OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carlos Cuesta Arce

Carlos Cuesta Arce (Gijón, 1971) és un periodista i presentador de televisió espanyol.

## Experiència professional

Abans d'arribar a Veo Televisión passa per diferents mitjans d'Unidad Editorial.
Entra a formar part de la plantilla del diari econòmic Expansión en 1994 fins a 2008. Allí comença com a redactor per a temes fiscals i passa per la secció jurídica on exerceix com a responsable. Després de ser nomenat cap de secció d'Economia i Política, arriba a convertir-se en redactor cap d'Economia i Política.
En 2009 és nomenat redactor cap d'El Mundo.
Entre 2007 i 2008, compagina el seu lloc a Expansión amb el de presentador del programa Veo Expansión. Entre 2009 i 2011, presentarà Muchocuesta i La vuelta al mundo. En setembre de 2011, Carlos Cuesta torna a la televisió d'Unidad Editorial per presentar Con el Mundo a Cuestas a VEO TV, encara que solament durant uns mesos fins al tancament de la cadena.
Entre el 10 de setembre de 2012 i el 31 de gener de 2013, va presentar el programa De hoy a mañana a 13 TV des d'abril d'aquest any fins a setembre de 2017 La Marimorena en la mateixa cadena. Des de setembre de 2012 col·labora en el programa 24 horas, en RNE. Així mateix, des de 2013 també col·labora sovint en els programes de debat El cascabel d'Antonio Jiménez Martínez i Más claro agua d'Isabel Durán, totes dues en el ja esmentat canal 13 TV. Al setembre de 2017 va finalitzar la seva relació contractual amb aquest canal. En setembre de 2017 fou nomenat adjunt al director d'OKDiario. Des de gener de 2018 també col·labora en la tertúlia del programa Asuntos públicos, al Canal 24 horas de TVE. I fou un dels tres periodistes, junt a María Claver i Albert Castillón Goni, que van llegir el manifest conjunt a la Plaça Colón de Madrid després de la manifestació convocada el 10 de febrer d3 2019 per VOX, Ciudadanos i Partido Popular contra la decisió de Pedro Sánchez de nomenar un relator per al procés independentista català.

## Referències

* ↑ El diario 'El Mundo' despide a Carlos Cuesta, presentador de 'La marimorena', FormulaTV, 24 de juny de 2016
* ↑ Carlos Cuesta a periodistadigital.com
* ↑ «La cancelación de ‘Detrás de la verdad' en Trece coincide con una tercera oleada de despidos». El Confidencial Digital, 17-11-2022. [Consulta: 30 novembre 2017].
* ↑ Carlos Cuesta se incorpora a OKDIARIO como adjunto al director, OKDiario, 13 de setembre de 2017
* ↑ Los periodistas María Claver, Albert Castillón y Carlos Cuesta leerán el manifiesto en la concentración de PP, Cs y Vox, eldiario.es, 9 de febrer de 2019
# Ningal

Ningal (𒀭𒊩𒌆𒃲 'Gran Senyora' o 'Gran Reina') va ser una deïtat mesopotàmica d'origen sumeri, filla d'Enki i Ningikuga, i esposa de Nanna, el déu de la Lluna, i mare d'Inanna i Utu.
Era especialment adorada a les ciutats d'Ur i d'Harran, però també a altres ciutats de Mesopotàmia. Li tenien especial devoció els reis de la Tercera dinastia d'Ur, i després els reis de Larsa.
Ella i el seu marit eren divinitats que simbolitzaren els fenòmens atmosfèrics. En alguns texts apareix també com mare d'Ishkur. Segons la narració sumèria titulada Lamentació sobre la destrucció d'Ur Ningal va demanar a Enlil que que ordenés als Anunnaki que no inundessin la ciutat d'Ur.
La mitologia semita la va assimilar a la deessa Nikkal una divinitat protectora dels horts i de les fruites. Amb aquest nom la van adorar els hurrites i els hitites, i és una de les divinitats femenines representades al Temple de Yazılıkaya.

## Referències

* ↑ Asher-Greve, Julia M. Goddesses in context. On divine powers, roles, relationships and gender in Mesopotamian textual and visual sources. Friburg: Editions Universitaires Fribourg, 2013, p. 182, 190-191, 209. ISBN 9783727817380.

## Bibliografia

* Jordon, Michael. Encyclopedia of Gods. Kyle Cathie, 2002.
# Mare de Déu dels Desemparats de Ribes de Freser

La Mare de Déu dels Desemparats de Ribes de Freser és una capella de Ribes de Freser (Ripollès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Petita capella de planta rectangular al costat oest del riu Freser. Fa cantonada entre dos carrers i la façana lateral, la del c. Dels Estiradors, es va escurçant seguint el desnivell del carrer. A la façana principal s'obre una porta allindada flanquejada per dues petites finestres quadrangulars. A la llinda de la porta hi ha unes lletres formant un monograma i la data 1749 inscrita. Per sobre hi ha un òcul i, coronant la façana, un campanar d'espadanya d'un sòl ull d'arc de mig punt i una petita teulada. El parament és de pedra irregular unida amb morter excepte l'emmarcament de les obertures i les cantoneres fetes amb carreus ben tallats.
L'interior està coberta amb volta de canó. L'absis és pla i està separat de la nau per un arc presbiteral recolzat sobre pilastres amb capitell llis. Una cornisa recorre els laterals de la nau a l'alçada dels capitells de les pilastres, com si fossin la seva continuació. El parament està arrebossat i pintat de blanc excepte la cornisa, els pilars i l'arc i els emmarcaments dels panys de mur.

## Història

Aquesta capella estava ubicada a l'actual emplaçament del Monument al Dret a Decidir, gairebé dins del riu, amb el consegüent perill associat. Arran d'això, fou traslladada per l'Ajuntament a la ubicació actual el 1910. Va ser fundada el 1749 i constituïa la capella privada de la família Capdevila, avui la família Montagut del Balneari.
El gener del 2020 es van fer unes obres de restauració per resoldre els problemes de filtracions procedents de la coberta que perjudicaven l'estructura. Es va substituir la coberta, mantenint les encavallades de fusta original, impermeabilitzant-la íntegrament i substituint el sistema de corretges de fusta per unes de noves de fusta serrada.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mare de Déu dels Desamparats de Ribes de Freser». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].
# Riu Upa

El riu Upa (rus: Упa) és un riu del óblast de Tula a la part europea de Rússia, afluent de l'Okà i, per tant, de la conca hidrogràfica del Volga. A la vora d'aquest riu es troben com a principals ciutats Sovetsk i la capital del óblast, Tula, i es troba també en el seu curs l'assentament de tipus urbà d'Odojev.
El riu neix en un llac prop del poble de Verjoupe, en el raió de Volovo al sud-est del óblast i flueix en direcció de Tula cap al nord, girant més tard cap al nord-oest per canviar al sud en les proximitats dels límits del óblast de Kaluga. A l'altura de la desembocadura mesura uns 40 metres d'ample.
L'Upa és alimentat sobretot d'aigües provinents de la fusió de la neu i està congelat generalment de desembre cap a principis d'abril.

## Afluents

* Dreta:
** Uperta
** Shat
** Tulitsa
* Esquerra:
** Voronka
** Mizgeya
** Plava

## Galeria

* Vista de l'Upa.
* Sortida del Sol sobre l'Upa.

## Enllaços externs

* Foto del segle XIX Arxivat 2010-07-16 a Wayback Machine.
* Sobre el Upa (en rus)
* Sobre el Upa Arxivat 2009-07-01 a Wayback Machine.(en rus)

## Referències

* Voz Упа a la Gran Enciclopèdia Soviètica.
# Sildenafil

El citrat de sildenafil, venut sota els noms de Viagra, Revatio i altres, és un medicament usat per a tractar la disfunció erèctil masculina (impotència) i la hipertensió arterial pulmonar, desenvolupat per la companyia farmacèutica Pfizer. Pertany al grup farmacològic dels inhibidors de la fosfodiesterasa tipus 5.

## Mecanisme d'acció

Part del procés fisiològic de l'erecció involucra al sistema nerviós parasimpàtic provocant l'alliberament d'òxid nítric (NO) en el cos cavernós del penis. L'òxid nítric s'adhereix als receptors de l'enzim guanilat ciclasa (cGMP) resultant en un increment en els nivells de guanosin monofosfat cíclic, facilitant la relaxació del múscul llis (vasodilatació) en el cos cavernós i provocant un increment en l'entrada de sang i l'erecció.
El sildenafil és un potent i selectiu de l'enzim inhibidor de la fosfodiesterasa tipus 5 que és responsable de la metabolització de cGMP en el cos cavernós. L'estructura molecular del sildenafil és similar a la del cGMP i actua com a agent de captació de PDE5 en el cos cavernós, donant com a resultat més cGMP i millors ereccions. Sense estímul sexual i, per tant, sense activació del sistema NO/cGMP, el sildenafil no causaria una erecció.
El sildenafil és metabolitzat pels enzims hepàtics i excretat pel fetge i els ronyons. Si és pres amb un menjar amb alt nivell en greixos, pot haver un retard en l'absorció del sildenafil i l'efecte màxim pot veure's reduït lleument, ja que la concentració del plasma serà més baixa.

## Viagra femenina

L'anomenada "viagra femenina" o l'equivalent a l'acció en la dona del Sildenafil (Viagra) en l'home, és el fàrmac anomenat Flibanserina l'ús de la qual va ser aprovada als Estats Units l'any 2015.
# Can Viver de Torrebonica

Can Viver de Torrebonica és una antiga masia convertida, al segle xx, en sanatori i granja agrícola. Situada al veïnat de Torrebonica, és un monument del municipi de Terrassa protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de grans proporcions, de planta rectangular, format per planta baixa i tres pisos. És de composició clàssica i simètrica.
El cos central presenta una part que sobresurt de la línia de la façana i està flanquejat per dues grans torres de coberta piramidal. Al cim sobresurt la coberta d'una lluerna amb cúpula que remata aquest cos central.
La planta baixa presenta una galeria d'arcs de mig punt, on es troba l'accés principal. Les plantes superiors presenten obertures rectangulars de confecció contemporània.
L'edifici s'estén en ambdós costats amb altres cossos adjacents i de la mateixa factura; a la part dreta s'hi aixeca una capella de regust barroc. El tractament de les façanes és amb estuc de color cremat i esgrafiats (sobretot a la capella) de factura contemporània.

## Història

L'antic mas de Can Viver de Torrebonica fou modificat per l'arquitecte Josep Domènech i Mansana per al nou ús com a sanatori de tuberculosos Mare de Déu de Montserrat, creat el 1911, al voltant del qual s'hi van desenvolupar diversos horts i s'hi van aixecar algunes cases. La menció documental que tenim com a més antiga és del segle xiii, quan se'n deia Can Barba. Posteriorment va tenir diferents amos i, per tant, diferents noms. S'anomenà també Mas Botet, i Mas Maduxer.
Tots aquests terrenys de l'antic mas de Can Viver de Torrebonica van ser cedits a l'Obra Social de la Caixa el 1922 i, un cop el sanatori va deixar de funcionar, el 1999 l'Ajuntament de Terrassa els va requalificar i van ser adquirits l'any 2000 pel Reial Club de Golf El Prat, que hi ha construït les seves noves instal·lacions, ja que la seu original era als terrenys on ara hi ha la tercera pista de l'aeroport del Prat. El 2010 la Fundació Sant Llàtzer de Terrassa va comprar la finca de Torrebonica a la Caixa, on és previst de fer-hi el campus universitari de ciències de la salut del Consorci Sanitari de Terrassa.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Viver de Torrebonica». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 abril 2013].
* ↑ Armengol i Viver, Josep. Can Viver de la Torre Bonica. Barcelona: Fabré, 1935.
* ↑ ««Torrebonica: Espai de coneixement», Consorci Hospitalari de Terrassa». Arxivat de l'original el 2013-06-17. [Consulta: 8 juliol 2013].

## Vegeu també

* Llista de monuments de Terrassa

## Bibliografia

-La Torre Bonica. Tarrasa. Granja-sanatorio Torre Bonica. 1915-1918. En línia.
-Colonia social antituberculosa de Torrebonica. [Barcelona] Caja de Pensiones para la Vejez de Ahorros, 1925.
-Armengol i VIver, Josep. Can Viver de la Torre Bonica de Sant Julià d'Altura. Barcelona: Fabré, 1935.
# Napanoch

Napanoch és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.168 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Napanoch tenia 1.168 habitants, 465 habitatges, i 321 famílies. La densitat de població era de 375,8 habitants per km².
Dels 465 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,9% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 30,8% no eren unitats familiars. En el 27,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 14,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.221 $ i la renda mediana per família de 47.738 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.600 $ mentre que les dones 29.063 $. La renda per capita de la població era de 18.321 $. Entorn del 10,3% de les famílies i el 14,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Napanoch». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Napanoch». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# UPGMA

UPGMA (Unweighted Pair Group Method with Arithmetic mean) és el nom en anglès d'un algorisme d'agrupament jeràrquic (clustering). Aquest mètode permet la transformació d'una matriu de distàncies (entre diferents organismes, poblacions o seqüències de nucleòtids) en un arbre arrelat. La matriu proporciona la unió de les distàncies entre tots els parells d'elements. L'algorisme funciona per iteracions successives, que redueixen progressivament la mida de les matrius.
Una de les seves aplicación és la construcció d'arbres filogenètics. Ara bé, aquest mètode simple i ràpid presenta, tanmateix, nombres esbiaixats. Les limitacions de l'UPGMA són tals que l'algorisme no té més que un interès històric i ha estat desplaçat per mètodes més avançats (com el Neighbor-joining o la parsimònia en un primer moment fins que actualment, en filogenètica, s'usen el màxim de versemblança i els teoremes de Bayes.

## Bibliografia

* Legendre, Louis. Numerical ecology. Elsevier, 1998, p. 319-321. ISBN 978-0444-89250-8.

## Enllaços externs

* UPGMA clustering algorithm implementation in Ruby (AI4R) Arxivat 2012-06-25 a Wayback Machine.
* Example calculation of UPGMA using a similarity matrix
* Example calculation of UPGMA using a distance matrix
# Can Mateu (Cabrera de Mar)

Can Mateu és una masia de Cabrera de Mar (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Situada a la zona esportiva del municipi, molt a prop de l'ajuntament i els closos arqueològics d'Ilturo.
Masia de planta rectangular formada per tres cossos unificats, un a la part posterior i l'altre a la dreta de la façana. La fisonomia del conjunt és molt similar, però cal tenir en compte que són construccions de diverses etapes, fruit d'ampliacions que s'han anat fent. La coberta del cos central i el de l'afegit a la dreta, és a dos vessants amb carener perpendicular a la façana principal. El cos que queda a la part posterior, en canvi, té coberta d'un aiguavés. La distribució és de planta baixa, primer pis i golfes per al cos central, mentre que pels cossos afegits només té dues alçades. En conjunt, el parament és de grans blocs de carreus, arrebossats i pintats i en alguns angles presenta cadena cantonera. Pel que fa a les obertures, a la façana principal, en els baixos hi ha la porta d'accés, lleugerament excèntrica, d'arc de mig punt i adovellada, flanquejada per dues finestres rectangulars. Al primer pis, se situen quatre finestres rectangulars emmarcades per llindes i brancals de pedra, amb persiana enrotllable. A les golfes, hi ha tres finestres d'arc de mig punt que comparteixen ampit. Pel que fa a la façana lateral, hi ha una finestra rectangular a la planta baixa i dues rectangulars, a la primera planta, una de menors dimensions que l'altra, però ambdues mostrant l'emmarcament amb llindes i brancals. En aquesta mateixa façana, s'observa afegit el cos posterior i aquest destaca per dues obertures amb llinda, una és la porta independent a la planta baixa i l'altra, una finestra al primer pis. La característica principal d'aquesta part de la masia és la presentació del parament, en aquest cas, arrebossat i pintat però també esgrafiat amb motius geomètrics. Finalment, el cos afegit a la dreta de la masia, té dues obertures disposades de la mateixa manera que el cos posterior, porta independent a la planta baixa i finestra al primer pis.

## Referències

* 1 2 «Can Mateu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 maig 2021].
# 58a Brigada Mixta (Exèrcit Popular de la República)

La 58a Brigada Mixta va ser una unitat deml'Exèrcit Popular de la República que va combatre en la Guerra Civil Espanyola.

## Historial

La unitat va ser creada el gener de 1937 a partir d'un batalló pertanyent a la columna «Eixea-Uribe».
Després del període de formació va ser adscrita a la 41a Divisió, en el front de Terol. El juliol del 1937 un dels seus batallons va prendre part en la batalla d'Albarrasí. Mesos després intervindria en la batalla de Terol, havent de fer front als atacs franquistes sobre les posicions de l'Alto de Celadas y El Muletón, el 14 de gener de 1938. Amb posterioritat passaria a defensar la ciutat de Terol —presa pels republicans— i, novament, les posicions del Mansueto.
Al febrer la unitat va ser adscrita a l'acabada de crear Divisió «Llevant» —o Divisió «L»—, al costat de la 57a Brigada Mixta. Amb aquesta nova divisió es pretenia crear un cos d'exèrcit independent. Després del començament de la ofensiva franquista a Aragó la 58a BM va ser enviada com a reforç al capdavant de combat, si bé no va ser capaç de resistir la pressió enemiga i va haver de retirar-se. Després de la dissolució de la seva divisió la brigada va ser adscrita a la reserva del XXI Cos d'Exèrcit.
Després de la seva reorganització, agregada a la 19a Divisió, va ser enviada al capdavant d'Extremadura. Va arribar a participar en la batalla de la bossa de Mèrida, a l'agost de 1938, si bé la seva intervenció no va ser rellevant. Durant la resta de la contesa no va destacar en cap acció militar de rellevància.

## Comandaments
### Comandants en Cap

* Comandant de cavalleria José Sellens Estruch;
* Major de milícies Abelardo Belenguer Alcober;
* Capità d'infanteria Miguel Condés Romero;
* Comandant d'infanteria Esteban Domingo Piña;

### Comissaris

* Peregrín Guerra Chuliá, del PSOE;
* Salvador Lluch Claramunt, del PSOE;

## Referències

* 1 2 3 Engel, 1999, p. 61.
* ↑ Martínez Bande, 1975, p. 59.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 304.

## Bibliografia

* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Martínez Bande, José Manuel. La llegada al mar. Madrid: San Martín, 1975. 84-7140-115-0.
* Martínez Bande, José Manuel. La batalla de Pozoblanco y el cierre de la bolsa de Mérida. Madrid: Editorial San Martín, 1981.
# Carlos Torres Cruz

Carlos Torres Cruz (Rute, província de Còrdova, 24 de juny de 1915 - ?) fou un advocat i polític espanyol, governador civil de Castelló durant el franquisme. Llicenciat en dret, era camisa vella de la Falange Espanyola i va lluitar a la guerra civil espanyola, on va assolir el grau de tinent d'artilleria i fou guardonat amb dues creus de guerra, dues medalles al Mèrit Militar, l'encomana de l'Orde de Cisneros i la Medalla de la Campanya. Després va ingressar al Cos d'Inspectors Tècnics de l'Estat, i fou nomenat cap d'aquest servei a la província de Badajoz. Després fou nomenat primer tinent d'alcalde de l'ajuntament de Granada, on també fou secretari local de FET de las JONS, president de la Diputació Provincial de Granada i procurador en Corts de 1958 a 1961. També fou Delegat Provincial de Treball i de Montepius i Mutualitats de Granada. El març de 1960 fou nomenat Governador civil de Castelló. El 1962 la seva filla fou nomenada reina de les festes de la Magdalena. Va deixar el càrrec l'abril de 1966.

## Referències

* ↑ Prisma del Santuario, San Pascual, abril de 1960
* ↑ TORRES CRUZ, CARLOS, Índex Històric del Congrés dels Diputats
* ↑ Nombramiento de nuevos gobernadores civiles y jefes provinciales del Movimiento, ABC, 6 de març de 1960
* ↑ Ofreció sus esfuerzos por Castellón, al servicio de los gobernadores, El Periódico Mediterráneo, 21 de gener de 2012
* ↑ Decreto 918/1966, de 16 de abril, por el que cesa en el cargo de Gobernador Civil de la provincia de Castellón de la Plana don Carlos Torres Cruz.
# Torneig d'escacs de San Remo de 1930

San Remo 1930 fou el primer torneig d'escacs internacional que es va celebrar al conegut Casino de Sanremo. Hi participaren setze mestres d'escacs europeus i americans, inclòs el Campió del Món, que jugaren un torneig per sistema round robin entre els dies 16 de gener i 4 de febrer de 1930. Les partides es jugaven al casino durant el dia, i al vespre la sala de joc era usada per al ball.
Aleksandr Alekhin va dominar la competició, i va acabar amb 14/15, 3½ punts per sobre del segon classificat, Aron Nimzowitsch, i va guanyar l'elevat premi de 10,000 lires.
Quadre del torneig i classificació final:
San Remo 1930 :
| # | Jugador | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Total |
| 1 | Aleksandr Alekhin | França | | 1 | 1 | ½ | 1 | 1 | ½ | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 14,0 |
| 2 | Aron Nimzowitsch | Dinamarca | 0 | | 0 | 1 | ½ | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 10,5 |
| 3 | Akiba Rubinstein | Polònia | 0 | 1 | | 0 | 1 | ½ | 0 | 1 | ½ | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 10,0 |
| 4 | Iefim Bogoliúbov | Alemanya | ½ | 0 | 1 | | ½ | 0 | 1 | ½ | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 9,5 |
| 5 | Frederick Yates | Anglaterra | 0 | 0 | ½ | ½ | | ½ | 1 | 1 | ½ | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 9,0 |
| 6 | Carl Ahues | Alemanya | 0 | 0 | ½ | 1 | ½ | | 1 | ½ | 1 | 0 | 0 | ½ | 1 | 1 | ½ | 1 | 8,5 |
| 7-8 | Rudolf Spielmann | Àustria | ½ | ½ | 1 | 0 | 0 | 0 | | ½ | ½ | ½ | 1 | 1 | ½ | 1 | 1 | 0 | 8,0 |
| 7-8 | Milan Vidmar | Iugoslàvia | 0 | ½ | 0 | ½ | 0 | ½ | ½ | | ½ | ½ | 1 | 1 | ½ | 1 | ½ | 1 | 8,0 |
| 9-10 | Géza Maróczy | Hongria | 0 | ½ | ½ | 0 | ½ | 0 | ½ | ½ | | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | 1 | 1 | 7,5 |
| 9-10 | Savielly Tartakower | Polònia | 0 | ½ | 0 | 0 | 1 | 1 | ½ | ½ | ½ | | 0 | 0 | 1 | ½ | 1 | 1 | 7,5 |
| 11-12 | Edgar Colle | Bèlgica | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 0 | 0 | ½ | 1 | | 0 | ½ | 1 | 0 | ½ | 6,5 |
| 11-12 | Hans Kmoch | Àustria | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | ½ | 0 | 0 | ½ | 1 | 1 | | ½ | 0 | 1 | 1 | 6,5 |
| 13 | José Joaquín Araiza | Mèxic | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | ½ | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | | ½ | ½ | 1 | 4,5 |
| 14 | Mario Monticelli | Itàlia | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | ½ | 0 | 1 | ½ | | ½ | ½ | 4,0 |
| 15 | Roberto Grau | Argentina | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | ½ | 0 | ½ | 0 | 0 | 1 | 0 | ½ | ½ | | ½ | 3,5 |
| 16 | Max Romih | Itàlia | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | ½ | 0 | 0 | ½ | ½ | | 2,5 |

## Notes i referències

* ↑ «Referència a Sanremo 1930» (en anglès). endgame.nl. Arxivat de l'original el 29 de juliol 2012. [Consulta: 11 gener 2010].
* ↑ «San Remo 1930, classificació i partides» (en anglès). 365chess.com. [Consulta: 22 març 2010].
* ↑ «Quadre del torneig, San Remo 1930» (en italià). C.Sericano. Arxivat de l'original el 28 de gener 2008. [Consulta: 22 març 2010].

## Bibliografia

* Enrico Cecchelli. Sanremo 1930: il torneo dei giganti. Edizioni Ediscere, 2006.