OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Benjamin Tucker

Benjamin Ricketson Tucker (South Dartmouth, Massachusetts, EUA, 17 d'abril de 1854 - Mònaco, 22 de juny de 1939) fou un teòric estatunidenc de l'anarcoindividualisme filosòfic i de l'economia mutualista en el segle xix.

## Difussor

La contribució de Benjamin Ricketson Tucker a l'anarcoindividualisme es realitzà a través de la publicació de periòdics i els seus propis escrits. Editant i publicant el diari anarquista "Liberty", Tucker filtrà i integrà les teories de pensadors europeus, com Herbert Spencer i Pierre-Joseph Proudhon, amb la dels pensadors anarcoindividualistes nord-americans, Lysander Spooner, William Greene i Josiah Warren, a més d'incloure les idees de la llibertat de pensament i l'amor lliure, tot amb el fi de produir bases per l'anarquisme individualista i que ell anomenà socialisme anarquista.
S'encarregà de l'edició i difusió de les seves traduccions de les obres de Mikhaïl Bakunin i Max Stirner; és, a més, la primera persona a introduir les obres de Friedrich Nietzsche als Estats Units, autor del que Tucker també realitzà diverses de les primeres traduccions a l'anglès.

## Ideòleg

Tucker compartí les idees amb els simpatitzants de l'amor lliure i del lliure pensament, prop del rebuig en contra de la legislació de caràcter religiosa, però va veure, també, la pobre condició dels treballadors americans com un resultat de quatre monopolis capitalistes:
* diners
* terratinents
* aranzels i tarifes
* patents
Com a anarquista individualista significava el "capitalisme" al "capitalisme d'Estat", a l'aliança del govern i les companyies. Com una solució a aquest "capitalisme", reclamava mesures com un sistema bancari lliure, desitjant establir alternatives voluntàries (associació voluntària, mercat lliure) per a obtenir una societat d'emprenedors lliures i que al seu criteri resultaria més efectiva.
# Els Tres Jutges

Els Tres Jutges és una muntanya de 880 metres que es troba al municipi de Mura, a la comarca catalana del Bages.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra del Montmell

La Serra del Montmell és una serra situada al municipi del Montmell a la comarca del Baix Penedès. El seu punt més alt és el Puig de la Talaia amb 861,3 metres d'altura.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tuc de la Cigalera

El Tuc de la Cigalera és una muntanya de 2.497 metres que es troba a la vall de la Bonaigua, al municipi d'Alt Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Estany de Vilacolum

L'Estany de Vilacolum fou un estany situat al nord de la població de Vilacolum a Torroella de Fluvià (Alt Empordà). És el punt més baix de Catalunya, situat a 1,1 metres per sota el nivell del mar.
L'estany, que enllaçava amb el sector dels estanys del terme de Siurana, fou dessecat i colonitzat al segle xvii, per a l'aprofitament en terres agrícoles.

## Referències

* 1 2 «Vilacolum». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 25 setembre 2022].
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «El terme municipal - Vilacolum». Ajuntament de Web oficial de l'Ajuntament de Torroella de Fluvià. [Consulta: 25 setembre 2022].
# Cantó de Barneville-Carteret

El cantó de Barneville-Carteret és un cantó francès del departament de la Manche, situat al districte de Cherbourg-Octeville. Té 14 municipis i el cap es Barneville-Carteret.

## Municipis

* Barneville-Carteret
* Baubigny
* Fierville-les-Mines
* La Haye-d'Ectot
* Le Mesnil
* Les Moitiers-d'Allonne
* Portbail
* Saint-Georges-de-la-Rivière
* Saint-Jean-de-la-Rivière
* Saint-Lô-d'Ourville
* Saint-Maurice-en-Cotentin
* Saint-Pierre-d'Arthéglise
* Sénoville
* Sortosville-en-Beaumont

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | René Vivien | SFIO |
| 1949-1957 | Charles de Saint-Denis | Divers droite |
| 1957-1979 | Pierre Aubrée | Independent |
| 1979-1992 | Auguste Lefèvre | Divers droite |
| 1992-1998 | André Viel | UDF |
| 1998- | Dieudonné Renaux | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 6.905 | 6.631 | 6.616 | 6.959 | 6.818 | 7.316 | 7.661 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Benji Madden

Benjamin "Benji" Levi Madden (11 de març de 1979, Waldorf, Maryland) és el primer guitarrista del grup punk Good Charlotte. El seu germà bessó, Joel Madden, és el cantant del grup que de vegades també toca la guitarra.
# Serra de les Guixeres (Artés)

La Serra de les Guixeres és una serra situada al municipi d'Artés, a la comarca catalana del Bages, amb una elevació màxima de 428 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Abu-r-Rabí Sulayman

Abu-r-Rabí Sulayman (àrab: أبو الربيع سليمان, Abu r-Rabīʿ Sulaymān) fou un efímer valí de Mayurqa que succeí Mubàixxir Nassir-ad-Dawla durant la ràtzia pisano-catalana (1114-1115). Fou fet presoner per les tropes cristianes i portat a Pisa, on morí. El Liber Maiolichinus l'anomena Burabe.
# Turó de les Bruixes

El Turó de les Bruixes és una muntanya de 1.207 metres que es troba entre els municipis de la Guingueta d'Àneu i de Llavorsí, a la comarca del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Beaumont-Hague

El cantó de Beaumont-Hague és un cantó francès del departament de la Manche, situat al districte de Cherbourg-Octeville. Té 19 municipis i el cap es Beaumont-Hague.

## Municipis

* Acqueville
* Auderville
* Beaumont-Hague
* Biville
* Branville-Hague
* Digulleville
* Éculleville
* Flottemanville-Hague
* Gréville-Hague
* Herqueville
* Jobourg
* Omonville-la-Petite
* Omonville-la-Rogue
* Sainte-Croix-Hague
* Saint-Germain-des-Vaux
* Tonneville
* Urville-Nacqueville
* Vasteville
* Vauville

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Félix Damourette | Divers droite |
| 1949-1955 | Jacques Patris | Divers droite |
| 1955-1985 | Paul Gosselin | Divers droite |
| 1985-1992 | Patrick Mougenot | PS |
| 1992- | Michel Laurent | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 5.431 | 6.041 | 5.933 | 7.487 | 10.689 | 10.879 | 11.823 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Bent René Christensen

Bent René Christensen, també conegut com a Bent Christensen Arensøe, (Copenhaguen, Dinamarca, 4 de gener de 1967) és un futbolista danès, ja retirat, que jugava de davanter. Posteriorment, ha continuat dins del món del futbol en qualitat d'entrenador.

## Trajectòria

Christensen va començar la seua carrera amb el Brønshøj BK, el 1985. Al mateix any, va sortir de Dinamarca per recalar al Servette FC, amb el qual va guanyar la lliga suïssa d'eixe any. El 1987, va ser cedit al Vejle BK, un club del seu país. Només un any després, passa a les files del Brøndby IF, en aquella època entrenat pel seu antic tècnic al Brønshøj, Ebbe Skovdahl. Amb el Brøndby guanya els campionats de 1988, 1989, 1990 i 1991, i debuta a la selecció danesa. En aquest equip, Christensen va mostrar la seua vàlua golejadora: en 100 partits, va materialitzar fins a 62 gols, sent el màxim realitzador el 1989, 1990 i 1991, i va dur al seu club a les semifinals de la Copa de la UEFA, quan era entrenat per Morten Olsen.
L'èxit va cridar l'atenció de la resta d'Europa, i el 1991 va ser traspassat al Schalke 04, de la Bundesliga. A Alemanya no va triomfar: tot just va marcar nou gols en 49 partits. El 1993 fitxa per l'Olympiakos grec, on quatlla una temporada regular, i a l'any següent, s'incorpora a la SD Compostela, equip debutant a la lliga espanyola.
A Galícia recupera en part el bon joc que va deixar a Dinamarca, i es manté durant tres temporades sent titular i realitzat una aportació golejadora, que van contribuir al fet que un equip menor com el Compostela puga continuar a primera divisió. Deixa el club el 1997, amb 110 partits i 35 gols al seu haver.
La seua següent parada és Turquia, al Genclerbirligi, on tot just disputa una desena de partits abans de tornar a les files del Brøndby, que de nou era dirigit per Skovdahl. Amb bona eficàcia de cara a porta, Christensen guanya la lliga i la copa danesa de 1998 i apareix a la Lliga de Campions de la temporada 98/99. L'any 2000 penja les botes després de disputar uns partits amb el Brønshøj BK, el club on va iniciar la seua carrera.

### Com a tècnic

Christensen va iniciar la seua faceta tècnica a un club danès de divisions inferiors, el Værløse Boldklub, el 2003. El 2005, és fitxat pel Brøndby per fer-se càrrec del juvenil.

## Selecció

Christensen va ser 26 vegades internacional amb la selecció de futbol de Dinamarca, marcant fins a 8 gols entre 1989 i 1994.
Va formar part del combinat del seu país que va guanyar l'Eurocopa de Suècia 1992. Només va jugar els dos primers partits abans de caure lesionat i va tornar a casa abans que el seu equip aconseguira la fita. Per eixa raó, va declinar prendre part dels festejos públics per la victòria, atés que considerava que no se sentia part de l'equip guanyador.
# Serra de l'Obaga Fosca

La Serra de l'Obaga Fosca és una serra situada entre els municipis de Castellbell i el Vilar i de Sant Vicenç de Castellet, a la comarca catalana del Bages, amb una elevació màxima de 398 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mayurqa

Mayurqa o Mayūrqa (en àrab: ميورقة) és el nom que rep l'illa de Mallorca en llengua àrab. També pot fer referència a:
* Emirat de Mayurqa o taifa de Mayurqa, regne de Mallorca en època islàmica (1076-1115, 1158-1203, 1212-1229), part de les Illes Orientals d'al-Àndalus
* Mayurqa, revista del Departament de Ciències Històriques i Teoria de les Arts de la Universitat de les Illes Balears
* CV Mayurqa, club de vòlei de Palma
* Al-Mayurqa, grup de música mallorquí
* Kitab Tarih Mayurqa, crònica àrab dels fets ocorreguts durant la conquesta de Mallorca (1229)
* Medina o Madina Mayurqa ('ciutat de Mallorca'), nom de la ciutat de Mallorca en àrab
** IES Madina Mayurqa, Institut d'Educació Secundària de Palma
* Al-Mayurqí, escriptor mallorquí del segle xi
# Kitāb Tā’rīẖ Mayūrqa

El Kitāb Tāʾrīẖ Mayūrqa (àrab: كتاب تاريخ ميورقة, Kitāb taʾrīẖ Mayūrqa, ‘Llibre de la història de Mallorca’) és una crònica àrab dels fets ocorreguts durant la conquesta de Mallorca escrita per l'historiador àrab Ibn Amira al-Makhzumí. Té el valor de ser la sola font àrab de la conquesta, cosa que permet contrastar fets considerats dubtosos i posar-ne d'altres en qüestió que eren considerats per bons.
En qualque moment posterior a la composició l'obra es va perdre. És citada per l'historiador magrebí al-Maqqarí el segle xvi i per l'historiador mallorquí Àlvar Campaner, qui el coneixia d'aquest anterior, però durant molt de temps l'obra va romandre perduda. Finalment, el professor Muhammad Ben Ma‘mar trobà una còpia digital del manuscrit a la biblioteca de Tinduf l'any 2001, i l'estudià, edità i publicà el 2007. Un any més tard hom va publicar una traducció de l'obra al català. Mentre el text romania perdut, diverses fonts el citaven dient-ne que tractaven dels successos d'Almeria.
L'autor, Ibn Amira, exposa al pròleg que va escriure el llibre perquè un amic seu de bona posició li ho pregà, una vegada caiguda la ciutat a mans cristianes. Durant els períodes que visqué a Ceuta, Rabat, Tunis o Bugia va estar amb contacte amb molts d'exiliats mallorquins que havien fuit dels conqueridors cristians, que foren la seva font per escriure el llibre, atès que ell no va presenciar els fets.
Contràriament a allò que hom podria deduir del títol, no es tracta d'un llibre que repassi tota la història de Mallorca, ni tan sols del període islàmic, ans se centra en la darrera etapa de l'emirat, de 1209 a 1230, i principalment en la conquesta cristiana. A grans trets, coincideix força amb les versions catalanes dels fets (principalment, el Llibre dels fets del Rei en Jaume i la crònica de Pere Marsili), per bé que, com és natural, se centra en la versió musulmana del relat, de la qual, fins llavors, hom tenia molt poca informació. La visió dels fets d'Ibn Amira culpabilitza el valí Abu-Yahya, principalment per haver provocat la divisió interna, mentre que exalça la figura de Abu-Hafs ibn Sayrí.

## Referències

* ↑ Rosselló Bordoy i Roser Nebot, 2008.
* 1 2 3 Ben Ma‘mar, 2008.

## Bibliografia

* Ibn ‘Amīra al-Maẖzūmī. Kitāb Tā’rīẖ Mayūrqa. Palma: UIB, 2008. ISBN 978-84-8384-069-6.
** Rosselló Bordoy, Guillem; Roser Nebot, Nicolau. «Introducció». A: Kitāb Tā’rīẖ Mayūrqa. Palma: UIB, 2008, p. 13-22. ISBN 978-84-8384-069-6.
** Ben Ma‘mar, Muhammad. «Estudi preliminar del text». A: Kitāb Tā’rīẖ Mayūrqa. Palma: UIB, 2008, p. 25-65. ISBN 978-84-8384-069-6.
# Tuc de Montabòna

El Tuc de Montabòna és una muntanya de 2.795 metres que es troba entre els municipis de Lladorre, a la comarca del Pallars Sobirà i l'Arieja a França.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Brécey

El cantó de Brécey és un cantó francès del departament de la Manche, situat al districte d'Avranches. Té 15 municipis i el cap es Brécey.

## Municipis

* Braffais
* Brécey
* La Chaise-Baudouin
* La Chapelle-Urée
* Les Cresnays
* Cuves
* Le Grand-Celland
* Les Loges-sur-Brécey
* Notre-Dame-de-Livoye
* Le Petit-Celland
* Saint-Georges-de-Livoye
* Saint-Jean-du-Corail-des-Bois
* Saint-Nicolas-des-Bois
* Tirepied
* Vernix

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | Louis Heurtault | MRP, després independent |
| 1967-1998 | Pierre Aguiton | RI, després UDF |
| 1998- | Bernard Tréhet | UDF, després Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.016 | 6.577 | 5.940 | 5.611 | 5.379 | 5.497 | 5.873 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Berenguer Reverter

Berenguer Reverter fou fill de Reverter I i el seu successor al vescomtat de Barcelona el 1142. També era senyor del castell de la Guàrdia de Montserrat.
Quan va arribar a Barcelona, on ja havia estat del 1133 al 1135, en haver estat educat al Marroc, no sabia signar en romanç i ho feia en algaravia (dialecte ibèric de l'àrab).
Va governar fins a la seva mort el 1158 i el va succeir el seu fill Berenguer II de Saguàrdia.
# Serrat de la Muga (Navars)

El Serrat de la Muga és una serra situada al municipi de Navars, a la comarca catalana del Bages, amb una elevació màxima de 566 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Gesta triumphalia per pisanos facta

La Gesta triumphalia per pisanos facta, és el nom abreujat d'una crònica pisana coneguda pel nom de Gesta triumphalia per pisanos facta, de captione Hierusalem et civitatis Maioricarum et aliarum civitatum et de triumpho habito contra Januenses (Gestes triomfals fetes pels pisans, la presa de Jerusalem i la ciutat de Mallorca i altres ciutats i del triomf tingut contra els genovesos).
El text tracta de diverses campanyes bèl·liques medievals amb participació pisana destinada a enaltir la importància d'aquesta ciutat.

## La Croada Pisano-Catalana

La Gesta triumphalia, és la segona font en importància després del Liber Maiolichinus sobre la Croada pisano-catalana de l'any 1113-1114 contra Madina Mayūrqa acabdillada per l'arquebisbe de Niça Pere II i el comte Ramon Berenguer III de Barcelona. El text és més breu i menys detallat que el Liber Maiolichinus i dona poca rellevància als actors no pisans, fins al punt de prescindir de la intervenció de Ramon Berenguer III en la presa de la ciutat després del seu fallit intent de negociació, però aporta informacions complementàries d'interès, com és ara: la precisió de dates no indicades per les altres fonts; les característiques urbanes i de l'entorn de Yebisah (Eivissa) i; dades sobre la família de l'emir Mubàixxir Nàssir-ad-Dawla, a qui designa com Nazaradech.

## Bibliografia

* Campaner y Fuertes, Álvaro. La Dominación Islamita en las Baleares. Palma (Mallorca): Miquel Font, editor, 1989. ISBN 84-86366-33-X. Faccimil, original de 1888. Traducció lliure del text a l'apèndix IV, pp. 264–273
* Mulet Mas, M. (1993) Gesta Triumphalia per Pisanos Facta, Bolletí de la Societat Arqueològica Lul·liana 49, 27-36.
* Ronanzi, M. (2011) A proposito della nuova edizione dei «Gesta triumphalia per Pisanos facta», Archivio storico italiano 169, 373-387.
* Scalia, G. (2010) Gesta triumphalia per Pisanos facta, Edizione Nazionale dei Testi Mediolatini 24, SISMEL edizioni del Galluzzo.
# L'Orsalhèr (pel·lícula)

L'Orsalhèr (El domador d'ossos) és un film francès dirigit per Jean Fléchet, dirigit el 1980 i comercialitzat el 1983, en la que els diàlegs són totalment en occità (varietat gascona).

## Argument

El film narra les aventures de Gaston Sentein, un jove de l'Arieja. Vers el 1840, impressionat per les llegenda de Joan l'Ós, abandona la família i la promesa per a viatjar arreu del país com a domador d'ossos amb un cadell que ell mateix ha capturat i ensinistrat. Un cop a Tolosa de Llenguadoc contacta amb un venedor de llibres ambulant, i a través del francès, aleshores llengua d'escriptura, coneix una nova forma de pensar i teoritzar.

## Elenc

* Marcel Amont - Pèire Agasse
* Leon Còrdas - Senyor Sentein
* Patrice Icart - Gaston Sentein
* Rosina de Pèira - Senyora Sentein

## Enllaços externs

* (francès) la fitxa del film a Première
* (francès) Comentari del film Arxivat 2007-03-27 a Wayback Machine. a culture.bordeaux
* (francès) Le Montreur d'Ours fitxa del film a cinema-français.fr
* Extracte del fim a youtube (en occità subtitulat en francès)
* extracte del film a youtube
# Puig de l'Àliga (Sant Pere de Torelló)

El Puig de l'Àliga també anomenat puig de les Àligues és una muntanya de 1.361 metres que es troba al municipi de Sant Pere de Torelló, a la comarca catalana d'Osona. És el punt culminant de la serra de Curull. Les seves principals vis d'ascenció són des de Vidrà per la Baga del Curull o bé des de la collada de Bracons pel GR 151.1 i desviant-se a la collada de Sant Bartomeu.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* 1 2 Rifà, Eduard. Puigsacalm Bellmunt. Mapa i guia. Granollers: Alpina, 2016. ISBN 978-84-8090-676-0.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Puig de les Àligues». GEC. [Consulta: 17 octubre 2020].
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Vilaterçana (Sant Llorenç Savall)

Vilaterçana és una masia de Vallcàrquera, en el terme municipal de Sant Llorenç Savall, a la comarca catalana del Vallès Occidental documentada des del segle xiv.
Està situada a 591,7 metres d'altitud, al sud-oest de l'església de Sant Feliu de Vallcàrquera, a l'esquerra del torrent de la Font de Sant Miquel, a l'esquerra del Ripoll. És a llevant de l'extrem meridional de la Carena Gran. Forma part de la masia de Vilaterçana la Granja de Vilaterçana.

## Referències

* ↑ «Vilaterçana». GEC. [Consulta: 23 setembre 2019].
* 1 2 Miquel Casals i Suades; Albert Vicens i Llauradó. El vessant desconegut de Sant Llorenç del Munt : la capçalera del Ripoll: Sant Llorenç Savall. 1.. Sant Vicenç de Castellet: Farell, 2004. ISBN 84-95695-28-6.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Enllaços externs

* Vilaterçana en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Setge de Làrida (1122)

El Setge de Làrida de 1122 fou un dels episodis de les campanyes d'Alfons el Bataller.

## Antecedents

L'Emirat de Làrida caigué en poder dels almoràvits i restà en mans de successius governadors saharians, i el 1120 Ramon Berenguer III va apoderar-se del Castell de Corbins pel pacte amb el valí almoràvit Abu-Hilal a canvi d'evitar la caiguda de Làrida en mans aragoneses i bloquejar el seu l'avanç cap al Mediterrani, doncs avançaven a l'Aragó i conquerien Saraqusta el 1118. Alfons el Bataller, que aspirava a conquerir l'emirat, es va enutjar i va posar setge a la ciutat el maig de 1122.

## El setge

El març de 1123 es construí el castell de Gardeny enfront de Làrida, en el campament que ocupava Alfons, on s'enfrontaren Ramon Berenguer III i Guillem IX de Poitiers contra Alfons el Bataller sense poder aixecar el setge, que el Bataller aixecà en juny de 1123.

## Conseqüències

Després de la derrota d'Alfons el Bataller contra els almoràvits a la batalla de Corbins va pactar una aliança contra ells amb Ramon Berenguer III i va fracassar en el setge de Fraga en 1133.
Al-Mudhàffar va lliurar Larida als comtes Ramon Berenguer IV de Barcelona i Ermengol VI d'Urgell el 24 d'octubre de 1149.

## Referències

* ↑ Soldevila i Zubiburu, 1962, p. 141.
* 1 2 Soldevila i Zubiburu, 1962, p. 142.
* ↑ Els castells catalans. Volum 6. Rafael Dalmau, 1979, p. 843.
* ↑ Soldevila i Zubiburu, 1962, p. 143.

## Bibliografia

* Soldevila i Zubiburu, Ferran. Història de Catalunya. Alpha, 1962.
# Cantó de Bréhal

El cantó de Bréhal és un cantó francès del departament de la Manche, situat al districte de Coutances. Té 14 municipis i el cap es Bréhal.

## Municipis

* Anctoville-sur-Boscq
* Bréhal
* Bréville-sur-Mer
* Bricqueville-sur-Mer
* Cérences
* Chanteloup
* Coudeville-sur-Mer
* Hudimesnil
* Longueville
* Le Loreur
* Le Mesnil-Aubert
* La Meurdraquière
* Muneville-sur-Mer
* Saint-Sauveur-la-Pommeraye

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | René Rapilly | MRP |
| 1949 | André Ganne de Beaucoudray | RPF |
| 1949-1955 | René Rapilly | MRP |
| 1955-1984 | Jean Girot | Independent |
| 1984-1993 | Bernard Rolland | Divers droite |
| 1993- | Jean-Marie Remoué | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.917 | 7.600 | 7.886 | 8.503 | 8.881 | 9.578 | 11.148 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Bergantiños

Bergantiños és una comarca de Galícia situada al nord-oest de la província de la Corunya.

## Geografia

Limita al nord amb l'oceà Atlàntic, amb la comarca de la Corunya a l'est, amb la comarca d'Ordes al sud-est, i amb les comarques del Xallas i Terra de Soneira al sud-oest.

## Municipis

En formen part els municipis de:
* Cabana de Bergantiños
* Carballo
* Coristanco
* A Laracha
* Laxe
* Malpica de Bergantiños
* Ponteceso
# Serrat de l'Abellar de Baix

El Serrat de l'Abellar de Baix és una serra situada al municipi de Sallent, a la comarca del Bages, amb una elevació màxima de 504 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya