OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Serni de Gavet de la Conca

Sant Serni de Gavet de la Conca és una església de Gavet de la Conca (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església que fa cantonada. És d'una sola nau però la planta està trencada per la sagristia i la capella lateral, que són afegides. A la façana de tramuntana es troba el portal d'entrada, amb arcada de mig punt. La teulada, de teula àrab, és a dues vessants. Els murs estan construïts amb carreus de pedra vista del país.
El campanar està format per dos cossos; l'inferior és de planta quadrada i el superior té els angles en forma de xamfrà. Té quatre obertures d'arc apuntat i la coberta és a una vessant.

## Referències

* 1 2 «Sant Serni de Gavet de la Conca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Casa Motes (la Pobla de Segur)

La Casa Motes és una obra de la Pobla de Segur (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antic edifici entre mitgeres, enlairat al turó del nucli antic, amb façana a sobre de la ribera del Flamicell i al carrer Major. Té cellers, tres plantes d'alçada i golfes. Destaquen les façanes, la posterior comunicada amb l'edifici veí, formant dues galeries amb voladís de la coberta. La del carrer té la planta baixa amb carreus de pedra i porta amb un gran bloc a la llinda. La resta estava amb arrebossat, deteriorat, rematant amb un voladís amb boquets de la coberta de teula àrab.

## Història

És una de les quatre primeres cases del vell assentament de la Pobla de Segur, després del desplaçament del nucli del Pui Vell.

## Referències

* 1 2 «Casa Motes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Convent de la Sagrada Família (Talarn)

El Convent de la Sagrada Família és una obra amb elements barrocs de Talarn (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres adossat a la muralla de la vila i amb façana al carrer principal. Té quatre plantes d'alçada, baixos, golfes i pati posterior. La porta és adovellada amb arcada de mig punt i els murs de carreus arrebossats estan perforats per simples finestres, rematant la façana per una golfa amb finestres amb arcades de mig punt corregudes, i tenint una coberta amb voladís que sobresurt caracteritzant el carrer medieval-barroc.

## Història

L'any 184 es fundà l convent de la Sagrada Família per la mare Jané Angarill. Al 1900 fou traslladat el noviciat a la Seu d'Urgell.

## Referències

* 1 2 «Convent de la Sagrada Família». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Casa Vilarrubia

La Casa Vilarrubia és una obra historicista de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. Casa de pisos que consta de planta baixa i tres pisos. Al sector Nord-oest presenta tres portals, un dels quals és tapiat i el de l'extrem dret és més alt que l'altre, són dovellats amb carreus poligonals. A la part superior hi ha uns òculs damunt la cornisa. Cal remarcar la part de migdia on sobresurt una terrassa a nivell de primer pis, en aquest indret s'hi obren unes interessants galeries amb arcs en forma d'ogiva i l'interior decorat amb pintures al fresc, la balustrada és de terracotta.
L'estat de conservació és regular malgrat l'interès de l'edifici, exemple clar d'arquitectura neogòtica.

## Història

Aquest edifici fa xamfrà entre el carrer Joaquima Vedruna i la Rambla del Passeig, sector de la ciutat que es començà a urbanitzar al segle xvii i que al segle xviii amb J. Morató, arquitecte, s'acabà de dur a terme. Pertany doncs a l'eixample barroc, i és fàcil que la casa Vilarrubia, construïda a mitjans de segle xix s'edifiqués damunt una antiga construcció barroca.
És una mostra de l'estil historicista del segle xix, amb una clara empremta neogòtica. Es va construir vers el 1850.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa Vilarrubia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2017].
# La Coma (Tona)

La Coma és una masia de Tona (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici d'un sol cos, cobert a dues vessant. Aquestes donen a les façanes laterals. Segons la classificació de Danés i Torras es tracta d'una masia clàssica (grup II, tipus 2), molt comuna a la comarca d'Osona. Destaca la porta principal d'arc semicircular, adovellada, amb dos grans carreus com a imposta i carreus escairats, però més petits, als brancals. A la clau de l'arc hi ha una dovella amb una inscripció, gravada a la pedra, on hi figura la data 1590 i el nom de susdita casa, Coma. De la resta d'obertures destaca la finestra de la sala, al primer pis, amb una llinda de pedra, carreus ben tallats als brancals i un replanell o ampit a la finestra motllurada.

## Història

El segle xvi significà un represa econòmica, després de l'estancament i la crisi del segle anterior. Una de les primeres activitats constructives fou l'inici de les finques de l'Aranyó i la Coma, situades a la part nord del terme.

## Referències

* 1 2 «La Coma». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2017].
# La Coromina (Tavertet)

La Coromina és una masia de Tavertet (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa rural que es troba flanquejant el cementiri. La façana amb el carener paral·lel es troba orientada a migdia, i presenta un portal adovellat situat a l'extem oriental, al damunt s'hi obre una finestra emmarcada per carreus amb una espiera a la part baixa, al segon pis n'hi ha un altre amb les mateixes característiques. A ponent presenta diverses obertures a la planta baixa, 3 al primer pis i 2 al segon, una de les quals té la llinda amb inflexió gòtica.
A llevant i a tramuntana, s'hi annexionen diversos cossos que dificulten la visió de la construcció primitiva.

## Història

Antiga casa que es troba registrada en els fogatges del Castell i terme de Tavertet de l'any 1553, aleshores habitava el mas un tal JOAN COROMINA.
La finestra damunt el portal duu la data de 1738, que segurament indica la reforma que s'hi produí al segle xviii, moment de pujança per a la població com indiquen les llindes de les cases del nucli, totes elles datades als segles XVII i XVIII.

## Referències

* 1 2 3 4 «La Coromina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2017].
# Cal Sastre (Tavertet)

Cal Sastre és una casa de Tavertet (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat que consta de planta baixa i un pis amb coberta a doble vessant amb el carener paral·lel a la façana. a la façana principal té dues obertures per planta situades en el mateix eix i tenen la llinda i els brancals de grans carreus de pedra. El parament és de pedra irregular de mitjanes dimensions units sense ordre, excepte els angles que són de grans carreus.

## Referències

* ↑ «Cal Sastre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2017].
# Cal Curriu

Cal Curriu és una casa de Tavertet (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de petites dimensions, unida per una mitgera a altre casa i lliure per la resta de façanes. La teulada és a doble vessant amb el carener paral·lel a la façana. A la planta baixa s'obre al centre la porta d'entrada i a l'esquerra una finestra i al primer pis, al mateix eix que les obertures inferiors, s'obren dues finestres i a la dreta hi ha una petita obertura quadrangular. El parament és de pedres irregulars excepte els brancals i llindes de les obertures i els angles de la casa que són de grans carreus de pedra.

## Referències

* ↑ «Cal Curriu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2017].
# Can Venc

Can Venc és una casa de Tavertet (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa aïllada de teulada a doble vessant amb el carenen perpendicular a la façana. a la planta baixa de la façana principal s'obre la porta principal amb llinda i brancals de carreus i una petita finestra amb els brancals fets amb maó. Al primer pis hi ha dos finestres fets en carreus de pedra. la façana està arrebossada i pintada. Es conserven restes de l'era enrajolada que actualment forma part del carrer.

## Referències

* ↑ «Can Venc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2017].
# Can Carrera (Tavertet)

Can Carrera és una casa de Tavertet (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Casa entre mitgeres amb teulada a doble vessant i el carener paral·lel a la façana. consta de planta baixa i un pis. Hi ha dues obertures per planta i totes tenen la llinda i els brancals de grans carreus de pedra. El parament és de pedres irregulars de diferents dimensions. La barbacana és de lloses de pedra.

## Referències

* ↑ «Can Carrera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2017].
# Boojumita

La boojumita és un mineral de la classe dels sulfats.

## Característiques

La boojumita és un sulfat de fórmula química Pb₈O₄(OH)₂(S₂O₃)₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2022, i no va ser publicada fins al mes d'abril de 2024. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb els números de catàleg: 76225 i 76226.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Redmond, situada a Waterville Lake, dins el comtat de Haywood (Carolina del Nord, Estats Units). Aquesta mina estatunidenca és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Boojumite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 octubre 2022].
* ↑ Kampf, Anthony R.; Smith, Jason B.; Hughes, John M.; Ma, Chi; Emproto, Christopher «New Minerals from the Redmond Mine, North Carolina, USA: VI. Boojumite and Kennygayite, Two New Minerals with Structures Based on Chains of Oxocentered OPb4 TETRAHEDRA». The Canadian Journal of Mineralogy and Petrology, 62, 2, 01-03-2024, pàg. 391–403. DOI: https://doi.org/10.3749/2300051 [Consulta: 22 abril 2024].
* ↑ Miyawaki, Ritsuro; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 68». European Journal of Mineralogy, 34, 5, 31-08-2022, pàg. 385–391. DOI: doi:10.5194/ejm-34-385-2022 [Consulta: 22 abril 2024].
# Cal Sabater (Tavertet)

Cal Sabater és una casa de Tavertet (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa molt estreta entre dues cases més importants. Consta de planta baixa i un pis, amb la teulada a doble vessant i el carener paral·lel a la façana. A la planta baixa s'obre la porta principal allindada i una petita finestra a l'esquerra; al primer pis, a sobre de la porta, hi ha una finestra. Totes les obertures, excepte la petita de la planta baixa, tenen la llinda i els brancals de carreus de pedra. El parament és de pedra irregular unida amb morter.

## Referències

* ↑ «Cal Sabater». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2017].
# Colibrí borinot

El colibrí borinot (Chaetocercus bombus) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita la selva humida i vegetació baixa des del sud-oest de Colòmbia i a través de l'Equador, fins al nord del Perú.

## Referències

* ↑ «Colibrí borinot». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 5 gener 2025(català)
# Colibrí d'Héliodore

El colibrí d'Héliodore (Chaetocercus heliodor) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita la selva humida i vegetació baixa del nord-est de l'Equador, des de l'oest de l'Equador, a través de Colòmbia, fins al nord-oest de Veneçuela.

## Referències

* ↑ «Colibrí d'Héliodore». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 5 gener 2025(català)
# Guillem Areny i Areny

Guillem Areny i Areny (1931 - 30 de desembre de 2020) fou un polític i empresari andorrà. Cap de Cal Teixidó de la Massana, Areny exercí com a cònsol major de la Massana entre els anys 1962 i 1963, així com conseller general per la Massana entre els anys 1966 i 1969 i entre el 1974 i el 1981.
Pel que fa al vessant empresarial, Guillem Areny fundà el 1966 l'Armeria Andorrana, negoci encara actiu però que patí els efectes dels aiguats de la conca del Segre de 1982. Com a cap de la casa Teixidó era, a més, titular d’una de les grans explotacions agrícoles del país i estava implicat en negocis de construcció i hoteleria. També hi estigué involucrat en la construcció de la CG-4 fins al port de Cabús, a la frontera amb Catalunya. Fins els últims anys de vida, Areny tingué un fort lligam amb el món del bestiar, assistint-ne sempre a la fira de Setúria.
Morí el 30 de desembre de 2020 i el funeral tingué lloc a l'església parroquial de Sant Iscle i Santa Victòria de la Massana. El seu fill Guillem Areny i Argelich també fou conseller general per la Massana entre els anys 1992 a 1993 i 1997 a 2001 pel Partit Liberal d'Andorra (PLA).

## Referències

* ↑ Autor, Sense. «Guillem Areny Areny», 02-01-2021. [Consulta: 30 setembre 2024].
* ↑ RTVA, Andorra Difusió. «Mor l'excònsol de la Massana i exconseller general Guillem Areny Areny als 89 anys | Andorra Difusió». [Consulta: 30 setembre 2024].
* ↑ «Mor l'exconseller general i excònsol de la Massana Guillem Areny Areny». [Consulta: 30 setembre 2024].
* ↑ Redacció. «Mor l'excònsol i exconseller general Guillem Areny Areny», 31-12-2020. [Consulta: 30 setembre 2024].
* ↑ Porta, C. (2005). Tor. Tretze cases i tres morts. La Campana.
* ↑ «Mor l’excònsol massanenc Guillem Areny Areny, de Cal Teixidó», 31-12-2020. [Consulta: 30 setembre 2024].
* ↑ «Guillem Areny Areny ✞», 01-01-2021. [Consulta: 30 setembre 2024].
* ↑ «Guillem Areny Argelich — Consell General Principat d'Andorra». [Consulta: 30 setembre 2024].
# Teodora Ruano Sanchón

Teodora "Dori" Ruano Sanchón (11 de gener de 1969 a Villamayor, Castella i Lleó) és una ciclista espanyola que va competir tant en ciclisme en pista com en la carretera.
Del seu palmarès en pista destaquen dues medalles, una d'elles d'or, al Campionat del món de Puntuació. També ha aconseguit nombrosos Campionats d'Espanya.
En ruta cal remarcar el bronze al Campionat del Món en contrarellotge.
Ha participat en tres edicions dels Jocs Olímpics.

## Palmarès en ruta

* 1992
** Vencedora d'una etapa a l'Emakumeen Bira
* 1995
** Campiona d'Espanya en contrarellotge
* 1996
** 1a a l'Emakumeen Bira
* 1997
** 1a al Tour de l'Alta Viena
** 1a a la Copa d'Espanya
* 1998
** Campiona d'Espanya en contrarellotge
* 1999
** Campiona d'Espanya en contrarellotge
* 2000
** Campiona d'Espanya en contrarellotge
* 2001
** Campiona d'Espanya en ruta
** Campiona d'Espanya en contrarellotge
* 2003
** Campiona d'Espanya en contrarellotge
* 2004
** Campiona d'Espanya en contrarellotge

## Palmarès en pista

* 1996
** Campiona d'Espanya en Persecució
** Campiona d'Espanya en Puntuació
* 1997
** Campiona d'Espanya en Persecució
** Campiona d'Espanya en Puntuació
* 1998
** Campiona del món de puntuació
** Campiona d'Espanya en Persecució
** Campiona d'Espanya en Puntuació
* 1999
** Campiona d'Espanya en Persecució
* 2000
** Campiona d'Espanya en Puntuació

## Referències

* ↑ «Ruano, la inesperada primera medalla mundialista» (en castellà). ciclo21, 23-08-2016. [Consulta: 2 gener 2025].
* ↑ «Teodora Ruano» (en anglès). olympedia. [Consulta: 2 gener 2025].

## Enllaços externs

* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Casa Beuló

La Casa Beuló és una obra amb elements gòtics i barrocs de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici d'habitatges de planta baixa amb dos pisos superiors i golfes, fent cantonada en un dels extrems de la plaça.
A la planta baixa hi ha disposada una porxada de tres arcs apuntats, repertits en les dues façanes. Les obertures de les plantes superiors són de llinda plana amb brancals de carreus de pedra. Les obertures corresponents als balcons tenen un trencaaigües basat en el repertori ornamental gòtic. En el pis corresponent a les golfes s'hi ha ubicat una galeria amb diferents obertures en les dues façanes amb arc de mig punt.

## Referències

* 1 2 «Casa Beuló». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 octubre 2017].
# Catharina Elmsäter-Svärd

Catharina Elmsäter-Svärd (23 de novembre de 1965) és una política sueca que va ser ministra d'Infraestructures del 2010 al 2014. Membre del Partit Moderat, va ser diputada del Parlament de Suècia per al comtat d'Estocolm d'octubre a desembre de 2014, abans de 1997 a 2008. El 16 de desembre de 2014, va anunciar que deixaria la política.
Va ocupar els càrrecs de comissària de finances i comissària en cap del Consell del Comtat d'Estocolm del 2008 al 2010. També va exercir com a ministra de Defensa en funcions del 29 de març al 18 d'abril de 2012, després de la sobtada renúncia de Sten Tolgfors.

## Referències

* ↑ «Biografi - Catharina Elmsäter-Svärd», 20-07-2014. Arxivat de l'original el 2014-07-20. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «Lloc web del govern, nou govern de Suècia, comunicat de premsa del 5 d'octubre de 2010». Arxivat de l'original el 2010-10-09. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ Elmsäter-Svärd leaves politics Läst 2014-12-19.

## Enllaços externs

* Catharina Elmsäter-Svärd al lloc web del Riksdag
# Jordi Masquef i Creus

Jordi Masquef i Creus (Figueres, Alt Empordà, 7 de març de 1980) és un polític i advocat català, actual alcalde de Figueres des del 2023.
Llicenciat en Dret per la Universitat de Girona i màster en assessoria i gestió tributària per l'Escola Superior d'Administració i Direcció d'Empreses (ESADE) de Barcelona, Masquef ha exercit d'advocat i d'assessor fiscal per a diferents empreses de consultoria. També ha exercit la docència a ESADE i fou membre de la Junta Directiva de la Unió Esportiva Figueres.
El 14 de novembre de 2018 va substituir Marta Felip en el càrrec d'alcalde de la ciutat de Figueres. A les eleccions municipals de 2019 va perdre l'alcaldia davant d'Agnès Lladó i Saus. Més endavant, el 17 de juny del 2023 va ser investit de nou alcalde de Figueres, després que el seu partit, Junts per Figueres, obtingués la majoria absoluta a les eleccions municipals.
El setembre de 2024 va denunciar un intent d'extorsió digital d'un compte d'instagram del seu municipi.

## Referències

* ↑ Garcia, Maria «El PDECat reté l'alcaldia de Figueres entre retrets». Ara, 15-11-2018 [Consulta: 15 novembre 2018].
* ↑ «Jordi Masquef, d'assessor fiscal a alcalde de Figueres». Diari de Girona, 15-11-2018 [Consulta: 15 novembre 2018].
* ↑ Boix, Oriol «Moviments a la junta del Figueres». L'Esportiu, 29-07-2014 [Consulta: 15 novembre 2018].
* ↑ Puntí, Joan «El nou alcalde de Figueres és Jordi Masquef (PDeCAT)». El Punt Avui, 15-11-2018 [Consulta: 15 novembre 2018].
* ↑ Trillas, J. «Jordi Masquef aposta per un mandat de diàleg i consens a Figueres». El Punt, 23-06-2023. [Consulta: 23 juny 2023].
* ↑ Piulachs, Mayte. «Junts obté la majoria absoluta a Figueres i supera el govern tripartit». El Nacional, 29-05-2023. [Consulta: 23 juny 2023].
* ↑ Redacció, ACN, Gemma Tubert. «Figueres porta a la Fiscalia el compte d'Instagram 'Figueras Oscura' per xantatge i extorsió» (en catalan), 09-05-2024. [Consulta: 5 setembre 2024].
# Muhammad bin Rashid Al Maktum

Muhammad bin Rashid Al Maktum (àrab: محمد بن راشد آل مكتوم, Muḥammad b. Rāxid Āl Maktūm) (Al-Shindaga, Dubai, 15 de juliol de 1949) és xeic i emir de Dubai des del 2006 i vicepresident i primer ministre dels Emirats Àrabs Units.
Era el tercer dels quatre fills del xeic Rashid bin Saeed Al Maktum. Va estudiar privadament i el 1955 va començar l'educació a l'Escola Al-Ahmedia, als 10 anys a l'escola Al-Shaab, i als 12 anys a la Dubai Secondary School. L'agost de 1966 va assistir al seu primer acte oficial amb el seu cosí el xeic Muhammad ben Khalifa Al-Maktum a Anglaterra.
El 1979 es va casar amb xeica Hind bint Maktoum bin Juma Al-Maktoum; el 10 d'abril del 2004 es va casar amb Haya bint al-Hussein, filla del rei Hussein I de Jordània i germanastre del rei Abdallah II de Jordània, que va esdevenir la seva segona dona o dona secundària. Ha tingut 16 descendents, 7 fills i 9 filles.
Fou nomenat príncep hereu el 3 de gener de 1995 pel seu germà gran, el xeic Maktum bin Rashid Al Maktum. Encara que va dirigir el país en les absències del seu germà no va accedir al càrrec oficialment fins a la mort del seu germà el 4 de gener del 2006. Com és habitual el president dels Emirats Àrabs Units Khalifa bin Zayed Al Nahayan el va nomenar immediatament primer ministre i vicepresident federal (5 de gener de 2006).

## Referències

* ↑ «Dubai Rulers». Government of Dubai. Arxivat de l'original el 19 octubre 2016. [Consulta: 2 març 2017].