OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Palenciana

Palenciana és un municipi de la província de Còrdova a la comunitat autònoma d'Andalusia, a la comarca de la Subbética cordovesa.

## Història

L'origen de Palenciana prové de la colonització ibera, cosa que està provada per les restes dels jaciments arqueològics del Cerro de los Toros. El 1548 l'emperador Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic va vendre en conjunt, Benamejí i Palenciana al regidor de Burgos, D. Diego de Bernuy, va fundar el marquesat de Benamejí. La vil·la va formar part de Benamejí fins a l'any 1834, any en es realitza la segregació administrativa que va posar fi a les rivalitats de la dependència Palenciana rep aquest nom, ja que els seus fundadors eren uns palentins de l'època de la reconquista.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 1.563 | 1.560 | 1.569 | 1.571 | 1.572 | 1.584 | 1.567 | 1.565 | 1.579 | 1.584 |

## Monuments i llocs d'interès

* Església de San Miguel
* Font de los Ciélagos

## Enllaços externs

* Ajuntament de Palenciana
* Palenciana - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia
* Palenciana Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. - Cita Tierra del Sur. Manuel García Hurtado, pp. 151-152, Ed. 1991
# Hièrocles d'Alabanda

Hièrocles d'Alabanda (en llatí Hierocles, en grec Ἱεροκλῆς), va ser un retòric grec nadiu d'Alabanda a Cària germà d'un orador notable de nom Menecles.
Tant Hièrocles com el seu germà es van distingir per seva oratòria, coneguda com a oratòria asiàtica per diferenciar-la de l'oratòria àtica. El seu germà va ser mestre del famós Moló de Rodes i, per tant, Hièrocles hauria viscut pels voltants de l'any 100 aC. No consta cap llibre d'aquest orador però alguns discursos existien en temps de Ciceró.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/462?rgn=full+text;view=image;q1=HieroclesSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+biography+and+mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 452. ]
# Herpele squalostoma

Herpele squalostoma és una espècie d'amfibis gimnofions de la família Caeciliidae. Habita a Camerun, República Centreafricana, República del Congo, República Democràtica del Congo, Guinea Equatorial, el Gabon, Nigèria i possiblement Angola. Els seus hàbitats naturals inclouen boscos secs tropicals o subtropicals, plantacions, jardins rurals i zones prèviament boscoses ara molt degradades.
# Casa al carrer Santa Anna, 2 (Valls)

La Casa al carrer Santa Anna, 2 és una obra barroca de Valls (Alt Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

L'immoble que ens ocupa és un habitatge unifamiliar, de planta rectangular, format per baixos, entresòl i dos pisos superiors (el darrer emprat com a golfes), amb façana al carrer de Santa Anna. A la planta baixa, és destacable la gran portalada de carreus amb llinda recta formada per dovelles de grans dimensions, així com la porta de fusta de dues fulles. En el darrer pis s'obre una finestra en forma d'arc de mig punt, amb les línies d'imposta ressortides, que és molt característica de les galeries d'època moderna.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer Santa Anna, 2». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 novembre 2017].
# Llacunes de Lo Geperut

Les Llacunes de Lo Geperut són un paratge situat a l'oest de la partida de la Vall-llonga, en el llogaret anomenat Lo Geperut, dins el terme municipal d'Alacant.
El seu nom és degut a la proximitat d'una antiga finca anomenada Lo Geperut, al costat de la veïna partida de El Rebolledo, i el seu origen es deu a l'extracció d'argila en el passat, extraccions que es van iniciar el 1961 i es van prolongar fins al 1970, on la gran profunditat va provocar l'entrada d'aigues subterrànies al superar-se el nivell freàtic. Inicialment format per dues llacunes, a partir dels anys 90 la llacuna situada més a l'oest va ser reomplerta parcialment, quedant estrangulada i, per tant, va quedar dividida en dues, amb la qual cosa hui en dia existeixen tres llacunes.
S'ha constatat la presència habitual de diferents ocells com camagrogues i corriols, així com garses, garsetes, martinets i borinots. També s'han albirat ànecs reals i el porró comú. A l'aigua només s'ha trobat una espècie exòtica de peix, la gambúsia americana (Gambusia holbrooki), així com la tortuga autòctona Mauresmys leprosa i les exòtiques Trachemys scripta i Pseudemys concinna.

## Referències

* ↑ Pavón, Miguel Ángel. «Los humedales de l'Alacantí» (en castellà), 02-02-2019. [Consulta: 5 febrer 2022].
* 1 2 «Las lagunas de Lo Xeperut». La Matruca. Publicación de la Asociación de Amigos de los Humedales del Sur de Alicante, 2021, pàg. 52-58.

## Vegeu també

* Llacunes de Rabassa
* Llacunes de Fontcalent
# El que passa després

El que passa després (títol original en anglès, What Happens Later) és una pel·lícula de comèdia romàntica estatunidenca del 2023 dirigida per Meg Ryan, que va escriure el guió juntament amb Steven Dietz i Kirk Lynn. És protagonitzada per la mateixa Ryan i David Duchovny. La pel·lícula segueix dos ex que, després de topar-se quan els seus vols es retarden a causa d'una tempesta de neu, passen la nit a l'aeroport revivint el seu passat. La distribuidora Bleecker Street va estrenar el film 3 de novembre de 2023. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ «‘What Happens Later’ Trailer: Meg Ryan Directs Her Rom-Com Return With David Duchovny as Her Old Flame». Variety, 30-08-2023.
* ↑ «What Happens Later». Goita què fan, ara!. [Consulta: 18 desembre 2024].
# La Cogullada (Cubelles)

La Cogullada és una muntanya de 136 metres que es troba al municipi de Cubelles, a la comarca del Garraf.

## Referències

* ↑ La Cogullada.
# 36a Divisió (Exèrcit Popular de la República)

La 36a Divisió va ser una formació militar pertanyent a l'Exèrcit Popular de la República que va lluitar durant la Guerra Civil Espanyola. Va estar desplegada en el front d'Extremadura durant tota la contesa.

## Historial

La unitat va ser creada al maig de 1937, en el Front d'Extremadura. La divisió va ser assignada al VII Cos d'Exèrcit, quedant situada en el front del Tajo. Amb posterioritat la divisió va quedar composta per les brigades 47a, 62a, 104a i 113a, cobrint el front que anava des del riu Algodor fins a Castilblanco. Durant els següents mesos no va intervenir en operacions de rellevància. Al començament de 1938 va cedir dos de les seves brigades —la 62a i 104a— amb les quals es va crear la divisió «Extremadura».
El juliol del 1938 va prendre en els combats de la bossa de Mèrida, durant els quals va sofrir un crebant considerable. A partir de l'11 agost el comandament va ser assumit pel major de milícies José Neira Jarabo. Per a aquestes dates la 36a Divisió, composta per les brigades mixtes 47a, 113a i 148a, va passar a quedar integrada en el VI Cos d'Exèrcit.

## Comandaments
### Comandants

* tinent coronel Antonio Bertomeu Bisquert;
* tinent coronel Francisco Gómez Palacios;
* major de milícies José Neira Jarabo;

### Comissaris

* Francisco Gil Vallejo, del PCE;
* Dionisio Martín Martínez, del PCE;
* Pedro Yáñez Jiménez, del PSOE;

## Ordre de batalla

| Data | Cos d'exèrcit adscrit | Brigades mixtes integrades | Front de batalla |
| Maig de 1937 | VII Cos d'Exèrcit | 47a, 46a, 113a i 104a | Extremadura |
| Desembre de 1937 | VII Cos d'Exèrcit | 47a, 62a, 104a i 113a | Extremadura |
| Marzo de 1938 | VII Cos d'Exèrcit | 47a, 113a i 62a | Extremadura |
| 30 d'abril de 1938 | VII Cos d'Exèrcit | 21a, 47a i 113a | Extremadura |
| Juliol de 1938 | VII Cos d'Exèrcit | 47a, 113a i 114a | Extremadura |
| 11 d'agost de 1938 | VI Cos d'Exèrcit | 47a, 113a i 148a | Extremadura |
| Desembre de 1938 | VI Cos d'Exèrcit | 47a i 113a | Extremadura |

## Referències

* 1 2 3 Engel, 1999, p. 215.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 230.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 85.
* ↑ Moreno Gómez, 1985, p. 616.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 249.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 98.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 175.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 296.
* ↑ Álvarez, 1989, p. 180.
* ↑ Álvarez, 1989, p. 188.

## Bibliografia

* Álvarez, Santiago. Los comisarios políticos en el Ejército Popular de la República. Ediciós do Castro, 1989.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Martínez Bande, José Manuel. La llegada al mar. Madrid: Editorial San Martín, 1975.
* Martínez Bande, José Manuel. La batalla de Pozoblanco y el cierre de la bolsa de Mérida. Madrid: San Martín, 1981.
* Moreno Gómez, Francisco. La Guerra civil en Córdoba (1936-1939). Córdoba: Alpuerto, 1985.
# Juggernaut (còmic)

Juggernaut, Cain Marko, és un personatge de ficció de còmic, un superdolent de força sobrehumana i gairebé invulnerable dels còmics Marvel. Fou creat per Stan Lee i Jack Kirby. Va aparèixer per primera vegada a Uncanny X-Men vol. 1 #12 (juliol del 1965). Germanastre del Professor X, aquest criminal i antic mercenari, que deu els superpoders a la gemma de Cyttorak, és un dels enemics jurats dels X-Men.
El superdolent ha aparegut diverses vegades a l'Univers cinematogràfic de Marvel (MCU)ː primer a la pel lcula del 2006 X-Men: La decisió final, interpretat aleshores pel futbolista i actor britànic Vinnie Jones, mentre que el 2024 a Deadpool & Wolverine l'interpreta el culturista, lluitador i actor Aaron W. Reed.

## Biografia de ficció

Nascut a Berkeley, Califòrnia. Fill de Kurt Marko (mort) i Marjory Marko (morta), fou adoptat per Sharon Xavier Marko (morta), de qui era fill Charles Xavier (germanastre). Juggernaut és un gegant pel-roig d'ulls blaus de més de dos metres (2,08 m) i amb un pes de 408 kg. Normalment duu un casc forjat d'un metall místic desconegut, probablement de la dimensió de Cyttorak. Amb aquest casc Caín és capaç de resistir amb èxit qualsevol classe d'atac psíquic contra la seva ment. Fa poc, es va construir un bonet amb les restes del metall utilitzat per fabricar el casc i se'l va posar sota del casc. El resultat, era que si algú aconseguia treure-li el casc, el bonet li continuaria atorgant aquella protecció. Posseeix una força sobrehumana de classe 100, per la qual cosa pot aixecar unes 100 tones de pes. Es diu que és imparable i, per tant, és possible que pugui augmentar aquest nivell de força si així el requereix.

## Publicacions destacades

Esdeveniments destacats i el còmic on s'han publicat.
| Esdeveniment | Sèrie | Als numeros | Any |
| Primera batalla contra els X-Men | X-Men | 12 | 1965 |
| Primera batalla contra Hulk | Incredible Hulk | 172 | 1974 |
| Primera aliança amb Black Tom | X-Men | 101 | 1976 |
| Primera batalla amb SpiderMan | Amazing Spider-Man | 229 al 230 | 1982 |
| Primera batalla amb Thor | Thor | 411 al 412 | 1989 |
| Transportat a un univers alternatiu | Wolverine | 93 | 1995 |
| Retorn a l'univers d'origen | All New Exiles | 5 | 1996 |
| Onslaught el deixa atrapat a Ruby | X-Men Unlimited | 12 | 1996 |
| Es fa membre dels Exemplars | Thor | 17 | 1999 |
| Traïció als d Exemplars | Juggernaut: The Eighth Day | 1 | 1999 |
| Busca l'ajut dels Venjadors contra els Exemplars | Avengers | 24 al 25 | 2000 |
| Treballa per CSA | X-Men Forever | 6 | 2001 |
| Amb els X-Men, contra Black Tom | Uncanny X-Men | 410 al 412 | 2002 |
| Es fa membre dels X-Men | Uncanny X-Men | 425 | 2003 |
| Es fa membre dels nous Excàlibur | New Excalibur | 5 | 2006 |

## Referències

* ↑ DeFlaco, Tom; Brevoort, Tom; Teitelbaum, Michael; Darling, Andrew; Wallace, Daniel; Sanderson, Peter; Kindersley, Dorling; López, José Luis. La Enciclopedia MARVEL, la guía definitiva de los personajes del universo marvel, 2007.
# Ila-kabkabu

Ila-kabkabu (accadi: 𒀭𒆏𒅗𒁉, ILA-KAB-ka-bi) va ser un cap amorrita que figura a les Llistes dels reis d'Assíria.
Segons aquestes Llistes reials assíries, Ila-kabkabu era descendent de pare a fill, després de 9 generacions, del fundador del temple d'Assur, Ushpia i, per tant, la tribu hauria viscut al territori a la vora del Tigris, a l'entorn del temple. Però l'existència d'un altra dinastia a Assur que hauria de ser simultània, ha fet suposar que els amorrites es van desplaçar i es van establir en altres llocs. Pierre Lévêque el fa rei de Terqa on saben que efectivament dominaven els amorrites però no pas Ila-kabkabu que en tot cas només seria un aliat més o menys influent, sobre la dinastia local. Va concertar una aliança amb el primer rei amorrita de Mari Yaggid-Lim (Iagidlim) que governava cap a l'any 1825 aC, però després l'acord es va trencar per derivar en conflicte obert.
El va succeir el seu fill Aminu. Ila-kabkabu va ser potser també el pare (la paternitat és posada en dubte per alguns historiadors) de Xamxi-Adad I.

## Referències

* ↑ «The Assyrian king list». Livius.org. [Consulta: 27 octubre 2021].
* ↑ Lévêque, Pierre (dir.). Las primeras civilizaciones: de los despotismos orientales a la ciudad griega. Tres Cantos: Akal, 2012, p. 236. ISBN 9788446035008.
* ↑ Lewy, Hildergard. "Assyria ca. 2600 - 1816 BC". A: The Cambridge Ancient History: vols. 1/2. Cambridge: Cambridge University Press, 1966, p. 745-746
# Llei de la llengua gaèlica (Escòcia)

La Llei de la llengua gaèlica (Escòcia) (en anglès Gaelic Language Act o Gaelic Bill; en gaèlic escocès Achd na Gàidhlig), aprovada pel Parlament escocès l'any 2005, és la primera peça de la legislació dirigida a atorgar un reconeixement formal i oficial al gaèlic escocès.
Aquest decret parlamentari té com a objectiu establir el gaèlic com a llengua oficial d'Escòcia, aconseguint la mateixa consideració que l'anglès i constituint el Bòrd na Gàidhlig com a part del marc d'actuació del govern escocès, requerint també la creació d'un pla nacional gaèlic per tal de proveir una orientació estratègica pel desenvolupament de la llengua.
El decret també atorga al Bòrd na Gàidhlig un paper fonamental en la promoció del gaèlic a Escòcia, aconsellant els ministres escocesos en temes gaèlics, tirant endavant una planificació gaèlica i proporcionant una orientació sobre l'educació en gaèlic. Així mateix, proveeix un marc legislatiu per a la creació de plans pel gaèlic per part de les autoritats públiques escoceses.
L'ex-ministre d'Educació Peter Peacock, el qual, en el moment d'entrada en vigor del decret tenia responsabilitat ministerial sobre el gaelic, digué:
| « | Aquest és un moment memorable pel gaèlic, s'obre un nou capítol en la història d'aquesta llengua. Hem recorregut un llarg camí des d'aquells foscos dies de 1616, quan un acte del Parlament dictaminava que el gaèlic havia de ser abolit i eliminat d'Escòcia ." | » |
Si bé el decret és majoritàriament considerat com un gran pas en la direcció correcta, el fet que només s'apliqui als organismes públics que operen a Escòcia i els assumptes dels quals estiguin classificats com a retornats, constitueix un punt de feblesa. Altres organismes públics (com ara el Royal Mail, el DVLA i els departaments governamentals amb seu a Londres) no queden inclosos al decret i, per tant, no tenen cap obligació al respecte.

## Referències

* ↑ «Official Report». Parlament d'Escòcia, 02-02-2005. [Consulta: 25 novembre 2008].(anglès)
* ↑ «Gaelic Language (Scotland) Act 2005 (s.10)». Office of Public Sector Information, 01-06-2005. [Consulta: 25 novembre 2008].

## Enllaços externs

* Achd na Gàidhlig després de ser esmenat i en vigor actualment al Regne Unit(anglès)
* Achd na Gàidhlig tal com es va promulgar originalment(anglès)
# Oscaecilia osae

Oscaecilia osae és una espècie d'amfibis gimnofions de la família Caeciliidae. És endèmica de Costa Rica. Els seus hàbitats naturals inclouen boscos secs tropicals o subtropicales, plantacions, jardins rurals i zones prèviament boscoses ara molt degradades.
# Whip pan

Whip pan (traduït en català seria Escombratge de fuetejada), és un tipus d'escombratge aconseguit amb el moviment ràpid de la càmera. Aquest moviment fa qué les lents no puguin captar el moviment clarament, això resulta en l'aparició d'unes unes línies borroses de moviment en la imatge de pantalla.
Molts directors que fan servir aquesta tècnica en la majoria de les seves pel·lícules són: Wes Anderson, Paul Thomas Anderson o Edgar Wright.

## Utilitats

Aquests escombratges es poden fer servir per múltiples utilitats:
* Per crear una transició que no doni la sensació de trencament entre dos plans. Exemple: "The Grand Budapest Hotel" . Moltes de les interaccions entre els personatges es desenvolupen amb aquest moviemtn de la càmera.
* Per indicar el pas del temps.
* Per crear una transició d'espais. En aquesta cas es fa servir un tall d'editatge entre els dos espais, però no es percep ja que es fa aprofitant el moment en què la imatge és borrosa. Exemple: "Boogie Nights". On la paral·lelitat de les situacions dels personatges que es troben en diferents espais es reflecteix amb aquesta transició.
* Per crear un ritme frenètic dins l'escena. Exemples: "Whiplash". On el canvi de plans entre el bateria i el director va augmentant el ritme, juntament amb el ritme de la música, creant així un ritme frenètic dins d'escena.
* Per usos còmics. On la contraposició entre els dos plans crea una escena de comicitat. Exemple: "Some like it Hot". La diferència entre les dues situacions en les quals es troben els protagonistes, i com van progressant, crea aquesta comicitat.

## Referències

* 1 2 «The Filmmaker’s Handbook: What are Whip Pans» (en anglès), 16-01-2027. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 18 desembre 2010].
* ↑ «The Grand Budapest Hotel ALL THE PAN SHOTS» (en anglès), 17-03-2031. [Consulta: 18 desembre 2010].
* ↑ «Paul Thomas Anderson - Every Whip Pan» (en anglès), 12-11-2006. [Consulta: 18 desembre 2010].
* ↑ «Damien Chazelle: "whip-pan" camera movement» (en anglès), 17-02-2008. [Consulta: 18 desembre 2010].
# Julie Gayet

Julie Gayet, nascuda el 3 de juny de 1972 a Suresnes, és una actriu i productora de cinema francesa.
Comença la seva carrera a la pantalla durant els anys 1990 i es fa conèixer interpretant el primer paper femení al film Delphine, Yvan de Dominique Farrugia. Es llança a la producció l'any 2007. Ha estat nomenada una vegada al César com a actriu secundària per a Moll de Orsay l'any 2014.
Va ser companya de François Hollande, president de la República francesa de 2012 a 2017. La seva relació no es va oficialitzar i no es va considerar la companya del president de manera formal i, per tant, no com a "Primera dama de França".

## Referències

* ↑ Peces, Juan «Julie Gayet, en el papelón de su vida». El País, 18-01-2014 [Consulta: 30 març 2021].
# Iliupersis

La Iliupersis' o La presa d'Ílion (del grec antic Ἰλίου πέρσις, 'el saqueig de Troia') és un poema èpic de la literatura grega arcaica actualment perdut, que forma part del cicle èpic. En la cronologia dels fets, se situaria després dels temes que descriu la Petita Ilíada i abans de l'obra coneguda com a els Retorns (Νόστοι, Nóstoi). Va ser atribuïda pels autors antics a Arctí de Milet.
L'obra va ser escrita probablement al segle vii aC, però les fonts antigues consideren que Arctí va viure al segle viii aC. La Crestomatia de Procle en va preservar un esquema que parla del contingut de l'obra. Constava de dos llibres escrits en versos hexamètrics.

## Argument

El poema narra la Guerra de Troia del punt de vista dels vençuts i, per tant, complementari a les gestes narrades per Homer. Comença amb els troians discutint sobre què s'havia de fer amb l'immens cavall de fusta que els grecs havien deixat en el lloc on hi havia el seu campament que van abandonar. Cassandra i Laocoont avisen que dins del cavall hi ha soldats grecs, però no els fan cas, i altres diuen que és una relíquia sagrada d'Atena, opinió que tothom segueix. Els troians celebren la seva victòria aparent, mentre una divinitat envia dues serps que maten a Laocoont i als seus fills. Davant d'això, Enees i els seus homes abandonen Troia pressuposant allò que havia de passar.
Quan va arribar la nit, els soldats grecs van sortir de dins del cavall, van obrir les portes de la ciutat i van deixar entrar les forces de l'exèrcit grec, que havia tornat navegant des de l'illa de Tènedos on s'havien amagat. Van massacrar els troians i van incendiar la ciutat.
Durant el saqueig van passar alguns fets singulars. Neoptòlem va matar el rei Príam, encara que el rei de Troia s'havia refugiat a l'altar de Zeus. Menelau va matar Deífob, que s'havia casat amb Helena, i la va portar amb ell de tornada a casa. Àiax el Petit va arrossegar i va treure Cassandra de l'altar d'Atena on aquella s'havia refugiat. Mentre els grecs discutien si s'havia de castigar Àiax pel sacrilegi que havia comès, aquest es va refugiar a l'altar d'Atena. Després del saqueig, la deessa el va matar en alta mar.
Odisseu va matar el fill d'Hèctor, Astíanax. Neoptòlem va prendre captiva a l'esposa d'Hèctor, Andròmaca. Els grecs van fer després un sacrifici humà. Van matar una de les filles de Príam, Políxena al damunt de la tomba d'Aquil·les, per a tranquil·litzar el seu esperit i tenir una bona travessia a la tornada.
El poema hauria inspirat alguns dels fragments de l'Eneida de Virgili i està resumit parcialment en diverses obres antigues.

## Referències

* ↑ Arctinus of Miletus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 274
* ↑ Procle. Crestomatia: Iliupersis
* ↑ Nagy, Gregory. Homer the classic. Washington, D.C.: Center for Hellenic Studies, Trustees for Harvard University, 2009, p. 249, cap. 4. ISBN 9780674033269.
* ↑ Homerus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 503
# Oscaecilia polyzona

Oscaecilia polyzona és una espècie d'amfibis gimnofions de la família Caeciliidae. Habita a Colòmbia i possiblement Panamà.
Els seus hàbitats naturals inclouen boscos secs tropicals o subtropicals, plantacions, jardins rurals i zones prèviament boscoses ara molt degradades.