients, el manteniment d'una base de coneixement, el desenvolupament i la implementació de recerca i tecnologia i la difusió de bones pràctiques. A la Unió Europea la Inclusió Digital forma part del tercer pilar de la iniciativa política 2010, gestionada per la Direcció General de la Societat de la Informació i els Mitjans de Comunicació de la Comissió Europea.

## Efectes de la inclusió digital

* Enforteix l'autoestima personal, aconseguint que l'individu reconegui les seves capacitats mitjançant el treball propi i en grup.
* Supera els prejudicis i les limitacions percebudes a les TIC.
* Desenvolupa dinàmiques formatives basades en l'aprenentatge pràctic, especialment en la resolució de les necessitats personals i professionals.
* La persona ha de ser reconeguda per la comunitat i aquesta ha de trobar el seu espai en ella.
* Potencia l'accés a la informació i al coneixement, potenciant el desenvolupament de capacitats d'intercanvi i habilitats de recerca.
* Millora de la inserció laboral i social

## Enllaços externs

* http://www.societatdelainformacio.com Societat de la Informació (català)

## Referències

* ↑ «Inclusion of excluded groups in decision-making in the development of technologies. (Social Impact). APADIS. Generating a virtual learning environment accessible for elder people with or without disabilities. The open and distance learning in the formal and leisure education for elder people (2006-2007).». SIOR, Social Impact Open Repository. Arxivat de l'original el 2017-09-05. [Consulta: 5 setembre 2017].
# Regla Chatham House

La regla de Chatham House és un sistema per a la celebració de debats i taules rodones sobre temes controvertits, el nom ve de la seu del Royal Institute of International Affairs (l'Institut Reial d'Afers Internacionals) del Regne Unit, amb seu a Chatham House, de Londres, on la regla es va originar al juny de 1927.
En una reunió que se celebri sota la regla de Chatham House, qualsevol que vingui a la reunió és lliure d'utilitzar la informació de la discussió, però no li està permès revelar qui va fer cap comentari. Està dissenyat per augmentar l'obertura de la discussió.
En la seva última versió de 2002 la regla diu:
| « | Quan una reunió, o una part d'una reunió, es convoca sota la Regla de Chatham House, els participants tenen el dret d'utilitzar la informació que reben, però no es pot revelar ni la identitat ni l'afiliació de l'orador, ni de cap altre participant. | » |

## Propòsit

La regla està dissenyada per augmentar l'obertura de la discussió en polítiques públiques i temes d'actualitat, ja que permet a les persones d'expressar i discutir opinions controvertides i arguments sense patir el risc de ser acomiadats del seu treball.
La norma permet a les persones que parlin com a individus i així puguin expressar punts de vista que poden ser diferents dels de les seves organitzacions i, per tant, estimula la discussió lliure. Els conferenciants són lliures d'expressar les seves pròpies opinions, sense preocupar-se per la seva reputació personal o de les seves funcions oficials i afiliacions.

## Referències

* ↑ «Chatham House Rule». About. UK: Chatham House. [Consulta: 14 juliol 2014].

## Enllaços externs

* «Chatham House Rule». UK: Chatham House. [Consulta: 11 juny 2014]. Amb l'explicació i l'enllaç a les traduccions en diferents idiomes.
# Partit Verd (Suècia)

Partit Verd (suec Miljöpartiet de Gröna) és un partit polític suec d'ideologia ecologista fundat el 1981. Base el seu programa en la solidaritat amb els animals, amb el medi ambient i amb la gent d'arreu del món. Inicialment fou contrari a l'ingrés de Suècia a la Unió Europea, i avui encara n'és força crític.
Va sorgir dels moviments contraris a l'energia nuclear, però no va obtenir representació parlamentària fins a les eleccions legislatives sueques de 1988, que va perdre a les de 1991, però que recuperà a les de 1994. Tradicionalment ha donat suport al Partit Socialdemòcrata, arribant a presentar-se a les eleccions de 2010 conjuntament amb aquest partit i el Partit de l'Esquerra, formant la coalició coneguda amb el nom De rödgröna (els Vermell-verds en català).
Tot i que aquesta coalició no es va repetir, després de les eleccions de setembre de 2014 el Partit Verd i el Partit Socialdemòcrata van acordar formar un govern plegats (conjuntament suposen el 38% del Parlament de Suècia), que és el que governa en minoria des d'aleshores. Aquest és el primer cop que el Partit Verd de Suècia forma part del govern del país.

## Resultats electorals
### Parlament

| Any | Vots | % | Escons | +/– | Govern |
| 1982 | 91,787 | 1.7 (#7) | 0 / 349 | | Extraparlamentari |
| 1985 | 83,645 | 1.5 (#7) | 0 / 349 | | Extraparlamentari |
| 1988 | 296,935 | 5.5 (#6) | 20 / 349 | 20 | Oposició |
| 1991 | 185,051 | 3.4 (#8) | 0 / 349 | 20 | Extraparlamentari |
| 1994 | 279,042 | 5.0 (#6) | 18 / 349 | 18 | Oposició |
| 1998 | 236,699 | 4.5 (#7) | 16 / 349 | 2 | Suport extern |
| 2002 | 246,392 | 4.7 (#7) | 17 / 349 | 1 | Suport extern |
| 2006 | 291,121 | 5.2 (#7) | 19 / 349 | 2 | Oposició |
| 2010 | 437,435 | 7.3 (#3) | 25 / 349 | 6 | Oposició |
| 2014 | 408,365 | 6.8 (#4) | 25 / 349 | = | Coalició |
| 2018 | 285,899 | 4.4 (#8) | 16 / 349 | 9 | Coalició (2018-21) |
| 2018 | 285,899 | 4.4 (#8) | 16 / 349 | 9 | Suport Extern (2021-22) |
| 2022 | 329,242 | 5.1 (#7) | 18 / 349 | 2 | Oposició |

### Parlament Europeu

| Any | Vots | % | Escons | +/– |
| 1995 | 462,092 | 17.2 | 4 / 22 | |
| 1999 | 239,946 | 9.5 | 2 / 22 | 2 |
| 2004 | 149,603 | 6.0 | 1 / 19 | 1 |
| 2009 | 349,114 | 11.0 | 2 / 18 | 1 |
| 2014 | 572,591 | 15.4 | 4 / 20 | 2 |
| 2019 | 478,258 | 11.5 | 2 / 20 | 2 |
| 2020 (Brexit) | | | 3 / 21 | 1 |
| 2024 | 581,322 | 13.85 | 3 / 21 | = |

## Referències

* ↑ «Röster - Val 2014» (en suec). Valmyndigheten, 19-09-2014. [Consulta: 4 octubre 2014].

## Enllaços externs

* Grup parlamentari del Partit Verd Arxivat 2007-02-09 a Wayback Machine.
# Tècnica de fons blanc

La Tècnica de fons blanc de vasos de ceràmica pintats va florir a Atenes i Etrúria entre finals del segle VI aC i finals del segle V aC.
Les restes més antigues d'una ceràmica pintada amb aquesta tècnica, pertanyen a una kantharos datat al voltant del 570 aC i signat pel terrissaire-pintor Nearco, que es va trobar en l'Acròpolis d'Atenes. El mètode consisteix en una engalba blanca d'una argila calcària local aplicada a un vas de terracota i posteriorment pintat.
En un posterior desenvolupament de la tècnica, s'aplicava sovint un rentatge de color a la roba o a la pell de les figures representades. La primera vegada que es va utilitzar la tècnica va ser per crear bandes estroboscòpiques de color que emfasitzessin la forma de l'atuell, com en va fer Nearco, Museu Metropolità d'Art de Nova York 1926, núm inv. 26.49).
L'ús d'un fons blanc en conjunció amb la pintura del resseguiment no es va desenvolupar fins circa 520 aC i s'associa amb els tallers d'Andòcides, Nicòstenes i Psiax. Durant el període clàssic es poden identificar tres formes principals: lècit, kílix i crater.

## Vegeu també

* Ceràmica àtica
* Ceràmica grega

## Referències

* ↑ Cohen, 2006, p. 187.
* ↑ The Metropolitam Museum of Art (New York). «Terracotta aryballos (oil flask) - Signed by Nearchos» (en anglès). [Consulta: 4 febrer 2014].
* ↑ Cohen, 2006, p. 188.
* ↑ Cohen, 2006, p. 190.

## Bibliografia

* Cohen. Colors of Clay, 2006.
* E. Pottier, Étude sur les lécythes blancs antiques, 1883.
* J.H. Oakley, Picturing Death in Classical Athens: The Evidence of the White Lekythoi, CUP.
# Teuleria de Requesens

La Teuleria de Requesens és un forn per a fabricar teules situat molt a prop del veïnat de Requesens de la Jonquera (l'Alt Empordà). Tot i trobar-se en mal estat de conservació, encara en podem arecir el forat del forn i les parets interiors. L'exterior és el que està en més bon estat, ja que podem veure la façana principal del forn, amb el mur amb paredat de pedres al qual trobem la volta en arc de mig punt amb paredat de pedres irregulars, amb un pilar que el parteix, fet amb carreus ben tallats, i amb l'obertura d'accés al forn.

## Referències

* ↑ «Teuleria de Requesens». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 octubre 2017].
# Fabrici Veientó

Fabrici Veientó (en llatí Fabricius Veiento) va ser un escriptor i magistrat romà del segle i. Formava part de la gens Fabrícia i portava el cognomen de Veiento.
En el regnat de Neró, l'any 62, després de publicar alguns libels contra els patricis i sacerdots, als quals havia donat el nom de Codicilli, va ser acusat davant de l'emperador per Fabi Gemine, que a més a més el va acusar de comprar els honors que tenia. Neró el va desterrar d'Itàlia i va fer cremar els seus llibres.
Podria ser el mateix Aule Fabrici, que menciona Dió Cassi, del que diu que era pretor en el regnat de Neró i, per tant, el nom complet seria Aule Fabrici Veientó. En temps de Domicià era altre cop a Roma i es va destacar com un dels informadors i aduladors més coneguts del tirà. Després va ser amic de Nerva. Aureli Víctor diu que va ser cònsol sota Domicià però el seu nom no apareix als Fasti, ni tampoc ho fa constar cap més autor.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1244?rgn=full+text;view=image;q1=VeientoSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1236. ]
# Resolució 2315 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2315 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 8 de novembre de 2016. El Consell va ampliar l'autorització d'EUFOR Althea a Bòsnia i Hercegovina per un any més.

## Context

L'Alt Representant per a Bòsnia i Hercegovina, Valentin Inzko, havia declarat en el seu últim informe que els líders de Bòsnia i Hercegovina continuaven treballant en les reformes al país, però que alguns polítics tractaven de dividir encara més el país i fomentaven les tensions ètniques. La República Sèrbia va celebrar un referèndum que anava en contra de les decisions del Tribunal Constitucional i, per tant, violava l'acord de pau. Al plebiscit la gran majoria de serbis de Bòsnia van decidir mantenir el 9 de gener com a dia de festa nacional, mentre que la Cort havia sostingut que la data discriminava als bosníacs musulmans i als croats catòlics de Bòsnia i Hercegovina i, per tant, canviava la diada i prohibia el plebiscit. El 9 de gener és una festa del cristianisme ortodox.
Rússia va considerar parcial l'informe de l'Alt Representant, amb l'argument que el referèndum en qüestió no era una amenaça a la sobirania i la integritat del país. L'informe de la República Sèrbia ofereix una visió més objectiva del cas. Rússia volia totes les missions internacionals a Bòsnia i Hercegovina, inclosa l'oficina de l'Alt Representant, fora del país.
La majoria de les opinions expressades pels altres països van considerar inacceptable el plebiscit "il·legal" i una amenaça per a l'estabilitat de Bòsnia i Hercegovina.

## Contingut

El Consell havia observat un progrés en les reformes a Bòsnia i Hercegovina, i va tornar a demanar al país que treballés en l'agenda 5+2. Al febrer de 2016, el país havia presentant la seva candidatura per ser membre de la Unió Europea.
La Unió Europea volia continuar l'operació militar EUFOR Althea a Bòsnia i Hercegovina, i va rebre el permís per fer-ho durant un any més. Aquesta operació va substituir la SFOR l'any 2004 i va supervisar els aspectes militars de l'acord de pau que va acabar amb la guerra de Bòsnia. Per això ha treballat amb l'OTAN, que també va estar present al país.

## Referències

* 1 2 3 Nacions Unides. «SC renews authorization of multinational stabilization force in Bosnia and Herzegovina», 08-11-2016.
* ↑ BBC News. «Bosnian Serb referendum backs disputed 9 January holiday», 25-09-2016.
* ↑ Bosnia solicita su adhesión a la Unión Europea Arxivat 2018-03-22 a Wayback Machine., Reuters, 15 de febrer de 2016

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2301 a la 2400 (2016 - 2018)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Mucizonia

Mucizonia és un gènere de plantes amb flors que pertany a la família de les crassulàcies.
Totes les seves espècies són considerades sinònims del gènere Sedum.
Als PPCC aquest gènere tenia una única espècie: el crespinell de congesteres, Mucizonia sedoides, que actualment, segons el criteri de flora ibérica, cal anomenar Sedum candollei.

## Referències

* ↑ Mucizonia a PlantList
* ↑ «Sedum L.». Flora ibérica. [Consulta: 29 diciembre 2024].
# Casa al carrer Lladó (Vilanant)

La Casa al carrer Lladó és una obra de Vilanant (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa entre mitgeres situada al centre del poble, a pocs metres de l'església de Sta. Maria.És una casa que destaca per la porta en arc de mig punt amb gran dovellatge, així com pel relleu de la dovella central amb la data 1552. Descansant sobre la porta veiem una finestra d'arc de mig punt de grans dimensions, feta amb carreus ben tallats a la zona de l'arc però més irregulars a la part inferior. Al pis inferior trobem encara una altra obertura que cal esmentar per la seva llinda a on apareix en relleu la data 1751 i a la que podem distingir el nom MARIA, i una creu encerclada al centre.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer Lladó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 octubre 2017].
# Vassílievka (Omsk)

Vassílievka - Васильевка (rus) és un poble de l'óblast d'Omsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 441 habitants. Pertany al districte rural de Mariànovka.

## Referències

* ↑ Почвенная карта России
* ↑ Топографическая карта Омской области
# Lawrence Warbasse

Lawrence "Larry" Warbasse (Dearborn, Michigan, 28 de juny del 1990) és un ciclista estatunidenc que és professional des del 2012, i actualment pertany a l'equip Tudor Pro Cycling Team.

## Palmarès

* 2017
** Campió dels Estats Units en ruta
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2014. 74è de la classificació general
* 2015. 38è de la classificació general
* 2016. 49è de la classificació general
* 2017. Abandona (7a etapa)
* 2023. 44è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2016. No surt (7a etapa)
* 2019. 52è de la classificació general
* 2020. 17è de la classificació general
* 2021. 41è de la classificació general
* 2023. 44è de la classificació general
* 2024. 37è de la classificació general

## Referències

* ↑ Tyson, Jackie. «Larry Warbasse 'didn't hesitate' in move to continue career with Tudor Pro Cycling for 2025». CyclingNews, 25-10-2024. Arxivat de l'original el 5 gener 2025. [Consulta: 5 gener 2025].

## Enllaços externs

* Lawrence Warbasse a ProCyclingStats
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# ITV (Azerbaidjan)

İctimai Televiziya və Radio Yayımları Şirkətu, o İTV, és un canal de televisió públic a l'Azerbaidjan. Va començar a emetre oficialment el 29 d'agost de 2005 després de ser creada per llei a principis de 2004, com la primera emissora pública independent a l'Azerbaidjan. El canal té la seu a Bakú.
İTV es finança principalment mitjançant publicitat i pagaments governamentals. La llei de gener de 2004 per la qual es crea el canal va demanar que el finançament provingués d'una taxa de llicència de televisió a partir del gener de 2010, però aquesta part de la llei encara no s'ha implementat a partir del setembre de 2022.
El canal és operat per la Companyia Pública de Televisió i Radiodifusió (en azerbaidjan: İctimai Televiziya və Radio Yayımları Şirkəti), que consta d'un consell de nou membres els membres dels quals són aprovats pel president de l'Azerbaidjan i un director general elegit pel consell i també aprovat pel President.
La cadena va passar a ser membre de la UER el 5 de juliol de 2007 i, per tant, pot participar en el Festival d'Eurovisió, unint-se als seus veïns del Caucas, Geòrgia i Armènia, per primera vegada en Eurovisió 2008. Després de la victòria de l'Azerbaidjan al Festival d'Eurovisió 2011, İTV va acollir la competició de 2012 a Bakú.

## Referències

* ↑ «Television Channels in Azerbaijan». Ministry of Culture and Tourism of Azerbaijan Republic. Arxivat de l'original el 18 febrer 2013. [Consulta: 26 març 2014].
* ↑ «The Law of Azerbaijan Republic on Public TV-Radio Broadcasting», 2004. Arxivat de l'original el 22 desembre 2014. [Consulta: 26 març 2014].
* ↑ Hajili, Rashid «Freedom of Media in Azerbaijan». Spotlight on Azerbaijan. Foreign Policy Centre [Londres], 2012, pàg. 41. Arxivat de l'original el 12 maig 2012. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-05-12. [Consulta: 18 setembre 2022].
* ↑ «The Law of Azerbaijan Republic on Public TV-Radio Broadcasting», 2004. Arxivat de l'original el 22 desembre 2014. [Consulta: 26 març 2014].
* ↑ Golovanov, Dmitry. «Azerbaijan : Public Broadcasting Introduced». IRIS Legal Observations. European Audiovisual Observatory. Arxivat de l'original el 18 novembre 2006. [Consulta: 26 març 2014].
* ↑ «Funds for Azerbaijan Television and Radio Broadcasting Company to be increased». Azeri-Press Agency, 19-10-2013 [Consulta: 26 març 2014]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-10-22. [Consulta: 18 setembre 2022].
* ↑ «Television Channels in Azerbaijan». Ministry of Culture and Tourism of Azerbaijan Republic. Arxivat de l'original el 18 febrer 2013. [Consulta: 26 març 2014].
* ↑ «Azeri parliament passes controversial broadcasting law». International Journalists' Network. Sitemap International Center for Journalists, 16-01-2004. Arxivat de l'original el 26 març 2014. [Consulta: 25 març 2014].
* ↑ Sand, Jon Ola «Winners All Around». The Business Year, 1-2012 [Consulta: 26 març 2014]. Arxivat 26 de març 2014 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-03-26. [Consulta: 18 setembre 2022].
* ↑ «HD Production Vehicle and SNG/Support Vehicle for Ictimai TV Azerbaijan», 04-04-2012. [Consulta: 6 juliol 2021].