OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mas Peracaula

El Mas Peracaula és una masia a l'oest del nucli de Sant Joan les Fonts (la Garrotxa). El Mas Peracaula va ser un dels més importants del pla de Sant Joan durant les darreres centúries, i va disposar de dos molins propis, avui desapareguts. És de planta rectangular amb alguns afegits i teulat a dues aigües amb les vessants vers les façanes laterals. Disposa de baixos, pis i golfes. Va ser bastit amb pedra menuda, llevat dels carreus que emmarquen les obertures i els que fan els cantoners. Cal destacar la galeria de la façana de llevant, sostinguda per pilars de base rectangular. La configuració actual del mas és resultat de moltes modificacions i ampliacions; les obertures estan repartides asimètricament per les façanes.

## Història

En els documents del segle xiii apareix esmentat com Petra Calida. Aquest mas va tributar al priorat de Sant Joan, als senyors de Bianya, al monestir de Sant Benet de Bages, a la família Bosols-Juvinyà, a la família Noguers de Santa Margarida de Bianya i als senyors de la borda d'Artigas de la parròquia de Santa Margarida. El primer hereu que apareix esmentat en els documents és Pere (1269-1312); li segueix Bernat (1312-1349), Guillem (1374-1382), Joan (1418-1425), Antoni (1453), Margarida (1479-1508), Antoni (1508), Catarina (1556), Rafael (1557-1576), Pere (1576-1606), Pere (1606-1636),Joan Pere (1636-1690), Isidre (1690-1741), Pere (1741-1755), Maria (1755-1792), Pere (1792-1815), Josep (1815-1827), Ignasi (1827-1865), Joan (1865-1916), Francesc.
Francesc i els seus descendents són els propietaris actuals del mas. El nom de Peracaula va ésser escurçat a les darreries del segle xvii, en temps d'Isidre Peracaula que és el primer en anomenar-se simplement Caula. Amb tot, el mas ha conservat sempre el nom de Peracaula.

## Referències

* 1 2 3 «Mas de Peracaula». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Ajuntament-escoles de Santa Pau

Ajuntament-escoles de Santa Pau és una obra de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un casal de planta rectangular amb un cos davant, avançat, format per una torre central de planta quadrada i dos porxos damunt els quals n'hi ha les terrasses. Actualment, els angles de la casa estan fets de carreus i la resta d'arrebossat pintat amb blanc. El teulat és pla, fent excepció al de la torre que disposa de teulat a quatre aigües. El casal, que inicialment era residència particular, va ser construït l'any 1928 seguint un estil eclèctic; més tard va acollir les dependències de l'Ajuntament i d'una escola bressol.

## Història

La Vila de Sant Pau deu la seva empenta constructiva als barons. A finals de l'època feudal, es va construir tot el reducte fortificat, amb les muralles, el castell, la plaça porticada, etc. Poc després es va bastir la Vila Nova, fora de les muralles. Al segle xviii, la vila s'amplià més enllà del riu, formant els carrers del Pont i de Sant Roc. Durant el segle xix es bastiren quasi totes les cases del carrer nou. L'actual Ajuntament n'és una excepció en mig de cases de carreus ben tallats i boniques llindes treballades.

## Referències

* 1 2 «Ajuntament-escoles de Santa Pau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Casa a la plaça de Baix, 11 (Santa Pau)

La Casa a la plaça de Baix, 11 és una obra de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa de planta rectangular situada a la Plaça de Baix de Santa Pau. Va ser bastida amb carreus ben treballats en les portes i finestres, i grollers a la resta de l'edifici. Disposa de planta baixa (amb dos portes d'accés, una amb llinda de fusta i l'altre de pedra) i dos pisos superiors. Cal destacar la finestra esquerra del primer pis, decorada amb motius d'estil gòtic, que porta inscrita la data de fundació de la casa: 1582.

## Història

La vila de Santa Pau deu la gran empenta constructiva als seus barons. A finals de l'època feudal es va bastir tot el reducte fortificat: muralles, castell, plaça porticada o firal dels bous i grans casals. Poc després es va bastir la Vila Nova, fora muralles, al vol de la Plaça de Baix; cal destacar els casals de Can Daniel i Can Cortada. Al segle xviii es construïren les cases del carrer del Pont i les del carrer de Sant Roc. En el segle passat s'edificaren les cases del Carrer Major.

## Referències

* 1 2 «Casa a la plaça de Baix, 11». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# El Pujolet (Santa Pau)

El Pujolet és una obra de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una petita casa situada a la Fageda d'en Jordà, damunt un pujolet. Disposa de planta baixa i un pis superior i està coberta per un gran teulat a dues aigües amb els vessants vers les façanes laterals. Va ser bastida amb carreus ben escairats als angles i les obertures, i els murs amb pedra volcànica i carreus mal escairats. Té una petita balconada amb la barana de ferro forjat. Al costat de la casa es conserva una bonica pallissa de planta i pis superior amb les teules posades a salt de garsa. Al davant hi ha una espaiosa era que conserva els primitius cairons vermells (15 x 15 cm).

## Història

La Fageda va rebre el nom "D'en Jordà" al segle xviii, quan era propietària del casal i del bosc que l'envoltava Na Teresa Jordà (1767). Actualment la Fageda és propietat de la diputació de Girona, que la va adquirir no fa gaires anys per tal de conservar-la i evitar la seva degradació progressiva. Això va fer que la Diputació es posés en contacte amb el govern militar de la província de Girona i l'any 1984 una companyia de sapadors s'encarregués de les obres de restauració del Casal de Can Jordà.

## Referències

* 1 2 3 «El Pujolet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# El Carrer (Santa Pau)

El Carrer és una masia de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una senzilla masia, bastida amb carreus ben escairats en les obertures i angles de la casa. Disposa de planta rectangular i coberta inclinada cap a les dues façanes laterals. La planta baixa, amb poques obertures, era destinada a quadres per al bestiar; el primer pis serveix de d'habitació i el segon pis, al que s'hi accedeix mitjançant una escala de fusta, serveix per a guardar el gra. La llinda de la porta principal té la següent inscripció: "P. IHS LL. / 1901".

## Història

Sens dubte, la construcció és més antiga del que consta a la llinda de la porta principal. Actualment hi viuen els masovers de la Plana de Mont. Als Arcs, des dels orígens, hi havia la parròquia de Santa Pau. Després dels terratrèmols la parròquia serà traslladada a nova església que el baró havia fet construir a la vila. L'any 877, la vall en poder dels benedictins de Banyoles apareix esmentada amb el nom: "Cel·lam de Santa Maria".
Va ser transformat en apartaments turístics.

## Referències

* 1 2 3 «El Carrer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Mas de les Forques

El Mas de les Forques és una masia de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Està bastit amb carreus ben escairats en les obertures i als angles de la casa. Disposa de planta baixa i dos pisos. La porta principal té una llinda molt destrossada: "COLL DE...LEPAS", "DOMINICULCOL...FECIT" i "ANNO...1760". En aquest pla era executada la justícia baronial. Segons Grabolosa, el masover d'aquesta casa podia haver estat el botxí medieval. Seguint amb el mateix autor: "no fa gaires anys, bo i llaurant, la rella va topar amb les pedres que segurament aguantaven les forques". Documentalment, el doctor Joaquim Danés va trobar a l'arxiu conventual del Carme aquesta breu però tràgica anotació: "Al 4 de setembre de l'any 1680, em processó es va a Santa Pau per a acompanyar a dos homes a la forca (…)".

## Referències

* 1 2 «Mas de les Forques». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Ca l'Aulet (Santa Pau)

Ca l'Aulet és una obra de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un casal situat als contraforts de la serra de Sant Julià del Mont, a la Vall de Sant Martí Vell. La seva planta és rectangular i disposa de planta baixa i dos pisos. La primera estava destinada al bestiar i els dos superiors a l'habitatge. Va ésser construïda amb carreus molt ben treballats als angles de la casa i a les obertures. Ca l'Aulet ha sofert moltes transformacions posteriors, desfigurant la seva fàbrica primitiva.

## Història

Els orígens de Ca l'Aulet cal remuntar-los a l'època baronial: en aquest moment la Vall de Sant Martí Vell es trobava molt poblada. Cal recordar que masos importants com Camprodon, Les Feixes, La Boixeda, Can Boiges de Vivó... ja estan en ple funcionament. Ca l'Aulet conserva una bonica finestra de senzilles traces gòtiques amb la data "1586". La Vall de Sant Martí Vell va ésser habitada des de temps remots i la prova d'això la trobem en que possiblement era creuada per la ruta prehistòrica que anava des de la ciutat d'Emporium a la Vall d'en Bas. El menhir del Diable servia de terme entre els pobles que habitaven aquestes valls.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Aulet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# La Torroella (Santa Pau)

La Torroella és una masia del Sallent, al municipi de Santa Pau (Garrotxa), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un gran casal de planta i dos pisos. Va ser bastit amb pedra volcànica i carreus ben escairats als angles i obertures. Ha sofert moltes modificacions posteriors que han desfigurat la seva fàbrica primitiva. Conserva, annexes a la casa, un gran nombre de pallisses, algunes de construcció coetània a la casa i un gran casal pels masovers. Està situada en els límits de l'antiga baronia, les seves finques limiten amb les terres de Mieres i del Torn. Els seus senyors eren del llinatge militar i membres del Sant Ofici.

## Història

La primera notícia històrica de la vall de Sallent es troba al diploma que Lluís el Tartamut, rei de França (any 880), va estendre en ple concili de Troies a favor del monestir de Banyoles i del seu abat. Després, la possessió serà confirmada amb delme, primícies i oblacions de fidels, pels papes Benet VIII (1017), Urbà II (1097) i Alexandre (1175). La parròquia de Sant Vicenç de Sallent no va passar a la baronia de Santa Pau fins a l'any 1392. Va adquirir-la el baró Hug al rei Joan II, venda que després, al cap d'un any, confirmaria el rei Martí.

## Referències

* 1 2 «La Torroella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Can Vert

Can Vert és una obra de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Vert és un gran casal situat al número 8-9 del barri de cases noves. De planta rectangular, consta de baixos i de dos pisos. Darrerament ha sofert una gran ampliació, molt acusada a la façana de migdia; la façana principal ha estat restaurada conservant l'estil primitiu. Va ser bastida amb carreus, essent molt ben escairats els de les obertures i angles de la casa. Actualment Can Vert està dividida en dues parts que serveixen d'habitatge a dues famílies.

## Història

La vila de Santa Pau deu la gran empenta constructiva als seus barons. A finals de l'època feudal (segles XIV-XV) es va bastir tot el reducte fortificat: muralles, castell, plaça porticada o firal dels bous... Poc després es va bastir la Vila Nova, fora muralles, al volt de la Plaça de Baix; cal destacar els grans casals de Can Cortada i Can Daniel. Al segle xviii es construïren les cases del Carrer del Pont i les del carrer de Sant Roc; és el moment de la construcció del barri de Cases Noves. El segle passat s'hi edificaren les del carrer Major.

## Referències

* 1 2 «Can Vert». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Ratpenat frugívor menut

El ratpenat frugívor menut (Cynopterus minutus) és una espècie de ratpenat de la família dels pteropòdids. Viu a Brunei, Indonèsia i Malàisia. El seu hàbitat natural són els boscos primaris, però també se'l pot trobar a poblets i hàbitats pertorbats. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Ruedas, L.; Suyanto, A. Cynopterus minutus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 gener 2009.
Espècies vivents de megaquiròpters :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Subfamília Nyctimeninae :
Subfamília Cynopterinae :
Subfamília Harpyionycterinae :
Subfamília Macroglossusinae :
Subfamília Pteropodinae :
Subfamília Rousettinae :
Subfamília Epomophorinae :
# Quinta Santana

La Quinta Santana, o el Seminari Menor dels Claretians, és un edifici del municipi de Montgat (Maresme) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català.

## Descripció

Edifici de planta quadrada que consta de baixos, dos pisos, coberta a quatre vessants, i una petita torre situada a la part central, també de planta quadrada. Destaquen les finestres de la planta baixa i del primer pis, totes elles de mig punt, igual que les portes principals. El pis alt de l'edifici ha estat modificat i ampliat quan es convertí en seminari i les finestres d'aquest pis són allindanades. Hi ha unes grans balconades de ferro col·lat i una marquesina frontal del mateix material. Les separacions entre plantes està marcada per una motllura, la del primer pis és llisa i la del segon fa uns arquets cecs, motiu que es repeteix a la part superior de la petita torre central. Al conjunt apareixen elements classicistes, especialment al recinte del jardí: avinguda flanquejada amb hídries, balustrades, etc.

## Història

A la porta de ferro de l'entrada al recinte hi ha la data de 1870, que possiblement marca l'any de la construcció. El 16 de juliol de 1948 passà a ser propietat dels claretians, que instal·laren un seminari a l'antic edifici; per adaptar-ho a les noves funcions, van reformar el pis superior i s'aixecà la teulada. A la reforma inicial, però, les finestres del pis alt, estaven formades per un arc de mig punt, seguint la tònica general del conjunt.

## Referències

* 1 2 «Quinta Santana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 desembre 2012].

## Enllaços externs

* «Quinta Santana». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Roca Puga

La Roca Puga és una muntanya de 1.069 metres que es troba al municipi d'Alfara de Carles, a la comarca catalana del Baix Ebre.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# 67

    Aquesta pàgina és per a l'any. Per al nombre, vegeu seixanta-set.

## Esdeveniments

* A Corint, Grècia, comença la construcció del canal que ha de permetre la comunicació marítima entre el Mar Egea i el mar Jònic.

## Necrològiques

* Sant Pere - Segons la tradició crucificat cap per avall.
# 96

    Aquesta pàgina és per a l'any. Per al nombre, vegeu noranta-sis.
El 96 (XCVI) fou un any de traspàs començat en divendres del calendari julià.

## Esdeveniments

* Nerva succeeix a Domicià com a emperador romà.

## Necrològiques

* Nàpols: Estaci, poeta.
* 18 de setembre - Roma: Domicià, emperador romà
# 253

El 253 (CCLIII) fou un any comú començat en dissabte del calendari julià.

## Esdeveniments

* Comença a Roma el període anomenat dels Trenta Tirans.
* Els romans recuperen Antioquia.
# 269

El 269 (CCLXIX) fou un any comú començat en divendres del calendari julià. En aquell temps, era conegut com a any del consolat de Claudi i Patern (o, més rarament, any 1022 ab urbe condita). L'ús del nom «269» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini esdevingué el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments

* Egipte: incendi parcial de la biblioteca d'Alexandria durant una incursió de Zabdes, general sirià de Zenòbia.
* Primera Bagauda
# 420
## Esdeveniments

* S'inicia la tercera dinastia de Xampa amb Fan Yang Mai

## Necrològiques

* 30 de setembre - Betlem (Palestina): Sant Jeroni, autor de la Vulgata, la traducció de la Bíblia al llatí (n. circa 342).
# 443

El 443 (CDXLIII) fou un any comú començat en divendres del calendari julià.

## Esdeveniments

* Els burgundis es tornen plenament sedentaris.
* Tractat de pau entre els romans d'Orient i els huns.
* Yezdegerd II inicia una campanya contra els kidarites.
# 469
## Esdeveniments

* Batalla de Déols esdevinguda a la Gàl·lia entre els bretons de Riothamus, aliat de l'Imperi Romà d'Occident contra els visigots d'Euric després de la crida de l'emperador Procopi Antemi per defensar Aquitània.
* La festa de Sant Valentí de Roma es fixa el 14 de febrer
# 1529
## Esdeveniments

* Tractat de Saragossa, pel qual es divideix l'hemisferi est entre Espanya i Portugal
* Tractat de Barcelona (1529), 29 de juny de 1529 posa final a les aspiracions de Francesc I al nord d'Itàlia
* Guerra entre defensors del catolicisme i del protestantisme a Suïssa
* Setge de Viena (1529)

## Naixements

* València: Andreu Capella, bisbe d'Urgell i copríncep d'Andorra (m. 1609).
# 1560
## Esdeveniments

* 13 de setembre, Tolosa de Llenguadoc: Arnaud de Tilh és condemnat a mort per haver usurpat la identitat de Martin Guèrra durant quatre anys.
* Importació de la primera tulipa de Turquia al comtat d'Holanda
* Comença l'època dels pirates al Carib
* S'introdueix el tabac a la cort francesa
* Primera menció del mot purità a Anglaterra
* Creació de la Fira del Llibre de Frankfurt

## Naixements
### Món

* Rab (Croàcia), Marc Antoni de Dominis, eclesiàstic, herètic i un dels primers científics a explicar el fenomen de l'arc de sant Martí.
* Anglaterra: Jan Anger, escriptora i feminista (m. 1600).

## Necrològiques

* Louis Bourgeois, compositor francès.
# 1408
## Necrològiques
### Països catalans

* Balaguer: Pere II d'Urgell, comte d'Urgell i vescomte d'Àger, pare de Jaume II d'Urgell, futur perdedor del compromís de Casp.
* València: Pere Nicolau, pintor.

### Resta del món

* 31 de maig - Japó: Ashikaga Yoshimitsu, dinovè shogun.
# 1476
## Esdeveniments
### Resta del món

* Batalla de Toro entre els partidaris dels Reis Catòlics i els de Joana "La Beltraneja".
* Introducció de la impremta a les illes britàniques.
* Els suïssos derroten Carles I de Borgonya.
* Espanya ocupa Ifni.
* Els danesos comencen l'exploració de Groenlàndia.
* Publicació de l'obra Orland enamorat, de Matteo Maria Boiardo.
* Creació de la "Santa Hermandad" a Castella.

## Naixements

    Països Catalans
    Resta del món
* Juan Sebastián Elcano, navegant.

## Necrològiques

    Països Catalans
    Resta del món
* Vlad III, conegut com a Dràcula.
* Mort del pare de Jorge Manrique, que inspirarà les seves coples.
# 1487
## Esdeveniments

Països Catalans
* Es conquereix finalment el Comtat de Pallars Sobirà.
Resta del món
* Conquesta castellana de Màlaga.
* S'acaba el temple asteca de Tenochtitlán.
* Es comença a construir el Kremlin.

## Naixements

Països Catalans
Resta del món

## Necrològiques

Països Catalans
Resta del món
* 9 de setembre, Pequín (Xina): Zhu Jianshen, emperador Chenghua, vuitè emperador de la Dinastia Ming (n. 1447).
# Dushara

Dushara o Dusares - en nabateu dwsrʾ; grec antic: Δουσάρης; llatí: Dusares; àrab: ذو الشرى, Ḏū x-Xarà — fou una deïtat de l'antic Orient Pròxim adorada pels nabateus a Petra d'Aràbia i Madàïn Sàlih, ciutats de les quals n'era el patró.

## Etimologia

Dushara és conegut principalment per fonts epigràfiques nabatees, que invariablement l'anomenen dwsrʾ, sense vocalitzar atès que l'escriptura nabatea només escriu les consonants. A les fonts clàssiques gregues apareix com Δουσάρης i en llatí com Dusares.
El significat original del nom és poc clar, però l'historiador musulmà primerenc Ibn al-Kalbí al seu Llibre dels ídols s'hi refereix com a Dhu-x-Xara amb el significat ‘el de Xara’, essent Xara una cadena muntanyosa que hi hauria al sud-est del Mar Mort. Si això fos cert, Dushara seria més un títol que no pròpiament un nom. Tanmateix, no existeix acord tant sobre el nom com sobre la seva interpretació.

## Culte

En època grega, s'associà a Zeus perquè era el cap del panteó nabateu, i també a Dionís.
S'ha trobat un santuari a Dushara, al port de Pozzuoli a Itàlia. La ciutat era un nexe important per al comerç amb el Pròxim Orient, i se sap que podria haver tingut una presència nabatea a mitjan segle I dC.
El culte va continuar-se en alguna mesura ben entrat el període romà i possiblement tan tard com en el període islàmic.
Aquesta divinitat és esmentada per l'historiador musulmà del s. IX Hixam ibn al-Kalbí, que va escriure en el Llibre dels ídols on diu que «els Banu al-Hàrith ibn Yaixkur ibn Mubàixxir dels Azd tenien un ídol anomenat Dhu-Xara».

## Referències

* ↑ F., Healey, John. The religion of the Nabataeans : a conspectus, p. 85–97. ISBN 9789004301481. OCLC 944920100.
* ↑ Lewis, B. The Encyclopaedia of Islam. Vol. II: C–G. New. Leiden: Brill, 1991, p. 246–247. ISBN 9004070265. OCLC 399624.
* ↑ AA.VV. Museo archeologico dei Campi Flegrei - Catalogo generale (vol. 2) - Pozzuoli, Electa Napoli 2008, pàgs. 60-63.
* ↑ Peterson, Stephanie Bowers, "The Cult of Dushara and the Roman Annexation of Nabataea" (2006). Open Access Dissertations and Theses. Paper 5352.

## Bibliografia

* Ibn al-Kalbī, The Book of Idols, Being a Translation from the Arabic of the Kitāb al-Asnām. Tr. and comm. Nabih Amin Faris (Princeton, Princeton University Press, 1952).
* Healey, John F., The Religion of the Nabataeans: A Conspectus (Leiden, Brill, 2001) (Religions in the Graeco-Roman World, 136).
* el-Khouri, Lamia; Johnson, David, "A New Nabataean Inscription from Wadi Mataha, Petra," Palestine Exploration Quarterly, 137,2 (2005), 169-174.
# 1013

El 1013 (MXIII) fou un any comú començat en dijous del calendari julià.

## Esdeveniments

* Expulsió dels jueus de Còrdova.

## Necrològiques

* Guislabert I, comte de Rosselló.
* Ar-Ramadí, poeta andalusí.
# 1024
## Esdeveniments

* Elegit Joan XIX com a Papa
* Insurrecció camperola a Pavia
* L'Islam s'expandeix pel nord-oest de la Península Índica
* Per la fam, els esclaus negres d'Egipte es revolten contra el califa i els nobles amb motiu de les festes religioses
* Guido d'Arezzo acaba el seu tractat sobre música
# 1029

El 1029 (MXXIX) fou un any comú començat en dimecres del calendari julià.

## Esdeveniments

* La Bohèmia s'annexiona Moràvia
* Inici de la construcció de la col·legiata de Sant Vicenç de Cardona.
* Sanç III de Pamplona designar son fill Ferran comte de Castella.
# 1047

El 1047 (MXLVII) fou un any comú començat en dijous del calendari julià.

## Esdeveniments

* Harald III venç els seus rivals, es proclama rei de Noruega i funda el port d'Oslo.
* Benet IX, nou Papa.
* Polèmica sobre la llei musulmana entre Ibn Hazm i al-Baxí a Mayurqa