OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Almadrà

Almadrà (pronúncia local: [əwmə'ðra]) és un llogaret del terme municipal d'Alaró, a la Serra de Tramuntana de Mallorca, que dona nom al Clot d'Almadrà i que agrupa tres possessions: Son Ordines, Can Xalet i la Casa d'Amunt. Està situat a la part septentrional del terme, al sud del puig dels Tossals Verds.

## Situació

Està situat a la part septentrional del terme, al sud del puig dels Tossals Verds. Almadrà té al nord les elevacions meridionals del massís dels Tossals Verds, amb el puig de la Senyora Coloma (499 m), s'Esquerdar (540 m) i ses Cuculles (760 m). Per l'extrem occidental d'aquestes elevacions arriba el torrent d'Almadrà, passant per un estret barranc entre les terres de sa Casa Nova i els Tossals Verds. A l'extrem oriental hi ha la continuació de la vall, cap a sa Colomina, ses Marjades i la zona dels Rafals de Mancor. A l'est, confronta amb Almadrà, el puig de Sant Miquel i Oliclar. Al sud, el puig de l'Alcadena, Cal Senyor, Son Cocó, el puig de sa Creu i les Cases Noves.

## Possessions

Almadrà ja apareix documentat en el Llibre del Repartiment de Mallorca (1232). En la segona meitat del segle xvi la família Vallès passà a ser la propietària de la contrada i afegí el topònim Almadrà al cognom. Miquel Bonaventura Vallès d'Almadrà Orlandis (1723-1790) fou nomenat marquès de Solleric i vescomte d'Almadrà (1770).
La Casa d'Amunt està situada al nord del llogaret. És una construcció de tres plantes amb un portal forà de mig punt, adovellat i amb brancals. És l'edificació més antiga. Té capella i tafona.
Can Xalet està afegida a la Casa d'Amunt. Té la façana de pedra viva, amb el portal forà d'arc rodó i adovellat, i un altre portal de llinda amb capitells motllurats. Té capella amb pintures barroques.
Son Ordines té les cases a la part sud-occidental del conjunt. La façana principal té tres plantes d'alçat. El portal forà, situat asimètricament a l'esquerra de la façana, és d'arc rodó. Té una clastra de planta rectangular. La capella és del segle xviii. La tafona és al fons de la clastra amb data de 1769 gravada en el portal de llinda.

## Indrets remarcables

* Coll d'Almadrà. Coll situat en el terme d'Alaró, entre Oliclar i Son Ordines d'Almadrá.
* Cova d'Almadrà. Cavitat situada en el terme d'Alaró, ran de la partió amb Mancor i prop del vell camí que anava des de Mancor al Clot d'Almadrà.
* Forat d'Almadrà. Cavitat situada en el terme d'Alaró, poc abans d'arribar a les cases del mateix nom i a 280 m. d'altària sobre el nivell de la mar. Catalogat com a avenc de 15 a 20 metres de fondària. Té aixecament topogràfic.

## Referències

* ↑ Aquesta vall és tan enclotada que als anys cinquanta es projectà de convertir-la en un embassament, igual que a Cúber i a Almallutx, però finalment el projecte no reeixí: «Los embalses que no fueron». Última Hora, 19-08-2018 [Consulta: 1r març 2023].
* ↑ Fullana, Pere; Tur, Margalida i Villalonga, Andreu Josep. Alaró. Palma: Hora Nova SA, 1999, p. 49-50.
* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 1. Palma: Promomallorca, p. 123. ISBN 84-8661702-2.
# Xque

X-Que? abreviació de Per què? fou una discoteca de música tecno en estil màkina, primer a Calella de Palafrugell (1992-2007) i després a Olot (2010-2011). La sala va ser estrenada el 1992 a Calella de Palafrugell. Va tancar el 2007 quan l'ajuntament va instar l'empresa a enderrocar la part edificada en zona il·legal. El 25 de setembre del 2010 va tornar a obrir les portes a la ciutat d'Olot després de renovar l'antiga discoteca «Kratter's», amb els dj's residents Sepi, Bull, Joan Creus i Fran Bit. El 25 de desembre Dj Pastis torna al Xque com a resident. Va tancar el 2011 degut a la pressió veïnal. Va reobrir amb un nom nou «Bakkhos» i una direcció nova uns mesos després.

## Història

Va ser inaugurada l'any 1992 amb un estil clarament funk-disco fins a la incorporació del resident Dj Oskar MAD que van canviar l'estil musical cap a la makina i el hardtrance. L'any 1995 David Alvarez (Dj Pastis) abandona la sala Pont Aeri i passa a formar tàndem primer amb Oskar Mad i més tard amb Dj Sek en les sessions de la discoteca.
Des d'aquest moment la sala s'interessa per la producció com una perllongació de llur nou estil. L'any 1996 van aparèixer les seves primeres produccions en vinil a càrrec de la discogràfica Max Music. El 1999 van començar a treballar amb la nova discogràfica Tempo Music. El 2002, van canviar de discogràfica i van començar a treballar amb Bit Music. A partir de llavors, van voler anar més enllà i donar oportunitats a productors menys consagrats. Van posar en funcionament un nou segell, "Xque Records", nom sota el qual van sortir nombroses produccions. El Xque sempre ha apostat per nous estils, va introduir un estil molt potent a Itàlia "hardstyle", el qual allà es punxa a 150 bpm's.
El 21 de juliol del 2007, el mateix dia del seu quinzè aniversari, la sala va tancar les portes congregant unes 5.100 persones. L'últim tema que va sonar a la sala va ser el Thank You (Original Version) del vinil Xque Vol.7.

## Referències

* 1 2 Valeri, Xavier «La coneguda discoteca Xque de Palafrugell reobre les portes a Olot». Diari de Girona, 25-11-2010.
* ↑ J.C. «Creen oficialment una plataforma contra l'Xque». El Punt, 16-10-2010, pàg. 7.
* ↑ Valeri, Xavier «Bakkhos és la nova denominació de la discoteca Kratters d'Olot». Diari de Girona, 16-08-2011.
# Turó de les Forques

El Turó de les Forques és una muntanya de 1.383 metres al municipi de la Vansa i Fórnols, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roca Roja (Josa i Tuixén)

La Roca Roja és una muntanya de 2.039 metres que es troba al municipi de Josa i Tuixén, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Carena del Pou

La Carena del Pou és una serra situada al municipi de Caldes de Montbui a la comarca del Vallès Oriental, amb una elevació màxima de 718 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Turó de Puioret

El Turó de Puioret és una muntanya de 598 metres que es troba entre els municipis de l'Ametlla del Vallès i de Figaró-Montmany, a la comarca del Vallès Oriental.
El travessa una línia d'alta tensió i allotja una de les seves torres prop del cim.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mina de Can Cortada

La mina de Can Cortada era una canalització al barri d'Horta de Barcelona, de la qual es conserven la torre de distribució i la font del carrer de Campoamor, catalogades com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Història

Cap al 1870, es va parcel·lar part de la finca de Can Cortada per a construir-hi cases per als estiuejants de Barcelona, la colònia Les Estires. La mina subministrava aigua a gairebé totes les cases de la rambla de Cortada, que el 1907 va canviar el nom per carrer de Campoamor, i a algunes cases dels carrers de Chapí i Sant Gaudenci.
Es va excavar per sota de l'actual Ronda de Dalt, prop de la finca de Can Glòria, avui parc de Xavier Montsalvatge. L'aigua es feia arribar a dues torres de distribució, que a la part alta tenien un plomer distribuïdor, del qual sortien les canonades cap als usuaris, amb el cabal contractat. A diferència de la mina de Can Travi, on els contractes eren a perpetuïtat, aquí s'arrendava l'aigua anualment, a un preu de 30 pessetes anuals per un cabal d'un quart de ploma d'aigua (1 ploma = 2.215 l/dia).
La primera torre era al convent de les Dominiques, enderrocat per a construir-hi l'actual escola Fedac Horta, i la segona es troba al número 35 del carrer de Campoamor, on també alimentava una font pública.

## Referències

* ↑ «Pilar d'aigua i font». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ Giménez i Compte, Carlota. L'Abans: Recull gràfic de la Vall d'Horta (1861 - 1978). El Papiol: Efadós, juny 2012. ISBN 978-84-15232-22-3.
* ↑ Santos, Inma «Una torre de agua para la burguesía de Horta». Metrópoli, 26-02-2021.
* ↑ DDAA, 2019, p. 52-53.
* ↑ DDAA, 2019, p. 52.

## Bibliografia

* DDAA «Mines d'aigua». El Pou. Número Especial: Atles de l'aigua d'Horta-Guinardó, 2019, pàg. 47-58.

## Enllaços externs

* «Torre d'aigua i font del carrer Campoamor». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Pedra Miradora

La Pedra Miradora és una muntanya de 352 metres que es troba al municipi de Sant Celoni, a la comarca del Vallès Oriental.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roca Roja (Montseny)

La Roca Roja és una muntanya de 1.293 metres que es troba al municipi de Montseny, a la comarca del Vallès Oriental.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra d'en Benet

La Serra d'en Benet és una serra situada al municipi de Vilalba Sasserra a la comarca del Vallès Oriental, amb una elevació màxima de 492 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat del Berenguer

El Serrat del Berenguer és un serrat situat en el terme municipal de Sant Feliu de Codines, a la comarca del Vallès Oriental
Està situat en el racó de l'extrem nord-oest del terme, al sud-est del Collet dels Termes i al nord-est de la masia de la Roca. Assoleix l'elevació màxima de 858,7 metres d'altitud. El seu extrem nord-oest és el collet esmentat, i el sud-est, el Serrat de la Galaieta.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Enllaços externs

* El Serrat del Berenguer en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# El Serrat (Olesa de Montserrat)

El Serrat és una serra situada al municipi d'Olesa de Montserrat a la comarca del Baix Llobregat, amb una elevació màxima de 374 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «El Serrat (Olesa de Montserrat)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Els Tres Turons (Pallejà)

Els Tres Turons és una muntanya de 178 metres que es troba al municipi de Pallejà, a la comarca del Baix Llobregat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Montgoi

El Montgoi és una muntanya de 328 metres que es troba al municipi de Castellví de Rosanes, a la comarca del Baix Llobregat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Penya Ferris

La Penya Ferris és una serra al municipi de Begues a la comarca del Baix Llobregat, amb una elevació màxima de 491 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig Bernat (Vallirana)

El Puig Bernat és una muntanya de 511 metres que es troba al municipi de Vallirana, a la comarca del Baix Llobregat. No s'ha de confondre amb la muntanya homònima, no gaire llunyana, on hi ha el Radar de Vallirana.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig de Rocabruna

El Puig de Rocabruna és una muntanya de 301 metres que es troba entre els municipis de Cervelló i de Sant Vicenç dels Horts, a la comarca del Baix Llobregat, contrafort oriental de les serres d'Ordal.

## Referències

* ↑ «Puig de Rocabruna». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig Rovirós

El Puig Rovirós és una muntanya de 499 metres que es troba al municipi de Begues, a la comarca del Baix Llobregat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Turó del Fanxó

El Turó del Fanxó és una muntanya de 278,9 metres que es troba entre els municipis de Castelldefels i de Gavà, a la comarca del Baix Llobregat. També anomenat turó del Fetjó, apareix esmentat al segle xvi com a Puig Pendiu.
A la fondalada que hi ha a Castelldefels entre els barris de Can Roca i Montemar (Montmar), antigament, li deien el “Racó”. A finals del segle xvi, hi havia a aquest indret dues grans masies, Can Valls del Racó, avui dia desapareguda, i Ca n'Orbat, actualment amb aparença d'habitatge modern.
Can Valls del Racó, potser també anomenada Can Pardal, estigué ubicada entre Ca n'Orbat (Avinguda 302) i Cal Patxoca (Avinguda 320). El 1817 era ocupat per Joan Romagosa, conegut amb l'àlies de Fetjó, per la qual cosa el seu mas fou conegut com a can Fanxó o can Fetjó. Aquest sobrenom perdurà i és l'origen del topònim amb què es coneix actualment el turó.
De l'altre mas tenim notícies des del 1184 amb el nom de Cortils, i al segle xv com a mas Grau (o Garau), malgrat que a l'edifici actual la part més antiga sembla datada al segle xvi. Als segles xvii i xviii va pertànyer a la família dels Arús del Racó. Ja a començament del segle xx, va rebre el nom de Ca n'Orbat, amb afinitat amb el verb orbar. Als anys seixanta del mateix segle, va ser anomenada masia Sant Josep, abandonant el seu ús agrícola i ramader.
Pel cim del turó passen dues rutes de senderisme. Una és el sender local de petit recorregut (SL-C 99) de 6,1 km, que va des del Centre d'Activitats Ambientals de Cal Ganxo (Castelldefels) al cim de La Morella (Begues), el més alt del Massís del Garraf. L'altre és l'itinerari groc d'1,8 km, un dels tres que es poden fer al voltant de Cal Ganxo, que va des d'aquesta masia fins al cim del Turó del Fanxó.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Turó del Fanxó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Orbar». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Mapa dels Parcs del Garraf i d'Olèrdola. Diputació de Barcelona, 2017. PDF
* ↑ Itinerari al Turó del Fanxó. Ajuntament de Castelldefels.

## Bibliografia

* Campmany i Guillot; López i Mullor; Puigdemont i Vinyals; Sanz i Borràs, Josep; Albert; Josep; Montserrat. Guia del Patrimoni Arquitectònic de Castelldefels II: Les Masies.. Ajuntament de Castelldefels., 2002, p. 102-109. ISBN 8492001399.
# Turó del Tàbor

El Turó del Tàbor és una muntanya de 356 metres que es troba entre els municipis de Sant Climent de Llobregat i de Torrelles de Llobregat, a la comarca del Baix Llobregat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Turó del Tàbor». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Serra de Roca Galena

La Serra de Roca Galena és una serra situada entre els municipis de Gavà i de Sant Climent de Llobregat a la comarca del Baix Llobregat, amb una elevació màxima de 297 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat de la Torrassa

El Serrat de la Torrassa és una serra a cavall dels municipis de Santa Coloma de Cervelló, Sant Vicenç dels Horts i Torrelles de Llobregat a la comarca del Baix Llobregat, amb una elevació màxima de 352 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Serrat de la Torrassa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Serrat del Cap del Sàbat

El Serrat del Cap del Sàbat és una serra a cavall dels municipis de Corbera de Llobregat i de Sant Andreu de la Barca a la comarca del Baix Llobregat, amb una elevació màxima de 151 metres. Li deu el nom al bandoler Josep Sàbat de la població de Sant Andreu de la Barca. En Sábat fou un delinqüent -criminal que va viure sobre els s. XVIII i XIX i actuà als termes de Corbera de Llobregat i Sant Andreu de la Barca, encara que també se l'acusà de crims comesos a la província de Tarragona. Fou empresonat, condemnat a morir esquarterat. Col·locaren el cap i les mans del bandoler dins d'una gàbia, prop del camí que unia Corbera amb Sant Andreu de la Barca, per tal d'advertir els altres possibles malfactors de les conseqüències de les seves malifetes. La gàbia va estar penjada força temps. D'aquí el nom "Serrat del cap d'en Sàbat".

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* 1 2 3 4 5 6 «El Sàbat». Ajuntament de Sant Andreu de la Barca. Arxivat de l'original el 11 d’agost 2014. [Consulta: 6 agost 2014].
# Turó de Can Riera

El Turó de Can Riera és una muntanya de 294 metres que es troba al municipi de Cervelló, a la comarca del Baix Llobregat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Rosa

La Rosa és una muntanya de 377 metres que es troba al municipi de Castelldans, a la comarca catalana de les Garrigues.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 255120001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# (939) Isberga

(939) Isberga és un asteroide del cinturó d'asteroides descobert per l'astrònom aleman Karl Wilhelm Reinmuth el 4 d'octubre de 1920 des de l'observatori d'Heidelberg-Königstuhl, Königstuhl, Heidelberg (Alemanya). Pertany a la família Flora.
Possiblement va ser nomenat amb el nom d'una noia de l'almanac Lahrer Hinkender Bot.
S'estima que té un diàmetre de 10,39 km. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és de 0,84109 UA. El seu T$_J$ és de 3,608.
Isberga gira ràpidament, amb un període de rotació de 2,9173 hores. També se sospita que és un asteroide binari a causa d'una segona periodicitat observada en la seva corba de llum entre el 24 de febrer fins al 4 de març de 2006. Té una variació de lluentor de 12,08 de magnitud absoluta.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a ed.. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* 1 2 JPL Small-Body Database
# Cantó de La Chapelle-Saint-Luc

El cantó de La Chapelle-Saint-Luc és un antic cantó francès del departament de l'Aube, situat al districte de Troyes. Té 2 municipis i el cap és La Chapelle-Saint-Luc. Va existir de 1985 a 2015.

## Municipis

* La Chapelle-Saint-Luc
* Les Noës-près-Troyes

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1985-1998 | Roger Dujeancourt | UDF | |
| 1998-2015 | Marie-Françoise Pautras | PCF | |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| - | - | - | - | - | 14.060 | 4.795 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# El Gat Negre

El Gat Negre, també conegut com El Gat Salvatge i Sabot-cat (sabot en relació a sabotatge) és una figura de gat amb l'esquena formant un arc i els pèls eriçats. S'atribueix aquesta icona a Ralph Chaplin, sindicalista radical pertanyent a Industrial Workers of the World (IWW).
No és clar el motiu que va originar aquest símbol, però una de les versions més conegudes explica que uns treballadors acampats durant el trancurs d'una vaga, que estaven passant uns moments molt difícils, van veure un gat negre escarransit. El van alimentar i l'animal es va refer, fet que va coincidir en un gir, en la bona direcció, de les seves reivindicacions; llavors van associar gat negre amb canvi positiu.
Representa la situació d'algú que es troba acorralat i que està decidit a plantar cara i disposat a defensar-se perquè no li queda més remei. Una altra interpretació diu que aquest animal tindria relació amb les vagues salvatges, les que es fan sense estar pendent d'instruccions superiors, les d'acció directa, sense intermediaris, per forçar negociacions entre treballadors i empresaris. També s'ha comentat la relació que té amb la creença popular de les múltiples vides que té aquest animal (que a Catalunya serien set) volent indicar que es revifa cada cop que sembla que està acabat.
En dècades passades, es va considerar, majoritàriament, un emblema de la lluita decidida en la defensa dels assalariats i dels més dèbils. Forma part de la simbologia anarquista (com ho poden ser les bandera negra, la roja i negra, la A encerclada, etc.).

## Referències

* ↑ «IWW Union Dictionary and Glossary». Chicago, Illinois: Industrial Workers of the World, 01-05-2005. Arxivat de l'original el 2011-10-09. [Consulta: 9 octubre 2011]. «A symbol for "sabotage" (i.e. inefficiency at the point of production by disgruntled workers), usually represented by a black cat with bared teeth. Also called "sab kitty", "sabo-tabby", or "the cat".»

## Vegeu també

* Simbologia anarquista

## Bibliografia

* “Popular Culture in America” editat per Paul Buhle (pàgines 124 i 125). Autor: Franklin Rosemont. Publicació de la Universitat de Minnesota. 1987 (anglès)

## Enllaços externs

* Industrial Workers of the World - The Black Cat (Sabo-Tabby) (anglès)
# Museu de Porcellana de Riga

El Museu de Porcellana de Riga (en letó: Rīgas Porcelāna Muzejs) és un museu de ceràmica situat al complex d'edificis del barri vell de Riga conegut com a Pati del Convent, Letònia.
El museu va obrir les portes el 30 d'octubre de 2001. Regularment mostra exposicions sobre el treball d'artistes letons de porcellana contemporània com Zinas Ulstes, Pētera Martinsona, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Riga Porcelain Museum». Riga-Hotels.net. [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ «Par Mums» (en letó). [Consulta: 14 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Museu de Porcellana de Riga (anglès)
# Turó dels Collars

El Turó dels Collars és una muntanya de 1.954 metres que es troba al municipi de Montferrer i Castellbò, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Bischheim

El cantó de Bischheim (alsacià Kanton Bísche) és una antiga divisió administrativa francesa que estava situada al departament del Baix Rin i a la regió del Gran Est.
Va desaparèixer al 2015 i el seu territori es va dividir entre el cantó de Hœnheim i el cantó de Schiltigheim.

## Composició

El cantó de Bischheim aplegava 2 comunes :
| Nom alsacià | Nom francès | Nom alemany |
| Bísche | Bischheim | Bischheim |
| Heene | Hœnheim | Hönheim |

## Història

Llista dels consellers generals :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | André Klein-Mosser | UMP i aliats | |
# Cantó d'Estrasburg-7

El cantó d'Estrasburg-7 (alsacià Kanton Stroosburi-7) és una antiga divisió administrativa francesa que estava situada al departament del Baix Rin i a la regió del Gran Est. Comprenia el barri de la Meinau i l'oest de Neudorf.