OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Principat de Raigarh

Raigarh fou un estat tributari protegit a l'Índia central avui a Chhattisgarh, amb una superfície de 3.848 km². Marcava la seva frontera sud el riu Mahanadi. La capital era Raigarh (ciutat) amn 6.764 habitants el 1901, prop de la frontera amb Orissa; més al nord les muntanyes Chauwardhal s'estenien d'oest a est i deixaven al sud les planes de Raigarh i Bargarh dividides pel Mand, afluent del Mahanadi. El riu Kelo, també afluent del mateix Mahanadi, passava per la capital. La població de l'estat el 1901 era de 174.929 habitants repartits en una ciutat i 721 pobles. La llengua principal era el dialecte chhattisgarhi del hindi, i un 15% parlava oriya. La població era en gran part adivasi (aborigen) principalment kawars i gonds, amb petit nombre de gandes i rawats.

## Història

La família regnat era d'origen gond, i el primer fou el thakur Daryao Singh que hauria arribat procedent de Wairagarh a Chanda, obtenint alguns pobles en els que es van establir a l'inici del segle XVIII i que va rebre el títol de raja vers el 1625 del raja de Sambalpur. El cinquè raja, Jujhar Singh, va signar una aliança subsidiària amb la Companyia Britànica de les Índies Orientals, l'any 1800, quan els marathes van annexionar Sambalpur, del qual Raigarh era feudatari fins aleshores. El 1833 el seu fill Deonath Singh va aplanar una revolta del raja de Bargarh i com a recompensa va obtenir una part dels seus territoris que van formar la pargana de Bargarh. El 1857-1858 va fer bons serveis als britànics i el seu fill Ganshyam Singh fou reconegut com a príncep feudatari el 1867. Bhup Deo Singh, nascut el 1869, va pujar al tron el 7 de juny de 1890 i fou declarat major d'edat el 1894. El darrer raja Chakradar Singh va pujar al tron el 23 d'agost de 1924. El 1948 el principat va quedar dins la província (després estat) de Madhya Pradesh.

## Feudataris

Din l'estat hi havia quatre territoris governats per caps feudataris emparentats amb la casa reial, que el 1881 eren: Anjar Singh, que posseïa dotze pobles; Amar Singh, que en posseïa cinc; Thakur Raghunath Singh, que en tenia 30; i Thakur Parameswar Singh, altres 30.

## Llista de rages

* Jujhar Singh vers 1800-vers 1830
* Deonath Singh vers 1830-1863
* Ganshyam Singh 1863-1890
* Bhup Deo Singh 1890-1917
* Natwar Singh 1917-1924
* Chakradhar Singh 1924-1948 (+1970)

## Bandera

La bandera del principat era rectangular de tres franges horitzontals amb els colors taronja, groc i verd (de dalt a baix).

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Genealogia Arxivat 2010-07-04 a Wayback Machine.
# Principat de Sant

Sant (o Sunth) fou un estat tributari protegit a la presidència de Bombai, província de Gujarat, a l'agència de Rewa Kantha i després a l'agència dels Estats del Gujarat. amb una superfície de 1.020 km² i el formaven una ciutat i 84 pobles. Afrontava al nord amb Kadana, Dungarpur i Banswara; a l'est amb la taluka de Jhalod del districte de Panch Mahals; al sud amb Sanjeli i la taluka de Godhra del districte de Panch Mahals; i a l'oest amb Lunavada. La població el 1931 era de 82.538 habitants. Els rius principals eren el Mahi al nord-oest i el Panam al sud-oest; al centre els petits rius de Chibota i Suki.
La població era:
* 1881: 52.822
* 1891: 74.275
* 1901: 39.956 (baixada del 46% degut a la fam de 1899-1900)
Les principals ciutats eren Rampur (3.338 habitants, la capital) i Sant (menys de 1000); hi havia altres 86 pobles. Els hindús eren 38.211 i els musulmans 1.552.
Els sobirans reclamaven ser descendents de la branca Mahipawat del clan ponwar o paramara de la nissaga reial de Malwa que fou expulsada d'Ujjain vers l'any 1000. Segons les llegendes locals, el ponwar Jhalam Singh de Mont Abu, va conquerir Jhalod als Panch Mahals i va donar el seu nom a la ciutat. La família reial hauria emigrat des de Dhar a Malwa quan el territori fou conquerit pels musulmans. Fou fundat suposadament el 1255 per un rajput ponwar paramara anomenat Sant que va deixar el nom al país. Des del 1443 foren feudataris del sultanat de Gujarat i quan aquest estat fou conquerit pels mogols al segle XVI, Sant en fou vassall i al final de l'imperi va ampliar el seu territori. Es diu que l'emperador assabentat de la bellesa de la filla del príncep Jhalam Singh, rana de Jhalod (el cinquè després del primer Jhalam Singh), la va demanar en matrimoni però Jhalam va refusar l'aliança i fou atacat i derrotat. El seu fill Rana Sunth (Rana Sant) va fugir a les jungles sota protecció d'un cap bhil de nom Sutta i que després va matar a aquest i es va apoderar del seu territori amb la capital Brahmapuri a la que va donar el seu nom de Sunth o Sant; això sembla una barreja de records de 1255 i del temps dels mongols, més que autèntics fets.
El 1819 Sindhia va envair l'estat i hauria estat annexionat sense la intervenció britànica que va establir que Sant pagaria un tribut a canvi de la retirada de Sindhia. El 1826 l'estat fou inclòs a Rewa Kantha. Els sobirans portaven el títol de rana i tenien dret a salutació de 9 canonades; els darrers foren:
* Bhawansinhji ?-1872
* Pratapsinhji 1873 - 1896
* Zorawarsinhji Pratapsinhji 1896 - 1946
* Pravinsinhji Zorawarsinhji 1946 - 1948
Disposaven d'una petita força de 13 àrabs que formaven la guàrdia del palau, i una policia de 155 homes dels quals 5 homes a més eren artillers. 39 parrawats governaven pobles en feu.
El 10 de juny de 1948 va quedar integrat a la província i després estat de Bombai.
La bandera de l'estat era rectangular en tres franges horitzontals: groga la superior, vermella la central, i verda la inferior.

## Referències

* Genealogia Arxivat 2010-08-18 a Wayback Machine.
# Principat de Stavelot-Malmedy

El principat de Stavelot-Malmedy (en alemany: Stablo-Malmedy) era un principat del Sacre Imperi Romanogermànic, del qual el príncep era l'abat de la doble Abadia de Stavelot-Malmedy des de l'any 651 fin als 1795.
El territori s'estenia a la vall de l'Amel i de l'Ourthe, entre el Principat de Lieja, els ducats Limburg i de Luxemburg. Comprenia una quarantena de pobles d'Hamoir a Waimes, uns enclavaments a Ocquier, Bende, Hody, Louveigné-Fraipont, Sclessin i Ougrée.
El principat-abat era el sobirà tot i tenir un consell compost de religiosos, de nobles, de militars, de burgmestres i d'escabins que podia votar l'impost. Les tres subdivisions tenien cadascuna el seu tribunal. Hi havia una possibilitat d'apel·lar al consell o en darrera instància a la Cambra de la cort imperial.
El 1795 els revolucionàries francesos van ocupar el territori, abolir l'organització administrativa de l'antic règim i incloure l'antic principat al departament de l'Ourte. El 1815, després del Tractat de París el Regne Unit dels Països Baixos i Prússia van compartir entre ells l'antic estat. El riu Eau Rouge va esdevenir frontera d'estat i així separar Malmedy de Stavelot, després de més de mil anys de sort comú.
El 1919, després del tractat de Versalles les parts prussianes de l'antic principat van ser concedides a Bèlgica i integrades a la província de Lieja

## Subdivisió administrativa

El principat va sudividir-se en tres divisions administratives
* la postellerie de Malmedy (amb Waimes i Francorchamps)
* la postellerie de Stavelot i 17 pobles
* el Comtat de Logne i 19 pobles

## Subdivisió eclesiàstica

* Stavelot pertanyia al bisbat de Lieja
* Malmedy pertanyia a l'arquebisbat de Colònia.

## Referències

* ↑ Hansotte, Georges «La «constitution» de la principauté abbatiale de Stavelot-Malmédy au début des Temps Modernes d'après un mémoire inédit». Bulletin de la Commission royale d'Histoire, 149, 1, 1983, pàg. 1–44. DOI: 10.3406/bcrh.1983.1214.

## Enllaços externs

* Abadia de Stavelot
* Mapa del principat al 1789 Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
* El principat de Stavelot-Malmedy Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine. (web de l'estat belga)
* Història de Malmedy Arxivat 2005-10-19 a Wayback Machine.
# Programa de Recuperació i Utilització Educativa de Pobles Abandonats

El Programa de Recuperació i Utilització Educativa de Pobles Abandonats (PRUEPA) és un programa que es desenvolupa amb l'ajuda del Ministeri d'Educació i Habitatge, així com els diferents òrgans de Govern de Castella la Manxa, Extremadura i Aragó.
Es basa, en la recuperació i posterior utilització de pobles abandonats amb el fi d'utilitzar-los per activitats educatives. A l'any, uns 5.000 estudiants passen pels 3 pobles diferents que estan disponibles en el programa: Umbralejo, a Guadalajara, Granadilla a Cáceres i Búbal a terme municipal de Biescas a Osca.
A causa de la construcció de l'embassament Gabriel y Galán, els habitants de Granadilla (Càceres) es veieren obligats a abandonar el poble degut a la pèrdua de les terres de conreu que es veurien submergides. Aquesta població té el seu origen en el regnat de Ferran II de Lleó quan decidí fortificar una petita vil·la per a la defensa cristiana contra els musulmans, que estaven pels voltants conquerint territori.

## Referències

* ↑ «Programa de Recuperación y Utilización Educativa de Pueblos Abandonados» (en castellà). [Consulta: 29 desembre 2016].
* ↑ «Programa de Recuperación y Utilización Educativa de Pueblos Abandonados» (en castellà). Ministerio para la Transición Ecológica y el Reto Demográfico. [Consulta: 30 agost 2020].
# Purara

Purara fou un estat tributari protegit del tipus zamindari al sud-est del districte de Bhandara a les Províncies Centrals, a la rodalia del riu Bagh. Era format per 7 pobles amb una superfície de 96 km² i una població el 1881 de 3.517 habitants. El sobirà era un gond i la majoria de la població eren gonds i goards. En aquell temps la riquesa en fusta no es podia explotar per l'abundància de tigres. La capital era Purara a 21° 09′ N, 80° 26′ E﻿ / ﻿21.150°N,80.433°E﻿ / 21.150; 80.433.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Rinsi

Rinsi va ser un estat tributari protegit, una thikana feudatària de Jodhpur formada per 4 pobles a la pargana de Bilara. L'estat va ser concedit pel maharajà Gaj Singh de Jodhpur el 1627 a Thakur Vithal Dasji, fill de Thakur Gopal Dasji de Ransigaon.

## Llista de thakurs

* Thakur Vithal das 1627-1658
* thakur prithvi raj 1658-? (fill)
* thakur dhanraj ? (fill)
* thakur amar singh ?-1747 (fill)
* thakur mokham singh 1747-? (fill)
* thakur bhagwati singh ? (fill)
* thakur shardul singh ? (fill)
* thakur tej singh ? (fill adoptat)
* thakur jawahar singh ? (fill)
* thakur shivnath singh ? (fill)

## Referències

* ↑ «Genealogia». Arxivat de l'original el 2009-05-31. [Consulta: 25 gener 2010].
# Rudhrawar

Rudhrawar fou un antic districte rural de la província persa del Jibal. Era una plana fèrtil al peu del Kuh-i Alwand, i s'hi comptaven fins a 93 pobles que produïen un excel·lent safrà. La capçalera era Karadj-i Rudhrawar, que sembla que era un lloc diferent a al-Karadj, que fou capital dels dulàfides i al segle X ja estava en ruïnes. En canvi, Karadj-i Rudhrawar subsistí com a centre comercial fins al temps dels mongols al segle xiii; en aquest temps ja només hi havia uns 70 pobles. Després fou abandonada i probablement les seves ruïnes són les del lloc avui esmentat com a Rujlawar (o Rujlavar).

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, VIII, 605
# Sakti

Sakti fou un estat tributari protegit a l'Índia central, Províncies Centrals, amb una superfície de 357 km² rodejat pel districte de Bilaspur a l'oest, i per l'estat de Raigarh a l'est. La capital era Sakti (1.791 habitants el 1901); al nord de l'estat hi havia la serralada de Korba i sota la plana de Chhattisgarh cap al sud.
La població el 1901 era de 22.301 habitants amb 122 pobles. El 1931 la població era de 48.489 habitants. la majoria de la població eren gonds i kawars. La llengua general era el dialecte chhattisgarhi del hindi. Els ingressos el 1904 eren de 38.000 lliures i el tribut era de 1.300 rupies. El sobirà de l'estat tenia la propietat de 10 pobles al districte de Bilaspur.
El principat estava governat per rages gonds, que segons la llegenda descendien de dos germans bessons que foren soldats del raja de Sambalpur, però només disposaven d'espases de fusta; el raja se'n va assabentar i els va voler castigar per utilitzar armament tan poc eficaç i els va ordenar sacrificar el búfal en el següent festival de Dasahra; els germans, informats de l'orde del raja, es van amoïnar però la deessa Devi se'ls va aparèixer en un somni i els va dir que tot aniria bé; va arribar el dia en què havien de matar el búfal d'un cop amb les seves espases, i ho van aconseguir d'un sol cop; el raja els va felicitar i els va preguntar quina recompensa volien; ells van demanar tanta terra com hi hagués dins de les línies que marquessin caminant durant tot un dia; el raja els va concedir pensant que seria poca terra, però la distància caminada per ambdós fou la que va conformar l'estat de Sakti, que els seus descendents van mantenir. Les espases de fusta es van conservar en la família i són adorades al festival de Dasahra. El sobirà Ranjit Singh fou deposat del seu poder el 1875 per greu opressió i intent d'ostentar falses representacions per mitjà de documents falsificats; el govern britànic va assolir la direcció de l'estat fins que el 1892 el va reintegrar a Rup Narayan Singh, el fill gran del deposat, però sota la guia d'un conseller i diwan nomenat pels britànics; aquesta restricció fou aixecada per un temps, però restaurada el 1902. Un agent polític representava al govern britànic a l'estat, dependent del comissionat de Chhattisgarh.

## Llista de ranes

* Rana Rudra Singh
* Rana Udai Singh
* Rana Kiwat Singh
* Rana Kagan Singh
* Rana Kalandar Singh ?-1837
* Rana Ranjit Singh 1850-1875
* Interregne (administració britànica) 1875-1892
* Rana Rup Narayan Singh 1892-1914 (fill de Ranjit Singh)
* Rana Bahadur Leeladhar Singh 1914-1948

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Llista de governants
# Saletekri

Saletekri fou un estat tributari protegit del tipus zamindari al districte de Balaghat, Províncies Centrals. estava format per 28 pobles amb una superfície de 736 km² i una població el 1881 de 5.809 habitants. La major part era jungla i terrenys de muntanya no cultivables i només 7 pobles eren considerats rendibles sent la resta considerats pobles de la jungla. El sobirà era descendent d'una antiga família gond enriquits per saquejos als pobles de la plana; segurament el territori els fou cedit per vigilar els passos de muntanya i va romandre en la mateixa família per segles. El poble de Saletekri estava a uns 80 km al sud-est de Burha.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Sanjaq d'Özi

El sanjaq d'Özi fou una subdivisió administrativa de l'eyalat d'Özi a l'Imperi Otomà. La capital del sanjaq era la ciutat d'Özi (en rus Otxàkov, en ucraïnès Otxàkiv) i en formaven part Khajidereh (Ovidiopol), Khadjibey (Odessa) i Dubossary, i altres 150 pobles menors. Khadjibey més tard va esdevenir sanjaq separat
El sanjaq va passar a Rússia el 1788 i confirmat a aquest estat pel tractat de Iași del 1792.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, VIII, 241.
# Sardagarh

Sardargarh fou una tikhana o jagir de l'antic principat de Mewar, format per 26 pobles i una vila, Sardargarh, a la riba dreta del riu Chandrabhaga (afluent del Banas) a un 80 km al nord-nord-est d'Udaipur, que tenia el 1901 una població de 1.865 habitants.
El territori va ser governat per un thakur o noble amb títol només de thakur i pertanyent al subclan dudhiya del clan sisòdia dels rajputs, descendent de Dhawal, que va anar a Mewar des de Gujarat al final del segle XIV. Aquest territori es deia Lawa, però el nom fou canviat per Sardargarh el 1738. El thakur tenia el privilegi hereditari de guardar la persona del maharana en temps de guerra. El thakur Karan Singh va morir en la batalla de Khanua el 17 de març de 1527, el seu successor Bhan Singh al tercer setge de Chitor el 1567, i el successor d'aquest, Bhim Singh, a la batalla de Haldighati el 18 de juny de 1576.

## Llista de thakurs

* Dhawal Singh, fill de Rao Siha, vers 1400
* Sab Singh
* Nahar Singh
* Kishan Singh vers 1500
* Karan Singh mort 1527
* Bhan Singh, mort 1534
* Sanda Singh, mort 1567
* Bhim Singh, mort 1576
* Gopal Das
* Jai Singh
* Nawal Singh
* Indrabhan Singh
* Sardar Singh
* Samant Singh
* Ror Singh
* Zorawar Singh ?-1859
* Manohar Singh 1859-1903
* Sohan Singh 1903-?
* Lakshman Singh ?-1948
# Sathamba

Sathamba fou un estat tributari protegit de cinquena classe de l'agència de Mahi Kantha a la presidència de Bombai. Estava format per 22 pobles, amb 5.360 habitants el 1881 i 3.022 habitants el 1901 i amb una superfície de 47 km². Els seus ingressos s'estimaven en 6.146 rúpies el 1900, pagant un tribut de 401 rúpies al Gaikwar de Baroda, de 561 rúpies al nawab babi de Balasinor (estat veí a l'agència de Rewa Kantha) i 127 rúpies al rana de Lunavada. El seu sobirà era koli.

## Llista de thakurs

* Thakur Saheb Sardarsinhji 1840-1867
* Thakur Saheb Ajabsinhji 1867-1895
* Thakur Saheb Vijaysinhji 1895-1918
* Thakur Saheb Ratansinhji 1918-1941
* Thakur Saheb Sursionhji 1941-1948 (fill)

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Satodad-Vavdi

Satodad-Vavdi o Satodar Vaori o Satodar-Waori i altres variants del nom (r > d, v > w, v > o) fou un estat tributari protegit de l'agència de Kathiawar, prant de Halar, presidència de Bombai, format per 4 pobles amb 4 tributaris propietaris. La superfície era de 34 km² i la població el 1881 de 2.447 habitants. Els ingressos s'estimaven en 1200 lliures i pagava un tribut de 146 lliures al gvern britànic i de 462 rupies al nawab de Junagarh.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Shivrati

Shivrati fou una thikana o jagir de l'antic principat de Mewar, formada per 18 pobles. La capital era Shivrati a uns 95 km al nord-est d'Udaipur (ciutat) i a 50 km de Kankroli.
La thikana fou concedida a Arjun Singh, quart fill del maharana de Mewar Sangram Singh II amb títol de maharaj; va lluitar contra Madhao Rao Scindia (Sindhia) quan va envair el país i contra els nobles que volien imposar un pretendent de nom Ratna o Ratan Singh el 1769; va ser a primera línia a la batalla de Gangrar contra el mahapurash i va portar els afers d'estat com a regent durant la minoria de Hamir Singh II (1773-1778).
Alguns dels darrers maharanes de Mewar foren adoptats i pertanyien a la dinastia de Shivrati. Suraj Mal no tenia descendents i va adoptar com successor a Kumar Dal Singh, fill del seu germà Daulat Singh (que havia estat adoptat pel thakur de Karjali) que va esdevenir hereu però fou assassinat el 1869 (vegeu Karjali) i la successió va passar al seu fill Gaj Singh.
Aquest fou regent a Mewar de Sajjan Singh (1874-1884) i en aquest temps va renunciar a la successió de Mewar i després va adoptar al seu germà petit Fateh Singh i el va fer adoptar pel Sajjan Singh (Fateh va esdevenir maharana de Mewar del 1884 al 1930); llavors va adoptar a Himmar Singh, que era el fill gran del seu germà petit, senyor de Karjali. Himmat fou un constructor de nombrosos edificis, aficionat a la pintura i protector de pintors, i col·leccionista d'antiguitats i d'objectes diversos. Encara vivia el 1903 i probablement fins alguns anys després. El darrer maharaj, Shivdan Singh, va governar fins al 1948 i va morir el març de 1975.

## Llista de maharajs

* Arjun Singh vers 1750-1780
* Shiv Singh
* Suraj Mal ?-1869
* Gaj Singh 1869-?
* Himmat Singh ?- després de 1903
* Shivdan Singh ?-1948, mort 1975

## Escut i bandera

La bandera de l'estat era triangular vermella, amb un sol radiant daurat, dins del qual un cap de rajput amb bigotes, coronat, també daurat, situat al centre de la bandera.
L'escut és de plata amb el sol radiant i sota l'esvàstica i inscripcions en lletres sànscrites als quatre costats. Sobre l'escut un shivling (objecte religiós propi de la secta dels shaivites) i sobre dues espases creuades (puntes amunt). L'escut és sostingut per dos cavalls, un de color marron i un de color blanc. Allà on toquen els cavalls l'escut surt un pal amb bandera vermella cap a cada costat, una portant un hanuman daurat i l'altra una imatge de Krishna també daurada. Els cavalls se sostenen sobre una decoració daurada que aguanta una cinta blava on hi ha inscrit el lema de l'estat en lletres sànscrites blanques. Entre l'escut i la cinta dues figures humanes, un bhil i un rajput.
Una imatge de la bandera i l'escut (a dos colors) es pot trobar en aquesta pàgina.

## Referències

* Genealogia
# Grzegorz Krejner

Grzegorz Krejner (Żyrardów, Masòvia, 25 de febrer de 1969) va ser un ciclista polonès, que s'especialitzà en la pista, on va guanyar una medalla als Campionats del Món. Va participar en quatre Jocs Olímpics.

## Palmarès en pista

* 1998
** Campió d'Europa sub-23 en Velocitat per equips (amb Marcin Mientki i Grzegroz Trebski)

### Resultats a la Copa del Món en pista

* 1995
** 1r a Cottbus, en Quilòmetre
* 1997
** 1r a Fiorenzuola d'Arda i Quartu Sant'Elena, en Velocitat per equips
** 1r a Quartu Sant'Elena, en Quilòmetre
* 1999
** 1r a Frisco, en Velocitat per equips
* 2000
** 1r a Torí, en Velocitat per equips
* 2001
** 1r a Szczecin, en Velocitat per equips

## Referències

* ↑ «Grzegorz Krejner» (en anglès). Museo del ciclismo. [Consulta: 31 desembre 2024].
* ↑ «Grzegorz Krejner» (en anglès). olympedia. [Consulta: 31 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl