OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# José Joaquín de Silva-Bazán

José Joaquín de Silva-Bazán y Sarmiento (Madrid, 3 de desembre de 1734 - Madrid; 2 de febrer de 1802), IX marquès de Santa Cruz de Mudela, cavaller de l'Orde del Toisó d'Or, va ser un aristòcrata espanyol que va servir en la Reial Casa.

## Vida i família

Va ser també VIII marquès de Villasor, VII del Viso, VI d'Arcicóllar, comte de Baiona i de Montesanto, baró de Sant Boi i senyor de Valdepeñas, dues vegades Gran d'Espanya, i Gentilhome de Cambra de S. M. amb exercici i servitud.
Els seus pares van ser Pedro de Silva-Bazán y Alagón, VIII marquès de Santa Cruz de Mudela, majordom de l'infant Felip de Borbó-Parma, i María Cayetana Sarmiento y Dávila, la seva dona, VI comtessa de Pie de Concha i V marquesa d'Arcicóllar, filla dels comtes de Salvatierra. Va tenir per germana menor a Mariana de Silva-Bazán y Sarmiento, duquessa de Huéscar i mare de la famosa duquessa Cayetana de Alba. Germà del també acadèmic Pedro de Silva y Sarmiento de Alagón.
Comptava només deu anys quan va morir el seu pare, a qui va succeir a la casa, i va quedar a cura de la seva mare.
El 2 de febrer de 1755 va contreure matrimoni amb María de la Soledad Fernández de la Cueva y Silva, VI marquesa de Cadreita, filla de Francisco VI Fernández de la Cueva y de la Cerda, XI duc d'Alburquerque, que havia estat Cavallerís major del rei Ferran VI fins a la seva jubilació sis anys abans, i d'Agustina Ramona de Silva i Gutiérrez de los Ríos, la seva dona, filla del X duc de l'Infantado. Aquest matrimoni va ser breu doncs Soledad va morir set anys després, als 27 d'edat, deixant-lo vidu i pare d'un fill de sis anys: Francisco de Asís, que va ser marquès del Viso i va morir jove en 1779.
Sembla que la defunció del seu primogènit el va induir, després d'una llarga viudesa, a contreure un nou matrimoni. A Viena va conèixer a la qual seria la seva segona esposa des de 1781: Mariana de Waldstein, nascuda en aquesta cort al maig de 1763, filla d'Emmanuel Philibert, comte de Waldstein-Dux, i de la princesa Maria Anna Theresia de Liechtenstein. Mariana va ser la primera de les marqueses de Santa Cruz retratada per Goya (l'altra va ser la seva nora, Joaquina Téllez-Girón).
Tres anys després, ja de nou a Madrid, el Rei Carles III d'Espanya el va nomenar el seu Majordom major, la qual cosa el convertia en Cap Superior de Palau.
En 1788, el nou Monarca Carles IV el va confirmar en el seu càrrec i el va nomenar Institutor dels seus tres fills grans, entre ells el Príncep d'Astúries.
Home d'elevada cultura i amant de les belles arts, va ser escollit Director de la Reial Acadèmia Espanyola en 1776, a la defunció del duc d'Alba. En 1794 va patrocinar el trasllat de l'Acadèmia a la seva actual seu del carrer Felipe IV, construïda per l'arquitecte Miguel Aguado en terrenys de l'antic Palau del Buen Retiro cedits per la Casa Reial.

## Referències

* ↑ José Joaquín de Silva-Bazán a geni.com
* ↑ José Joaquín de Silva-Bazán a fundacionmedinaceli.org
* ↑ Arxivat 2012-01-19 a Wayback Machine.. Arxiu Nacional de Palau
# 591
## Esdeveniments

* Bactriana (Àsia central): L'usurpador sassànida Bahram VI cedeix el control de la regió als turcs occidentals a canvi d'ajuda contra la coalició dels romans d'Orient amb el destronat Cosroes II.
* Urmia (Azerbaidjan): Cosroes II, amb la contribució de romans d'Orient i armenis, derrota les forces de Bahram IV i és restaurat a la corona persa.
* Armènia: El país retorna a la influència romana d'Orient com a compensació per la participació d'aquests en el retorn de Cosroes II al tron sassànida.
* Rayy (Mèdia): Bistam es revolta contra el seu nebot Cosroes II i reclama el títol d'emperador persa.
* Girona (Tarraconense): Joan de Biclar és escollit bisbe de la ciutat.
* Annegray (Franc Comtat): Sant Columbà redacta la Regula monachorum que regirà a partir d'aquest moment l'Orde que duu el seu nom.

## Naixements

* Regne de Powys (Gal·les): Selyf ap Cynan, rei. (m. 613)

## Necrològiques

* Bourges (Borgonya): Sant Sulpici I, bisbe.
# Tour de Bohèmia

El Tour de Bohèmia (oficialment: Bohemia Tour) era una cursa ciclista que es disputa a la regió de Bohèmia a l'actual República Txeca. Es va córrer de 1968 a 2004. Algunes edicions es va conèixer com a Ytong Bohemia Tour.
No s'ha de confondre amb els posteriors Tour Bohemia o East Bohemia Tour.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1968 | Bretislaw Soucek | Alex Svoboda | Jiri Prchal |
| 1969 | Miloš Hrazdíra | Jindrich Marek | Jiri Prchal |
| 1970 | Rudolph Labus | Petr Matousek | Miloš Hrazdíra |
| 1971 | Jan Smolík | Rudolph Labus | Jiri Mainus |
| 1972 | Miloš Hrazdíra | Jiri Prchal | Vlastimil Moravec |
| 1973 | Jiri Bartolsic | Rudolph Labus | Lubomir Zajac |
| 1974 | Jiri Bartolsic | Jiri Prchal | Michal Klasa |
| 1975 | Vlastimil Moravec | Petr Bucháček | Jiri Prchal |
| 1976 | Zdenek Janda | Jiri Prchal | Jaroslav Poslusny |
| 1977 | Bernd Drogan | Jiří Škoda | Petr Matousek |
| 1978 | Jiří Škoda | Ladislav Ferebauer | Luder Mraz |
| 1979 | Ladislav Ferebauer | Jiri Bartolsic | Ladislav Foldina |
| 1980 | Ladislav Ferebauer | Henke Svatopluk | Ludek Kubias |
| 1981 | Miroslav Sýkora | Jiri Bartolsic | Martin Göetze |
| 1982 | Miroslav Sýkora | Ladislav Ferebauer | Jozef Regec |
| 1983 | Miroslav Sýkora | Jiří Škoda | Miloš Hrazdíra |
| 1984 | Lubomir Burda | Hardy Groeger | Olaf Ludwig |
| 1985 | Miroslav Sýkora | Jiří Škoda | Jan Posipenka |
| 1986 | Otakar Fiala | Vladimir Kozarek | Jiri Traznivek |
| 1987 | Vaclav Toman | Ludvik Styks | Miroslav Vasicek |
| 1988 | Miroslav Vasicek | Stephan Gottschling | Radovan Fořt |
| 1989 | Éric Pichon | Otakar Fiala | Jan Jesiak |
| 1990 | Roman Kreuziger | Ludek Styks | Pavel Padrnos |
| 1991 | Vaclav Toman | Otakar Fiala | Vladimir Svehlik |
| 1992 | Tomas Velecky | Pavol Zabudan | Pavel Camrda |
| 1993 | Jan Ullrich | Jorn Reuss | Alex Kaltenhuber |
| 1994 | Pavel Padrnos | František Trkal | Alex Kaltenhuber |
| 1995 | Vladimir Svehlik | Heiko Latocha | Slavomir Heger |
| 1996-97 | No disputat |
| 1998 | Ondřej Sosenka | Milan Kadlec | René Andrle |
| 1999 | Jaroslav Bílek | Jan Bratkowski | Miroslav Kejval |
| 2000 | Ondřej Sosenka | Milan Kadlec | Valter Bonca |
| 2001 | Ondřej Sosenka | Milan Kadlec | Michael Hrazdira |
| 2002 | Milan Kadlec | Michal Kalenda | Timo Scholz |
| 2003 | Zbigniew Piątek | Ralf Grabsch | Peter Renang |
| 2004 | Lubor Tesař | Jan Falynec | Milan Kadlec |

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Grup Escolar Ramón y Cajal (Terrassa)

El Grup Escolar Ramón y Cajal és un edifici de Terrassa (Vallès Occidental) protegit com a bé cultural d'interès local, situat al carrer de Ramón y Cajal, al barri de Can Palet.

## Descripció

És un conjunt escolar format per dos blocs principals situats de forma paral·lela als extrems del recinte, amb dependències auxiliars. Els edificis, d'una, dues o tres plantes, mostren una gran simplicitat de línies, reflectida en l'ús de l'estructura de formigó armat, que forma una retícula ortogonal amb entramats ceràmics.

## Història

L'escola Ramón y Cajal va ser construïda l'any 1960 segons el projecte dels arquitectes Josep A. Balcells i Josep Pratmarsó.
Va rebre aquest nom en record del Premi Nobel de Medicina o Fisiologia de 1906 Santiago Ramón y Cajal.

## Referències

* 1 2 «Grup Escolar Ramón y Cajal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 juliol 2015].

## Vegeu també

* Llista de monuments de Terrassa
# Pàtera ibera de Perotito

La pàtera ibera de Perotito, també anomenada pàtera de Santiesteban, és una pàtera de plata elaborada pels ibers, que data d'entre els anys 1000 aC - 1 aC; la troballa es va produir en una finca coneguda com a «Perotito», situada a Santisteban del Puerto, municipi de la província de Jaén, Andalusia, situat a la comarca d'El Condado de Jaén. La peça s'exposa de forma permanent al Museu Arqueològic Nacional a Madrid, amb el número d'inventari 1917/39/1.

## Simbologia

Es tracta d'una pàtera, plat de poc fons que s'usava en cerimònies i ritus religiosos de l'antiguitat, com la libació, i pel que fa a la iconografia reuneix elements hel·lenístics i ibers.

## Descripció

Aquesta pàtera forma part d'un conjunt de diversos recipients. Està realitzada a partir d'una làmina de plata martellejada des de la part del revers per aconseguir la decoració; és possible que l'artesà que la va fabricar tingués un model d'una peça importada.
El medalló central representa un cap de llop amb la boca oberta devorant un cap humà envoltat per serps: aquest tema té paral·lels amb peces de Tivissa i Màquiz i són d'influència ibera. Al voltant té dos frisos, un amb escenes de caça i amb una separació realitzada amb una orla de punts, l'altre fris presenta una processó de centaures, portant instruments musicals, distribuïts en nou parts: aquesta decoració té influència hel·lenística. El fílum que voreja la pàtera i alguns ressalts en les figures són daurats.

## Característiques

* Forma: pàtera.
* Material: plata.
* Context/estil: edat del ferro II, Ibèria.
* Tècnica: repussat i gravat.
* Iconografia: escena de caça, llop, centaure.
* Alçada: 2,8 centímetres.
* Diàmetre: 17,2 centímetres.
* Pes: 194,74 grams.

## Vegeu també

* Edat del ferro.
* Cultura ibera.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Ficha completa.Pátera» (en castellà). CERES. [Consulta: 3 gener 2015].

## Bibliografia

* Gracia, Francisco. DE IBERIA A HISPANIA (en castellà), 2008. ISBN 9788434452565.
* López Domech, Ramon. La region Oretana:Estructuras indígenas y organización romana en la Alta Andalucía (en castellà), 1996. ISBN 9788476846759.
* Ministerio de Cultura. Dirección General de Bellas Artes y Archivos. La sociedad ibérica a través de la imagen (en castellà). Ministerio de Cultura, 1992. ISBN 84-7483-821-5.
# Forma no adjacent

La forma no adjacent (FNA ; en anglès, Non-adjacent form, NAF) d'un nombre és una representació de dígit signat única. Com el nom suggereix, el criteri consisteix en el fet que dins de l'expressió del nombre no s'admeten valors no nuls consecutius. Per exemple:
* (0 1 1 1)₂ = 4 + 2 + 1 = 7
* (1 0 −1 1)₂ = 8 − 2 + 1 = 7
* (1 −1 1 1)₂ = 8 − 4 + 2 + 1 = 7
* (1 0 0 −1)₂ = 8 − 1 = 7
Totes aquestes expressions són representacions vàlides de dígit signat de 7 en base 2, però només la representació final, (1 0 0 −1)₂, compleix el criteri FNA.

## Propietats

La FNA assegura la representació única d'un nombre enter donat, però el benefici principal que es deriva d'aquesta expressió és que el pes de Hamming (nombre de xifres diferents de zero en l'expressió) serà mínim. Per representacions binàries regulars de valors, de mitjana la meitat de tots els bits seran no nuls, però amb la FNA aquesta mitjana es redueix a un terç de tots els dígits.
Evidentment, almenys la meitat dels dígits no solen ser zero, raó per la qual G.W. Reitweisner va utilitzar aquest concepte en els primers dissenys d'algorismes de multiplicació de nombres binaris, com l'algorisme de Booth.
Com que cada dígit ha de ser adjacent a dos zeros, la representació de la FNA pot ser implementada de manera que només ocupi un màxim addicional de m + 1 bits per a un valor que normalment seria representat en binari amb m bits.
Les propietats de la FNA la fan útil en diversos algorismes, especialment en criptografia; per exemple, per reduir el nombre de multiplicacions necessàries per desenvolupar una potenciació. En l'algorisme d'exponenciació binària, el nombre de multiplicacions depèn del nombre de bits no nuls. Si l'exponent aquí està donat en forma FNA, un valor de dígit 1 implica una multiplicació per la base, i un valor de dígit -1 pel seu recíproc.
Altres mètodes de codificar nombres enters que eviten uns consecutius inclouen el codificat de Booth i el codificat de Fibonacci.

## Conversió a la FNA

Hi ha diversos algoritmes per obtenir la FNA d'un valor donat en binari. El mètode següent utilitza la divisió repetida. Treballa escollint coeficients no nuls, de manera que el quocient resultant és divisible per 2 i, per tant, el coeficient següent és un zero.

## Referències

* ↑ Reitwiesner, George W. Binary Arithmetic (en anglès). Advances in Computers, 1960.
* ↑ Hankerson, D.; Menezes, A.; Vanstone, S.A.. Guide to Elliptic Curve Cryptography (en anglès). Springer-Verlag, 2004, p. 98.
# Tim Kaine

Timothy Michael Kaine (Saint Paul, Minnesota, Estats Units, 26 de febrer de 1958) és un polític del Partit Demòcrata dels Estats Units. Actualment, Kaine és el Senador Junior de Virgínia des de 2013. Des de 2006 a 2010, va ser el governador de Virginia i des de 2009 a 2011, va ser el president del Partit Demòcrata. És llicenciat en dret per la Universitat Harvard.
El 22 de juliol de 2016, Hillary Clinton va seleccionar a Kaine per ser el seu company electoral per les eleccions de 2016.

## Referències

* ↑ Noain, Idoya. «Hillary Clinton tria el moderat senador Tim Kaine per a la vicepresidència». El Periódico, 23-07-2016. [Consulta: 23 juliol 2016].
# José Luis Carrasco Lanzós

José Carrasco Lanzós (Vigo, 1926 – Madrid, 31 d'agost de 1994) fou un militar gallec, capità general de Catalunya a finals de la dècada del 1980.
Fill del tinent general Manuel Carrasco Verde, ingressà a l'Acadèmia General Militar en 1944, on es va diplomar en Estat Major i s'especialitzà en carros de combat. Ha desenvolupat la seva carrera en l'Acadèmia General Militar, a l'Escola d'Estat Major, en l'Alt Estat Major de l'Exèrcit i a l'Acadèmia General Bàsica de Sotsoficials de Talarn, on ha estat subdirector. Ha estat agregat militar en l'Ambaixada d'Espanya a Perú (1972-1976) i fins 1983 va estar destinat a la Brigada Mecanitzada n. XI i en el Regiment Uad-Ras 55 de la Divisió Cuirassada Brunete. Fou ascendit a general en 1983, ascens no exempt de polèmica perquè el seu nom figurava en la conspiració colpista per al 27 d'octubre de 1982. En novembre de 1984 fou nomenat comandant general de Melilla.Després del seu ascens fou destinat al Comandament Superior de Personal (Maspe) del Ministeri de Defensa d'Espanya. En setembre de 1987 fou nomenat capità general de la Capitania de Catalunya i Aragó, antigues IV i V Regió Militar. El 17 de desembre de 1990 va passar a la reserva.

## Referències

* ↑ Esquela al diari ABC, 2 de setembre de 1994
* ↑ José Luis Carrasco y Lanzós, necrològica al diari ABC
* ↑ Polémico ascenso al generalato de Carrasco Lanzos, El País, 10 de febrer de 1987
* ↑ "Las dos plazas son constitucionalmente españolas", dice el capitán general de Sevilla, El País, 17 de febrer de 1985
* ↑ Real Decreto 2128/1984, de 22 de noviembre, por el que se nombra Comandante general de Melilla al General de División del Ejército don José Carrasco Lanzos
* ↑ José Carrasco Lanzos, próximo capitán general de Cataluña, 24 de setembre de 1987
* ↑ Orden 421/39500/1990. de 19 de diciembre. por la que se dispone el pase a la situación de Reserva del Teniente General del Ejércilo de Tierra don José Luis Carrasco Lanzos
# Herman de Hoorn

Herman de Hoorn (mort el 31 de gener de 1156) va ser bisbe d'Utrecht entre el 1150 i el 1156.
Herman va fer d'ardiaca a Lieja el 1136, i de rector de Sankt-Gereon a Colònia en 1149. Va ser consagrat com a bisbe d'Utrecht, al juliol de 1150. La seva elecció va ser recolzada pels comtes de Gueldre, Holanda i Clèveris, però va ser rebutjada per la ciutat d'Utrecht, que havia elegit Frederic II de Berg. La resistència de la ciutat va ser finalment trencada pel rei Frederic I del Sacre Imperi Romanogermànic.

## Referències

* ↑ Post, R.R.. De geschiedenis van de Utrechtse bisschopsverkiezingen, 1933, p 22-26.
# Paz Vega

Paz Campos Trigo (Sevilla, 2 de gener de 1976), coneguda artísticament com a Paz Vega, és una actriu espanyola que actualment viu a Los Angeles (Estats Units).

## Biografia

Filla d'una mestressa de casa i un torer, el seu verdader nom és Paz Campos Trigo, encara que com a nom artístic utilitza el cognom de la seua àvia. Començà els estudis de Ciències de la Informació, però decidí abandonar-los i traslladar-se a Madrid per a dedicar-se a la interpretació.
Els seus primers treballs els aconseguix en sèries de televisió com Más que amigos, Compañeros o 7 vidas.
El seu primer paper important al cinema és el de Lucía en Lucía y el sexo (2001) de Julio Medem.
L'any 2002 es va casar amb Orson Salazar, amb qui té dos fills (Orson i Lenon) i una filla (Ava).

## Filmografia

| Any | Pel·lícula | Personatge |
| 1997 | Más allá del jardín | |
| 1998 | Perdón, perdón | María |
| 1999 | Zapping | Elvira |
| 1999 | Sobreviviré | Hostessa de vol |
| 2000 | Nadie conoce a nadie | Ariadna |
| 2000 | El chico en la puerta | |
| 2001 | Lucía y el sexo | Lucía |
| 2001 | Sólo mía | Ángela |
| 2002 | Hable con ella | Amparo |
| 2002 | El otro lado de la cama | Sonia |
| 2002 | Novo | Isabelle |
| 2003 | Carmen | Carmen |
| 2004 | Di que sí | Estrella Cuevas |
| 2004 | Spanglish | Flor Moreno |
| 2006 | Dona'm deu raons | Scarlet |
| 2006 | Los Borgia | Caterina Sforza |
| 2006 | Fade to Black | Lea Padovani |
| 2007 | Teresa, el cuerpo de Cristo | Teresa de Jesús |
| 2007 | El destí de la Nunik | Nunik |
| 2008 | The Human Contract | Michael |
| 2008 | The Spirit | Guix |
| 2009 | Not Forgotten | Amaya |
| 2009 | The Six Wives of Henry Lefay | Veronica |
| 2009 | Triage | Elena Morales |
| 2009 | Wanted: Weapons of Fate | Araña |
| 2010 | Burning Palms | Blanca Juárez |
| 2010 | Vallanzasca - Gli angeli del male | Antonella D'Agostino |
| 2010 | Don Mendo Rock ¿La venganza? | Lola |
| 2011 | Cat Run | Catalina Rona |
| 2012 | Maria di Nazaret (Tv Movie) | Maria Magdalena |
| 2012 | Le mille e una notte: Aladino e Sherazade (Tv Movie) | Namuna |
| 2013 | Espectro | |
| 2013 | Los amantes pasajeros | Alba |
| 2014 | Gràcia de Mònaco | Maria Callas |
| 2014 | Matar el missatger | Coral Baca |
| 2019 | Rambo: Last Blood | Carmen Delgado |
| 2019 | ¡Ay, mi madre! | Pili |

## Referències

* ↑ Clarós, Isabel «Una vida de contrastos». La Vanguardia, 03-01-2016, pàg. 9.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-04-29 a Wayback Machine. (castellà) (anglès)
# Gilbert de Brederode

Gilbert de Brederode (1416 - Breda, 15 d'agost de 1475) va ser un prelat molt influent dels Països Baixos a l'edat mitjana. Va ser bisbe d'Utrecht entre 1455 i 1456, rector de la catedral de Sant Donacià a Bruges i de la Basílica de Sant Servant a Maastricht

## Història

Gilbert de Brederode era fill de Walraven I de Brederode i germà de Reinoud II de Brederode. Va ser rector d'Utrecht i com líder de la facció Hook, va liderar la resistència contra Rodolf de Diepholt. El 7 d'abril de 1455 va ser escollit bisbe pel capítol catedralici, però Felip III de Borgonya va pressionar el papa Calixt III perquè fos nomenat el seu fill bastard David de Borgonya. Felip va reprimir violentament la resistència contra aquesta nominació i va assetjar la ciutat de Deventer. El 1456 Gilbert va acceptar retractar-se del seu nomenament del bisbat a canvi d'una gran compensació econòmica. Tanmateix, va quedar com una espina en el nou bisbe David, que va manar empresonar-ho junt amb el seu germà Reinoud el 1470.
Entre 1465 i 1470 Gijsbrecht van Brederode va encarregar un llibre d'hores, les miniatures són quasi totes fetes per un miniaturista sense nom, que per tant es coneix amb el nom de Mestre de Gilbert de Brederode. El preat manuscrit se conserva a la biblioteca de la Universitat de Lieja.
Gilbert va morir el 1375 a Breda i va ser enterrat al monestir de la Cartoixa de Geertruidenberg. Tenia almenys dos fills il·legítims Anthony i Walraven, també Joris de Brederode apareix com a fill seu.

## Referències

* ↑ Barante, M. digitalitzada 2010 Histoire des ducs de Bourgogne de la maison de Valois. Brussel·les: Muquarat, 1839, p. 115 [Consulta: 1r febrer 2016].
* ↑ Voet, Paulus; Pailhot, B. «digitalitzada 2011 Origine, progrès et gestes mémorables, des illustres seigneurs de Brederode» p. 85, 1663. [Consulta: 1r febrer 2016].
# Andrei Troixev

Andrei Nikolaievitx Troixev (en rus: Андрей Николаевич Трошев) (Leningrad, Unió Soviètica, 5 d'abril de 1962) és un coronel retirat rus, antic oficial del Ministeri de l'Interior de la Federació Russa, participant actiu en la guerra afgano-soviètica, en la segona guerra de Txetxènia i en la intervenció militar russa a Síria. Fou guardonat com a Heroi de la Federació Russa.
Després de tornar a Rússia, va començar a treballar per a l'empresa militar privada Grup Wagner amb càrrecs executius havent-se-li atribuit el lideratge de tota aquesta empresa. Va ser un dels líders del Grup Wagner a Síria, pel qual la UE el va posar a la seva llista de sancions el desembre del 2021. El 29 de setembre de 2023, després de la mort de Ievgueni Prigojin, Vladímir Putin el va comissionar per supervisar les unitats de combatents voluntaris a Ucraïna.

## Referències

* 1 2 «Руководство лиги ветеранов локальных конфликтов». Arxivat de l'original el 2019-03-02. [Consulta: 17 agost 2022].
* ↑ «В больницу Петербурга попал Герой России с миллионами и картой Сирии» (en rus). Фонтанка, 06-06-2017. [Consulta: 17 agost 2022].
* ↑ «От Африки до Украины. Где воюет "ЧВК Вагнера" и кто построил им церковь» (en rus), 23-11-2018. [Consulta: 17 agost 2022].
* ↑ «Руководитель ЧВК «Вагнер» рассказал, сколько добровольцев погибли в Сирии» (en rus). [Consulta: 17 agost 2022].
* ↑ «Ex-Prigozhin Aide to Oversee Volunteer Fighters in Ukraine» (en anglès). Moscow Times, 29-09-2023. [Consulta: 26 abril 2024].
# Labrit

Labrit (en francès Labrit) és un municipi francès situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània. Es troba al País de Labrit. El nom va originar Lebret i després Albret; fou centre de la senyoria d'Albret.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 699 | 757 | 682 | 699 | 666 | 715 | 841 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Dominique Coutière | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# (114) Cassandra

(114) Cassandra és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert per Christian Heinrich Friedrich Peters el 23 de juliol de 1871 des de l'observatori Litchfield de Clinton, Estats Units. Està nomenat per Casandra, un personatge de la mitologia grega. Orbita a una distància mitjana de 2,677 ua del Sol, i pot allunyar-se'n fins a 3,04 ua. Té una inclinació orbital de 4,936° i una excentricitat de 0,1355. Triga 1.600 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Vegeu també

* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 13 octubre 2023].
* 1 2 3 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 23. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 27 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* «(114) Kassandra» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 16 juny 2015].