OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Torre d'Aruej

El Torre de Aruej, a l'abandonat caseriu d'Aruej, pertanyent al municipi de Villanúa, a la província d'Osca, és un monument catalogat de forma genèrica com a bé d'interès cultural, segons el que es disposa en la disposició addicional segona de la Llei 3/1999, de 10 de març, del Patrimoni Cultural Aragonés. El conjunt poblacional posseeix molt pocs edificis més, destacant la presència d'una petita ermita romànica, que és realment una església dedicada a Sant Vicent. Actualment la torre, que és propietat particular, està dedicada a ús agropecuari i com a corral.

## Història

La Torre és en un lloc que ha rebut al llarg de la seva història nomenis diversos com Aruex o Arueg. Etimològicament el nom té el seu origen en la paraula preromana arraugia / arraugio, que significa torrent o rierol. Ja se l'anomena en les Cròniques visigodes de Toledo del segle vii en les quals es considerava part de les funcions del Senyor de Aruej el manteniment de l'accés a França per la denominada calçada del Summo Porto romà, actual port de Somport. És per això que aquest caseriu va tenir tanta importància en l'alta edat mitjana, constituint el seu propi “ajuntament”. També es localitzava en aquest assentament de població l'arxiprestat d'Aruex, que pertanyia en aquest moment al bisbat d'Osca, fins que en 1571 passa a ser part integrant del de Jaca. El Senyoriu d'Aruex es va crear al segle xvii per defensar militarment aquest pas pels Pirineus. Actualment forma part del municipi de Villanúa.

## Arquitectura

La torre presenta planta rectangular, amb murs de gran altura i acabada en una coberta de teula a dues aigües. El seu caràcter defensiu s'aprecia per l'existència en les seves façanes d'espitlleres. La seva construcció és de carreus, que emmarquen fins i tot les finestres. Amb el temps va acabar utilitzant-se com a habitatge habitual, la qual cosa va portar a realitzar certes transformacions externes i internes, entre elles l'obertura de balconades.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 http://www.patrimonioculturaldearagon.es/bienes-culturales/torre-de-aruej-villanua Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* 1 2 3 4 5 6 http://www.castillosnet.org/espana/informacion.php?ref=HU-CAS-079 Arxivat 2015-07-07 a Wayback Machine.
* ↑ http://despoblados.blogspot.com.es/2008/03/aruej.html
* ↑ http://www.sipca.es/censo/1-INM-HUE-001-250-018/Torre.html#.
# Pont de Santa Llúcia

El pont de Santa Llúcia és un pont de Guissona (Segarra) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una construcció de pedra formada per filades de carreus molt ben escairats amb una obertura d'arc de mig punt dovellada de 4 m. d'amplada. El pont té una gran barana de pedra d'uns 70 cm d'alçada que el delimita a banda i banda, així com una sèrie de pilons que es troben molt erosionats. La boca d'aquest pont ha quedat totalment obstruïda per matolls, deixalles i restes de la pròpia construcció, que denota l'abandó que ha sofert en els últims temps.

## Història

Aquest pont es construí per salvar un desnivell de la que havia de ser la línia fèrria que comuniqués Cervera amb Guissona, però per problemees econòmics de la companyia, les obres es van paralitzar i el pont va quedar en desús.

## Referències

* 1 2 3 «Pont de Santa Llúcia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Mas de Santa Càndia

El Mas de Santa Càndia és un assentament agrari catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya format per un mas, una capella i corrals pel bestiar, a la partida de Santa Càndia, prop del lloc de Pinyeres, a la banda esquerra del riu Algars. L'accés és per mitjà d'un camí de terra que surt de la carretera de Batea a Maella, al lloc on hi ha la partició territorial de Catalunya i Aragó, poc després de travessar el riu Algars. edifici de (Terra Alta)
El mas és un exemple d'arquitectura popular rural, fet de carreus i pedra picada amb una planta baixa emprada com a magatzem, la primera com a habitatge i una golfa superior. La coberta de teula està disposada a dues aigües.
La capella de Sant Càndia és una construcció prismàtica feta de carreus ben escairats i presenta dues plantes: la baixa, on hi ha la capella i una altra superior d'ús domèstic. Aquesta darrera té dos pilars centrats a l'eix, que suporten una coberta de fusta amb teules que també es disposen a dues vessants. A més, està connectada directament amb el cor de la capella. El temple es correspon amb una nau rectangular amb capçalera plana, coberta per una volta rebaixada quasi arrodonida, partida en dues meitats per un arc faixó, també rebaixat i suportat per dues pilastres afegides als murs, amb impostes motllurades i relleus amb floretes de vuit pètals dins circumferències. La porta té una llinda i, col·locada a l'eix de la nau, amb dues espitlleres amb als laterals. Tot el conjunt està fet amb carreus.
Aquesta capella va ser restaurada l'any 1991, amb una subvenció del Departament de Cultura de la Generalitat. Es va netejar, repassar les juntes i la pavimentació, i també es va col·locar una pedra d'altar. Abans d'ésser restaurada, la capella servia com a magatzem agrícola i paller. Sobre la planta superior de la capella, es creu que podria haver estat afegida posteriorment, ja que presenta, a una de les façanes laterals, un canal de desguàs de pedra a un nivell d'entremig, a banda que s'hi pugui accedir pel cor de la capella. De totes maneres els tractaments exteriors aparenten ser homogenis.

## Notes

* 1 2 3 4 «Capella i Mas de Santa Càndida». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Casa Cuyàs

La casa Cuyàs és un edifici al municipi de Montcada i Reixac (Vallès Occidental) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Can Cuyàs fou construïda l'any 1886 i està situada en el fenomen d'estiueig que Montcada va viure a finals del segle xix i inicis del XX.
Casa unifamiliar distribuïda en planta baixa i dos pisos a més de terrat. A la planta baixa hi ha la botiga amb un parament arrebossat de treball de carreus picats. Una columna de ferro divideix l'entrada de la botiga amb decoració ondulant a la part inferior del balcó. A partir del primer pis el parament rep un tractament diferent i es presenta esboscassat, és a dir, amb aparença de carreus sense desbastar. En aquest primer pis les dues obertures formen una balconada, construïda a partir d'una llosana en voladís amb una barana de protecció de ferro. Aquesta és de barres verticals amb una ondulació còncava a la part inferior. Les obertures tenen a la seva part superior un emmarcament amb treball en relleu de tractament floral més o menys estilitzat, donant la impressió de cortinatges. Al segon pis hi ha tres obertures de finestres rectangulars amb arcs rebaixats emmarcats i amb pedra clau dibuixada. A la part inferior hi ha un ampit de motllura arrodonida on per sota hi ha quatre espais rectangulars amb sengles relleus de decoració floral.
Al finalitzar el mur rústec queda un espai seguit llis amb elements de decoració floral en relleu i seguint un ritme de voluta. El mur corona en la barana del terrat, amb conjuminació de pilars petris amb motllures convexes i també amb decoració de fulles de cards. L'altra alternança la representa una reixa de dibuixos dins del gust ondulat.

## Notes

* 1 2 3 «Casa Cuyàs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Sant Sebastià de Camallera

Sant Sebastià de Camallera és una petita església de Saus, Camallera i Llampaies (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situada dins del nucli urbà de la població de Camallera, a la part de migdia del terme, integrada dins l'entramat urbà del veïnat de Sant Sebastià.

## Descripció

És un petit edifici d'una sola nau amb absis semicircular orientat a llevant. La volta de la nau és de canó seguit mentre que la de l'absis té forma de quart d'esfera. No hi ha cap separació entre aquests dos espais. Als murs laterals no hi ha cap obertura, mentre que la capçalera presenta dues finestres rectangulars d'un sol vessant. La façana presenta un portal d'accés d'arc de mig punt adovellat i una petita obertura circular a la part superior, amb la data gravada del 1565, tot i que força degradada. La façana està rematada amb un petit campanar de cadireta d'arc rebaixat, amb coberta de dues aigües.
La construcció és bastida amb pedra sense escairar de mida diversa, sense formar filades. En canvi, en el parament de la façana s'observa la combinació d'aquest mateix parament amb un altre de carreus ben escairats, situat a la part inferior del mur.

## Història

És una ermita construïda en el segle xvi i probablement inaugurada l'any 1565, data que apareix a la façana principal. El temple fou construït sota l'advocació de San Sebastià, protector contra la pestilència i el contagi. Fou bastida vora del camí reial, a uns tres-cents metres del poble de Camallera, en direcció a Gaüses. Posteriorment a la construcció de l'edifici, al seu voltant va néixer un veïnat format per cinc masies, de les que destaca can Recasens.

## Referències

* 1 2 3 4 «Sant Sebastià de Camallera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Casa al carrer Ferrer i Fàbrega, 1 (Camallera)

La casa al carrer Ferrer i Fàbrega, 1 és un edifici de Camallera, al municipi de Saus, Camallera i Llampaies (Alt Empordà), inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
La casa està situada dins del nucli urbà de la població de Camallera, al bell mig del terme, davant la plaça de la Vila.
És un edifici aïllat de planta rectangular, format per tres cossos adossats, amb un gran jardí posterior. Presenten les cobertes de dues vessants de teula i estan distribuïts en planta baixa i pis. Les obertures són majoritàriament rectangulars i molt simples. Destaca, a la planta baixa, el portal d'accés a l'interior, actualment reformat. Presenta els brancals bastits amb carreus de pedra i la llinda plana. Al seu costat hi ha una petita finestra d'arc rebaixat, bastida amb maons. Al pis hi ha quatre balcons exempts, amb baranes de ferro, un d'ells sostingut amb mènsules motllurades.
El parament està arrebossat i pintat de color groc, excepte l'extrem oest de la façana a la planta baixa, bastit amb pedra desbastada formant filades irregulars.

## Referències

* 1 2 3 «Carrer Ferrer i Fàbrega». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Casa al Carrer Sant Sebastià, 3 (Camallera)

La casa al Carrer Sant Sebastià, 3 és un habitatge dins del nucli urbà de la població de Camallera, a la part de migdia del terme, al veïnat de Sant Sebastià, inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Edifici de planta rectangular, format per dues construccions adossades a l'edifici de la casa Gibert. Presenta un jardí a la part posterior i té les cobertes de dues vessants de teula i està distribuït en planta baixa i pis. A la façana principal hi ha un portal d'accés d'arc rebaixat, amb els brancals bastits amb pedres desbastades. Al pis, les finestres són rectangulars, amb un emmarcament arrebossat amb motllures. La crugia situada al nord té les obertures emmarcades amb carreus de pedra desbastats, al pis. A la planta baixa han estat transformades. La part superior de la façana presenta una motllura decorativa pintada. L'altra construcció presenta un gran portal d'arc rebaixat a la planta baixa i una galeria tancada, formada per quatre finestres amb el coronament esglaonat i la barana d'obra decorada, al pis. Ambdues construccions estan arrebossades i pintades.

## Notes

* 1 2 3 4 «CASA AL CARRER SANT SEBASTIÀ, 3». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Can Dalmau (Saus, Camallera i Llampaies)

Can Dalmau és una casa de Saus, al municipi de Saus, Camallera i Llampaies (Alt Empordà). que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat dins del nucli urbà de la població de Saus, a la banda nord del nucli, al carrer de l'Església.

## Descripció

És un edifici de grans dimensions i planta rectangular, format per diversos cossos adossats, fruit de reformes i afegits de diferents èpoques. Presenta jardí lateral. La façana al carrer de l'Església està formada per tres cossos rectangulars adossats, amb les cobertes de dues vessants de teula. El principal està distribuït en planta baixa i un pis, amb un portal emmarcat amb carreus de pedra i la llinda plana damunt permòdols, i una finestra restituïda. A la banda oest hi ha els altres dos cossos, distribuïts en tres plantes, amb un pis afegits a mitjans del segle xx. Destaquen els balcons exempts, amb la llinda gravada amb la data 1865. També destaca el gran portal d'arc rebaixat d'accés al jardí. La façana de ponent està orientada al jardí i presenta les obertures rectangulars emmarcades amb pedra, tot i que amb forces reformes. Envers el nord hi ha dues construccions més adossades al nucli principal. La central presenta una sola planta, amb terrassa superior i el portal d'accés a l'interior de la casa. A l'esquerra, un cos de dues plantes i coberta de dues aigües, amb una galeria d'arcs de mig punt restituïda. Els portals dels dos edificis foren reformats respecte a la seva obertura original. L'interior de l'edifici presenta cobertes de volta a la planta baixa i empostissats de fusta al pis. A la sala principal, dues grans arcades divideixen l'espai.
La construcció és bastida amb pedra sense escairar de diverses mides i còdols, lligat amb morter i amb carreus a les cantonades.

## Història

Casal d'estructura complexa resultat de successives addicions i segregacions. Encara que no es té certesa, es creu que el seu origen es remunta al segle xvii. La construcció presenta moltes fases pertanyents a períodes diferents: El portal d'època moderna conviu amb els balcons construïts a la segona meitat del segle xix, segons es pot apreciar a les llindes commemoratives que exhibeixen la data 1865, i amb les ampliacions del segle xx. A aquest últim període correspondria l'últim pis bastit als anys 50.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Dalmau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Les Quadres

Les Quadres és un mas al terme municipal de Calonge de Segarra (Anoia) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. El petit nucli de les Quadres, agregat de Calonge de Segarra, està format per un mas molt remodelat, conjunt de magatzems agrícoles i la capella de Sant Joan adossada al cementiri particular.
L'edifici principal de les Quadres, correspon a la residència particular dels seus propietaris, el primitiu mas fortificat. L'edifici se'ns presenta, de planta rectangular, amb dos trespols que separen la planta baixa, primer i segon pis, façana principal orientada a llevant i coberta a doble vessant amb aiguavessos escopint als costats. Davant la façana d'ingrés s'hi basteix un baluard que, alhora feia funcions defensives mitjançant un tancat, s'hi adossaven les diverses dependències d'ús agrícola i ramader, que amb el temps s'han transformat en dependències més modernes vinculades al món de la pagesia del segle xx. L'obra presenta un parament paredat amb restes de revestiment arrebossat amb morter, a les façanes laterals; així com, l'ús de carreus ambdós arestes i obertures de la façana principal de l'edifici.
A l'exterior d'aquest recinte, a la zona de la primitiva era agrícola, trobem d'altres dependències emprades com a magatzems.
Vora el camí d'accés al nucli de les Quadres, trobem aïllada la capella de Sant Joan, dins del conjunt del cementiri. Es tracta d'un edifici d'una nau, planta rectangular, coberta interior amb volta de canó i capçalera plana. La coberta exterior és a doble vessant i realitzada amb teula àrab. La façana principal oberta al camí d'accés, trobem la porta d'ingrés a l'edifici, estructurada a partir d'una estructura d'arc de mig punt adovellat. Un petit campanar d'espadanya, d'un ull amb arc de mig punt, corona una de les façanes laterals de l'edifici. Aquesta capella presenta un parament obrat amb carreus mitjans, formant filades horitzontals.

## Referències

* 1 2 3 4 «Masia de les Quadres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Sant Pere de Mirambell

Sant Pere de Mirambell és una església de Calonge de Segarra (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una església aïllada, situada sota el castell i enmig d'una plaça que estructura el nucli urbà del petit poble de Mirambell.
Es tracta d'un edifici d'una sola nau, planta rectangular, coberta interior amb volta d'aresta, capelles laterals i capçalera plana. La teulada de l'edifici, resta coberta a un vessant, a la part anterior, i a doble vessant, la seva part posterior. ambdós realitzades amb teula àrab.
L'accés a la porta d'ingrés es realitza mitjançant dos graons. Aquesta porta presenta una estructura d'arc rebaixat realitzada amb carreus mitjans. A la clau d'arc d'aquesta, destaca un relleu que dibuixa una tiara papal. En un carreu pròxim a la porta d'ingrés ens apareix incís una data amb lletres romanes que corresponen a l'any 1887. Damunt d'aquesta porta d'ingrés se situa una fornícula que acull una escultura amb pedra de Sant Pere. Per sobre de la fornícula, se situa una cartel·la clavada a la pedra de la façana on es llegeix IGLESIA/PARROQUIAL/Sº PEDRO DE/MIRAMBELL. Finalment, se situa un òcul motllurat decorat amb vitralls.
A un angle de la façana d'ingrés a l'edifici, sobresurt l'estructura d'un campanar de planta quadrada, format per un sol cos, i tres ulls d'arc de mig punt, amb coberta plana.
L'obra presenta un parament paredat de pedra irregular i rejunt de morter, sobre el qual encara resten alguns trams d'un fi arrebossat, descarnat amb el pas del temps.
Edifici de planta rectangular i campanaret a un costat de la façana amb coberta piramidal. Per la part davantera la cobertura de l'església és a un vessant i a dos vessants a la part posterior.
La façana té una entrada d'arc rebaixat adovellat amb pedra picada, nínxol amb imatge de Sant Pere i un petit rosetó; conservà en algunes zones, l'arrebossat que cobria les pedres de la construcció.

## Història

Sota el castell del poble i arran d'una reordenació de les funcions eclesiàstiques portades a terme l'any 1878. es va començar a construir la nova església parroquial de Sant Pere de Mirambell, i on es va celebrar culte per primera vegada, l'any 1890.
Aquesta església venia substituir l'antiga església parroquial romànica de Sant Pere i Sant Sadurní, situada al cementiri del poble

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Sant Pere de Mirambell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Capella de Sant Salvador

Sant Salvador és un temple ruïnós al terme municipal de Jorba (Anoia) les restes del qual s'han catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Capella totalment en ruïnes, com únicament conserva el mur del nord i part del de migdia i sol ixent, doncs el sector de ponent va ésser desfet per tal d'adossar-hi el Mas de Bover. Porta d'entrada orientada a migdia. Era de plantar rectangular, i es pot apreciar en el sector nord l'arrencada de la volta i també algunes lloses que cobririen aquest mur. Les parets són a base de carreus de pedra desbastada i tallada en forma rectangular, amb morter. En el costat nord és visible un sòcol format per sis filades de carreus. Prop hi ha una font de clot coberta amb una extraordinària volta amb la tècnica d'aproximació de filades. Per les seves característiques la podríem catalogar com d'un romànic tardà.

## Notes

* ↑ «CAPELLA DE SANT SALVADOR». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 octubre 2015].
# Celler de Simó Desllor

El Celler de Simó Desllor és un celler de Molins de Rei (Baix Llobregat) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici soterrani de planta rectangular de gruixudes parets de pedra construïdes amb carreus irregulars (al sector de ponent del mur de migdia hi ha opus spicatum), sobre les quals arrenca directament la volta de canó rebaixada, feta amb encofrat de canyes. Fa uns 13 metres de llargada per 4,5 metres d'ample (el cup que hi ha al racó Nord-est és una construcció moderna) i està disposat paral·lel al carrer. Té una dependència annexa més petita que es comunica per un portal d'arc escanyat fet amb pedres dretes, de 4x3 metres i està situada sota el carrer. L'accés es fa per una escala, construïda modernament, que s'inicia a la part superior de la volta, a ponent. Darrere l'escala hi ha un antic portal tapiat, amb llosetes fent de dovelles i algunes disposades de través. Té forma de mig punt una mica parabòlic. A l'altre extrem hi ha una finestra alta tapiada que antigament devia donar llum i ventilació al celler. A la volta hi ha dues obertures quadrades, una al mig i l'altra al lateral de migdia. El celler és al soterrani del bar la Parra, i en part sota el carrer. S'hi accedeix des del bar.

## Història

El celler fou edificat per Simó Desllor, senyor del castell i termenat d'Olorda, que adquirí del rei el 1355. El 1366, la senyoria de Molins de Rei, del castell d'Olorda i Castellciuró fou adquirida per Berenguer de Relat. Així, el celler es devia edificar entre el 1355 i el 1366. La dependència annexa del nord és clarament obra posterior, segurament dels segles XVI-XVII.

## Referències

* 1 2 «Celler de Simó Desllor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].