OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cal Gebut

Cal Gebut és una obra de Corbera d'Ebre (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat en un carrer en pendent. Es compon de planta baixa i tres pisos. Les obertures són irregulars i estan situades sense cap ordre. Les llindes són de fusta. A partir de la segona planta la façana és de tàpia. La zona inferior és de carreus de pedra i arrebossat. Hi ha una obertura a la planta baixa on s'hi troba una volta de pedra. Antigament va funcionar com a cafè i posteriorment fou la casa de l'Agutzil.

## Referències

* ↑ «Cal Gebut». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 juny 2020].

## Enllaços externs

* «Cal Gebut». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Casa Paladella (Gandesa)

La Casa Paladella és una obra de Gandesa (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Ocupada per tres habitatges, de tres plantes amb portes i finestres amb balcó a la primera planta, allindades.
La façana és de carreus, molt massissa, que té dues parts de diferent tractament, estant la de l'angle més ben conservada amb ràfec de pedra, mentre que a l'altra, aquest és de fusta i el pis superior pujat posteriorment.

## Referències

* 1 2 «Casa Paladella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 juny 2020].
# Casa Josep Tey

La Casa Josep Tey és un habitatge de Cardedeu a la comarca del Vallès Oriental protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres de planta rectangular, planta baixa, dos pisos, coberta de dos aiguavessos de teula àrab i jardí posterior. La façana principal té quatre eixos de composició vertical, tot i que a la planta baixa només hi ha tres obertures. En aquest primer nivell se situa el portal d'accés, d'arc a nivell i amb un emmarcament de pedra; està flanquejat per dues finestres d'arc rebaixat amb emmarcaments senzills i protegides per reixes de ferro forjat. La resta d'obertures dels dos pisos superiors són rectangulars i presenten emmarcaments amb els cantons superiors arrodonits. Al primer pis hi ha dues finestres laterals i, al centre, dues portes balconeres que donen a balcons individuals amb llosanes de pedra i baranes de ferro. El balcó ubicat sobre el portal presenta una inscripció sota la llosana de pedra («1848 AN»). A l'últim nivell, aquesta seqüència d'obertures es repeteix, tot i que els balcons del centre són ampitadors i lleugerament volats.
Corona la façana un petit muret que no permet veure la teulada a peu de carrer. Sota aquest element hi ha una cornisa motllurada sostinguda per cartel·les.
L'estucat de la façana principal és llis als pisos superiors i amb imitació de carreus buixardats a la planta baixa i als laterals. A la façana posterior hi ha una galeria coberta i tancada per grans finestrals vidriats; a la planta baixa hi ha, a més, un porxo que comunica amb el jardí posterior. El terrat d'aquesta part de l'immoble està coronat amb una balustrada. Pel que fa al jardí posterior, aquest presenta un accés des del Passeig Pau Gesa, amb porta i reixes de ferro forjat i planxes metàl·liques.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Josep Tey». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 juny 2020].
# Forn d'oli de ginebre del barranc de Sisquelles

El Forn d'oli de ginebre del barranc de Sisquelles és un forn d'oli de ginebre de la Palma d'Ebre (Ribera d'Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un forn d'oli situat al terme municipal de la Palma d'Ebre. El seu estat de conservació és bo; es conserven els murs i la boca; el capell s'ha perdut. A partir d'aquests vestigis podem veure un parament fet a partir de carreus irregulars disposats de manera no uniforme.
A la boca del forn pot intuir-se una forma d'arc de mig punt tot i que la realització és una mica tosca.

## Referències

* 1 2 «Forn d'oli de ginebre del barranc de Sisquelles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 5 maig 2021].
# Casa a la carretera de Camprodon

La Casa a la carretera de Camprodon és una obra de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de tres plantes entre mitgeres. La façana principal té, a la planta baixa, tota una sèrie de carreus regulars a mode de sòcol; a la primera i a la segona planta, en canvi, hi ha motllures de pedra per separar visualment ambdós pisos, que tenen la seva façana arrebossada i pintada de color salmó. A la façana posterior hi ha galeries porxades. Tot el conjunt està cobert per una teulada a dues aigües, d'on sobresurt una petita torre o mirador.

## Referències

* ↑ «Casa a la carretera de Camprodon». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].
# La Botiga Nova i altra casa

La Botiga Nova i altra casa és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Situat al carrer Major, nucli antic del municipi. Edifici d'ampla façana, definida per quatre eixos verticals amb planta baixa i tres plantes. Les obertures de la planta baixa són d'arc escarser o rebaixat -exceptuant-ne una de mig punt, que constitueix l'accés principal. La planta baixa presenta un aparell de pedra, mentre la resta de la façana és arrebossada. Les obertures del primer pis estan unides per una balconada i deixen veure un emmarcament de carreus ben treballats. Les del segon pis són més petites i formen balcons separats. Un últim nivell corresponent a les golfes s'obre al carrer mitjançant obertures quadrangulars.

## Referències

* ↑ «La Botiga Nova i altra casa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 maig 2021].
# Torre Gomà

La Torre Gomà és una casa de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Situada a la cantonada entre l'avinguda Catalunya i l'avinguda de Vallfogona. La torre és de planta rectangular, força estreta, degut al desnivell i la poca superfície de la finca. La seva distribució és de planta baixa i dos pisos amb una torre quadrangular, en un extrem, donant un nivell més d'alçada. Els baixos, que s'obren a l'avinguda de Vallfogona, compten amb una porta cotxera, flanquejada per un ampli sòcol, de filades de carreus, que delimita aquest tram de la casa.
La façana principal, oberta a l'avinguda Catalunya, presenta dos nivells d'obertures disposats de forma irregular, a la primera planta tres d'arc deprimit còncau i a la segona planta sis d'arc pla. La torre compta amb finestrals d'arc a nivell, oberts en totes les seves façanes, i aquests compten amb pilars d'aparell de maó. A la façana posterior, oberta a l'avinguda Catalunya, la primera planta té quatre finestres d'arc pla i, al segon nivell, a més de quatre finestres, té una tribuna de secció pentagonal. La façana principal està rematada per una cornisa motllurada amb cartel·les decoratives.
Els murs de l'edifici estan arrebossats i pintats d'un color vermellós deixant els emmarcaments de les obertures i les cadenes cantoneres, amb el paredat a la vista. El coronament de la façana lateral, presenta un tester de secció semicircular amb un esglaó per banda, flanquejat per pilastres que delimiten la façana i esdevenen pilars sobresortits amb remats piramidals. La coberta del conjunt és de dos aiguavessos amb el carener paral·lel a la façana principal. La torre, en canvi, té una coberta de quatre vessants amb un ampli ràfec d'on se n'observen els cabirons.

## Història

Construïda a pocs metres del molí d'oli de cal Gomà, fotografies de la primer meitat del segle xx mostren aquesta casa amb un rètol que anunciava: «Despacho de J. Gomar» fent referència al fet que en aquesta casa hi havia l'oficina des d'on es gestionava el negoci.

## Referències

* 1 2 «Torre Gomà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Cal Masover (Cervera)

Cal Masover és una obra de Malgrat, al municipi de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Aquest immoble consta de planta baixa, pis i golfes. La coberta és de teula àrab a dues vessant. L'aparell constructiu és força desigual, destaquen els carreus que emmarquen les obertures. La porta d'accés presenta llinda plana, com totes les finestres -tres al primer pis i dues (de mida molt diferent) al segon, a nivell de les golfes.
(Text procedent del POUM)

## Referències

* 1 2 «Cal Masover». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Edifici al raval del Convent, 17 (Guissona)

Edifici al raval del Convent, 17 és una obra de Guissona (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de pedra arrebossat de tres plantes i golfes. A la planta baixa trobem una gran porta moderna d'accés a l'habitatge. Damunt d'aquesta i centrada, una placa ceràmica ens indica l'any de construcció: 1766. Al primer pis hi ha un balcó emmarcat per carreus de pedra amb barana de forja que representa motius florals. Al segon pis hi ha una finestra rectangular i a les golfes una obertura de proporcions rectangulars, totes centrades a façana. Resten algunes sanefes de motius geomètrics pintades a l'alçada de les golfes, que permet intuir que emmarcaven la planta segona i les golfes. L'edifici és coronat amb una senzilla cornisa.
(Text procedent del POUM)

## Referències

* 1 2 «Edifici al raval del Convent, 17». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2021].
# Casa Torres (Guissona)

Casa Torres és una obra de Guissona (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La Casa Torres ocupa un espai delimitat per tres carrers: Portal de l'Àngel, carrer de la Font i carrer del Notari Josep Faus. Aquest emplaçament fa que parts de la casa formin part del traçat de l'antiga muralla medieval de Guissona.
Es tracta d'una casa de planta i coberta composta, en alçada està composta per planta baixa, dos pisos superiors i golfes. A la façana principal, carrer de la Font, s'observa a la planta baixa una porta rectangular amb llinda i brancals de pedra, al costat dret s'obre una finestra rectangular amb llinda, marc i ampit de pedra amb l'escut esculpit de la família Torres al damunt. Al primer pis hi ha un balcó amb barana de ferro, finestra balconera amb llinda i brancals de pedra. Al costat dret s'obren dues finestres rectangulars amb llinda, marc i ampit de pedra. Al segon pis s'obren dos parells de finestres rectangulars amb marc i ampit de pedra. Finalment, a les golfes s'observa una galeria formada per cinc arcs de mig punts separats per pilars. El parament dels murs és de carreus regulars.
El portal de l'Àngel, fragment de l'antiga muralla del segle XIV, forma part de la casa. Aquest portal comunica el carrer del Portal de l'Àngel amb el carrer de la Font. La façana exterior, carrer del Portal de l'Àngel, destaca per l'arc de mig punt dovellat, la fornícula amb l'escultura d'un àngel i just per sobre una barbacana sobre mènsules amb espitlleres. El portal està coronat per merlets.
Al costa del carrer del Notari Josep Faus trobem una zona enjardinada, la façana d'aquest costat destaca per una galeria d'arcs de mig punt precedida per una terrassa amb pèrgola.

## Història

La muralla de Guissona és d'origen medieval, segle XIV. El Portal de l'Àngel era una de les tres entrades a la vila, i des d'antic els traginers hi paraven per invocar protecció abans d'iniciar els seus viatges.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa Torres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2021].
# Rajoleria de Can Vilar

Rajoleria de Can Vilar és una obra de Porqueres (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Rajoleria situada al paratge de Pujarnol. Es tracta d'una construcció en mal estat de conservació, realitzada amb carreus irregulars i de la qual es conserven restes d'alguns murs (inclòs el cindrell) i elements com l'olla i la boca del forn. Aquesta última consisteix en una obertura d'arc escarser adovellat.

## Referències

* ↑ «Rajoleria de Can Vilar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 agost 2021].
# Serratosa

Serratosa és una masia de les Masies de Voltregà (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia amb una planta formada per dos cossos rectangulars disposats en angle recte. Està construïda damunt un pendent de marges i aprofitant el desnivell. La façana orientada a tramuntana té un portal d'arc deprimit o convex que es troba a la part esquerra d'aquest cos, al costat del qual s'hi annexiona un cos de galeries, formant angle recte. Les galeries s'obren en l’àmbit del primer i segon pis, amb arcs rebaixats sostinguts per pilars. Damunt el portal hi ha un escut amb una serra.
La casa i la lliça, junt amb algunes dependències agrícoles són tancades per un mur i una porta de ferro. A l'extrem nord-oest de la lliça hi ha un arc que condueix als corrals.
Adossat al mas hi ha una capella amb una única nau i capçalera sense absis, orientada a llevant. A la part de tramuntana hi ha adossada una petita sagristia. Al mur de migdia s'hi forma un petit atri amb arcs de mig punt que ens condueix al portal de l'església, també orientat a migdia i situat als peus del temple. A ponent, a tocar la construcció de la casa, s'hi eleva un petit campanar d'espadanya el qual encara conserva la campana.
Els materials constructius són la pedra, l'arrebossat, i carreus per remarcar elements rellevants.

## Història

Antic mas que trobem registrat en el fogatge de 1553. Es tracta d'Andreu Serratosa, habitant del mas que porta el mateix nom. Encara avui es manté la mateixa genealogia. El mas ha sofert diverses etapes constructives que daten dels segles: XVI, XVIII i XX.
Capella lligada a la història del mas de Serratosa. Segons les llindes conservades, podem datar-la al 1877. Més tard fou devastada i es renovà construint-hi també el campanar d'espadanya, datat al 1929.
Es dedicà aquesta capella a la Mare de Déu del Roser.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Serratosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 16 agost 2021].
# Can Broma

Can Broma és una obra de Calldetenes (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia del segle xviii de planta rectangular coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana situada a llevant. Consta de planta baixa i primer pis. La façana presenta un portal amb una llinda de gres datada el 1786 i dues obertures a la planta. Al primer pis s'hi distribueixen quatre finestres amb els ampits motllurats i només la central és rodejada per carreus de pedra.

## Referències

* ↑ «Can Broma». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 agost 2021].
# Santa Magdalena del Vilar

Santa Magdalena del Vilar és una capella romànica de Lladurs (Solsonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una capella romànica adossada entremig de dos coberts de la masia de Vilà situada entre camps de conreu i bosc, a la població de Timoneda de Lladurs. La capella és d'una nau de planta rectangular amb coberta a doble vessant amb el carener paral·lel a la façana principal. El parament és de carreus disposats en filades i units amb morter i presenta restes d'arrebossat. Destaca el portal d'entrada d'arc de mig punt adovellat amb brancals de pedra ben escairada. La façana lateral de ponent que comparteix amb el cobert adjunt està coronada amb un campanar d'espadanya d'un sol ull.

## Història

Hi ha referències documentals d'aquesta capella l'any 1094 quan és donada, a més d'altres possessions, a l'església de Santa Maria de Solsona. D'origen romànic va ser transformada completament durant el primer terç del segle xviii.

## Referències

* 1 2 «Santa Magdalena del Vilar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 agost 2021].
# Casa Domingo (Tarragona)

Casa Domingo és una obra de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici d'habitatges en cantonada format per baixos amb altell i tres pisos. Format per tres alçats i una paret mitgera. Ocupa una parcel·la molt regular que permet obrir fins a quatre obertures, totes elles balconades a la banda de la Rambla Nova i fins a set
obertures amb alternança del balcó amb la finestra.
L'edifici fou encarregat per Antoni Munté al mestre de cases Antoni Ras Pons, qui dissenyà un edifici amb una certa contenció decorativa, però construït amb materials de primera qualitat.
Les proporcions de les volades de l'edifici responen a la normativa vigent. Cal ressenyar que hi ha un particular interès per recalcar el pis principal i per jerarquitzar els habitatges, per aquest motiu s'ha projectat al pis principal de la banda de la Rambla Nova una balconada seguida que agafa dues obertures i trenca els eixos verticals definits des de la zona dels baixos i a més a més trobem a totes les obertures del pis principal uns trencaaigües més elaborats i de major proporcions que a la resta de l'edifici. La construcció dels baixos es de carreus i la part superior estan arrebossades. Cal destacar l'acurat treball de la pedra i del ferro forjat.
El coronament de l'edifici ve donat per una barana amb balustres de terra cuita. També cal ressenyar la cambra d'aire amb obertures rectangular de petites proporcions rematada per una petita cornisa. Altres cornises serveixen per separar les plantes a l'altura dels forjats.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa Domingo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 24 agost 2021].
# Cal Berguedà (Tàrrega)

Cal Berguedà és una obra de Tàrrega (Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de planta baixa i dos pisos amb un únic eix de composició vertical. A la planta baixa hi ha una obertura de grans dimensions i d'estructura rectangular destinada a usos comercials. Al primer pis, una única obertura emmarcada s'obre a una balconada de forma lobulada amb barana de ferro forjat amb motius vegetals. Al pis superior i disposada de manera simètrica respecte a la del pis inferior hi ha una altra obertura, d'arc pla i gairebé idèntica a l'altra, també emmarcada i amb una llinda ricament decorada amb motius vegetals i florals; aquesta, no obstant això, presenta un balcó de menors dimensions.
A la part superior de la façana hi ha un element decoratiu el·líptic en pedra amb elements vegetals al seu voltant. Corona l'edifici un frontó curvilini resseguit per una cornisa i amb una palmeta en pedra al centre.
El parament de la façana presenta un estucat imitant carreus regulars buixardats disposats en filades.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Berguedà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 setembre 2021].
# Casa al carrer Agoders, 3 (Tàrrega)

Casa al carrer Agoders, 3 és una obra de Tàrrega (Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de planta baixa, dos pisos i golfes amb una composició en dos eixos verticals. Tots els pisos estan delimitats visualment per línies d'imposta. A la planta baixa hi ha dues obertures rectangulars de grans dimensions: la de la dreta constitueix la porta d'accés a l'immoble, mentre que la de l'esquerra forma part d'un local d'ús comercial. A cadascun dels dos pisos superiors, a banda i banda de la façana, s'obre una obertura rectangular amb emmarcament de pedra que dona a un balcó individual sostingut per dues mènsules. Els quatre balcons presenten baranes de ferro forjat d'estil senzill, tot i que les del pis superior destaquen per tenir un acabament inferior amb volutes. Al mig dels dos balcons del primer pis destaca un medalló ovalat en pedra. Al nivell de les golfes hi ha dues finestres quadrades de petites dimensions i amb emmarcaments de pedra. Una cornisa remata la façana.
El parament de la planta baixa és fet a base de carreus regulars ben escairats i disposats en filades; la resta de la façana està arrebossada i pintada amb el mateix cromatisme.

## Referències

* 1 2 «Casa al carrer Agoders, 3». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 setembre 2021].
# Casa al carrer del Carme i plaça dels Àlbers (Tàrrega)

Casa al carrer del Carme i plaça dels Àlbers és una obra de Tàrrega (Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta irregular situat a la cantonada entre el carrer del Carme i la plaça dels Àlbers. Compta amb planta baixa, tres pisos i una coberta a dues aigües. Les dues façanes visibles presenten dos eixos de composició vertical, amb totes les obertures disposades de manera simètrica. Les del primer i segon pis tenen la mateixa composició: estructura rectangular, emmarcament de pedra i balcons individuals de ferro forjat sense ornamentació; els balcons del segon pis estan sostinguts per cartel·les decorades amb volutes. Les obertures del tercer pis, en canvi, són quadrangulars, amb emmarcament de pedra i només tenen un ampit amb poc voladís i adornat amb petits permòdols.
La façana que dona al carrer del Carme destaca pel seu porxo, que precedeix els locals comercials emplaçats en la planta baixa de l'immoble. Aquest porxo està format per tres columnes de secció rectangular fetes amb carreus ben escairats disposats en filades.
La façana està coronada per una cornisa de diverses filades: la majoria d'elles són llises, tot i que la més inferior està ricament decorada amb palmetes i permòdols amb motius vegetals.
El parament de l'immoble és estucat, tot imitant carreus regulars buixardats disposats en filades.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa al carrer del Carme i plaça dels Àlbers». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 setembre 2021].
# Conjunt de cabana i cobert al camí de Conill

Conjunt de cabana i cobert al camí de Conill és una obra de Tàrrega (Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt format per una cabana, una era i un cobert de moderna construcció situat a Altet, a la sortida del poble i a la dreta del camí que porta a Conill. La cabana, de planta quadrangular i petites dimensions, compta amb planta baixa i pis i coberta de teula àrab a dues aigües amb carener perpendicular a la façana principal. Un ràfec de llosetes rodeja tot el perímetre i protegeix les façanes de la pluja.
La façana principal presenta un portal d'arc a nivell amb llinda i brancals fets amb grans blocs de pedra sorrenca molt treballada. A sobre i ubicada de manera simètrica hi ha una finestra rectangular amb brancals, llinda i ampit fets amb grans blocs de pedra ben treballada. La cabana també té espitlleres, tot i que algunes estan tapiades. En una de les llindes apareix la data 1782. L'interior està deteriorat i presenta una menjadora de pedra.
El parament de la cabana és fet amb blocs de pedra calcària de mida gran i mitjana, amb poca terra com a lligam i una bona falca. Les cantonades estan reforçades mitjançant l'ús de grans carreus ben treballats.
Pel que fa al cobert, aquest és un edifici longitudinal d'una sola planta i de majors dimensions que la cabana, amb planta rectangular i coberta a dues aigües amb carener perpendicular a la façana principal. Aquesta presenta una gran porta d'accés a l'interior d'arc a nivell.

## Referències

* 1 2 3 4 «Conjunt de cabana i cobert al camí de Conill». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 setembre 2021].