OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Castèlnòu de Montmiralh

El cantó de Castèlnòu de Montmiralh és un cantó francès del departament del Tarn, situat al districte d'Albi. Té 12 municipis i el cap cantonal és Castèlnòu de Montmiralh.

## Municipis

* Alans
* Andilhac
* Caüsac de Vera
* Campanhac
* Castèlnòu de Montmiralh
* La Ròca
* Montelhs
* Puègcèlsi
* Sant Bausèli
* Santa Ceselha del Cairon
* Lo Verdièr
* Vius

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1979-1992 | Claude Bouyssières | PS |
| 1992- | Paul Salvador | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 4.177 | 4.363 | 4.073 | 3.751 | 3.659 | 3.607 | 3.701 |
# Cantó de L'Illa d'Albigés

El cantó de L'Illa d'Albigés és un cantó francès del departament del Tarn, situat al districte d'Albi. Té 3 municipis i el cap cantonal és L'Illa d'Albigés.

## Municipis

* L'Illa d'Albigés
* Parisòt
* Peiròla

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1979-1992 | Pierre Cayla | Divers droite |
| 1992-2008 | Jean Béteille | |
| 2008- | Maryline Lherm | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 4.064 | 4.224 | 4.155 | 4.186 | 4.352 | 4.551 | 5.265 |
# Cantó de Castres-Est

El cantó de Castres-Est és un cantó del departament francès del Tarn, a la regió d'Occitània. Està situat al districte de Castres i en aquest cantó només hi ha una part del municipi de Castres.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1988 | Jacques Amen | PS |
| 1988-2001 | Arnaud Mandement | PS |
| 2001-2010 | Jacques Thouroude | RPR, després UMP |
| 2010- | Régine Massoutié | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Dornha

El cantó de Dornha és un cantó del departament francès del Tarn, a la regió d'Occitània. Està inclòs al districte de Castres i té 15 municipis. El cap cantonal és Dornha.

## Municipis

* Arfonts
* Bèlasèrra
* Caüsac
* Les Capmases
* Dornha
* Durfòrt
* En Garravacas
* La Gardiòla
* Maçaguèl
* Palavila
* Sanch Amauç
* Sant Avit
* Sorese
* Soal
* Verdala

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1998 | Georges Mazars | PS |
| 1998- | Claudie Bonnet | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 6.690 | 7.373 | 7.207 | 7.474 | 8.132 | 8.396 | 9.974 |
# Cantó de La Bruguièira

El cantó de La Bruguièira és un cantó del departament francès del Tarn, a la regió d'Occitània. Està inclòs al districte de Castres i té 7 municipis. El cap cantonal és La Bruguièira.

## Municipis

* Escorsens
* La Bruguièira
* La Garriga
* Nòstra Dama de Noalhac
* Sant Africa de las Montanhas
* Val Durenca
* Vivièrs de las Montanhas

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1985-1998 | Jacqueline Alquier | PS |
| 1998-2004 | Maurice Boyer | PS |
| 2004- | Michel Benoit | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 7.887 | 8.680 | 9.124 | 10.274 | 10.783 | 11.300 | 12.172 |

## Vegeu també

* Cantons del Tarn
# Cantó de La Francesa

El cantó de La Francesa és un cantó francès del departament de Tarn i Garona, situat al districte de Montalban. Té 4 municipis i el cap és La Francesa.

## Municipis

* La Francesa
* L'Onor de Còs
* Montastruc
* Picacòs

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1985- | Jacques Roset | UDF, després divers droite | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Le Croisic

El cantó de Le Croisic (bretó Kanton Ar Groazig) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Loira Atlàntic a la regió de Loira Atlàntic, però que històricament ha format part de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 3 comunes:
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| Batz-sur-Mer | Bourc'h-Baz | 3.049 | 9,27 | 44740 | 44010 |
| Le Croisic | Ar Groazig | 4.278 | 4,50 | 44490 | 44049 |
| Le Pouliguen | Ar Poulgwenn | 5.266 | 4,39 | 44510 | 44135 |
| Kanton | Ar Groazig | 12.593 | 18,16 | - | 4410 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1994-2002 | Christophe Priou | RPR |
| 2002-2015 | Christian Canonne | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Vegeu també

* Cantons del Loira Atlàntic

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Cantó de Beaufort-en-Vallée

El cantó de Beaufort-en-Vallée és una divisió administrativa francesa del departament de Maine i Loira, situat al districte d'Angers. Té sis municipis i el cap es Beaufort-en-Anjou.

## Municipis
### Abans 2015

* Brion
* Beaufort-en-Vallée
* Corné
* Fontaine-Guérin
* Gée
* Mazé
* La Ménitré
* Saint-Georges-du-Bois

### 2016

* Beaufort-en-Anjou
* Baugé-en-Anjou
* La Pellerine
* Les Bois-d'Anjou
* Mazé-Milon
* Noyant-Villages

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1965 | Guy de Rosemont | Divers droite, després UNR |
| 1965-1991 | Roger Serreau | Divers droite, després UDF-CDS |
| 1991-2002 | Jean-Charles Taugourdeau | RPR |
| 2002-2015 | Marie-Pierre Martin | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Consellers departamentals

Llista dels consellers departamentals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2015 - | Philippe Chalopin | Divers droite | |
| 2015 - | Marie-Pierre Martin | LR | |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 10.678 | 11.025 | 11.692 | 13.397 | 15.311 | 16.111 | 18.781 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó d'Argentré

El cantó d'Argentré és un cantó francès del departament del Mayenne, situat al districte de Laval. Té 9 municipis i el cap és Argentré.

## Municipis

* Argentré
* Bonchamp-lès-Laval
* Châlons-du-Maine
* La Chapelle-Anthenaise
* Forcé
* Louverné
* Louvigné
* Montflours
* Parné-sur-Roc

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1959 | René Brisard | Divers droite |
| 1959-1994 | Charles des Rieux | CD, després UDF-CDS |
| 1994-2005 | Henri Houdouin | RPR, després UMP |
| 2005- | Michel Ferron | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 |
| 5.273 | 5.922 | 7.853 | 10.809 | 12.188 | 13.789 | 16.009 | 17.272 | 17.600 | 17.677 | 17.698 | 17.847 | 18.045 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||||
# Cantó de Le Horps

El cantó de Le Horps és un cantó francès del departament del Mayenne, situat al districte de Mayenne. Té 8 municipis i el cap és Le Horps.

## Municipis

* Champéon
* La Chapelle-au-Riboul
* Charchigné
* Le Ham
* Hardanges
* Le Horps
* Montreuil-Poulay
* Le Ribay

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1982 | M. Thuault | RI, després divers droite |
| 1982-2001 | Georges Dessaigne | UDF-CDS |
| 2001- | Gérard Dujarrier | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 4.745 | 4.259 | 3.861 | 3.618 | 3.515 | 3.644 | 3.900 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Le Mans-Centre

El cantó de Le Mans-Centre és un cantó francès del departament de Sarthe, situat al districte de Le Mans. Compta amb part del municipi de Le Mans.

## Municipis

* Le Mans (comprèn el centre de la vila amb l'alcaldia, la catedral i el museu)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Mordret | MRP |
| 1949-1961 | André Gaubert | UNR |
| 1961-1965 | Jacques Dubois | MRP |
| 1965-1967 | Christiane Dubois | Divers droite |
| 1967-1973 | Jean-Yves Chapalain | UDR |
| 1973-2004 | Jacques Dorise | Divers droite, després UDF |
| 2004- | Véronique Rivron | divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| - | - | - | - | - | 21.074 | 21.520 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Le Mans-Ville-Est

El cantó de Le Mans-Ville-Est és un cantó francès del departament de Sarthe, situat al districte de Le Mans. Compta amb part del municipi de Le Mans.

## Municipis

* Le Mans (barris de Sablons-Est, Sablons-Ouest, Jaurès, Miroir, Gare Sud i Sables d'Or)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-2001 | Pierre Rouzière | PS |
| 2001- | Jacqueline Pedoya | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| - | - | - | - | - | 21.979 | 20.464 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de La Suze-sur-Sarthe

El cantó de La Suze-sur-Sarthe és un cantó francès del departament de Sarthe, situat al districte de La Flèche. Té 12 municipis i el cap es La Suze-sur-Sarthe.

## Municipis

* Chemiré-le-Gaudin
* Étival-lès-le-Mans
* Fercé-sur-Sarthe
* Fillé
* Guécélard
* La Suze-sur-Sarthe
* Louplande
* Parigné-le-Pôlin
* Roézé-sur-Sarthe
* Souligné-Flacé
* Spay
* Voivres-lès-le-Mans

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1952 | M. Bomerdeau | RPF |
| 1952-1982 | Paul-Albert Fouet | UDF |
| 1982-1988 | Alain Monsseaux | radical, després CIR, després PS |
| 1988- | Gérard Saudubray | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 9.312 | 9.982 | 12.452 | 15.457 | 17.500 | 18.850 | 21.962 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Beauvoir-sur-Mer

El cantó de Beauvoir-sur-Mer és un cantó francès del departament de la Vendée, situat al districte de Les Sables-d'Olonne. Té 4 municipis i el cap es Beauvoir-sur-Mer.

## Municipis

* Beauvoir-sur-Mer
* Bouin
* Saint-Gervais
* Saint-Urbain

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1998 | Raoul Pelote | Divers droite, després UDF-CDS |
| 1998- | Michel Dupont | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 6.721 | 6.939 | 7.182 | 7.468 | 7.712 | 8.059 | 9.872 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de L'Hermenault

El cantó de L'Hermenault és un cantó francès del departament de la Vendée, situat al districte de Fontenay-le-Comte. Té 12 municipis i el cap es L'Hermenault.

## Municipis

* Bourneau
* L'Hermenault
* Marsais-Sainte-Radégonde
* Mouzeuil-Saint-Martin
* Nalliers
* Petosse
* Pouillé
* Saint-Cyr-des-Gâts
* Saint-Laurent-de-la-Salle
* Saint-Martin-des-Fontaines
* Saint-Valérien
* Sérigné

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1955 | M. Bobin | RPF, després divers droite |
| 1955-19.. | M. Venant | Divers droite |
| 19..-1973 | M. Cognacq | Divers droite |
| 1973-1985 | Andrée Chaigneau | PS |
| 1985- | Joël Sarlot | UDF-PR, després divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 9.074 | 8.689 | 8.119 | 8.238 | 8.144 | 8.260 | 9.225 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Los Morers

Los Morers és una serra situada al municipi de Garcia a la comarca de la Ribera d'Ebre, amb una elevació màxima de 257 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pla de Nicolás Salmerón

El pla de Nicolás Salmerón, altrament plaça de Nicolás Salmerón, és una plaça en forma de trapezi rectangular del barri de Gràcia de Barcelona en un entrant del carrer Gran de Gràcia tocant als jardinets de Gràcia.

## Descripció

L'arbrat està format per una renglera central en zigzag amb cinc xicrandres enjardinades amb savina híbrida (Juniperus x pfitzeriana) i a l'extrem sud-est dos exemplars de washingtònia de Califòrnia i un de washingtònia de Mèxic.
Pràcticament, no hi ha edificis no singulars al voltant del pla. A la banda est i de sud a nord, hi ha la Casa Fuster, la Casa Rosa Cuyàs i la Sucursal de la Caixa. Igualment, a la banda oest, la Casa Víctor Conill, la Casa Ramon Servent i la Casa Cama i Escurra.
No compta amb cap edifici numerat amb el nom del pla, sinó que tots els immobles de l'entorn estan associats a Gran de Gràcia. Tampoc disposa de cap placa que l'identifiqui més enllà del monument Gràcia a Salmerón.
Un dels elements destacats és el monòlit d'acer inoxidable Gràcia a Salmerón, obra de l'arquitecte Ignasi Sanfeliu. Respecte de la plaça es troba a l'extrem sud-est, a tocar de Jardinets de Gràcia, fet que dona la benvinguda al Carrer Gran, anteriorment dedicat també al polític espanyol.

## Història

Es va inaugurar el 15 de novembre de 1997 amb la presència del llavors batlle de Barcelona, Joan Clos i Matheu.

## Referències

* ↑ «Pla de Nicolás Salmerón». Atles de Biodiversitat | Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 25 abril 2024].
* 1 2 «Gràcia a Salmerón». Art Públic. [Consulta: 10 maig 2024].
* ↑ Segura i Capellades, 2003, p. 129.

## Bibliografia

Segura i Capellades, Carme; Farré i Olivé, Eduard; Camps i Sala, Esteve. Les Places de Gràcia. Impressions de Josep Buch. Taller d'Història de Gràcia, 2003, p. 129-136. DL B 48984-2001.
# Llengua de bou blanca americana

La llengua de bou blanca americana (Hydnum albidum) és una espècie de fong nadiua d'Amèrica del Nord que produeix bolets d'aspecte similar a la llengua de bou blanca europea (Hydnum pallidum).

## Referències

* ↑ Swenie, Rachel A.; Baroni, Timothy J.; Matheny, P. Brandon «Six new species and reports of Hydnum (Cantharellales) from eastern North America» (en anglès). MycoKeys, 42, 30-11-2018, pàg. 35–72. DOI: 10.3897/mycokeys.42.27369. ISSN: 1314-4049. PMC: PMC6286385. PMID: 30564052.
# Andoni de Carlos Yarza

Andoni de Carlos Yarza (Sant Sebastià, 2 de març de 1980) és un guionista de cinema i sèries de televisió basc, que va guanyar el premi Goya al millor guió original de 2018, pel seu treball a la pel·lícula Handia. El 2008 es va estrenar en la direcció cinematogràfica amb el curtmetratge Pim, Pam, Pum, juntament amb el director Asier Urbieta, el qual va obtenir 42 premis en festivals de cinema del món.

## Obres

* Génesis, en la mente del asesino (2006-2007)
* Pim, Pam, Pum (guió i codirecció; curtmetratge, 2008)
* Handia (llargmetratge, 2017)
* Altsasu (minisèrie, 2020)

## Premis i nominacions

| Any | Premi | Categoria | Obra | Resultat | Ref. |
| 2017 | Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics | Millor guió original | Handia | Nominat | |
| 2018 | Premis Goya | Millor guió original | Handia | Guanyador | |

## Referències

* 1 2 3 «Handia. 10 Goyas · 13 Nominaciones» (en castellà). PremiosGoya.com. [Consulta: 15 gener 2021].
* 1 2 «Andoni de Carlos» (en castellà). Historianuevosrealizadores.es. Arxivat de l'original el 2020-01-27. [Consulta: 15 gener 2021].
* ↑ «Filmek - Pim, Pam, Pum» (en anglès). MediaWaveFestival.hu. [Consulta: 15 gener 2021].
* ↑ «"Altsasu" telesaila abenduaren 9an estreinatuko du ETB1ek eta eitb.eusek» (en basc). EITB.eus, 03-12-2020. [Consulta: 13 gener 2021].
* ↑ «Nominaciones a las 73 Gala Medallas CEC» (en castellà). CineCEC.com. Arxivat de l'original el 2021-01-21. [Consulta: 15 gener 2021].
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 2017» (en castellà). CineCEC.com. Arxivat de l'original el 2021-01-21. [Consulta: 15 gener 2021].
# Bob Ford

Bob Ford (comtat de Ray, 31 de gener de 1862 - Creede, 8 de juny de 1892) fou un bandit estatunidenc de finals del segle xix. El 1879 es va unir a la banda de Jesse James amb el seu germà Charlie, participant en un atracament a Glendale. El 1881 van fer un atracament a Blue Cut (Missouri), i el governador oferí 10.000 $ de recompensa per la mort de Jesse James. Es posà en contacte amb ell i el 3 d'abril del 1882 el matà d'un tret a l'esquena. Detingut i sentenciat a mort, fou amnistiat, però no va rebre cap diner. El seu germà Charlie se suïcidà el 1884 i ell intentà viure de posar per a fotògrafs i va obrir dos salons a Colorado, fins que fou assassinat per Edward O. Kelly, qui fou empresonat fins al 1902, quan fou alliberat sota paraula. El 1904 fou mort per un policia a Oklahoma.
# Puig del Castell (Cànoves i Samalús)

El Puig del Castell és una muntanya de 631 metres al municipi de Cànoves i Samalús, a la comarca del Vallès Oriental. Al cim es troba el poblat ibèric de Puig del Castell, que acollí l'antiga població de Lauro.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Elwyn Berlekamp

Elwyn Berlekamp (Dover, 6 de setembre de 1940 - Piedmont, 9 d'abril de 2019) fou un matemàtic estatunidenc, professor emèrit de matemàtica i EECS a la University of California, Berkeley. Berlekamp era conegut per la seva obra en la teoria de codis i la teoria de jocs combinatòria.

## Algunes obres

* Block coding with noiseless feedback. Tesi del Massachusetts Institute of Technology, Dept. of Electrical Engineering, 1964.
* Algebraic Coding Theory, Nova York: McGraw-Hill, 1968. Revised ed., Aegean Park Press, 1984, ISBN 0-89412-063-8.
* (amb John Horton Conway i Richard K. Guy) Winning Ways for your Mathematical Plays.
** 1st edition, New York: Academic Press, 2 vols., 1982; vol. 1, hardback: ISBN 0-12-091150-7, paperback: ISBN 0-12-091101-9; vol. 2, hardback: ISBN 0-12-091152-3, paperback: ISBN 0-12-091102-7.
** 2nd edition, Wellesley, Massachusetts: A. K. Peters Ltd., 4 vols., 2001–2004; vol. 1: ISBN 1-56881-130-6; vol. 2: ISBN 1-56881-142-X; vol. 3: ISBN 1-56881-143-8; vol. 4: ISBN 1-56881-144-6.
* (with David Wolfe) Mathematical Go. Wellesley, Massachusetts: A. K. Peters Ltd., 1994. ISBN 1-56881-032-6.
* The Dots-and-Boxes Game. Natick, Massachusetts: A. K. Peters Ltd., 2000. ISBN 1-56881-129-2.

## Referències

* ↑ Contributors, IEEE Transactions on Information Theory 42, #3 (May 1996), p. 1048. DOI 10.1109/TIT.1996.490574.
* ↑ Elwyn Berlekamp, listing at the Department of Mathematics, University of California, Berkeley.
* ↑ Golomb, Solomon «Review: Winning ways for your mathematical plays, by E. R. Berlekamp, J. H. Conway, and R. K. Guy». Bull. Amer. Math. Soc (N.S.), 8, 1, 1983, pàg. 108–111. DOI: 10.1090/s0273-0979-1983-15098-x.
* ↑ Guy, Richard K.; Nowakowski, Richard J. «Review: Mathematical Go: Chilling gets the last point, by Elwyn Berlekamp and David Wolfe». Bull. Amer. Math. Soc. (N.S.), 32, 4, 1995, pàg. 437–441.

## Enllaços externs

* Elwyn Berlekamp home page at the University of California, Berkeley.
# Herbert Enderton

Herbert Enderton (15 d'abril de 1936 - Santa Monica, 20 d'octubre de 2010) va ser un matemàtic estatunidenc. Va ser professor emèrit de matemàtiques a la UCLA i antic membre de les facultats de matemàtiques i de lògica i metodologia de la ciència de la Universitat de Califòrnia, a Berkeley.
Enderton també va contribuir a la teoria de la recursió, la teoria de la definibilitat, els models d'anàlisi, la complexitat computacional i la història de la lògica.
Va obtenir el seu doctorat a Harvard el 1962. Va ser membre de la Societat Americana de Matemàtiques des del 1961 fins a la seva mort.
Vivia a Santa Monica. Es va casar amb la seva dona, Cathy, el 1961 i van tenir dos fills; Eric i Bert.
Del 1980 al 2002 va ser editor coordinador de la secció de ressenyes del Journal of Symbolic Logic de l'Association for Symbolic Logic.
Va morir de leucèmia el 2010.

## Publicacions

* Enderton, Herbert B. Elements of Set Theory. Academic Press, 1977. ISBN 978-0-12-238440-0.
* Enderton, Herbert B. A Mathematical Introduction to Logic. Academic Press, 1972. ISBN 978-0-12-238452-3.
* Enderton, Herbert B. Computability Theory: An Introduction to Recursion Theory. Academic Press, 2011. ISBN 978-0-12-384958-8.

## Referències

* 1 2 Notices of the American Mathematical Society, 58, 1, 1-2011.
* ↑ Richard Zach. «Herbert B. Enderton, 1936-2010». University of Calgary, 28-10-2010. [Consulta: 9 febrer 2011].
* 1 2 , 31-10-2010 [Consulta: 9 febrer 2011].
# Alfonso Martín de Santa Olalla y Esquerdo

Alfonso Martín de Santa Olalla y Esquerdo (Alacant, finals segle XIX - Alacant, mitjans segle XX) fou un polític valencià, militant del Partit Republicà Radical a Alacant, del que n'era vocal provincial el 1935. També era membre de la francmaçoneria.
Va presidir la gestora formada pel governador civil Antonio Vázquez Limón per a dirigir l'ajuntament d'Alacant entre octubre de 1934 i gener de 1936, dirigit fins aleshores per Llorenç Carbonell i Santacruz, i que fou destituït pel president de govern Alejandro Lerroux arran dels fets revolucionaris de 1934. Durant el seu mandat es va dur a terme la primera campanya de vacunació contra la verola en 1935. Deixà el càrrec el gener de 1936. En 1940 fou jutjat pel Tribunal de Responsabilidades Políticas.

## Referències

* ↑ José Ignacio Cruz Masonería e Ilustración: Del siglo de las luces a la actualidad, p. 167
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.342. ISBN 9788495484802.
* ↑ Higiene i salubritat en els municipis valencians, p. 70
# Atles dels Ocells Nidificants d'Andorra

En l'any 2002, l'Associació per a la Defensa de la Natura a Andorra va publicar un atles intitulat Atles dels ocells nidificants d'Andorra

## Referències

* ↑ Associació per a la Defensa de la Natura (Andorra). Atles dels ocells nidificants d'Andorra. Associació per a la Defensa de la Natura, 2002. ISBN 978-99920-1-433-2 [Consulta: 28 desembre 2011].
* ↑ «Atles dels ocells nidificants d'Andorra». Associació per a la Defensa de la Natura, 2002. [Consulta: 27 abril 2011].
* ↑ «Cartografia de l'Atles dels ocells nidificants d'Andorra». SIGMA (Sistema d'Informació Geogràfica Mediambiental d'Andorra). Arxivat de l'original el 2010-03-30. [Consulta: 27 abril 2011].
* ↑ «Programa Lanius p.14». Revista Hàbitats - Número 11. Centre de Biodiversitat de l'Institut d'Estudis Andorrans, 2005. [Consulta: 28 abril 2011].
# Earl Wilbur Sutherland Jr.

Earl Wilbur Sutherland Jr. (Burlingame, EUA 1915 - Miami 1974) fou un metge estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1971.

## Biografia

Va néixer el 19 de novembre de 1915 a la ciutat de Burlingame, població situada a l'estat nord-americà de Kansas. Inicialment va estudiar química a la Universitat Washburn de Topeka, on es va graduar el 1937, i posteriorment va estudiar medicina a la Universitat Washington de Saint Louis, on es graduà l'any 1942. Fou nomenat professor de farmacologia a la Universitat de Cleveland (Ohio) i el 1963 es traslladà a la Universitat Vanderbilt de Nashville.
Va morir el 9 de març de 1974 a la ciutat de Miami, població situada a l'estat de Florida.

## Recerca científica

Després de participar en la Segona Guerra Mundial com oficial mèdic va tornar a Saint Louis per continuar els treballs que havia iniciat sobre les hormones sota la direcció de Carl Cori i Gerty Cori, els quals l'any 1947 foren guardonats amb el Premi Nobel de Medicina pels seus treballs sobre el metabolisme del glicogen. Durant la seva estada al costat del matrimoni Cori descobrí el monofosfat d'adenosina cíclic o AMP cíclic, observant l'acció d'enllaç entre les hormones i la mecànica orgànica de l'adrenalina.
L'any 1971 fou guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia pels descobriment en el mecanisme d'acció de les hormones.

## Enllaços externs

* «Earl Wilbur Sutherland Jr.» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.