# Corredor de Wakhan

El corredor de Wakhan és un territori de l'Afganistan, i és el nom utilitzat sovint com a sinònim de tota la regió de Wakhan, més extensa. El corredor, estrictament, és un districte al nord-est del país, a la província de Badakhshan, que forma un enllaç de terra o "corredor" entre l'Afganistan i la Xina. El corredor és un territori llarg i prim, que separa Tadjikistan al nord, del Pakistan al sud.
El corredor fou una creació política de l'anomenat "Gran Joc" entre l'Imperi rus i la Gran Bretanya. A la cara nord del corredor, els acords entre la Gran Bretanya i Rússia el 1873 i entre la Gran Bretanya i Afganistan el 1893 van repartir l'àrea històrica de Wakhan, fent dels rius Panj i Pamir la frontera entre l'Afganistan i l'Imperi Rus. A la seva cara sud, l'acord sobre la línia Durand de 1893 marcava el límit entre l'Índia britànica i l'Afganistan. Això deixava una banda estreta de terra com a zona tampó entre els dos imperis, que fou coneguda com el corredor de Wakhan al segle xx.
El corredor té 220 milles de llarg i uns 12.000 habitants, més de 10.000 wakhis i prop de 1.500 kirguís.
El terme "corredor de Wakhan" també s'utilitza en un sentit més restringit per a referir-se a la ruta al llarg del riu Panj i el riu Wakhan fins a la Xina, i es refereix llavors a la part del nord del Wakhan, anomenat Pamir afganès.
Recentment, s'hi ha trobat una població nombrosa i saludable de l'amenaçada pantera de les neus.

## Ruta

Encara que el terreny és extremadament difícil, el corredor s'utilitzava històricament com a ruta de comerç entre Badakhshan i Yarkand. Consta que Marco Polo va arribar a la Xina per aquest pas. El sacerdot jesuïta Benedict Goëz va passar de Wakhan fins a la Xina entre 1602 i 1606. El maig del 1906, sir Aurel Stein va explorar el Wakhan, i informava que, en aquella època, 100 caravanes de ponis carregats de productes creuaven anualment a la Xina.
Els primers viatgers utilitzaven una de les tres rutes:
* Una ruta del nord portada cap amunt de la vall del riu Pamir fins al llac Zorkul; llavors, a l'est, a través de les muntanyes, a la vall del riu Murghab, a l'altre costat de la serra de Sarikol, s'estenia a la Xina.
* Una ruta del sud portava cap amunt de la vall del riu Wakhan al pas Wakhjir, a la Xina. Aquest pas estava tancat durant, com a mínim, cinc mesos a l'any i només estava obert irregularment per a la resta.
* Una ruta central es bifurcava de la ruta del sud a través del Petit Pamir a la vall del riu Murghab.
La ruta pel corredor ha estat tancada, de fet, al tràfic regular els darrers cent anys, i no hi ha cap carretera moderna. Hi ha una carretera aspra o via forestal des d'Ishkashim fins a Sarhad-e Broghil, construïda durant els anys 1960, però més enllà esdevé un simple camí. Hi ha uns 100 km des del final de la via a la frontera xinesa, al pas Wakhjir, i més enllà del Petit Pamir.
Townsend (2005) parla de la possibilitat de contraban de droga des de l'Afganistan fins a la Xina via el corredor de Wakhan i el pas de Wakhjir, però conclou que, a causa de les dificultats de les travessies de viatge i de la frontera, fins i tot si hi ha una mica de tràfic, seria menor comparat amb el que va per la via de Gorno-Badakhshan, província autònoma del Tadjikistan o fins i tot via Pakistan, on hi ha moltes més connexions accessibles cap a la Xina.
L'Afganistan ha demanat a la Xina en unes quantes ocasions d'obrir la frontera pel corredor de Wakhan per raons econòmiques (en algun moment, o com a ruta de subministrament alternativa per lluitar contra els talibans). Tanmateix, la Xina s'hi ha resistit, en gran part a causa del malestar a la seva província occidental de Xinjiang, que fa frontera amb el corredor. El desembre del 2009, s'informava que els Estats Units havien demanat a la Xina que obrís el corredor. El Wakhan arriba a la Xina, al comtat autònom de Tashkurgan Tajik.

## Vegeu també

* Wakhan.

## Referències

* 1 2 FACTBOX-Key facts about the Wakhan Corridor. Reuters. June 12, 2009
* ↑ International Boundary Study of the Afghanistan-USSR Boundary (1983) Arxivat 2014-08-17 a Wayback Machine. pel US Bureau of Intelligence and Research
* ↑ Wong, Edward «In Icy Tip of Afghanistan, War Seems Remote». The New York Times, 27-10-2010 [Consulta: 28 octubre 2010].
* ↑ Aga Khan Development Network (2010): Wakhan and the Afghan Pamir Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. p.3
* ↑ http://www.sciencedaily.com/releases/2011/07/110713121430.htm
* ↑ Stein, Mark Aurel. Ancient Khotan, 1907, p. 32.
* ↑ The Travels of Marco Polo Book 1 Chapter 32
* ↑ Shahrani, M. Nazif (1979 i 2002) p.37
* ↑ «Townsend, J. (June 2005) China and Afghan Opiates: Assessing the Risk Chapter 4». Arxivat de l'original el 2007-09-28. [Consulta: 29 desembre 2010].
* ↑ J. Mock and K. O'Neil (2004): Expedition Report
* ↑ «United Nations Environment Programme (2003) Wakhan Mission Report». Arxivat de l'original el 2019-08-16. [Consulta: 29 desembre 2010].
* ↑ "China and Afghan Opiates: Assessing the Risk" Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. (Chapter 4). June 2005
* ↑ Afghanistan tells China to open Wakhan corridor route Arxivat 2011-01-08 a Wayback Machine.. The Hindu. June 11, 2009
* ↑ China mulls Afghan border request. BBC News Online. June 12, 2009
* ↑ «South Asia Analysis Group: Paper No. 3579, 31 December 2009». Arxivat de l'original el 13 de juny 2010. [Consulta: 29 desembre 2010].

## Llibres

* M. Nazif Mohib Shahrani, The Kirghiz and Wakhi of Afghanistan: Adaptation to Closed Frontiers and War. University of Washington Press, 2002. ISBN 0-295-98262-4.

## Enllaços externs

* CIA, mapa topogràfic.
* Wakhan Development Partnership Arxivat 2009-09-01 a Wayback Machine. projecte per a millorar la vida de la gent de Wakhan, des del 2003.
* Curt Passeig pel corredor de Wakhan Arxivat 2010-04-19 a Wayback Machine. Article per Mark Jenkins, el novembre del 2005.