OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Molí de Can Vila

El Molí de Can Vila és una obra d'Aguilar de Segarra (Bages) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Tot ell restaurat per habitacle,es ben identificable la bassa feta amb grans carreus de pedra,treballada,es localitza sota l'estació d'Aguilar de SEgarra i al peu mateix de la nova carretera de Rajadell

## Referències

* ↑ «Molí de Can Vila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Molí del Ribalta de Baix

El Molí del Ribalta de Baix és una obra d'Aguilar de Segarra (Bages) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici d'una sola planta coberta amb volta de canó, fet a igual que la bassa amb carreus de pedra picada. Actualment no queden restes del molí a la part interior de l'edificació. Les conduccions varen utilitzar-se com a reserva d'aigua.
A la façana i damunt un petit finestral s'hi llegeix " RAMON RIBALTA A FET PER LO MOLÍ AL ISIDRO GARRIGA MESTRE DE CASAS 1785 ? " (la pedra està malmesa). L'aigua la rebia del molí de dalt.

## Referències

* 1 2 «Molí del Ribalta de Baix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Mas Salipota

Mas Salipota és una masia de Súria (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt d'edificacions situat al nord-oest del municipi, en el barri que porta el seu nom. L'edifici ha sofert reedificacions, tot i que el cos occidental s'identifica com el buc originari. És una construcció feta en maçoneria i amb carreus de pedra treballats als seus angles. Es diferencien alguns elements arquitectònics rellevants com la galeria amb dobles arcades superposades a la façana Sud i un porxo cobert amb volta de pedra que dona accés a l'entrada principal de la casa i a les edificacions auxiliars destinades a un ús avícola. És interessant destacar l'interior, sobretot el menjador situat a la primera planta, on es conserva mobiliari propi relatiu al segle xviii.
Pel que fa a les dependències auxiliars, totes relatives a un ús agropecuari, s'identifiquen espais i elements rellevants com el celler i les tines, pou, piques d'oli, etc.

## Història

La primera notícia que es té Salipota és del 9 de maig de 1232, quan el cavaller Berenguer del Quer, en el seu testament, deixa el domini directe dels masos de Soler pota a l'església de Sant Cristòfol de Súria. El primer Salipota que tenim documentat és Berenguer de Salipota, l'any 1251.
El mas té diversos pergamins, el més antic dels quals data del 1282. Segons Albert Fàbrega el nom de Salipota podria venir venir d'una derivació de Solerporta.

## Referències

* 1 2 3 «Mas Salipota». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
* ↑ Els pergamins del mas Salipota de Súria.
# Cal Sanyes (Súria)

Cal Sañes és una casa de Súria (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici situat a la cantonada entre els carrers González Solesio i Vilanova. Es tracta d'una construcció de quatre altures i terrat. Destaca la composició simètrica de les obertures en forma d'arc deprimit còncau, les balustrades corregudes del primer i segon pis, el revestiment de la façana en forma de carreus esgrafiats i el treball de les baranes metàl·liques que presenten formes corbes. Del primer pis destaca la tribuna situada en la cantonada. Tota la construcció és coronada per un ràfec amb decoració d'escacs o dentada i amb un terrat tancat per una barana metàl·lica i petites pilastres de fàbrica.

## Història

L'edifici originàriament pertanyia a la família Sañes, nissaga de sastres de la localitat.

## Referències

* 1 2 «Cal Sanyes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# L'Almoina de Gaüses

L'Almoina de Gaüses és una obra de Vilopriu (Baix Empordà) declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Les restes de l'edifici fortificat conegut per "l'Almoina" es troben integrades al conjunt d'una masia, al nord-oest del veïnat de Ponent de Gaüses. Únicament s'hi han conservat part dels murs, bastits amb aparell de carreus rectangulars, que mostren restes d'antigues espitlleres i un portal d'arc de mig punt adovellat.

## Història

L'edifici havia estat possessió de la Pia Almoina de Girona. Probablement fou bastit en els segles XIV-XV.

## Referències

* 1 2 «L'Almoina de Gaüses». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2018].
# Barraca de vinya (Talamanca)

La Barraca de vinya és una obra de Talamanca (Bages) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Barraca de planta circular, completament rodona i orientada al sud-est. està coberta per una volta cònica construïda a partir de la col·locació de fileres de pedra cada vegada més situades cap a l'interior. La cúpula està protegida per una coberta de terra que li dona una forma lleugerament punxeguda. A la part alta de la paret hi ha una filada de lloses col·locades planes que envolten tota la barraca en forma de carener, i que la protegeix de la pluja. Les parets de la barraca són fetes amb carreus de diferents dimensions, unides en sec. El portal d'accés és alt i rectangular i el seu marc el formen les mateixes parets laterals. Una sola llosa fa de dintell i es troba sota mateix del carener. La barraca es troba en un terreny en el que antigament hi hagué vinya, que desaparegué possiblement amb l'arribada de la fil·loxera.

## Referències

* ↑ «Barraca de vinya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 gener 2019].
# Can Messeguer (Sant Feliu de Llobregat)

Can Messeguer és una masia a més d'un km al nord-est del nucli de Sant Feliu de Llobregat (al Baix Llobregat) protegida com a bé cultural d'interès local. Masia de volums i factura senzilla molt ben conservada, en la que destaquen una finestra gòtica i una porta dovellada inclosa en una paret de carreus de pedra. Als voltants existeixen restes d'elements de l'antiga activitat agrícola, així com els horts. També es conserva una antiga mina d'aigua amb recorregut fins al conjunt de l'ermita de la Salut.

## Referències

* ↑ «Masia Can Messeguer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 25 gener 2019].
# Casa a l'avinguda de l'Assumpció de Nostra Senyora, 7 (Bellvei)

La Casa a l'avinguda de l'Assumpció de Nostra Senyora, 7 és una obra eclèctica de Bellvei (Baix Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici d'una sola planta amb una torre a l'esquerra.
La planta consta de porta d'accés de forma rectangular i de dues finestres rectangulars amb reixat col·locades a la dreta. A sobre hi ha una cornisa i balustrada. La torre té dos pisos. Als baixos presenta una finestra de dues obertures aparellades amb reixat. Tres cornises separen la planta baixa del pis superior, que té una finestra rectangular. Com a remat hi ha una barana amb motius gòtics sostinguda per unes cartel·les. Totes les obertures presenten una decoració a base de carreus en relleu i un petit trencaaigües. Tota la façana està decorada amb carreus dibuixats i pintada en dues tonalitats de rosa.

## Història

Una fotografia del 1954-1955 mostra l'edifici tal com és avui.

## Referències

* 1 2 3 «Casa a l'avinguda de l'Assumpció de Nostra Senyora, 7». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Casa a l'avinguda de l'Assumpció de Nostra Senyora, 7». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Pont del Saldes

Pont del Saldes és un pont de Guardiola de Berguedà (Berguedà) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un pont força esvelt d'un sol ull, un arc de mig punt lleugerament rebaixat fet amb grans dovelles de pedra poc treballades. La resta del parament és de carreus més petits, sense treballar i amb molt de morter.

## Història

En l'actualitat està desproveït de barana i es troba parcialment cobert de vegetació i en desús. Paral·lelament a aquest i a prop seu hi corre un pont més modern que va absorbir les funcions.

## Referències

* 1 2 «Pont del Saldes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Can Puvill

Can Puvill és una obra de Senan (Conca de Barberà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquesta casa, com alguna altre del poble, sembla haver estat realitzada aprofitant els carreus del castell del qui avui no en queda cap vestigi. Les cases del poble de la comarca construïdes com aquesta al segle xviii, es realitzaven en reble o amb carreus molt menys ben construïts a no ser que es tractes d'una casa senyorial. En aquest cas la construcció presenta un èntasi en la façana per tal de suportar millor el pes d'aquesta bastida com diem, en carreus regulars d'importants dimensions per a un edifici domèstic.

## Referències

* ↑ «Can Puvill». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Casa de la Vila de Vallfogona de Riucorb

Casa de la Vila de Vallfogona de Riucorb és una obra de Vallfogona de Riucorb (Conca de Barberà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de pedra arrebossada, imitant carreus al carrer de la Font. Té tres plantes. A la planta baixa hi ha un sòcol que sobresurt i tes obertures, dues portes i una finestra. Separant les dues plantes hi ha una motllura. A la planta principal hi ha dues finestres simètriques, una a cada banda de la porta de sortida del balcó. A la planta superior hi ha la golfa amb tres petites obertures quadrangulars.
Rematant la construcció trobem una cornisa fent una sanefa i coberta de teules.

## Història

L'any 1894 aprofitant certes circumstàncies i l'espontània decisió de la professora Mercè Gener, hom construí una casa per a l'ensenyament de noies, donada per Ramon Pladelasala a les Germanes Dominiques.

## Referències

* 1 2 3 «Casa de la Vila de Vallfogona de Riucorb». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Casa de la Vila de Vallfogona de Riucorb». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà. Arxivat de l'original el 2011-08-29. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Casa al carrer del Capuig, 10 (l'Espluga de Francolí)

La Casa al carrer del Capuig, 10 és una obra de l'Espluga de Francolí (Conca de Barberà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Exemple de casa construïda sobre arc diafragmàtic. En aquest cas no sembla que l'arc compleixi la funció d'obertura del pis inferior, sinó que més aviat la d'arc de descàrrega, necessari per a poder aixecar més pisos en una construcció bastida en doble. En dos pisos superiors, d'habitació i assecador, són de maó i l'escaire de la façana de carreus regulars.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer del Capuig, 10». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Casa al carrer del Capuig, 10». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà.
# Torre d'en Plats i Olles

La Torre d'en Plats i Olles és un edifici de Vilanova i la Geltrú (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una torre de defensa de planta circular formant un volum lleugerament troncocònic que descansa sobre una que sobresurt. La coberta és plana amb un cos de sortida d'escala i gàrgoles ceràmiques. Hi ha un forjat intermitg. Els murs de càrrega són de pedra. Un pilar central de totxo suporta jàsseres de fusta que formen una creu. Hi ha embigats de fusta i empostissats.
La fàbrica és de pedra amb carreus petits i irregulars. Trobem una filada d'espitlleres amb esplandit emmarcades amb totxo. Els dos portals d'entrada estan emmarcats amb totxo, un és amb llinda i l'altra d'arc rebaixat. La cornisa perimetral és de totxo a sardinell.

## Referències

* 1 2 «Torre d'en Plats i Olles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
* ↑ Ricard. «Catalunya Medieval - Castells, Torres, Fortificacions i altres construccions». [Consulta: 1r març 2019].
* ↑ «Torre d'en Plats i Olles - Vilanova i la Geltrú - Afores - Pobles de Catalunya». [Consulta: 1r març 2019].
* ↑ «Torre dels Plats i Olles». [Consulta: 1r març 2019].
# Construccions de pedra seca XII (l'Albi)

Les Construccions de pedra seca XII és una obra de l'Albi (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Barraca de vinya orientada cap a l'est i de petites dimensions. Està feta de grans carreus de pedra sense desbastar. La porta està centrada degut a les seves dimensions (habitualment s'opta per desplaçar-la cap a un dels laterals). Al seu interior hi ha una menjadora per als animals i un recer que es fa servir com a llar de foc però que no té sortida de fums; hom suposa que quan s'encenia el foc, havien d'estar amb la porta oberta.

## Referències

* ↑ «Construccions de pedra seca XII». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Can Bolós (Montagut i Oix)

Can Bolòs, també coneguda per la gent del país amb el nom de Can Ferrussola, és una masia al nord-oest del nucli de Montagut (la Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És de planta rectangular i té un ampli teulat a dues aigües amb els vessants vers les façanes laterals. Cal destacar la façana de migdia, amb tres grans arcs de mig punt als baixos, que sustenten l'eixida del primer pis al qual s'accedeix mitjançant alguna de les tres obertures rectangulars que presenta. A les golfes també hi ha tres finestres de conformades per arcs de mig punt. Els murs de Can Bolòs estan emblanquinats llevat dels carreus visibles de les cantonades i les obertures. Fa poc, el mas ha estat objecte d'una acurada restauració. Al seu costat hi ha una àmplia pallissa de dos pisos amb teulat a dues aigües.

## Referències

* 1 2 «Masia de Can Bolós». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Fonts de Sant Roc (Olot)

Les Fonts de Sant Roc són unes fonts d'Olot (Garrotxa) protegides com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

A partir de les aigües que durant molt temps van servir pel proveïment d'Olot, es conformà aquesta font segons l'obra de millora projectada i dirigida per Josep Berga i Boix el 1885. Font monumental formada per una paret de carreus de pedra volcànica i coronada per un frontó amb pendent a dues aigües, i coronat amb una creu de ferro decorada amb motius florals de metall. La font pròpiament raja per dos brocs i recull l'aigua una pica de marbre. Sobre la font s'hi col·locà el 1974 una decoració amb rajola vidriada amb la figura de Sant Roc, creada per Marià Oliveras. Davant la font hi ha un espai circular, amb la paret que aguanta aquesta primera feixa respecte el riu, i en l'espai també hi ha una àrea de bancs i taules petites.

## Referències

* ↑ «Fonts de Sant Roc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# La Casassa de Pla d'en Prat

La Casassa de Pla d'en Prat és una obra de Sant Gregori (Gironès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia de planta rectangular estructurada en diverses tipologies paral·leles, perpendiculars a la façana principal. Les parets portants són de maçoneria amb carreus a les cantonades i emmarcant les obertures. L'acabat exterior és amb arrebossat. La coberta és a dues vessants i amb teula àrab. Inicialment hauria estat un mas més petit, ampliat posteriorment. La façana principal presenta una porta dovellada d'accés, finestres de llinda plana amb carreus bisellats i ampits de pedra motllurats a la primera planta, una obertura formada per tres arcs de mig punt i alguna altra obertura de caràcter medieval.

### Paller

Construcció rural de planta rectangular amb parets portants de maçoneria i coberta a dues vessants feta amb cairats, llates i teula àrab. El bigam de la coberta és de tirada doble amb jàssera central i pilar també central a l'interior de la planta. És interessant la disposició de l'obertura principal, col·locada en un angle de la construcció. Els pallers havien estat concebuts com a edificacions annexes al mas, generalment aïllades i ben ventilades, per a guardar les eines relacionades amb les feines del camp o emmagatzemar farratge, gra, etc.

## Història

Aquesta casa també hauria estat propietat de la Mitra de Girona. Era el palau d'estiu, segons Botet i Sisó, del Bisbe Margarit i abans havia estat palau de Gastó de Moncada. Joan Margarit també hauria estiuejat a la Jueria. A la llinda de la finestra principal hi ha la data de 1584. En les tres finestres superiors diu 1603. No s'han trobat gaires més referències documentals d'aquest edifici. Únicament, segons especifica J. Calzada, en una llista de donants per les obres de l'església parroquial hi consta un tal Josep Turon i Esteban, com habitant del mas. En una altra llista anterior de les cases que pagaven la Mitgera hi figura la Casa Simon de Vall alies Casassa.

## Referències

* 1 2 3 «La Casassa de Pla d'en Prat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Cementiri Municipal de Sant Gregrori

El Cementiri Municipal de Sant Gregrori és una obra de Sant Gregori (Gironès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt desenvolupat en forma de planta quadrangular amb accés central i els nínxols disposats lateralment a ell. Seguint l'eix de l'entrada es desenvolupa un passeig vorejat de xiprers que junt amb un de perpendicular formen una creu de doble filera de xiprers. Les parets són arrebossades i pintades i la coberta dels nínxols és de teula àrab. El portal d'entrada és emmarcat amb carreus, a la llinda hi ha un relleu representant un rellotge de sorra alat. La porta d'entrada és de ferro amb la inscripció de l'any de la construcció.

## Història

L'any 1931 amb l'adveniment de la República es procedí a la municipalització del Cementiri, segons consta al llibre d'Actes de les sessions municipals.

## Referències

* 1 2 «Cementiri Municipal de Sant Gregrori». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Paller a Sant Medir

El Paller a Sant Medir és una obra de Sant Gregori (Gironès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Petita construcció de caràcter agrícola, construïda amb parets portants de maçoneria i carreus a les cantonades. La coberta és de teula a dues vessants suportada per cinc cairats perpendiculars a la façana que descansen sobre la paret posterior i sobre una biga deformada de fusta situada a la façana principal. La façana lateral presenta una gran obertura, amb una columna a la cantonada feta amb blocs de pedra. La columna descansa sobre un senzill basament de pedra i a la part superior és rematada per un capitell, també de pedra.

## Història

Aquestes construccions havien estat concebudes originàriament com llocs per guardar-hi les eines del camp i també per emmagatzemar gra, farratge, etc.
Eren de construcció senzilla, ben ventilades i generalment separades de la construcció principal.

## Referències

* 1 2 3 «Paller a Sant Medir». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# La Jueria Grossa de Domeny

La Jueria Grossa de Domeny és una obra renaixentista de Sant Gregori (Gironès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta quadrangular amb un pati interior. Parets portants de pedra morterada, amb carreus ben tallats a les obertures i cantonades de les façanes. Es desenvolupa en planta baixa, planta principal i golfes. La coberta és de teula àrab.

## Història

El bisbe de Girona tenia dues masoveries a Domeny, una seria aquest edifici anomenat Joheria de Sant Gregori o Joheria grossa de Domeny, ja que pertany al poble i a la parròquia de Domeny. L'altra seria la Joheria petita situada a Domeny. L'edifici que ens ocupa és la Joheria Gran i hauria estat construït vers els segles XVI-XVII, això es confirmaria segons J. Calzada per l'escut existent encara avui a la llinda de la porta principal, a dues cantonades de l'edifici i a la llinda de la porta de la galeria del pati inferior, del bisbe Jaume Cassador, que degué ser el constructor de la casa i que fou bisbe de Girona entre 1584-1597. Segons Botet i Sisó el bisbe Margarit venia a estiuejar a aquesta "jueria". No especifica quin Margarit era, l'oncle o el nebot, encara que per l'època cal pensar que seria el nebot, ja que abans no hauria estat arranjat per a una estada episcopal.

## Referències

* 1 2 «La Jueria Grossa de Domeny». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «La Jueria Grossa de Domeny». entari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural.
# Can Serra (Argelaguer)

Can Serra és una masia gòtica al veïnat del Guilar (Argelaguer, la Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Josep Murlà digué: "Al cim de la muntanya, en indret estratègic, s'aixecà una força, dita Albis, que durat els segles XII al XIV fou residència de la família noble d'igual nom". No es tractarà del mateix edifici?.
Casa ubicada a poca distància del temple de la Mare de Déu del Guilar. És de planta rectangular i teulat a dues aigües, amb els vessants vers les façanes laterals. Disposa de baixos, destinats al bestiar, i pis, amb escala de pedra interior. Va ser construïda amb carreus poc escairats, llevats dels emprats per fer els cantons i l'emmarcament de les obertures. Disposa de molts afegits posteriors a la fàbrica primitiva, com una eixida coberta a la façana nord o cabanes al costat sud.
De Can Serra del Guilar cal destacar-ne la façana de migdia que conserva un bonic finestral de línies gòtiques i una àmplia porta adovellada que dona accés a l'edifici. A l'interior, dins els estables, es conserva una gran llar de foc feta de carreus molt ben tallats.

## Referències

* 1 2 3 «Masia de Can Serra del Guilar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Casa al barri de la Cellera, 4 (Mieres)

La Casa al barri de la Cellera, 4 és una obra de Mieres (Garrotxa) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa entre mitgera situada al barri de la Cellera núm.-4. És de planta rectangular i teulat a dues aigües. Disposa de pedra del país poc tallada, llevat dels carreus cantoners i els que emmarquen les obertures. Cal remarcar les dades gravades en algunes de les seves llindes i les tres grans arcades de mig punt del pis superior, així com la inscripció següent: 17 DIA 19 DE OBRE 33/ 1733"(?).

## Referències

* ↑ «Casa al barri de la Cellera, 4». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].