OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# (341) California

(341) Califòrnia és un asteroide que s'hi troba al cinturó d'asteroides; fou descobert el 25 de setembre de 1892 per Maximilian Franz Wolf des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, a Alemanya. Va rebre el nom per l'estat estatunidenc de Califòrnia. Califòrnia forma part de la família asteroidal de Flora.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 18 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 42. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 29 novembre 2024].
* ↑ URL de la referència: http://www.psi.edu/pds/archive/astdata04/simps04/diamalb.tab.
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ URL de la referència: https://dx.doi.org/10.1006%2Ficar.2002.6837.
* ↑ Schmadel, Lutz D.. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglés). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ Hirayama, Kiyotsugu «Families of Asteroids» (en anglés). Japanese Journal of Astronomy and Geophysics, 1, 1922, pàg. 55-94 [Consulta: 1r agost 2015].

## Enllaços externs

* «(341) California» (en anglés). Minor Planet Center. [Consulta: 24 maig 2015].
# Licopodiòfits

Els licopodiòfits (Lycopodiophyta) o licòfits (Lycophyta) són una antiga divisió de plantes vasculars sense llavors. Segons la classificació consensuada pel Pteridophyte Phylogeny Group, són una classe amb el nom de Lycopodiopsida.
Són les plantes vasculars més antigues de les que viuen actualment, ja que té els orígens en 410 milions d'anys enrere. Aquestes espècies es reprodueixen alliberant espores i tenen una alternança de generacions. Difereixen de les altres plantes vasculars pel fet de tenir fulles microfíl·liques en lloc de les megafíl·liques, més complexes, que presenten les falgueres (Polypodiophyta) i les plantes amb llavors (Spermatophyta).

## Classificació

Hi ha unes 1.290 espècies actuals dividides en tres grups principals, que dividides en classes són:
* Classe Lycopodiopsida
* Classe Isoetopsida – inclou Selaginellopsida.

## Evolució

Són abundants el fòssils en el carbó. Molts gèneres s'han extingit. Les espècies del període Silurià Baragwanathia longifolia representen els primers Lycopodiophyta identificables.
Durant el període Carbonífer hi havia Lycopodiophyta en forma d'arbre (com Lepidodendron) i formaven enormes selves que dominaven la terra. Al Fossil Park de Glasgow, Escòcia, es troben arbres de Lycopodiophyta en pedra sorrenca.

## Característiques

Algunes espècies de Lycopodphyta són homospores però d'altres són heterospores amb les espores femenines més grans que les masculines.
Les espores dels Lycopodiophyta són altament inflamables i s'han fet servir en focs artificials. Actualment la huperzina, un producte químic aïllat d'un licopodi de la Xina està essent investigat com a tractament de la malaltia d'Alzheimer.

## Referències

* ↑ PPG I «A community-derived classification for extant lycophytes and ferns». Journal of Systematics and Evolution, 54, 6, 2016, p. 563–603. DOI: 10.1111/jse.12229.
* ↑ McElwain, Jenny C.; Willis, K. G.; Willis, Kathy; McElwain, J. C.. The evolution of plants. Oxford [Oxfordshire]: Oxford University Press, 2002. ISBN 0-19-850065-3.
* ↑ Eichhorn, Evert, and Raven (2005). Biology of Plants, Seventh Edition. 381-388.
* ↑ Christenhusz, M. J. M. & Byng, J. W. (2016), "The number of known plants species in the world and its annual increase", Phytotaxa (Magnolia Press) 261 (3): 201–217, doi:10.11646/phytotaxa.261.3.1, <http://biotaxa.org/Phytotaxa/article/download/phytotaxa.261.3.1/20598>
* ↑ «www.ncbi.nlm.nih.gov». [Consulta: 19 març 2009].
* ↑ Cobb, B (1956) A Field Guide to Ferns and their related families: Northeastern and Central North America with a section on species also found in the British Isles and Western Europe (Peterson Field Guides), 215

## Enllaços externs

* Introducció a Lycophyta del California Museum of Paleontology
* Lycophytes
* Fossil Groves Arxivat 2009-03-12 a Wayback Machine.
* Paleo Plantes Arxivat 2005-01-15 a Wayback Machine.
# Museu Nobel

El Museu Nobel (nobelmuseet en suec) és un museu situat en la ciutat vella d'Estocolm a Suècia, en la mateixa calçada de l'edifici de l'Acadèmia Sueca. Va obrir les portes el 2001, commemorant els 100 anys de Premi Nobel.
Presenta els premiats del Premi Nobel així com els seus treballs, descrivint així l'evolució de la ciència durant més d'un segle.
D'acord amb el manifest del museu la seva missió és ser un reflex i memòria de l'esperit dels premis Nobel i els seus èxits, així com amb el Premi Nobel i Alfred Nobel. Per aconseguir aquests objectius, el museu ofereix exposicions, pel·lícules, obres de teatre i debats relacionats amb la ciència, a més del llibre regular i botigues de records i cafeteries que normalment es troben en els museus. El museu compta amb exposicions amb celebritats com Marie Curie, Nelson Mandela i Winston Churchill, per anomenar només alguns.
El museu va obrir les portes a la primavera de 2001 amb motiu del centenari del Premi Nobel. Atès que, la gran demanda de visites guiades de les classes escolars han fet el local al nucli antic de poc espai, i les ambicions estan a la ubicació de la institució a un edifici més adequat a Skeppsholmen (o més concretament, l'església secularitzada Skeppsholmskyrkan), un illot més a l'est al centre d'Estocolm a prop d'altres museus i institucions relacionades.

## Referències

* 1 2 3 Svante Lindqvist (museum official). «Nobelmuseet på Skeppsholmen» (en swedish). Nobel Museum. [Consulta: 18 març 2007].
* 1 2 «Detta är Nobelmuseum» (en swedish). Nobel Museum. Arxivat de l'original el 2009-11-09. [Consulta: 18 març 2007].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2014-05-23 a Wayback Machine. (anglès) (suec)
# Tashkent Open 2012

El Torneig de Taixkent 2012, oficialment conegut com a Tashkent Open 2012, és un esdeveniment de tennis femení sobre pista dura que pertany als International tournaments de la WTA. La 14a edició del torneig es va celebrar entre el 10 i el 15 de setembre de 2012 al Tashkent Tennis Center de Taixkent, Uzbekistan.
La romanesa Irina-Camelia Begu va guanyar el primer títol individual de la seva carrera.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| | K. Knapp | 2 | 2 | |
| | E. Birnerová | 6 | 6 | | | E. Birnerová | 6 | 4 | 6 |
| WC | S. Sharipova | 6 | 3 | 3 | 5 | A. Cadanțu | 3 | 6 | 2 |
| 5 | A. Cadanțu | 1 | 6 | 6 | | | | | | | E. Birnerová | 1 | 6 | 1 |
| Q | D. Vekić | 6 | 6 | | | | | | | Q | D. Vekić | 6 | 3 | 6 |
| | Arruabarrena Vecino | 2 | 2 | | Q | D. Vekić | 6 | 6 | | | | | | |
| | E. Daniilidou | 3 | 7 | 3 | 6 | B. Jovanovski | 4 | 4 | | | | | | |
| 6 | B. Jovanovski | 6 | 6$^8$ | 6 | | | | | | | | | | | Q | D. Vekić | 4 | 4 |
| 8 | G. Voskobóieva | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | | I-C. Begu | 6 | 6 |
| Q | A. Txakvetadze | 1 | 3 | | 8 | G. Voskobóieva | 6 | 6¹ | 5 | | | | | |
| | I-C. Begu | 6 | 6 | | | I-C. Begu | 3 | 7 | 7 | | | | | |
| 3 | A. Cornet | 4 | 1 | | | | | | | | I-C. Begu | 6 | 6 | |
| 7 | A. Panova | 6 | 6 | | | | | | | 2 | U. Radwańska | 3 | 3 | |
| | M. Doi | 4 | 4 | | 7 | A. Panova | 7 | 2 | 6$^3$ | | | | | |
| | V. Diatchenko | 2 | 2 | | 2 | U. Radwańska | 5 | 6 | 7 |
| 2 | U. Radwańska | 6 | 6 | | | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final |
| 1 | Irina-Camelia Begu Monica Niculescu | 6 | 4 | [12] |
| | Valentina Ivakhnenko Kateryna Kozlova | 3 | 6 | [10] | 1 | Irina-Camelia Begu Monica Niculescu | 1 | 0 | |
| | Anna Txakvetadze Vesna Dolonc | 6 | 7 | | | Anna Txakvetadze Vesna Dolonc | 6 | 6 | |
| | Jana Čepelová Julia Cohen | 3 | 6$^7$ | | | | | | | Anna Txakvetadze Vesna Dolonc | 2 | r |
| | Paula Kania Polina Pekhova | 2 | 6 | [10] | | | | | | Paula Kania Polina Pekhova | 6 | |
| | Liudmila Kitxenok Nadia Kitxenok | 6 | 3 | [5] | | Paula Kania Polina Pekhova | 6 | 4 | [10] |
| | Oksana Kalàixnikova Marta Sirotkina | 2 | 2 | | | Akgul Amanmuradova Vitalia Diatchenko | 4 | 6 | [4] |
| | Akgul Amanmuradova Vitalia Diatchenko | 6 | 6 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (rus) (anglès)
* Quadre individual femení PDF
Taixkent :
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019 :
Sony Ericsson WTA Tour 2012
< 2011
2013 > :
WTA Tour Championships, Istanbul  · WTA Tournament of Champions, Sofia :
# (352) Gisela

(352) Gisela és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides descobert el 12 de gener de 1893 per Maximilian Franz Wolf des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya. Està anomenat en honor de Gisela Wolf, esposa del descobridor.
Gisela forma part de la família asteroidal de Flora.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 18 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* ↑ URL de la referència: https://books.google.se/books?id=aeAg1X7afOoC&pg=PA42&dq=352+Gisela&hl=sv&sa=X&ei=_tzNUqzXHoX_ygOV5YCgBQ&ved=0CEAQ6AEwAg#v=onepage&q=352%20Gisela&f=false.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 29 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglés). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ Hirayama, Kiyotsugu «Families of Asteroids» (en anglés). Japanese Journal of Astronomy and Geophysics, 1, 1922, pàg. 55-94 [Consulta: 1r agost 2015].

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Enllaços externs

* «(352) Gisela» (en anglés). Minor Planet Center. [Consulta: 24 maig 2015].
# Mantodeus

Els mantodeus (Mantodea, de Mantis i del grec eidés, "que té aspecte de") són un ordre d'insectes neòpters; algunes espècies es coneixen amb el nom vulgar de pregadeus o plegamans. Es coneixen unes 2.400 espècies repartides per tot el món, però amb especial diversitat a les zones tropicals. La seva característica més distintiva és l'estructura de les seves potes anteriors, notablement modificades per a la captura de preses. Viuen entre la vegetació, en la qual es camuflen perfectament (cripsi).
Estan estretament relacionats amb els isòpters (tèrmits) i els blatodeus (panderoles), i aquests tres grups són de vegades reunits en el superordre Dictyoptera, que de vegades és considerat com un ordre.

## Biologia i ecologia

Els mantodeus viuen en regions tropicals, subtropicals i temperades de tot el món. Habiten en una gran varietat d'hàbitats terrestres, des de la sorra del desert fins al dosser del bosc tropical. Totes les espècies són carnívores i la seva dieta consisteix en altres artròpodes, encara que espècies de gran mida poden afegir petits vertebrats a la seva dieta, com ara llangardaixos, colibrís, musaranyes i ratolins. Els mantodeus són també reconeguts per les seves habilitats críptiques, confonent-se perfectament amb el seu entorn immediat, ja sigui pel color o la forma del seu cos.

## Depredadors

Els depredadors de les mantodeus són les aranyes, quilòpodes, ratpenats, serps i camaleons, i moltes espècies d'aus com els pit-rojos i rossinyols.

## Espècies Ibèriques

Sumen un total de 14:
* Ameles africana (Bolivar 1914)
* Ameles assoi (Bolivar 1873)
* Ameles decolor (Charpentier 1825)
* Ameles picteti (Saussure, 1869)
* Ameles spallanzania (Rossi 1792)
* Apteromantis aptera (Fuente 1894)
* Geomantis larvoides (Pantel 1896)
* Iris oratoria (Linnaeus 1758)
* Mantis religiosa (Linnaeus 1758)
* Pseudoyersinia paui (Bolivar 1898)
* Rivetina baetica (Rambur 1838)
* Sphodromantis viridis (Forskal 1775)
* Empusa pennata (Thunberg 1815)
* Perlamantis alliberti (Guerin-Meneville 1843)
* Empusa pennata
* Mantis religiosa
* Iris oratoria
* Ooteca de mantodeu
* Mantodeu amb aspecte de fulla

## Referències

* ↑ Entrada «Mantodea (mantis)» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 16 desembre 2023].
* ↑ Zhang, Z.-Q. 2011. Phylum Arthropoda von Siebold, 1848. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness. Zootaxa, 3148: 99–103.
# Rygge

Rygge és un municipi situat al comtat d'Østfold, Noruega. Té 15.458 habitants (2016) i té una superfície de 74 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim. Rygge va ser establert com a municipi l'1 de gener de 1838.
L'emblema de Rygge és la flor de Pasqua. Rygge està connectat a Oslo de ferrocarril de doble via, i amb autopista de quatre carrils. El municipi és servit per l'aeroport de Moss-Rygge.

## Informació general
### Nom

El municipi (originalment una parròquia) va ser nomenat per una antiga granja anomenada Rygge, atès que la primera església es va construir allà. La forma en nòrdic antic del nom és desconeguda (els antics manuscrits de 1353-1528 utilitzen la forma "Ryg(g)jof"). Una reconstrucció possible (encara que incerta) és Rýgjuhof. El primer element podria ser el cas genitiu de rýgja, una forma de rýgr que significa "senyora o dama". (Com ylgja a ylgr, les dues formes que signifiquen 'lloba'.) L'últim element és probablement hof que significa "temple". Si això és correcte llavors la paraula rýgja probablement es refereix a la deessa Freia, atès que el significat de la paraula Freia també és 'dama'.

### Escut d'armes

L'escut d'armes és modern. Se'ls hi va concedir el 30 de novembre de 1984. L'escut mostra un esperó d'or sobre un fons vermell. Un esperó com aquest es trobava a la zona a l'època dels vikings. És un dels majors objectes d'or que es va trobar alguna vegada a Noruega i, per tant, va ser escollit per a simbolitzar el municipi.

## Militar

L'estació aèria de Rygge substitueix un camp d'aviació temporal construït per les forces nazis durant la Segona Guerra Mundial. El camp d'aviació contemporània, al nord-est de l'autopista i el tren principal estan situats a Rygge i al municipi veí de Råde. Va ser construït entre els anys 1952-1954 i fins fa poc era un dels més grans establiments de la Reial Força Aèria Noruega. L'ús militar de la pista d'aterratge està ara molt més reduït. Un terminal aeri civil és l'aeroport de Moss-Rygge, que es va obrir a principis del 2008.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 22 abril 2016].
* ↑ Norske Kommunevåpen. «Nye kommunevåbener i Norden», 1990. [Consulta: 15 desembre 2008].

## Enllaços externs

* Rygge - Lloc web oficial Arxivat 2016-04-22 a Wayback Machine.
# Teatro Guerra

El Teatre Guerra és un espai teatral situat a la plaça de Calderón de la Barca de Llorca, a la Regió de Múrcia. Va obrir les portes per primera vegada el 1861 i és el teatre més antic de la regió de Múrcia. Està format per un pati central amb forma de ferradura, platea i amfiteatre, amb baranes de ferro colat. El teatre va ser dissenyat per l'arquitecte Diego Manuel Molina.

## Enllaços externs

* Web oficial del Teatre Guerra (castellà)(anglès)
# (197) Areté

(197) Areté és un asteroide que pertany al cinturó d'asteroides descobert el 21 de maig de 1879 per Johann Palisa des de l'observatori de Pula, Croàcia. Està anomenat per Arete, un personatge de la mitologia grega.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 30. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 28 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ A l'any del descobriment, Pula hi pertanyia a l'Imperi austrohongarés.
* ↑ Schmadel, Lutz D. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglés). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* «(197) Arete» (en anglés). Minor Planet Center. [Consulta: 3 juny 2015].
# L'Aulet

l'Aulet és un mas a uns 4 km al sud de la vila de Rupit (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Arquitectura

Masia de planta quadrada coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana orientada a tramuntana. Consta de planta baixa i dos pisos. S'hi observen diverses etapes constructives i el portal de la façana es troba descentrat del cos de l'edificació. En aquest indret hi ha diverses obertures, algunes de les quals estan tapiades. A la part de ponent, es modifica l'estructura de la planta i una part del mur s'endarrereix cap a l'interior de la casa descrivint una estructura en forma "L". És en aquest sector on hi ha uns antics porxos, avui tapiats que descrivien unes obertures d'arc de mig punt al primer pis i de forma rectangular al segon. Algunes finestres del mas estan datades i als angles oest i est hi ha runes d'antigues construccions. Els materials constructius són gresos units amb fang i morter de calç. Les obertures són de pedra ben escairada.
La Cabana és de planta rectangular, coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana, la qual està situada a migdia. Consta de planta baixa i primer pis, la vessant esquerre es troba enterrada i, per tant, aquest sector es troba molt deteriorat. La part dreta conserva un gros portal que segueix la inclinació de la teulada i els dos pisos són separats per una biga de fusta i un empostissat. La resta dels murs són cecs. El parament és de granit unit amb fang.

## Història

Antiga masia adscrita a la parròquia de Sant Joan de Fàbregues de la qual se'n tenen notícies des de l'any 1000, avui la parròquia es troba englobada a la parròquia de Sant Miquel de Rupit. L'Aulet es troba registrat en els fogatges de 1553 de la parròquia i terme de Sant Joan de Fàbregues, aleshores habitava el mas un tal Joan. Fou una casa pairal de gran importància i arribà a tenir set masoveries. El mas fou àmpliament reformat durant el segle xviii com es pot observar per les dades constructives de les finestres (la del nord data del 1783, mentre que la del sud porta inscrit l'any 1787) i portals (1782).

## Referències

* 1 2 3 «Mas l'Aulet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2017].
# Rizoforàcies

Rhizophoraceae és una família de plantes amb flor de l'ordre de les Malpighiales.

## Característiques

Són plantes llenyoses, les espècies de tipus manglar són normalment vivípares, mentre que les que viuen terra endins no. Són arbres de les zones tropicals o subtropicals. Els més coneguts són els manglars del gènere Rhizophora.
Ara aquesta família forma part de l'ordre Malpighiales, però segons el sistema Cronquist té el seu propi ordre (Rhizophorales).

## Gèneres

* Anopyxis
* Blepharistemma
* Bruguiera
* Carallia
* Cassipourea
* Ceriops
* Comiphyton
* Crossostylis
* Dactylopetalum
* Gynotroches
* Kandelia
* Macarisia
* Paradrypetes
* Pellacalyx
* Rhizophora
* Sterigmapetalum

## Referències

* van Wyk, B. & van Wyk, P. 1997. Field Guide to trees of South Africa. Struik, Cape Town

## Enllaços externs

* «Bruguiera gymnorrhiza». Plantz Afrika. Arxivat de l'original el 2010-01-07. [Consulta: 8 febrer 2010].
# Museu Nacional d'Història de Letònia

El Museu Nacional d'Història de Letònia (en letó: Latvijas Nacionālais vēstures muzejs) és un museu d'història de Letònia a Riga. Va ser fundat el 1869 per la Societat Letona de Riga.

## Història

Des de 1920 ha estat situat al Castell de Riga i el 1924 va assolir el títol de museu estatal. La seva missió és "recollir, conservar, investigar i difondre la cultura espiritual i material de Letònia i el món des de l'antiguitat fins als nostres dies, en la part arqueològica, etnogràfica, numismàtica, i el significat històric i artístic, en interès de la nació letona i la seva gent ".
Després d'un incendi succeït al castell l'any 2013, el museu es va tancar, fins al 15 de maig 2014 quan la col·lecció permanent i les exposicions es van traslladar a l'edifici de Bulevard Brīvības 32.
El museu té un nou departament des de 2010 en la mansió Dauderi de Riga edificada el segle xix y ocupada entre 1937 i 1940 com a casa d'estiueig pel president Kārlis Ulmanis. Va obrir les portes com a Museu de Cultura l'any 1990.

## Cronologia del nom

* 1869-1924: Museu letó (més tard - Museu Etnogràfic) (Latviešu muzejs -Etnogrāfiskais muzejs)
* 1924-1945: Museu Estatal d'Història de Letònia (Latvijas Valsts vēsturiskais muzejs)
* 1945-1956: Museu d'Història Central de la República Socialista Soviètica de Letònia (Latvijas PSR Centrālais Valsts vēstures muzejs)
* 1956-1990: Museu d'Història de la República Socialista Soviètica de Letònia (Latvijas PSR Vēstures muzejs)
* 1990-2006: Museu d'Història de Letònia (Latvijas Vēstures muzejs)
* 2006-present: Museu Nacional d'Història de Letònia (Latvijas Nacionālais vēstures muzejs)

## Referències

* ↑ «History of the Museum» (en anglès). Latvijas Nacionālais vēstures muzejs. [Consulta: 10 febrer 2015].
* ↑ «Brīvības bulvāris» (en anglès). Latvijas Nacionālais vēstures muzejs. [Consulta: 10 febrer 2015].
* ↑ «Daauderi» (en anglès). Latvijas Nacionālais vēstures muzejs. [Consulta: 10 febrer 2015].
# (194) Procne

(194) Procne és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert el 21 de març de 1879 per Christian Heinrich Friedrich Peters des de l'observatori Litchfield de Clinton, als Estats Units d'Amèrica.
Està anomenat per Procne, un personatge de la mitologia grega.
Situat a una distància mitjana del Sol de 2,615 ua, Prokne pot allunyar-se'n fins a 3,237 ua. La seva inclinació orbital és 18,51° i l'excentricitat 0,2379. Completa una òrbita al voltant del Sol al cap de 1.545 dies.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 30. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 28 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* «(194) Prokne» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 18 juny 2015].