OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ratpenat nasofoliat crestat

El ratpenat nasofoliat crestat (Hipposideros inexpectatus) és una espècie de ratpenat de la família dels rinolòfids. És endèmic del centre de Sulawesi (Indonèsia). Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Kingston, T. Hipposideros inexpectatus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 7 juny 2016.
# Ettiapuram

Ettiapuram fou un estat tributari protegit del tipus zamindari al districte de Tirunelveli (Tinnevelli) a l'antiga presidència de Madras. La seva població el 1881 era de 126.660 habitants repartits en 349 pobles, i de 154.000 habitants repartits en 374 pobles el 1901, i la superfície de 1476 km².
Els ingressos s'estimaven en 28.781 lliures i el tribut pagat o peshkash era de 8.882 lliures. El 1901 els ingressos s'estimaven en més de 30.000 lliures i el tribut en 11.600 lliures.
Els ancestres dels zamindaris van arribar de Chandragiri al que fou districte de North Arcot. Kumaramuttu Naik, catorzè descendent del fundador de la família, va emigrar a Madura a causa dels disturbis creats per la invasió al nord d'Ala al-Din Muhammad Shah I Khalji (1296-1316) i fou acollit pel rei Pandya que li va concedir extenses terres; més tard Kumaramuttu Naik fou enviat a solucionar alguns conflictes a Tinnevelly i va anar a Sattur on va construir una fortalesa (que encara es conserva) a la riba del riu Sattur. Ettaiyapuram, la capital, hauria estat fundada el 1567 per Muttu Jaga Vira Rama Naik, el 31è zamindar; un successor, que disposava d'un exèrcit de 6000 homes, va ajudar els britànics durant les guerres dels Poligars el 1799-1801, rebent en reconeixement dels seus serveis, quatre de les sis divisions en què es van organitzar els poligars vençuts.
La capital Ettaiyapuram tenia una població el 1901 de 8.788. Modernament el nom és Ettayapuram (எட்டையாபுரம் en tàmil) al districte de Thoothukudi amb 12.800 habitants el 2001.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Federació d'Andalal

La federació d'Andalal era una comunitat independent del Daguestan. Les principals poblacions eren Chokh i Sogratl al modern districte de Gunisky. Chokh fou durant segles un "aul" independent no subordinat a cap poder i junt amb 19 pobles de l'entorn va formar la confederació d'Andalal de població àvar. Els habitants eren bons comerciants.
Va donar suport al kan de Kazi Kumukh contra Nadir Shah als anys 1730. El 1741 es va lliurar la batalla d'Andalal en la que Nadir Xah fou derrotat severament. El 1813 el tractat de Gulistan va deixar la zona en mans de Rússia i els habitants d'Andalal van reconèixer la sobirania russa. El 1834 les comunitats d'Andalal i Koisubu van reconèixer la sobirania de l'imam Xamil. La lluita va persistir fins a 1854. La regió té fama de comunista, poc religiosa (musulmana), i manté almenys una estàtua de Stalin a Chokh.

## Referències

* Chokh
# Ghodasar

Ghodasar o Ghodasr o Ghorasar fou un estat tributari protegit a la provincia de Gujarat, agència de Mahi Kantha (subdivisió de Watrak Kantha), presidència de Bombai amb una superfície de 41 km² i format per 15 pobles. La finastia regnant deia ser originàriament rajput però haver perdut la seva casta per casar-se només amb dones kolis, i es van considerar llavors kolis. La seva nissaga s'anomenava Dabhi. L'estat pagava tribut al Gaikwar de Baroda (2.577 rupies) i al govern britànic (3000 rupies); els ingressos estimats eren de 22.600 rupies. La població el 1881 era de 8.400 habitants. Al final del segle XIX era sobirà Suraj Mai amb títol de thakur. La capital era Ghorasar a 23° 28′ N, 73° 20′ E﻿ / ﻿23.467°N,73.333°E﻿ / 23.467; 73.333.

## Referències

* Genealogia per H. Soszynski Arxivat 2009-05-27 a Wayback Machine.
# Hisampur

Hisampur és una vila de la regió de l'Oudh, Índia, estat d'Uttar Pradesh. Es centre d'una comarca i antiga pargana amb 782 km² i una població el 1869 de 129.581 habitants i el 1881 de 144.238.
La seva importància és històrica. La zona fou conquerida als bhars, inicis del segle xi, suposadament per Hisam al-Hak, company del príncep gaznèvida Sayyid Sallar Masud i mort a la mateixa batalla que aquest; no obstant després de la conquesta els bhars la van tornar a dominar i no fou musulmana fins vers el 1226 quan Nasir al-Din Muhammad va conquerir Oudh per al sultanat de Delhi. Llavors va arribar la tribu àrab dels ansaris que van fundar la ciutat i li van donar el nom en honor de Hisam al-Hak; els ansaris van poblar Hisampur, Pachambar i Tawakulpur i van incrementar progressivament els seus dominis fins a adquirir uns 250 pobles però els bhars van conservar el rerepaís. En el regnat de Muhammad Shah II Tughluk (1325-1351) la regió fou donada en jagir a l'ancestre dels Jarwal Sayyids, procedents de Pèrsia, que va tenir dificultats per aconseguir el domini efectiu; els ansaris van desaparèixer en algun moment i la pargana d'Hisampur que era la base dels seus dominis, va passar als sayyids els quals al segle xix dominaven 276 pobles dels quals 157 els havien adquirit per compra, però havien hagut de cedir uns 50 pobles als rajputs kalhans de Chhedwara que a la segona meitat del segle xix dominaven 112 viles a l'entorn d'Hisampur; els raikwars al seu torn dominaven 52 pobles al nord de la comarca o pargana; un dels estats zamindaris principals era la ilaka de Dubhapur, concedida a una kazi que va arribar al rang de kanungo de la pargana i que va conservar la propietat sota els britànics.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Isauli

Isauli és un poble i antiga pargana del districte de Sultanpur a Uttar Pradesh, Índia. La pargana tenia uns 75.000 habitants i 184 pobles, i àrea de 383 km². Pertanyia als bhars que en foren expulsats al segle XIV pels bais kshatriyyes. Ala al-Din Muhammad Shah I Khalji (1296-1316) va concedir al seu cap al títol de bhale sultan, que encara duen els seus descendents.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Jagirs Chaubis

Els jagirs Chaubis foren una sèrie d'estats natius de l'Índia, que posseïen en jagir diverses branques de la família Chaube o Chaubi (dels jijothia bramans) i per això foren coneguts com els Chaubis o jagirs Chaubis (anglès Chaube Jagirs). Depenien de l'agent polític de Baghelkhand. El 1901 els formaven els següents cinc estats:
* Paldeo
* Pahra
* Taraon
* Bhaisaunda
* Kamta Rajaula
La població el 1881 era de 21.620, el 1891 de 23.300 i el 1901 de 20.711. Tenien 69 pobles.
Les primeres terres de la família foren a Dadri, prop del cantonment de Nowgong. La seva habilitat pel servei els va posar a les ordes de Raja Chhatarsal de Panna amb el que van adquirir elevades posicions. Els posseïdors dels quatre primers estats eren descendents de Ram Kishan que fou governador de Kalinjar sota Raja Hirde Sah de Panna. Quan Ali Bahadur nawab de Banda va envair Bundelkhand, Ram Kishan es va apoderar de la fortalesa de Kalinjar i va resistir durant deu anys els intents del nawab d'expulsar-lo. Quan es va establir la sobirania britànica Kalinjar estava dominada pels fills de Ram Kishan que originalment eren set però el més gram Baldeo, havia mort i el fill petit Daryau Singh era el que tenia el comandament. El 1812 el govern britànic els va concedir un sanad reconiexent la possessió a Daryau Singh i els seus germans. Daryau es va oposar als britànics i va fomentar disturbis al país i el 16 de gener de 1812 el fort de Kalinjar fou assaltat pel coronel Martindell; però l'assalt va fracassar i Daryau finalment va acceptar la rendició a canvi que diverses terres foren assignades als seus parents a canvi de les que ell posseïa; aquesta condició fou acceptada; el repartiment fou laboriós; cada príncep tenia aspiracions diferents; es van haver de concedir sanads separats a cadascun i un més a Copal Lai Kayasth, que havia estat el wakil de la família; noves disputes van esclatar el 1817. El 1862 els jagirdars van rebre sanad permetent l'adopció. La regla successòria era que a manca d'hereus biològics o adoptius el principat extingit es repartia entre tots els altres membres. Inicialment es van crear nou principats però el 1839 ja s'havien extingit dos; el 1855 es va confiscar un estat (per complicitat del sobirà en un assassinat) i el 1864 se'n va extingir una altra i en van quedar només cinc.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Jaso

Jaso (Jasso) fou un petit estat tributari protegit de l'Índia, primer part de l'agència del Bundelkhand dins l'agència de l'Índia Central, i després del 1896 de l'agència de Baghelkhand fins al 1931 quan va passar de nou a la del Bundelkhand. La seva superfície era de 186 km² i estava rodejat al nord, est i sud pel principat de Nagod, i a l'oest pel d'Ajaigarh.
La població el 1881 era de 8.050 habitants amb 57 pobles, però va baixar a 7.209 habitants el 1901 amb 60 pobles, i eren encara 7.823 el 1931. Els ingressos s'estimaven el 1901 en 23.000 rúpies. La capital era Jaso a 24° 30′ N, 80° 30′ E﻿ / ﻿24.500°N,80.500°E﻿ / 24.500; 80.500 a la riba d'un llac, nom que podria ser una contracció de Jaseshvarinagar (altres noms anterior haurien estat Mahendrinagar, Adharpuri i Hardinagar); la ciutat inclou un temple important i també hi ha temples i restes hinduistes i jainistes a la rodalia.
El sobirà era un rajput bundela descendent de Chhtarsal, el fundador del principat de Panna a la mort del qual el 1732 el seu quart fill Barthi Chand va rebre els jagirs de Jaso i Bandhora, sota dependència de Jaitpur que va correspondre a un altre fill de nom Jagat Raj. Bharti Chand (mort el 1750) va cedir Bandhora al seu fill gran Durjan Singh i Jaso al segon fill Hari Singh. Durjan Singh però va morir deixant només un fill menor d'edat de nom Kunwar Medini Singh, que va morir en la infantesa, revertint Bandhora a Jaso.
A l'inici del segle XIX Jaso va caure en mans d'Ali Bahadur de Banda que va cedir el feu a Gopal Singh, un servidor rebel del príncep Chet Singh; però Gopal es va decantar per la causa de Murat Singh, el fill de Chet Singh. Quan es va imposar el protectorat britànic, Jaso fou declarat feu d'Ajaigarh i inclòs a efectes fiscals a la pargana de Kotra, d'acord amb un sanad concedit el 1807; això fou objectat i finalment els britànics van reconèixer que la sobirania d'Ajaigarh mai no fou més que nominal i Murat Singh va rebre un sanad possessori separat per Jaso el 1816. Jagat Sing va pujar al tron el 1888 però es va retirar el 1899 deixant pas al seu fill menor Girwar Singh, sota superintendència britànica.

## Llista de sobirans (diwans)

* Diwan Bharti Chand 1732-1750
* Diwan Hari Singh 1750-1775 (fill)
* Diwan Chet Singh 1775-1786 (fill)
* Diwan Murat Singh 1786-1830 (fill)
* Diwan Ishwari Singh 1830-1860 (fill)
* Diwan Ram Singh 1860-1865 (fill)
* Diwan Shatrujit Singh 1865-1869 (fill adoptat, descendent de Chet Singh)
* Diwan Gopal Singh 1869-1888 (fill)
* Diwan Gajraj Singh 1888-1905 (fill)
* Diwan Girwar Singh 1905-1915 (fill)
* Diwan Ram Pratap Singh 1915-1942
* Diwan Anand Pratap Singh 1942-1948 (fill)

### Branca de Bandhora

* Diwan Durjan Singh 1750-?
* Diwan Medni Singh ?

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Genealogia
# Jiliya

Jiliya fou un estat tributari protegit, una thikana feudatària de Jodhpur concedida en jagir (14 pobles) a un rajput rathor del clan mèrtia, sub clan Raghunathsinghot. Els thakurs governants eren descendents de Rao Duda, quart fill de Rao Jodha, el fundador de Jodhpur.

## Llista de thakurs

* Thakur RAGHUNATH SINGH, origen del subclan Raghunathsinghot dins el clan Mèrtia dels rathors
* Thakur BAGH SINGH
* Thakur NAHAR SINGH
* Thakur SHER SINGH
* Thakur BAKHTAWAR SINGH (nebot, fill adoptiu)
* Thakur BIJAY (Thakursa Shri Bijay Singhji Rathore)

## Referències

* Genealogia Arxivat 2010-07-03 a Wayback Machine.
# Ratpenat sicari

El ratpenat sicari (Myotis sicarius) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a l'Índia i el Nepal. El seu hàbitat natural són els boscos montans, tant a les valls com als vessants. Està amenaçat per la desforestació.

## Referències

* ↑ Molur, S.; Srinivasulu, C. Myotis sicarius. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 6 setembre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Ratpenat del sud-est dels Estats Units

El ratpenat del sud-est dels Estats Units (Myotis austroriparius) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic dels Estats Units. Els seus hàbitats naturals són els boscos de plana riberencs i les zones humides amb vegetació i una gran massa d'aigua a prop. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que ha estat afectada per l'ús de pesticides i la pertorbació humana dels seus hàbitats.

## Referències

* ↑ Arroyo-Cabrales, J.; Ticul Álvarez Castañeda, S. Myotis austroriparius. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 18 setembre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Ratpenat de Bocage

El ratpenat de Bocage (Myotis bocagii) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Angola, Benín, Burundi, el Camerun, la República Centreafricana, la República del Congo, la República Democràtica del Congo, Costa d'Ivori, Guinea Equatorial, Etiòpia, el Gabon, Ghana, Guinea, Kenya, Libèria, Malawi, Moçambic, Nigèria, Ruanda, el Senegal, Sierra Leone, Sud-àfrica, el Sudan del Sud, Tanzània, Togo, Uganda, el Iemen, Zàmbia i Zimbàbue. Els seus hàbitats naturals són els boscos tropicals humits i les sabanes amb arbres. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Jacobs, D. Myotis bocagii. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 19 setembre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Ratpenat de la Baixa Califòrnia

El ratpenat de la Baixa Califòrnia (Myotis peninsularis) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic del sud de la Baixa Califòrnia (Mèxic). Els seus hàbitats naturals són els matollars desèrtics, els boscos caducifolis tropicals, les rouredes i els boscos de pins i roures. Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat.

## Referències

* ↑ Álvarez Castañeda, S. T.; Arroyo-Cabrales, J. Myotis peninsularis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 29 setembre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Ratpenat de cara peluda

El ratpenat de cara peluda (Myotis annectans) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Cambodja, la Xina l'Índia, Laos i Tailàndia. Els seus hàbitats naturals són els boscos i les valls de montà (sud d'Àsia), així com els boscos perennes humits (sud-est). Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Bates, P.; Francis, C.; Molur, S.; Srinivasulu, C. Myotis annectans. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 7 octubre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Ratpenat de Schwartz

El ratpenat de Schwartz (Myotis martiniquensis) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Barbados, Dominica, Guadalupe i Martinica. No es disposa d'informació sobre el seu hàbitat i la seva ecologia. Es tracta d'un animal insectívor. Està amenaçat per fenòmens meteorològics com ara huracans.

## Referències

* ↑ Dávalos, L.; Rodríguez, A. Myotis martiniquensis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 15 octubre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Ratpenat de Ridley

El ratpenat de Ridley (Myotis ridleyi) és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Indonèsia, Malàisia i Tailàndia. El seu hàbitat natural són els boscos, on se'l troba al sotabosc. Està amenaçat per la tala d'arbres, l'agricultura i els incendis forestals. Fou anomenat en honor del botànic i col·leccionista britànic Henry Nicholas Ridley.

## Referències

* ↑ Hutson, A. M.; Francis, C.; Kingston, T.; Bumrungsri, S. Myotis ridleyi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 23 octubre 2013.
* ↑ Beolens, Watkins i Grayson, 2009, p. 341.

## Bibliografia

* Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Colom verdós petit

El colom verdós petit (Treron olax) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita els boscos del Sud-est asiàtic, a la Península Malaia, Sumatra, Borneo i Java, incloent petites illes de l'àrea.
# Roc del Pui (Alins)

El Roc del Pui és una muntanya de 1.400 metres que es troba al municipi d'Alins, a la comarca catalana del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Kalsia

Kalsia fou un estat tributari protegit, un dels estats del Cis-Sutlej al Panjab (Índia). La superfície era de 461 km² i la població el 1881 de 67.708 habitants dels quals 41.500 eren hindús, 20.000 musulmans i 5000 sikhs, repartits en 179 pobles; la població el 1901 era de 67.131 habitants mentrre el 1921 s'estimava en 60.000 habitants. L'estat estava format per 20 trossos de territori separats un de l'altra repartits en els territoris dels districtes d'Ambala i Ferozepore, formant administrativament dos tehsils: Chhachhrauli i Basi, a més del subtahsil aïllat de Chirak al districte de Ferozepore. Les ciutats principals eren Chhachhrauli (població: 5.520 el 1901) i Basi (4.641 el 1901).

## Història

La nissaga governant la va fundar sardar Gur Bakhsh Singh, un jat originari del poble de Kalsia al Panjab, prop de Lahore va entrar a la confederació de Karora o Kroria, va conquistar alguns territoris (incloent la pargana de Bambeli al districte de Hoshiarpur) i va donar al seu principat el nom de Kalsia en honor del lloc d'origen, amb Chhachrauli com a capital. El seu fill Jodh Singh el va succeir vers 1783 o 1785; era un home molt habil i valent, va fer considerables conquestes a l'entorn d'Ambala als dos costats del Sutlej, al final del segle XVIII, com a membre de la misl (confederació sikh) de Kroria; va arrabassar Dehra Bassi al sardar Khajan Singh i va dominar els territoris de Lohal i Achrak; fou reconegut senyor de Chhachrauli pel maharajà Ranjit Singh que li va cedir Badala, Kameri i Chhabbal pels seus serveis. Va morir el 1818 en una batalla a Multan. Posteriorment totes les seves possessions al nord del Sutlej es van perdre. Quan els estats del Cis-Sutlej van passar sota protecció britànica el 1848, Sobha Singh, després de dubtar, va seguir l'exemple general i es va sotmetre però va aconseguir diversos privilegis que altres senyors no van obtenir. Va donar suport als britànics durant la rebel·lió del 1857-1858. Ravi Sher Singh va rebre el títol de raja el 1916. L'estat va accedir a l'Índia el 20 d'agost de 1948.

## Llista de sardars i rages

* 1. Sardar GURBAKSH SINGH 1763-1785
* 2. Sardar JODH SINGH 1785-1818 (fill)
* 3. Sardar SOBHA SINGH 1818-1858 (fill)
* 4. Sardar LAHNA SINGH 1858-1869 (fill)
* 5. Sardar BISHEN SINGH 1869-1883 (fill?)
* 6. Sardar JAGJIT SINGH 1883-1886 (fill) (+ amb 6 anys el 28 d'agost de 1886)
* 7. Sardar RANJIT SINGH Sahib Bahadur 1886-1908 (germà) (+25 de juliol de 1908)
* 8. Raja RAVI SHER SINGH Sahib Bahadur 1908-1947 (+4 de gener de 1947)
* 9. Raja KARAN SHER SINGH Sahib Bahadur 1947-1948 (+1961)

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Genealogia Arxivat 2009-05-29 a Wayback Machine.
# Kankroli

Kankroli o Kankrauli fou un departament de l'antic principat de Mewar, format per 21 pobles discontinus, i governats per un ghosain (home sant) descendent de Vallabhacharya. Les terres eren muafi i havien estat concedides pel maharana de Mewar lliures de renda. La capital era Kankroli a 58 km al nord-nord-est d'Udaipur (Rajasthan), amb una població el 1901 de 3.053 habitants. Actualment es troba al districte de Rajsamand al Rajasthan. Kankroli està tocant a Rajsamand i a Rajnagar i són considerades ciutats bessones. Les activitats principal són l'agricultura i el marbre.
Just al nord de la ciutat hi ha el Raisa Mand (o Rajsa Mand o Rajsamand), un llac construït el 1662 per alleujar la fam que aquell any va afectar Mewar i en ell destaquen la presa principal, anomenada Nauchowki (nou pavellons) per les nou cúpulas que l'adornen amb art i arquitectura combinada hindú i islàmica, i el Rajaprashasti (elogi reial) gravat en 25 lloses.
També el temple de Dwarka Dhish (o Dwarkadheeshji), una de les set formes de Krishna, està situat a Kankroli; la imatge que es venera en aquest temple es diu que fou portada a la Rajputana el 1669 quan els descendents de Valabhacharya van fugir de Muttra amenaçats per Aurangzeb.

## Nota

* ↑ el llac mesura 2,5 km per 4,5 km i té una superfície de 505 km²
* ↑ Paliwal, D. L.. Mewar and the British, 1857-1921 A.D.: a history of the relations of the Mewar State with the British Government of India from 1857 to 1921 A.D.. Bafna Prakashan, 1971, p. 48 [Consulta: 9 juny 2012].

## Enllaços externs

* Web del districte de Rajsamand Arxivat 2007-02-05 a Wayback Machine.