OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Limia nigrofasciata

Limia nigrofasciata és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,2 cm de longitud total i les femelles els 5,1.

## Distribució geogràfica

Es troba a Haití.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Limia pauciradiata

Limia pauciradiata és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,5 cm de longitud total i les femelles els 5,18.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord-est d'Haití.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Phallichthys amates

Phallichthys amates és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total i les femelles els 6.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica.

## Referències

* ↑ «Phallichthys amates». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Priapichthys puetzi

Priapichthys puetzi és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,6 cm de longitud total i les femelles els 5,48.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Panamà.

## Referències

* ↑ «Priapichthys puetzi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Xenodexia ctenolepis

Xenodexia ctenolepis és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total i les femelles els 4,5.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Guatemala.

## Referències

* ↑ «Xenodexia ctenolepis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Liquiditat

En finances, la liquiditat representa la qualitat dels actius per a ser convertits en diners efectius de forma immediata sense pèrdua significativa del seu valor. Es diu que un valor és líquid o té liquiditat quan és fàcil convertir-lo en efectiu.
Expressat d'una altra manera, un actiu líquid té totes o algunes de les següents característiques:
* pot ser venut ràpidament;
* pot ser venut amb una mínima pèrdua de valor;
* pot ser venut en qualsevol moment.
Per exemple, un actiu molt líquid podria ser el dipòsit d'una caixa d'estalvis amb el qual el seu titular pot acudir en qualsevol moment (a una oficina de l'entitat financera, a un caixer automàtic, etc.) i retirar els diners. En contraposició, un bé o actiu poc líquid o de baixa liquiditat podria ser un bé immoble o inversions en fons de pensions, ja que des que es decideix vendre'l o transformar-lo en diners fins que efectivament s'obtenen aquests diners en efectiu, transcorre un determinat període i, per tant, no és immediat.
En general, la liquiditat d'un actiu està contraposada a la rendibilitat que ofereix, de manera que és probable que un actiu molt líquid ofereixi una baixa rendibilitat.
# Fernando Ossa

Fernando Ossa (Sant Sebastià,? - Ojos del Salado, 1 de gener de 2015) fou un alpinista basc.

## Expedició al nevat Ojos del Salado i defunció

El 24 de desembre de 2014, Ossa formava part d'una expedició de tres persones (Paco Vicario, David Serra i el mateix Ossa) encaminada a coronar el volcà en actiu més alt del món, el Nevado Ojos del Salado, un estratovolcà situat a la serralada dels Andes, a la frontera entre Xile i l'Argentina.
El dia 28 de desembre el grup es disposava a efectuar un altre tram de l'ascensió, però Ossa començà a trobar-se malament, pel qual va decidir interrompre l'ascens i romandre al camp 2, situat a uns 6500 metres d'altura al flanc argentí del volcà. Paco Vicario romangué amb Ossa; mentre que David Serra continuà l'ascens amb una parella d'alpinistes argentins. Malauradament, l'estat d'Ossa havia empitjorat quan Serra retornà al punt on aquest i Vicario s'havien aturat, de tal manera que Serra va continuar el descens fins a Fiambalá per donar l'alarma i iniciar l'operatiu de rescat.
Després d'algunes aproximacions en vehicles tot terreny fins a 5600 metres d'altura per tal de rescatar als alpinistes que descendien i instal·lar un punt de primera assistència a Ossa un cop aquest fos extret del camp 2, els primers intents de rescat amb helicòpter resultaren infructuosos a causa del mal temps i l'altura a la qual es trobaven els dos alpinistes atrapats. A més, l'endemà (29 de desembre) Ossa va caure inconscient, i el 31 de desembre es van iniciar els treballs per rescatar als dos alpinistes per via terrestre, tant des del vessant argentí com des del xilè, mentre s'esperava la incorporació a les tasques de rescat d'un helicòpter més potent, capaç d'elevar-se més enllà dels 6000 metres. L'aparell en qüestió viatjava des de Valparaíso, i el seu trasllat es veia dificultat pel mal temps. Ossa, debilitat per la seva condició i l'espera durant més de tres dies a gairebé 6000 metres d'altura, traspassà l'endemà, 1 de gener de 2015. Així ho comunicà Paco Vicario a l'equip de rescat que ascendia per auxiliar-los, en tant que ja havia començat el descens pel seu propi peu.

## Notes

* ↑ No obstant això, el 31 de desembre les famílies d'Ossa i Vicario van rebre un missatge de text que manifestava que els dos es trobaven bé i que estaven esperant dins la tenda.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Un alpinista vasco, grave a la espera del rescate en los Andes». EiTB, 31-12-2014 [Consulta: 2 gener 2015].
* ↑ «http://www.ccma.cat/esport3/Mor-lalpinista-basc-Fernando-Ossa-als-Andes/noticia/2626232/». Esport3.cat, 01-01-2015. [Consulta: 9 gener 2015].
* 1 2 3 4 «Dos montañeros vascos están atrapados a más de 6.000 metros desde hace tres días». Desnivel, 31-12-2014 [Consulta: 2 gener 2015].
* 1 2 «Comenzó el operativo de rescate de los andinistas españoles». Catamarca actual, 31-12-2014 [Consulta: 2 gener 2015].
* ↑ «Fallece el montañero vasco que esperaba desde hace tres días rescate a 6.350 m. en Nevado Ojos del Salado». Desnivel, 01-01-2015 [Consulta: 2 gener 2015].
* ↑ «Fallece Fernando Ossa, el montañero atrapado en los Andes». EiTB, 01-01-2015 [Consulta: 2 gener 2015].
# Diccionari català-castellà-llatí-francès-italià

El Diccionari català-castellà-llatí-francès-italià, conegut habitualment com a Diccionari quintilingüe, és un diccionari multi-idiomàtic publicat en dos volums el 1839 per una Societat de Catalans formada per Salvador Estrada i Ribas, Antoni Matamala, Joan Cortada i Sala i Lluís Bordas, o alternativament, Miquel Anton Martí i Cortada, Lluís Bordas, i Joan Cortada i Sala.

## Referències

* ↑ «Diccionari català-castellà-llatí-francès-italià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta=2020-04-21].
* ↑ «Martí i Cortada, Miquel Anton», M. Àngels Verdaguer i Pajerols, dins Diccionari de la traducció catalana, a cura de Montserrat Bacardí i Pilar Godayol (Vic: Eumo Editorial - Universitat Autònoma de Barcelona - Universitat de les Illes Balears - Universitat Jaume I - Universitat de Vic, 2011). Reproduït a Visat, revista digital de literatura i traducció, PEN català. [Consulta: 23-01-2022].
* ↑ Cervantes, Biblioteca Virtual Miguel de. «Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá. Tomo Primer : per una societat de catalans» (en castellà), 1839. [Consulta: 21 abril 2020].
# Grimpa-soques gorjagroc

El grimpa-soques gorjagroc (Xiphorhynchus guttatus) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva humida, boscos i manglars a les terres baixes del vessant del Carib de l'est de Guatemala, Hondures i Nicaragua, ambdues vessants de Costa Rica i Panamà i des del nord, centre i est de Colòmbia, Veneçuela i Guaiana, cap al sud, per l'est dels Andes, a través de l'est de l'Equador i del Perú fins al nord i est de Bolívia i l'Amazònia i l'est del Brasil. També a l nord-est de Veneçuela, Trinitat i Tobago.

## Referències

* ↑ «Grimpa-soques gorjagroc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 29-12-2010, (català)
# Cynolebias perforatus

Cynolebias perforatus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total i les femelles els 9,04.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lamberti (família)

Els Lamberti van ser una família important de Florència als segles X, XI i XII.

## Història

Es tracta d'una família d'origen antic, que tradicionalment coneguda com originària d'Alemanya al seguici de l'emperador Otó I, i molts membres de la família van ocupar papers importants en la societat municipal.
Lambert va ser bisbe de Florència del 1025 al 1032. Alguns membres eren líders . Quan Florència va ser destrossada pels continus enfrontaments entre Guelphs i Gibelins, els Lamberti es van posar del costat d'aquests últims. Van estar, com totes les altres famílies gibel·lines, inicialment al capdavant de la ciutat, després exiliats; van tornar a manar de nou, només per ser de nou exiliats. Mosca dei Lamberti va ser un dels membres més famosos d'aquesta il·lustre família, i davant la incertesa dels seus consorts Amidei si volia venjar-se de Buondelmonte de' Buondelmonti va pronunciar la famosa frase: « Cosa fatto capo ha ». Van ser exiliats i les seves cases confiscades, incloent la torre que es va convertir en la seu del partit güelf i el grup de cases conegut com el dado dei Lamberti (que encara avui donarà nom a la cèntrica Via de' Lamberti ).
Després de l'exili nombroses altres famílies nobles Lamberti s'enregistren a Bari, Belluno, Brescia, Cuneo, Milà, Palerm, Treviso, Venècia i Verona, algunes avui desaparegudes. A Florència alguns d'ells van ser readmesos posteriorment i es van afegir al cognom el de Rossellini Gualandi
Tenien la vil·la de Poggio a Uzzano, on hi ha una placa dictada per Isidoro Del Lungo per a Carlo Mario de' Lamberti que va morir a l'Àfrica el 1896. Mario Lamberti va ser, en canvi, un general del Regne i governador adjunt d'Eritrea.

## Armes

D'azur, amb sis boles d'or, disposades en un cinturó amb blasó amb nombroses variacions.

## Referències

* ↑ Giovan Battista di Crollalanza. Crollalanza, p.4..
* ↑ Blasone della famiglia Lamberti di Firenze.

## Bibliografia

* Giovan Battista di Crollalanza, Dizionario storico blasonico delle famiglie nobili o notabili italiane estinte e fiorenti, Bologna, 1886, Vol.2.
# Països Baixos espanyols

Els Països Baixos espanyols era el nom dels Països Baixos del sud des de la reconquesta per Alexandre Farnese (de 1581 a 1588) i fins al Tractat d'Utrecht de 1713. A Espanya, s'utilitza sovint el nom Flandes, que només n'era una província, per a designar tot el territori.

## Història

La divisió de fet de les Disset Províncies en dues parts començara després del setge i de la caiguda d'Anvers l'any 1585. Des de 1581, l'altra part de les Disset Províncies es dirà República de les Set Províncies Unides i declararà la independència d'Espanya. La República va ocupar parts importants del territori atorgat a Espanya durant la guerra dels Vuitanta Anys. Aquestes zones, anomenades Terres de la Generalitat (aproximadament la zona entre els rius Mosa i Rin i la frontera belgo-neerlandesa actual) servien de zona de contenció contra l'exèrcit espanyol.
Fruit de la guerra amb Anglaterra, les Províncies Unides s'uniren a la Triple Aliança, amb Anglaterra i Suècia, el 1668. Lluís XIV de França se sentí traït pels neerlandesos, que havien estat aliats durant un segle. i França conquerí fàcilment una part del comtat Flandes, que van ser annexades definitivament per França després del Tractat d'Aquisgrà del 1668.
El territori va romandre sota dominació espanyola fins al Tractat d'Utrecht de 1713, quan tornarà a la branca austríaca dels Habsburg. Des del 1713 es parlarà doncs dels Països Baixos austríacs. El 1795, França va annexionar-les.

## Geografia

Aquestes províncies van romandre espanyoles: els comtats d'Artois, de Flandes, de Namur, d'Hainaut, el marquesat d'Antwerpen, la senyoria de Mechelen i els ducats de Brabant, Limburg i Luxemburg. Durant les guerres, les fronteres septentrionals amb la República i les fronteres meridionals amb França van canviar força.
El principat de Lieja mai no va pertànyer als Països Baixos espanyols (en verd al mapa històric de l'esquerra) i va romandre independent fins al 1795.

## Referències

* 1 2 Bermejo Herreros, Antonio. Recuerdos españoles en Flandes: Francia (en castellà). Volum 1 de Recuerdos españoles en Flandes. Editorial Visión Libros, 2007, p. 317. ISBN 9788499832500. «Hacer una excursión por los antiguos Países Bajos Españoles es hacer historia d'España»
* ↑ Koch, Christophe. Histoire abrégée des traités de paix entre les puissances de l'Europe depuis la paix de Westphalie (en francès). Meline, Cans et cie., 1837, p. 63 [Consulta: 27 abril 2020].
* ↑ Lynn, John A. The Wars of Louis XIV: 1667–1714 (en anglès). Longman Publishers, 1999, p. 109. ISBN 0582056292.
* ↑ Wolf, John B. The Emergence of European Civilization (en anglès). Harper & Row, 1962, p. 316. ISBN 0060471808.
# Jens-Peter Bonde

Jens-Peter Bonde (Åbenrå, sud de Dinamarca, 27 de març de 1948 -Frederiksværk, 4 d'abril de 2021) va ser un polític eurosceptic danès. Era d'ideologia comunista.

## Biografia

Després d'estudiar ciències socials a la Universitat d'Aarhus, Jens-Peter Bonde va treballar des del 1972 a la revista danesa NOTAT. Aquell mateix any, va cofundar el Moviment Popular contra la CEE, ja que el seu país es preparava per entrar a la Comunitat Econòmica Europea. El 1974 va cofundar la revista danesa Det ny Notat, de la qual va arribar a ser editor el 1979.
El 1979, durant les primeres eleccions europees, va ser membre del Parlament Europeu al capdavant del Moviment Popular contra la CEE. Després, forma part del grup de coordinació tècnica per a la defensa de grups i membres independents. Va ser reelegit a les eleccions europees de 1984 i 1989, durant aquestes dues legislatures va formar part dels grups Arc-en-ciel (1984-1989) i Arc-en-ciel (1989-1994).
El 1993 va deixar el Moviment Popular contra la CEE per fundar el Moviment de Juny. Va ser al capdavant d'aquest nou moviment quan va tornar a ser elegit a les eleccions europees de 1994. Durant aquesta legislatura, es troba consecutivament en el grup per a l'Europa de les nacions, després com a no membre i finalment en el grup Independent per a l'Europa de les nacions, que després presideix. Reelegit el 1999 i el 2004, va dirigir els grups per Europa de les democràcies i les diferències i independència / democràcia.
El 2005, va participar en la creació del partit polític europeu EUDemocrats, al costat de Nicolas Dupont-Aignan i el seu moviment, Debout la République.
Va dimitir del seu escó com a eurodiputat el 9 de maig de 2008 per tal de dedicar-se més a EUDemocrats, i després va ser substituït pel número 2 de la llista, Hanne Dahl.

## Referències

* ↑ «Politiken EU-modstanderen Jens-Peter Bonde er død».
* 1 2 3 «EU-modstanderen Jens-Peter Bonde er død» (en danès), 05-04-2021. [Consulta: 11 abril 2021].
* ↑ Nielsen, Rasmus. «Nekrolog: Fhv. MEP Jens-Peter Bonde (73)» (en danès). Altinget.dk, 07-04-2021. [Consulta: 6 gener 2025].
* 1 2 3 «Bonde, Jens-Peter (1948 -) - EUabc». [Consulta: 11 abril 2021].
* ↑ «6th parliamentary term | Jens-Peter BONDE | MEPs | European Parliament» (en anglès). [Consulta: 11 abril 2021].
# Tremoctopus violaceus

El polp manta comú o polp manta violeta (Tremoctopus violaceus) és una espècie de mol·lusc cefalòpode de la família Tremoctopodidae que es troba a tot el món, a la zona epipelagica dels mars càlids. El grau de dimorfisme sexual en aquesta espècie és molt elevat, amb les femelles que creixen fins als dos metres de longitud, mentre que els mascles (el primer exemplar viu dels quals es va veure a la Gran Barrera de Corall el 2002) només creixen fins a uns 2,4 cm. Els pesos individuals dels mascles i les femelles difereixen en un factor de 10.000.
S'ha informat que els mascles i les femelles menors de 7 cm porten amb ells tentacles de la carabel·la portuguesa (Physalia physalis), el verí dels quals són immunes. S'especula que aquests tentacles serveixen tant com a mecanisme defensiu com possiblement com a mètode per capturar preses. Aquest mecanisme deixa de ser útil a mides més grans, i és possible que degut això els mascles d'aquesta espècie siguin tan petits.
La membrana entre els braços de la polp femella adulta també serveix de mesura defensiva, fent que l'animal sembli més gran i es pugui separar fàcilment si és mossegat per un depredador.
* Vista dorsal d'una femella
* Vista dorsal d'una femella adulta
* Vista ventral d'una femella adulta
* Vista lateral d'un adult mascle amb hectocotylus

## Referències

* 1 2 Shapiro, Leo «Facts about Common Blanket Octopus» (en anglès). Encyclopedia of Life.
* ↑ Sweeney, M.J.; Young, R.E. «Taxa Associated with the Family Tremoctopodidae Tryon, 1879» (en anglès). Tree of Life Web Project, 2004.

## Bibliografia

* Allcock, L. «Tremoctopus violaceus» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species, 2014, 2014, pàg. e.T174487A1415800. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2014-3.RLTS.T174487A1415800.en.
* Powell, A W B. New Zealand Mollusca (en anglès). Auckland, New Zealand: William Collins Publishers Ltd, 1979. ISBN 0-00-216906-1.
# Efecte Hall anòmal quàntic

L'efecte Hall anòmal quàntic (QAHE) és la versió "quàntica" de l'efecte Hall anòmal. Mentre que l'efecte Hall anòmal requereix una combinació de polarització magnètica i acoblament òrbita espín per generar un voltatge Hall finit fins i tot en absència d'un camp magnètic extern (per tant anomenat "anòmal"), l'efecte Hall anòmal quàntic és la seva versió quantificada. La conductivitat de Hall adquireix valors quantificats proporcionals als múltiples enters de la constant de von Klitzing ($e^{2}/h$) (també anomenat quàntic de conductància). En aquest sentit, el QAHE és similar a l'efecte Hall quàntic. L'enter aquí és igual al nombre de Chern que sorgeix de les propietats topològiques de l'estructura de la banda del material. Aquests efectes s'observen en sistemes anomenats aïllants Hall anòmals quàntics (també anomenats aïllants Chern).
L'efecte es va observar experimentalment per primera vegada el 2013 per un equip dirigit per Xue Qikun a la Universitat de Tsinghua.
L'efecte Hall quàntic (QH), la resistència Hall quantificada combinada amb una resistència longitudinal zero, és l'empremta digital experimental característica dels aïllants Chern: estats topològicament no trivials de matèria bidimensional amb simetria de inversió temporal trencada. En els aïllants Chern, la topologia de banda massiva no trivial s'expressa mitjançant estats quirals que transporten corrent al llarg de les vores de la mostra sense dissipació. L'efecte Hall anòmal quàntic (QAH) fa referència als efectes QH que es produeixen en absència de camps magnètics externs a causa d'una simetria de inversió temporal trencada espontàniament. L'efecte QAH s'ha realitzat ara en quatre classes diferents de materials bidimensionals: (i) pel·lícules primes d'aïllants topològics dopats magnèticament (Cr- i/o V-) de la família (Bi,Sb)2⁢Te3, (ii) ) pel·lícules primes de l'aïllant topològic magnètic intrínsec MnBi2⁢Te4, (iii) materials moiré formats a partir de grafè i (iv) materials moiré formats a partir de dicalcogenurs de metalls de transició. En aquest Col·loqui, es revisen els mecanismes físics responsables de cada classe d'aïllants QAH, destacant tant les diferències com els punts en comú, i es comenten les possibles aplicacions de l'efecte QAH.

## Referències

* ↑ «[https://www.annualreviews.org/docserver/fulltext/conmatphys/7/1/annurev-conmatphys-031115-011417.pdf?expires=1736447365&id=id&accname=guest&checksum=80085F94893B0387ED2CD42CCB940369 The Quantum Anomalous Hall Effect: Theory and Experiment]» (en anglès). [Consulta: 9 gener 2025].
* ↑ Chang, Cui-Zu; Zhang, Jinsong; Feng, Xiao; Shen, Jie; Zhang, Zuocheng (en anglès) Science, 340, 6129, 12-04-2013, pàg. 167–170. arXiv: 1605.08829. Bibcode: 2013Sci...340..167C. DOI: 10.1126/science.1234414. ISSN: 0036-8075. PMID: 23493424.
* ↑ Chang, Cui-Zu «Colloquium: Quantum anomalous Hall effect». Reviews of Modern Physics, 95, 1, 2023. DOI: 10.1103/RevModPhys.95.011002.
* ↑ Park, Heonjoon; Cai, Jiaqi; Anderson, Eric; Zhang, Yinong; Zhu, Jiayi «Observation of fractionally quantized anomalous Hall effect» (en anglès). Nature, 622, 7981, 10-2023, pàg. 74–79. DOI: 10.1038/s41586-023-06536-0. ISSN: 1476-4687.