OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Gallifa (Mataró)

Can Gallifa és una obra de Mataró (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casal de planta baixa i dues plantes pis. A la planta baixa destaca l'ampli portal de mig punt amb brancals i dovelles de pedra escapçat pel balcó de ferro forjat amb ceràmica vidriada del primer pis. Els brancals i llindes de pedra són presents a totes les obertures de la façana. Els balcons del primer pis tenen poms de llautó.
El cos principal de l'edifici dona al carrer Bonaire. A la part posterior hi ha un pati separat del carrer Sant Pere més Alt per una construcció auxiliar.
La façana presenta un estucat imitant carreus.

## Història

El carrer Bonaire és potser el més emblemàtic dels carrers barrocs mataronins amb els edificis de can Fins, can Gallifa, el conjunt del casal i can Palau Soler.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Gallifa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Jaume Arbós i Tor

Jaume Arbós i Tor (Sant Hipòlit de Voltregà, 12 de juliol de 1824 - Barcelona, 26 d'octubre de 1882) fou un químic català que introduí a Catalunya un dels primers gasogens de fusta o carbó vegetal que es coneixen.
Arbós és conegut per ser l'inventor del gasogen d'aspiració i el procés de producció del Gas d'Arbós, que permeté la il·luminació de moltes ciutats catalanes a un preu raonable.

## Referències

* ↑ «Jaume Arbós i Tor: científic i tecnòleg osonenc del segle xix | Bernat i López | Ausa». PDF
* ↑ «Jaume Arbos i Tor».
* ↑ The Keys to Catalan Science (anglès) PDF

## Bibliografia

* Cabana, Francesc «El gas Arbós Jaume Arbós i Tor». Fàbriques i empresaris. Els protagonistes de la Revolució Industrial a Catalunya. Enciclopèdia Catalana, 1992.
# Bandera de Pretòria

La bandera de la Pretòria està formada per dues franges horitzontals de color vermell la superior i de color groc la inferior, colors associats a la ciutat. Aquesta deriva de l'escut d'armes.

## Banderes similars

* Província d'Azuay, Equador
* Bandera de Breslau, Polònia
* Bandera de Praga, República Txeca
* Bandera de Varsòvia, Polònia

## Referències

* ↑ «Pretoria (South Africa)» (en anglès). Flags Of The World. [Consulta: 15 juny 2022].
# Jüri Lossmann

Jüri Lossmann (Kabala, 4 de febrer de 1891 - Estocolm, Suècia, 1 de maig de 1984) fou un atleta estonià, especialista en proves de fons.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on disputà dues proves del programa d'd'atletisme. En la marató guanyà la medalla de plata, en finalitzar a tan sols 13" de Hannes Kolehmainen, i superar a Valerio Arri en uns quatre minuts. En aquests mateixos Jocs disputà, sense sort, la prova dels 10.000 metres. Quatre anys més tard, als Jocs de París, va ser portador de la bandera d'Estònia i finalitzà en desena posició la marató.
Lossmann va començar com a jugador de futbol del club Merkur abans de canviar a l'atletisme. Va ser ferit durant la Primera Guerra Mundial, però es va recuperar i el 1916 va guanyar una marató a Tallinn, així com els Campionats de Rússia dels 5.000 metres. El 1923 va guanyar la marató de Göteborg. El 1929 va establir el rècord d'Estònia de l'hora i va competir en la marató d'Anvers.
Durant la dècada de 1930 va entrenar fondistes estonians, però sense gaire èxit. Entre 1942 i 1944 va ser exercir de dirigent esportiu. Va fugir a Suècia poc abans de l'arribada de les tropes soviètiques durant la Segona Guerra Mundial. Un cop a Suècia passà a treballar en el camp de la joieria. El 1964 va fer una tassa de plata per a Gustau VI Adolf de Suècia per expressar la gratitud de la comunitat estoniana a Suècia.

## Referències

* 1 2 3 4 «Jüri Lossmann Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 19 novembre 2017].
* 1 2 Lossmann, Jüri. Eesti spordi biograafiline leksikon
# Frontera entre la República Txeca i Eslovàquia

La frontera entre la República Txeca i Eslovàquia es la frontera internacional que s'estén d'oest a est i separa l'oest d'Eslovàquia de l'est de la República Txeca, ambdós membres de la Unió Europea, i signataris dels acords de Schengen. Fou creada el gener de 1993 després de la revolució de Vellut i la separació pacífica d'ambdós estats.
Comença al trifini entre la República Txeca, Eslovàquia i Polònia, i les ciutats més properes a la frontera són Mosty (Txèquia), Jaworzynka (Polònia) i Świerczynowiec (Eslovàquia). Acaba al trifini entre la República Txeca, Eslovàquia i Àustria, prop de les ciutats de Zlín, Vsetín, Hodonin (Txèquia) i Žilina i Trenčín (Eslovàquia). Separa les regions txeques de Moràvia Meridional, Zlín i Moràvia-Silèsia de les regions eslovaques de Trnava, Žilina i Trenčín.

## Punts de pas ferroviaris

| Codi UIC | Estació txeca | Operador | Línia eslovaca | Estació eslovaca | Operador | Remarques |
| 891 | Hodonín | ŽSDC | 115 | Holíč nad Moravou | ŽSR | Via única electrificada 25 000 V 50 Hz |
| 892 | Sudoměřice nad Moravou | ŽSDC | 114 | Skalica na Slovensku | ŽSR | Via única no electificada |
| 893 | Velká nad Veličkou | ŽSDC | 121 | Vrbovce | ŽSR | Via única no electificada |
| 894 | Vlárský průsmyk | ŽSDC | 123 | Nemšová | ŽSR | Via única no electificada |
| 895 | Horní Lideč | ŽSDC | 125 | Lúky pod Makytou | ŽSR | Doble via electrificada 3 000 V CC |
| 896 | Mosty u Jablunkova | ŽSDC | 127 | Čadca | ŽSR | Doble via electrificada 3 000 V CC |

## Referències

* ↑ «república txeca». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ Border: Czech Republic-Slovakia a espaces-transfrontaliers.org
# Franz Aigner

Franz Aigner (24 de gener de 1892 - 21 de gener de 1970) fou un aixecador austríac que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on disputà la prova del pes pesant, per a aixecadors amb un pes superior a 82,5 kg, del programa d'halterofília. En ella guanyà la medalla de plata, per darrere l'italià Giuseppe Tonani.
En el seu palmarès també destaca el Campionat del Món d'halterofília de 1923 del pes pesant.

## Referències

* 1 2 «Franz Aigner Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 19 d’octubre 2017. [Consulta: 8 gener 2018].
# Koloman Gögh

Koloman Gögh (Kladno, 7 de gener de 1948 - Gattendorf, 11 de novembre de 1995), en hongarès Gőgh Kálmán, fou un futbolista txecoslovac de la dècada de 1970.
Va néixer a Kladno a la República Txeca, però de petit marxà al poble de Kolárovo (Eslovàquia), de majoria hongaresa.
Fou 55 cops internacional amb la selecció txecoslovaca, amb la que fou campió al Campionat d'Europa de 1976.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Š.K. Slovan Bratislava, VÖEST Linz i DAC Dunajská Streda.
Va morir en un accident de cotxe. El camp del FK Kolárovo duu el seu nom, Štadión Kolomana Gögha.

## Referències

* ↑ Koloman GOGH Arxivat 2017-01-02 a Wayback Machine. at slovakfutball.com. Last accessed on 15 April 2007
* ↑ Eurosport. «Koloman Gögh».
* ↑ Koloman Gögh - estadístiques internacionals al lloc web de l'Associació de Futbol de la República Txeca (txec)
* ↑ Gögh at Slovan Bratislava (eslovac)
* ↑ Koloman Gögh a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Zahynul Koloman Gögh» (en slovak). SME, 13-11-1995. [Consulta: 5 novembre 2014].
* ↑ Photo of Štadión Kolomana Gögha Arxivat 23 February 2007$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Silvio Cator

Silvio Cator (Cavaillon, 9 d'octubre de 1900 - Port-au-Prince, 21 de juliol de 1952) va ser un atleta haitià, especialista en el salt de llargada, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930. També jugà a futbol amb el Racing Club Haïtien i practicà la boxa.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu. El 1924, als Jocs de París, va disputar dues proves del programa d'atletisme. En ambdues, el salt de llargada i el salt de llargada, quedà eliminat en les sèries. Quatre anys més tard, als Jocs d'Amsterdam, guanyà la medalla de plata en la prova del salt de llargada. El salt de 7,58 metres va quedar a 16 cm de l'aconseguit per Edward Hamm, medalla d'or. Un mes més tard, el 9 de setembre de 1928, va batre el rècord mundial amb un salt de 7,93 metres a París. El 1932, als Jocs de Los Angeles fou novè en la prova del salt de llargada.
Fins al 2024 la seva medalla de plata és el millor resultat aconseguit per un atleta haitià en uns Jocs Olímpics, amb sols una altra medalla, de bronze, aconseguida per a l'equip de rifle lliure haitià als Jocs Olímpics de 1924. Al mateix temps, és també el rècord nacional més vell en atletisme, ja que continua sent rècord d'Haití.
El 1946 va ser elegit alcalde de Port-au-Prince. L'estadi Sylvio Cator de Port-au-Prince duu el seu nom.

## Millors marques

* Salt de llargada. 7,93 m (1928)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Olympedia – Sylvio Cator». [Consulta: 2 octubre 2024].
* 1 2 «Track and Field Statistics». [Consulta: 2 octubre 2024].
* 1 2 IAAF World Athletics Championships. Doha 2019. Statistics Handbook. Doha: IAAF, 2019, p. 690 [Consulta: 2 octubre 2024].
* ↑ «Haiti's Greatest Olympian and the Rebirth of National Soccer». [Consulta: 10 setembre 2014].
# Ted Morgan

Ted Morgan (Londres, 5 d'abril de 1906 - Wellington, 22 de novembre de 1952) va ser un boxejador anglès de naixement, però neozelandès d'adopció que va competir entre les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla d'or de la categoria del pes wèlter, en guanyar la final a Raúl Landini. Aquesta fou la primera medalla d'or guanyada per un esportista representat Nova Zelanda. El 1933 es va casar amb la velocista Norma Wilson, que també va disputar els Jocs de 1928, però es van divorciar el 1938.
Morgan va ser campió amateur de Nova Zelanda el 1925 i el 1927 i va guanyar 26 dels 28 combats disputats com a amateur. El juliol del 1929 passà al professionalisme, amb un balanç discret: 11 victòries, 11 derrotes i dos combats nuls en un total de 24 combats. El 1931 va guanyar el títol de pes wèlter de Nova Zelanda. Es va retirar l'octubre de 1934.
El 1990 fou incorporat al New Zealand Sports Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 «Ted Morgan Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 10 març 2019].
* 1 2 Ted Morgan boxes for gold, 1928. nzhistory.net.nz
* ↑ Ted Morgan a BoxRec
* ↑ Ted Morgan. nzhalloffame.co.nz
# José Reino Caamaño

José Reino Caamaño fou un advocat i polític gallec. Es llicencià en dret i exercí com a jutge, arribant a ser degà del Col·legi d'Advocats de Santiago de Compostel·la. També va publicar versos en castellà i en gallec a la Revista Gallega de la Reial Acadèmia Gallega. El 1923 fou elegit diputat a les Corts Espanyoles per la fracció demòcrata. Posteriorment fou elegit diputat galleguista independent de la Federació Republicana Gallega per la província de la Corunya a les eleccions generals espanyoles de 1931 i pel Partit Republicà Conservador a les eleccions generals espanyoles de 1933, on destacà per la seva condemna a la persecució religiosa. Durant la guerra civil espanyola va defensar en judici alguns acusats pel franquisme, arribant a afirmar que els únics rebels eren els que els jutjaven, raó per la qual hagué d'amagar-se durant un temps.

## Referències

* ↑ Poemes publicats per José Reino
* ↑ La guerra a Galícia
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Allende mi abuelo Allende

Allende mi abuelo Allende és un documental de la directora xilena Marcia Tambutti Allende, neta de Salvador Allende, expresident de Xile. El film retrata la vida quotidiana del mandatari i com la seva família enfronta en l'actualitat la relació que van tenir amb ell mentre va viure.
Es va estrenar el 17 de maig de 2015 al 68è Festival Internacional de Cinema de Canes, on va obtenir L'Œil d'or al Millor Documental.
L'any 2016 va ser nominada en la categoria Millor Pel·lícula Documental en la III edició dels Premis Platino.

## Sinopsi

Marcia desitja canviar el costum familiar de no parlar del seu tràgic passat. Han transcorregut 35 anys del cop d'estat a Xile que va enderrocar al seu avi Salvador Allende, i creu que ha arribat el moment de recuperar les imatges de la vida quotidiana, pèrdues amb el cop i descobrir el passat íntim, que ha estat submergit sota la transcendència política d'Allende, l'exili i el dolor de la seva família.
Amb una mirada càlida i aguda, Marcia dibuixa un retrat familiar que aborda les complexitats de les pèrdues irreparables i el paper de la memòria en tres generacions d'una família icònica. Aquesta mirada translúcida apel·la a la pròpia intimitat de l'espectador, fent-lo sentir testimoni present de la història.

## Estrena

Després del seu pas pel Festival de Canes, la peça audiovisual dirigida per la neta de l'expresident va tenir la seva 'avant première' el 27 d'agost de 2015, en el marc del Santiago Festival Internacional de Cine realitzat al Cine Hoyts La Reina.
El 3 de setembre de 2015, la cinta es va estrenar massivament a les sales de cinema i va ser reproduïda en 19 ciutats al llarg de tot Xile.
En el marc de la commemoració dels 43 anys del Cop Militar, el documental va ser estrenat en internet el 10 de setembre de 2015.

## Referències

* ↑ Mostrador, El «“Allende mi abuelo Allende”, gana “El ojo de oro” a mejor documental en Cannes». [Consulta: 25 octubre 2016].
* ↑ «Premios Platino: todos los nominados» (en castellà). [Consulta: 24 gener 2018]. Arxivat 2018-01-25 a Wayback Machine.
* ↑ «Allende Mi Abuelo Allende | Dirigida por Marcia Tambutti Allende». Arxivat de l'original el 2022-07-03. [Consulta: 25 octubre 2016].
* ↑ , <https://www.youtube.com/watch?v=YdQDvbALn2E>
* ↑ Comunicaciones, Compañía Chilena de «"Allende mi abuelo allende" tuvo su premiere». [Consulta: 27 octubre 2016].
* ↑ Comunicaciones, Compañía Chilena de «"Allende mi abuelo Allende" se lanza este sábado por Internet». [Consulta: 27 octubre 2016].

## Enllaços externs

* Sitio web oficial Arxivat 2022-07-03 a Wayback Machine.
# Missió Katmandú

Missió Katmandú (francès: Nelly et Simon: Mission Yéti) és una pel·lícula de comèdia d'aventures animada per ordinador canadenca de 2017 dirigida per Nancy Florence Savard i Pierre Greco, a partir d'un guió del mateix Greco i d'André Morency. Va ser la tercera pel·lícula produïda per Productions 10e Ave, un estudi de cinema que va fundar Savard. La pel·lícula va rebre una estrena limitada a les sales del Quebec el 23 de febrer de 2018. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Sinopsi

Ambientada al Quebec de la dècada del 1950, la trama tracta de Nelly Maloye, una detectiva novella, i Simon Picard, ajudant d'un investigador científic. Després de trobar-se accidentalment un dia, tots dos s'adonen que creuen en el ieti i decideixen embarcar-se en una aventura destinada a demostrar la seva existència.

## Producció

Missió Katmandú va ser la tercera pel·lícula produïda per Productions 10e Ave, un estudi de cinema que va fundar la directora Nancy Florence Savard. La producció de la pel·lícula va començar el maig de 2014 i va comptar amb la participació de més de 200 persones. Es va produir gairebé íntegrament a la Ciutat de Quebec. Amb un pressupost de 8,5 milions de dòlars, la pel·lícula va rebre el suport financer de Telefilm Canada i de la Société de développement des entreprises culturelles.

## Estrena

Missió Katmandú es va estrenar el 21 d'octubre de 2017 al festival Cinekid als Països Baixos. Es va estrenar de forma limitada a una cinquantena de cinemes quebequesos el 23 de febrer de 2018. Va ser distribuït per Seville Films.

## Referències

* ↑ Wit, Alex Dudok de. «Interview: The 'Felix And The Treasure Of Morgäa' Team On Creating A 100% Canadian Animated Feature» (en anglès americà), 03-03-2021. [Consulta: 12 juliol 2023].
* ↑ DeMara, Bruce «Nelly & Simon: Mission Yeti is high-altitude high-quality animated adventure». Toronto Star, 08-03-2018.
* ↑ Couston, Jérémie «Mission Yéti Pierre Gréco et Nancy Florence Savard» (en french). Télérama, 28-01-2020.
* 1 2 3 Ramond, Charles-Henri «Nelly et Simon: Mission Yéti – Film de Nancy Florence Savard, Pierre Greco» (en french). Films du Québec, 12-02-2018.
* ↑ «Nelly et Simon : Mission Yéti». Goita què fan, ara!. [Consulta: 12 juliol 2023].
* ↑ «"Misión Katmandú", película de animación infantil y aventuras en busca del yeti» (en spanish). LaButaca, 19-09-2019.
* ↑ «10 choses à savoir sur le film Nelly et Simon: Mission Yéti» (en french). Productions 10e Ave, 29-10-2015.
# Amado Azar

Amado Azar (Córdoba, 31 de desembre de 1913 - 1971) va ser un boxejador argentí que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on guanyà la medalla de plata de la categoria del pes mitjà del programa de boxa, en perdre la final contra Carmen Barth.
Posteriorment, entre 1932 i 1945, fou professional, amb un balanç de 53 victòries, 6 derrotes i 7 combats nuls. El 1941 va guanyar el títol argentí del pes pesant.

## Referències

* 1 2 «Amado Azar Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 19 gener 2019].
* ↑ Amado Azar a boxrec.com
# František Douda

František Douda (Planá nad Lužnicí, 23 d'octubre de 1908 - Praga, 15 de gener de 1990) va ser un atleta txecoslovac, especialista en el llançament de pes i de disc, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. En ambdues, llançament de disc i pes, quedà eliminat en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de Los Angeles, tornà a disputar les dues mateixes proves. Va guanyar la medalla de bronze en la prova del llançament de pes, mentre en la del llançament de disc fou quinzè. La tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1936, als Jocs de Berín, on fou setè en la prova del llançament de pes.
El 1934 guanyà la medalla de bronze en la prova del llançament de pes dels primers Campionats d'Europa d'atletisme que es van disputar a Torí.
Els 16,20 metres aconseguits en el llançament de pes el setembre de 1932 a Praga van suposar un rècord del món de l'especialitat que fou vigent fins l'abril de 1934.

## Millors marques

* Llançament de pes. 16,20 metres (1932)
* Llançament de disc. 46,30 metres (1932)

## Referències

* 1 2 3 4 «František Douda Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 20 d’octubre 2014. [Consulta: 4 gener 2019].
* 1 2 František Douda a trackfield.brinkster.net
# José Luis Villanueva

José Luis Villanueva (Manila, 19 de març de 1913 - Quezon City, 11 de novembre de 1983) va ser un boxejador filipí que va competir durant la dècada de 1930. El seu fill Anthony Villanueva també fou un destacat boxejador.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on guanyà la medalla de bronze en la categoria del pes gall, en guanyar el combat pel bronze a l'estatunidenc Joseph Lang. Aquesta fou la primera medalla de les Filipines en boxa en uns Jocs Olímpics.
Posteriorment va passar al professionalisme, tot guanyant es desconeix els resultats obtinguts en aquesta categoria.
Una vegada retirat passà a exercir d'entrenador de boxa. Morí d'un atac de cor el 1983.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – José Luis Villanueva». [Consulta: 17 setembre 2024].
* ↑ «LIST: Philippine boxing medalists in the Olympics» (en anglès). GMA News Online, 08-08-2024. [Consulta: 2 setembre 2024].
* ↑ «VILLANUEVA TO TURN PROFESSIONAL BOXER». Tribune, 24-09-1932.
* ↑ «Remembering past Filipino Olympic heroes» (en anglès). SunStar Publishing Inc., 28-07-2024. [Consulta: 2 setembre 2024].
* ↑ Eddie Alinea. «Remembering Anthony Villanueva». Manila Standard Today, 18-05-2014. Arxivat de l'original el July 14, 2014. [Consulta: 9 juny 2014].
* ↑ Joaquin Henson. «Olympic hero interred today». The Philippine Star, 18-05-2014. [Consulta: 30 agost 2014].
# Miga, Quatchi i Sumi

Miga i Quatchi són les mascotes oficials dels Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 alhora que Sumi és la mascota dels Jocs Paralímpics d'hivern del mateix any. Tots dos esdeveniments esportius es realitzen a la ciutat de Vancouver (Colúmbia Britànica, Canadà) entre els mesos de febrer i març de 2010. Aquests personatges creats per la firma Meomi Design estan inspirats en la mitologia dels pobles aborígens del Canadà. Les mascotes van ser presentades el 27 de novembre de 2007.
* Miga és un mitològic "ós de mar", creuament entre una orca i un Ós de Kermode, espècie nativa de l'estat de Colúmbia Britànica. Segons la llegenda ameríndia, les orques es transformaven en os en arribar a les costes, i posteriorment van ser acolorides de blanc per recordar l'època de les glaciacions.
* Quatchi és un peus grans, un dels èsssers mitològics més importants de la costa occidental d'Amèrica del Nord.
* Sumi representa la riquesa ètnica de la zona i la transformació o connexió entre humans i natura: correspon a un esperit guardià que porta un barret com una aleta d'orca, ales de l'ocell de tro (figura que corona els tòtems aborígens) i potes d'os. Sumi té passió pel medi ambient i li encanten tots els esports paralímpics, i el seu nom prové d'una paraula de les llengües salish (grup de tribus indígenes dels Estats Units i Canadà): "sumesh ", que significa" esperit guardià ".
Les tres mascotes sempre van acompanyades per
* Miga
* Quatchi

## Referències

* ↑ (francès) Mascottes intrigantes

## Enllaços externs

* (anglès) www.vancouver2010.com - mascotes
# Tomas Riad

Tomas Staffan Riad (15 de novembre de 1959) és un lingüista suec, especialitzat en fonologia i prosòdia sueques. Va rebre el seu doctorat de la Universitat d'Estocolm el 1992 i és professor al Departament de llengües escandinaves de la mateixa universitat. Riad també és violinista, format al Royal College of Music de Londres i ha treballat com a músic a temps complet. Va ser elegit membre de l'Acadèmia Sueca el 29 de setembre de 2011 (ocupant el seu escó el 20 de desembre, on fins al moment seia Birgitta Trotzig).

## Publicacions

* Squibs, remarks and replies (1988); amb Elly van Gelderen &, Arild Hestvik
* Reflexivity and predication (1988)
* Structures in Germanic Prosody. A diachronic study with special reference to the Nordic languages (1992)
* Birgitta Trotzig – Svenska Akademien Inträdestal (2011)
* The Phonology of Swedish (2014)

### Com a editor

* Tones and Tunes: Typological Studies in Word and Sentence Prosody (2007)
* Tones and Tunes: Experimental Studies in Word and Sentence Prosody (2007)
* Typological Studies in Word and Sentence Prosody (2007)
* Studier i svensk språkhistoria. 12, Variation och förändring (2014)

## Referències

* ↑ Dissertation, full text available: Structures in Germanic Prosody. A diachronic study with special reference to the Nordic languages Arxivat 2020-04-09 a Wayback Machine., Stockholm University, 1992.
* ↑ Sandstedt
* ↑ Englund
* ↑ Sandstedt; the exact date of the election is clear from Englund's blog
# Mallerenga cuallarga rogenca

La mallerenga cuallarga rogenca (Aegithalos iouschistos) és una espècie d'ocell de la família dels egitàlid (Aegithalidae). Habita boscos de pins i matolls del nord de l'Índia, el Nepal i sud del Tibet. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Mallerenga cuallarga rogenca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
* ↑ «Bushtits, leaf warblers, reed warblers» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 631. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Rufous-fronted Tit. Aegithalos iouschistos» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 23 novembre 2022].