OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Platja des Niu Blau

La Platja de s'Estanyol, també anomenada Niu Blau, és una platja flanquejada per dos petits sortints coberts de vegetació la qual arriba fins a la mateixa platja. En aquesta hi desemboca un important torrent que dona molta vistositat al conjunt. És d'un gran atractiu paisatgístic.
El pintor valencià Rigobert Soler Pérez s'hi va establir en el lloc anomenat Niu Blau. Hi va pintar diversos quadres anomenant-los Niu Blau, nom que ha acabat sent alternatiu al tradicional de s'Estanyol.

## Característiques

L'arena és fina i d'origen natural que alterna amb sectors de còdols aportats pel torrent i zones rocoses.Als fons hi alternen l'arena i la grava. La suavitat en el desnivell del fons la fan més segura per al bany. La platja és d'aproximadament 100 m de longitud i 12 m d'ample. Té diferents serveis com: restaurant, dutxes, esports nàutics, hamaques i para-sols

## Com arribar-hi

Sortida d'Eivissa en direcció a Santa Eulària a l'arribar al poble hi ha una rotonda on s'ha de girar a l'esquerra en direcció Sant Carles-Es Canar es rodeja el poble per la part de dalt i s'arriba a l'altra rotonda on s'ha de girar a la dreta i a uns 100m es gira a l'esquerra pel carrer Cesar Pujet Riquer fins a passar l'Eroski i a uns 200 m apareix un cartell que posa Niu Blau, gires a la dreta, baixes un pendent i ja hi has arribat.

## Referències

* ↑ «Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera». Arxivat de l'original el 2010-04-02. [Consulta: 22 març 2010].
# Sèrum fisiològic

El sèrum fisiològic és una dissolució aquosa de substàncies compatibles amb els organismes vius per les seves característiques definides de osmoticitat, pH i força iònica. Està compost d'aigua, electròlit, i, de vegades, diferents substàncies, com ara la glucosa, font de carboni i energia per a l'organisme, i d'alguns polisacàrids expansors. Tot i que se sol emprar com a sinònim de sèrum salí isotònic, una solució de 7,5 g de clorur de sodi en 1000 cm³ d'aigua destil·lada.
S'empra com a substitut de la sang quan disminueix dràsticament la volèmia i com a via d'aplicació de diverses substàncies (per exemple, injectables).
També és bo en les curacions de perforacions a la pell, en vòmits constants (oralment) i en obstruccions nasals.

## Vegeu també

* Sèrum de llet
* Sèrum sanguini
* Plasma sanguini

## Referències

* ↑ «Diccionari Enciclopèdic de Medicina». Arxivat de l'original el 2009-05-14. [Consulta: 30 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Composició de diferents tipus de sèrum fisiològic Arxivat 2015-11-27 a Wayback Machine.
# Antoniadi (cràter marcià)

Antoniadi és un gegantí cràter d'impacte del planeta Mart situat a l'oest del cràter Baldet, a l'est de Schöner i al sud-est de Flammarion, situat amb les coordenades planetocèntriques a 24.76 ° N i 64.47 ° E. L'impacte va causar un clot de 400.95 quilòmetres de diàmetre. El nom va ser aprovat el 1973 per la Unió Astronòmica Internacional, en honor de l'astrònom francès Eugène Michel Antoniadi (1870-1944).

## Referències

* ↑ "Antoniadi (cràter marcià)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Morton, Oliver. Picador. Mapping Mars, 2002.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Sinai Dorsa

Sinai Dorsa és una formació geològica de tipus dorsum a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -10.21 ° latitud N i 285.03 ° longitud E, que fa 456.54 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1988 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Sinai Dorsa". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Mil·lenni I aC

El mil·lenni i aC va abastar els anys des del 1000 aC fins a l'1 aC. Engloba l'edat del ferro a l'Antic Món i veu la transició des de l'Antic Orient Pròxim a l'antiguitat clàssica.

## Esdeveniments

* Ascens i decadència del Regne d'Israel. Regnats de David i Salomó.
* Expansió colonitzadora dels fenicis i grecs pel Mar Mediterrani.
* Segle d'Or de Pericles. Guerra del Peloponès entre Atenes i Esparta.
* Apogeu i destrucció de l'Imperi Cartaginès. Guerres Púniques.
* Esplendor de la dinastia Zhou a la Xina. Període dels regnes combatents. Instauració de l'Imperi Han.
* Creació de l'Imperi Maurya.
* L'Edat del Ferro s'escampa per l'Europa Occidental.
* Buda funda el Budisme.
* Cir el Gran conquereix Babilònia i crea l'Imperi Persa.
* Alexandre Magne conquereix Grècia, Egipte, Pèrsia, i arriba fins a l'Indus.
* Els celtes envaeixen l'Europa Occidental.
* Fundació i caiguda successives de la Monarquia i la República romanes.
* A Mesoamèrica, comença la civilització Maia.

## Personatges destacats

* David, rei d'Israel.
* Homer, poeta grec.
* Confuci, filòsof xinès
* Laozi, filòsof xinès i fundador del Daoisme.
* Zoroastre, fundador del Zoroastrisme.
* Buda, fundador del Budisme.
* Mahavira, fundador del Jainisme.
* Alexandre Magne, rei i conqueridor grec.
* Sòfocles.
* Pericles, governant d'Atenes.
* Demòcrit, filòsof grec.
* Sòcrates, filòsof grec
* Plató, filòsof grec.
* Aristòtil, filòsof grec.
* Euclides, matemàtic d'Alexandria.
* Hanníbal, general cartaginès.
* Publi Corneli Escipió Africà Major, polític i general romà.
* Arquimedes, inventor grec.
* Juli Cèsar, conqueridor romà i dictador.
* Virgili, poeta llatí.

## Invents, descobriments, introduccions

* L'ús del ferro s'escampa.
* Es descobreix el principi d'Arquimedes.
* Es desenvolupa la geometria.
* El Teorema de Pitàgores demostrat.
* Eratòstenes demostra que la Terra és esfèrica i estima el seu diàmetre.
* Els Fenicis propaguen l'alfabet fonètic pel Mediterrani
* Es construeix el Diolkos, que permetia als vaixells travessar per terra l'Istme de Corint.

## Referències

* ↑ Williams, Charles K.; Bookidis, Nancy. Corinth, the Centenary, 1896-1996 (en anglès). ASCSA, 2003, p.137. ISBN 0876610203.
# Sant Cebrià de Flaçà

Sant Cebrià és l'església parroquial de Flaçà (l'Empordà) parròquia a la que també hi ha adscrites les ermites de Sant Fermí i de la Mare de Déu de l'Esperança. La fàbrica de Sant Cebrià finalitzà el 1824 substituint un temple anterior d'estil romànic del qual amb prou feines en conserva vestigis el temple actual. A l'altar major hi ha un retaule de Sant Cebrià del 1856.

## Arquitectura

És un edifici religiós d'una sola nau amb capelles laterals a ambdues bandes. La cobertura és feta amb una volta apuntada amb llunetes laterals, en les quals hi ha finestres, algunes d'elles pintades sobre la paret, imitant vitralls. Una gran cornisa que recorre tot l'interior de la nau serveix de remat als murs. La façana principal és d'inspiració barroca, amb una portalada de carreus de pedra amb pilastres i capitells rematada amb una fornícula amb la imatge del patró Sant Cebrià i una detalls ornamentals d'estil rococó amb data de 1824, que sembla l'any d'acabament de l'església.
Es conserven restes de l'antiga església romànica del s. XII, en concret hi ha fragments de la façana principal amb la portalada d'accés i un finestral tapiats, també hi ha part de l'absis semicircular a llevant.
El portal d'entrada a l'antiga església romànica està format per dovelles de pedra i arcs de mig punt en gradació i assentat sobre una línia d'imposta. Es conserva també part de la paret feta amb carreus de pedra i una finestra sobre la porta, en forma d'arc de mig punt, de la mateixa època. Tant el portal com la finestra estan tapiats.

## Història

Existeix a l'arxiu del Capítol de la Catedral de Girona un document de 1209 en què se cita l'església de Flaçà en llatí: Floçiano. És un escrit al bisbe de Girona, Arnau de Creixell, en el qual Arnald III de Llers li restituïa unes esglésies, entre elles la de Flaçà. Fins a l'any 1922 es conservà l'antic cementiri al costat del temple. L'any 1936 es destruïren les campanes i després de la guerra s'hi col·locaren les de la capella de Sant Fermí (1841) i la de Farreres (1790).
La nova església es va començar el 15 de novembre de 1784 segons ens ho indica un llevador d'obra que es conserva. Era rector mossèn Narcís Conchs que ho fou fins al 1812. En ell també s'hi detalla el nom dels treballadors, els jornals i els preus dels materials. El nou temple s'inicia per la part de l'absis, orientada a nord, assimilat part de l'antiga església romànica orientada a llevant.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Sant Cebrià de Flaçà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 novembre 2016].
* ↑ «Goigs a sant Cebrià, patró de Flaçà». [Consulta: 2018].
# Hyblaeus Fossae

Hyblaeus Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 22.94 ° de latitud N i 140.31 ° de longitud E. Fa 375 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Hyblaeus Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Xanthe Dorsa

Xanthe Dorsa és una formació geològica de tipus dorsum a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 49.72 ° latitud N i 349.3 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1976 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Xanthe Dorsa". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Casa Torrents

La casa Torrents o ca la Buresa és un edifici modernista situat a la plaça de Fius i Palà, cantonada amb el carrer del Born de Manresa (Bages), catalogat com a bé cultural d'interès local.

## Història

Va ser projectat el 1906 per l'arquitecte Ignasi Oms i Ponsa i construït entre aquesta data i el 1908 per a l'industrial tèxtil manresà Llogari Torrents i Serra, propietari de la Colònia Antius a Callús. La casa es coneix popularment com ca la Buresa pel cognom de la dona del propietari, Antònia Burés i Borràs, pertanyent a una altra nissaga de fabricants.

## Descripció

Edifici a tres vents de planta baixa i quatre pisos amb dues torrasses circulars als angles, un dels quals està culminat amb una cúpula cònica, amb decoració ceràmica en forma d'escates. La façana és carreuada amb elements florals, ceràmica vidriada, esgrafiats i ferro forjat. Presenta una alternança de formes i llindes, especialment decorades les corresponents a les portes dels balcons volats.
Al mig de la façana sobresurt un cos central, amb una tribuna al primer pis, coronat a la part superior amb quatre pinacles i una imatge del Sagrat Cor, habitual en molts edificis modernistes. Una altra tribuna embelleix la torrassa lateral. Ambdues tribunes gaudeixen d'una rica decoració amb finestrals, amb arcs lobulats de cortina que conserven a la part superior uns vitralls i els capitells de les columnes amb decoració floral; una barana de pedra decorada remata el conjunt.
A la planta baixa, un portal lobulat duu a un vestíbul, que donava l'entrada als vianants i carruatges, que es desdobla en dues escalinates. A l'interior d'alguns pisos particulars es conserva la decoració genuïnament modernista.

## Vegeu també

* Casa Antònia Burés

## Referències

* 1 2 «Casa Torrents». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ Casamitjana i Parassols, 2011, p. 323.

## Bibliografia

* Casamartina i Parassols, Josep. Juli Batllevell. Un gaudinià oblidat. Sabadell: Fundació Gas Natural Fenosa / Museu del Gas, 2011. ISBN 9788461555604.
# Profanació

Una profanació és un ús irrespetuós o de maltracte a objectes, llocs, institucions o éssers, vius o morts, considerats sagrats o dignes de respecte. Es pot fer com a abús i mostra de poder, típicament com a càstigs en civilitzacions jerarquitzades i en guerres, per guanyar diners, com als robatoris, o altres motius.
A algunes religions, suposa un cas particular d'un sacrilegi: aquell en el que deliberadament es comet un crim contra quelcom sagrat, tenint en compte que les consideracions de sagrat i profà són culturals i varien molt en el temps i l'espai de cada societat. El seu significat en origen era tractar quelcom sagrat de manera profana, o barrejar el sagrat amb quelcom profà. A alguns països és un terme judíric específic per a un tipus de crim que pot variar lleugerament depenent de cada codi penal.

## Referències

* ↑ Profanació per lladres al cementiri parisí de Père-Lachaise l'any 1911
# Can Guix (Flaçà)

Can Guix és una masia de Flaçà (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una típica masia catalana de planta rectangular, desenvolupada en planta baixa i pis i dues plantes pis, amb tres crugies perpendiculars a la façana i accés central. La coberta es de teula a dues vessants. Posteriorment es va ampliar una a la lateral.
Tant la porta forana com la resta d'obertures, estan emmarcades amb carreus de pedra i llinda de una sola peça. La porta amb les impostes que ajuden a la llinda de pedra a salvar la llum de la portalada, de típica reminiscència medieval. Les finestres del primer pis presenten elements ornamentals religiosos de tradició gòtica a la llinda, ampit amb trencaaigües i esplandits exteriors en els brancals i la llinda. En el pati es conserva una pallissa amb dues columnes i capitells de pedra que suporten una cobertura de cairats i teula a dues.

## Història

És una de les cases més antigues del poble. A la llinda d'una finestra del primer pis es pot llegir "SETEMBRE 1560" i en una altra hi posa "FABRER 1564" acompanyades d'un elements ornamental de tradició gòtica i

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Guix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 novembre 2016].
# Nectaris Fossae

Nectaris Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -16.94 ° de latitud N i 304.2 ° de longitud E. Fa 623.07 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Nectaris Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Tyrrhenus Labyrinthus

Tyrrhenus Labyrinthus és una formació geològica de tipus labyrinthus a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -15.38 ° latitud N i 101.69 ° longitud E, que fa 102.68 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 2006 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Tyrrhenus Labyrinthus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Blunck, Jürgen. Exposition Press. Mars and its Satellites, A Detailed Commentary on the Nomenclature. 2$^a$, 1982.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Intolerància

«Intolerància» té aquests significats:
* Intolerància conversacional, pràctica de rebutjar la idea socialment acceptada de la tolerància religiosa
* Intolerància als aliments, incapacitat de consumir alguns aliments o nutrients sense patir efectes adversos sobre la salut
# Olympica Fossae

Olympica Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 26.94 ° de latitud N i 249.26 ° de longitud E. Fa 420 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i pren el nom d'una característica d'albedo localitzada a 17 ° de latitud N i 134 ° de longitud O.

## Referències

* ↑ "Olympica Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Allegheny Vallis

Allegheny Vallis és una formació geològica de tipus vallis a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -8.41 ° latitud N i 307.21 ° longitud E, que fa 171.08 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 2003 i fa referència a una característica d'albedo que pren el nom d'un riu a Pennsylvania, EAU.

## Referències

* ↑ "Allegheny Vallis". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ The Times Atlas of the World, Comprehensive Edition: The Times of London en col·laboració amb John Bartholomew i Son Ltd., 1971 (i altres edicions).

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Kentucky Speedway

Kentucky Speedway és un circuit automobilístic de carreres d'1,5 milles (2.400 metres) d'extensió, situat prop de la població de Sparta, Kentucky, Estats Units. Fou construït per a atraure les més importants categories nord-americanes d'automobilisme als habitants de les ciutats properes de Cincinnati, Louisville i Lexington.
La categoria de monoplaces IndyCar Series visità Kentucky a l'agost des de l'any 2000, amb la companyia de la Indy Lights a partir de 2002. Les carreres duren respectivament 300 i 100 milles (480 i 160 km). Dues de les divisions nacionals de la NASCAR, la Busch Series i la NASCAR Truck Series, corren allí una carrera de 300 i 225 milles des de 2001 i 2000 respectivament.
L'amo de l'oval, Jerry Carroll, havia intentat infructuosament durant diversos anys aconseguir una data de la NASCAR Cup Series. Això va dur a l'empresari a presentar una demanda legal en 2005 contra la International Speedway Corporation, l'empresa propietària de la majoria dels circuits de la NASCAR, per no permetre albergar a Kentucky una data de la Copa malgrat complir amb els requisits. La demanda va ser rebutjada el gener de 2008.
Mentrestant, Kentucky s'usà com pista de proves pels equips d'eixa categoria, ja que les pràctiques privades en els circuits del calendari estaven restringides. Al maig de 2008, l'oval de Kentucky va ser comprat per l'altra gran empresa ama de nombrosos circuits en Estats Units, Speedway Motorsports.

## Guanyadors
### IndyCar Series i Indy Lights

| Any | IndyCar Series | IndyCar Series | IndyCar Series | Indy Lights |
| Any | Pilot | Automòbil | Equip | Pilot |
| 2000 | Buddy Lazier | Dallara Oldsmobile | Hemelgarn Racing | |
| 2001 | Buddy Lazier | Dallara Oldsmobile | Hemelgarn Racing | |
| 2002 | Felipe Giaffone | G-Force Chevrolet | Mo Nunn Racing | A.J. Foyt IV |
| 2003 | Sam Hornish Jr. | Dallara Chevrolet | Panther Racing | Jeff Simmons |
| 2004 | Adrian Fernández | G-Force Honda | Fernández Racing | P.J. Chesson |
| 2005 | Scott Sharp | Panoz Honda | Fernández Racing | Travis Gregg |
| 2006 | Sam Hornish Jr. | Dallara Honda | Penske Racing | Jay Howard |
| 2007 | Tony Kanaan | Dallara Honda | Andretti Green Racing | Hideki Mutoh |
| 2008 | Scott Dixon | Dallara Honda | Chip Ganassi Racing | Dillon Battistini |
| 2009 | Ryan Briscoe | Dallara Honda | Penske Racing | Wade Cunningham |

### NASCAR

| Any | Sèries Busch | Sèries Truck |
| 2000 | | Greg Biffle |
| 2001 | Kevin Harvick | Scott Riggs |
| 2002 | Todd Bodine | Mike Bliss |
| 2003 | Bobby Hamilton Jr. | Carl Edwards |
| 2004 | Kyle Busch | Bobby Hamilton |
| 2005 | Carl Edwards | Dennis Setzer |
| 2006 | David Gilliland | Ron Hornaday |
| 2007 | Stephen Leicht | Mike Skinner |
| 2008 | Joey Logano | Johnny Benson |

## Referències

* ↑ «Recapping a track's birth». Cincinnati.com. Arxivat de l'original el d’agost 16, 2000. [Consulta: 5 juliol 2011].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Kentucky Speedway (anglès)
# Can Joher

Can Joher és un edifici de Flaçà (Gironès). La porta d'aquest edifici és una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una porta forana emmarcada per carreus de pedra, que presenten la mateixa motllura en els brancals i la llinda. Els carreus de la línia d'arrencament de la llinda, ajuden a salvar la llum de l'obertura, prenent una forma curvilínia. La llinda està formada per una pedra d'una sola peça, amb una orla en baix relleu, representat motius geomètrics i religiosos.

## Història

La porta forma part de la casa del C/ Sant Josep nº 14, anomenada La Grifa o Can Joher. Aquest edifici estava dividit en dos estatges, el més gran fou destinat a caserna de la Guardia Civil fins 1925, mentre que a l'altre hi vivia la família Teixidor, que es dedicava a teixir llençols de fil. A la inscripció de la llinda hi figura l'any 1624 sobre el nom de "MARTIRIA SALAMIA", voltant l'orla.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Joher». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 novembre 2016].
# Troy (Michigan)

Troy és una ciutat al comtat d'Oakland, Michigan, Estats Units. La seva població era de 87.294 al cens dels Estats Units del 2020, fent de Troy la ciutat més poblada del comtat i el 13è municipi més poblat de l'estat. Troy forma part del suburbi nord de l'àrea metropolitana de Detroit, situant-se a 25,7 km al nord-oest del centre de Detroit.
# Sacra Fossae

Sacra Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 26.76 ° de latitud N i 298.11 ° de longitud E. Fa 950 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1976 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Sacra Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Buvinda Vallis

Buvinda Vallis és una formació geològica de tipus vallis a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 33.84 ° latitud N i 152.23 ° longitud E, que fa 134.17 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 2985 i fa referència a l'actual riu Boyne, República d'Irlanda.

## Referències

* ↑ "Buvinda Vallis". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Thomson, J. Oliver. J. M. Dent and Sons Ltd.. Everymans Classical Atlas, 1963.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.