OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Heterandria litoperas

Heterandria litoperas és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,5 cm de longitud total i les femelles els 7.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Guatemala.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
# Heterandria obliqua

Heterandria obliqua és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,5 cm de longitud total i les femelles els 6,5.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Guatemala.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
# Limia tridens

Limia tridens és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total i les femelles els 4.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: Haití i República Dominicana.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Micropoecilia picta

Micropoecilia picta és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total i les femelles els 5.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: des de l'illa de Trinitat fins al delta del riu Amazones.

## Referències

* ↑ «Micropoecilia picta». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Regan, C. T.: A revision of the cyprinodont fishes of the subfamily Poeciliinae. Proc. Zool. Soc. Londres, 1913 (pt 4): 977-1018, Pls. 99-101. Any 1913.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Phallotorynus fasciolatus

Phallotorynus fasciolatus és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,5 cm de longitud total i les femelles els 3,5.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ «Phallotorynus fasciolatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Cynolebias griseus

Cynolebias griseus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,3 cm de longitud total i les femelles els 5,52.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cynolebias leptocephalus

Cynolebias leptocephalus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,5 cm de longitud total i les femelles els 8,94.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cynopoecilus multipapillatus

Cynopoecilus multipapillatus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,6 cm de longitud total i les femelles els 2,7.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Dofí de Heaviside

El dofí de Heaviside (Cephalorhynchus heavisidii) és un petit dofí juganer que, a causa de la seva grandària i la forma del seu cap, pot ser confós amb una marsopa.

## Descripció

* Creix fins a aproximadament 180 centímetres de longitud i arriba a pesar fins a 75 quilograms.
* El cap és gris fosc
* La meitat frontal del seu dors i la part superior dels flancs és gris clar.
* Les aletes i la meitat del darrere del llom són gris fosc.
* El ventre és blanc i té línies blanques en els flancs fins a l'aleta dorsal.

## Reproducció

Arriben a la maduresa sexual entre els 7 i 9 anys. El període de gestació és probablement de 10 mesos. Els aparellaments ocorren a la primavera i a l'estiu. Es creu que les femelles poden criar, en terme mitjà, cada tres anys.

## Distribució geogràfica

Viu des de Ciutat del Cap (Sud-àfrica) fins a Namíbia i, possiblement, Angola.

## Costums

Els dofins de Heaviside són animals socials i actius. Es congreguen en grups de 5 a 10 individus, i de vegades en grups majors. Són capaços de nedar ràpidament. Part dels seus jocs i activitat social consisteix a saltar verticalment fora de l'aigua, girar en l'aire, i caure de nou al mar sense produir gairebé soroll.

## Conservació

La longevitat màxima coneguda d'un dofí de Heaviside és de 20 anys. Aquest relativament curt temps de vida, juntament amb el llarg període de cria, causa un baix creixement de l'espècie. Addicionalment, aquest dofí és particularment sensible a la caça.

## Referències

* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Best, P., R. Abernethy: Heaviside's Dolphin. Pàgs. 289-310 a S. Ridgway, R. Harrison, eds. Handbook of Marine Mammals, Vol 5., Londres: Academic Press. Any 1999.
* Cephalorhynchus dolphins, Encyclopedia of Marine Mammals, pàgs. 200-202, Stephen M. Dawson (1998) ISBN 0-12-551340-2.
* National Audubon Society: Guide to Marine Mammals of the World Reeves, Stewart, Clapham and Powell, (2002).
* Wilson, Don E. i F. Russell Cole. Common Names of Mammals of the World. Smithsonian Institution Press. Washington DC, Estats Units. xiv + 204. Any 2000.

## Enllaços externs

* Whale and Dolphin Conservation Society (anglès)
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Roquer verd

El roquer verd (Symphodus quinquemaculatus) és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir els 17 cm de longitud total.
* El cos és ovalat i alt.
* La línia lateral segueix la curvatura del dors fins al peduncle caudal, que continua recte.
* El cap és llarg amb la boca petita, amb una filera de dents coniformes i els llavis no gaire grossos.
* Les mandíbules són extensibles.
* El preopercle és dentat.
* Tant l'aleta dorsal com l'anal són llargues. La caudal és petita.
* En el peduncle caudal, hi ha una taca negra i dues a la part posterior de la dorsal.
* Presenta dimorfisme sexual: els mascles tenen tres línies longitudinals vermelles. Les femelles són de color marró verd.

## Reproducció

Té lloc entre abril i juny. Són nidificadors: els mascles fan els nius amb brots d'algues i després vigilen la posta i produeixen corrents damunt els ous per renovar l'aigua.

## Alimentació

Menja mol·luscs, gambes i garotes.

## Hàbitat

Prefereix els fons rocallosos molt soms i praderies fins als 30 m.

## Distribució geogràfica

Es troba des del golf de Gascunya fins a Gibraltar, la Mediterrània i la mar Negra.

## Costums

És solitari.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Mas Ferrà, Xavier i Canyelles Ferrà, Xavier: Peixos de les Illes Balears. Editorial Moll, Palma, maig del 2000. Manuals d'introducció a la naturalesa, 13. ISBN 84-273-6013-4. Plana 208.
* 1 2 3 Quignard, J.-P. i A. Pras, 1986. Labridae. p. 919-942. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (editors) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 2.
# Centrolabrus caeruleus

Centrolabrus caeruleus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 21,5 cm de longitud total i les femelles 17,5.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Açores.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Azevedo, J. M. N. 1999. Centrolabrus caeruleus sp. nov., a long unrecognized species of marine fish (Teleostei, Labridae) from the Azores. Bocagiana. Museu Municipal do Funchal (História Natural) Núm. 196: 1-11.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# RedeTV!

RedeTV! és una cadena de televisió brasilera, propietat d'Amilcare Dallevo i Marcelo de Carvalho. És la cadena de televisió més nova, entre les cinc grans cadenes del Brasil, que va ser el rellançament de Rede Manchete el 1999.
RedeTV compta amb modernes plantes de producció, ubicades a São Paulo, Rio de Janeiro, Belo Horizonte, Recife i Fortaleza. RedeTV té la seu central al CTD - Centro de Televisão Digital, situat a Osasco, un municipi de la regió metropolitana de São Paulo, on té la seu divisió de notícies. Va ser la primera xarxa mundial que es va emetre en 3D, experiència que va durar 5 anys.

## Referències

* ↑ «Donos da Rede TV!, Amilcare Dallevo e Marcelo de Carvalho voltam a ser amigos» (en portuguès brasiler). UOL, 01-03-2012. [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ «TeleTV compra Rede Manchete por US$ 608 milhoes» (en portuguès brasiler). Diário do Grande ABC, 09-05-1999. [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ «Nova TV Manchete estréia em agosto com outro nome» (en portuguès brasiler). Folha de S.Paulo, 22-05-1999. [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ «RedeTV! não convida funcionários para inauguração de sua sede» (en portuguès brasiler). Folha de S.Paulo, 13-11-2009. [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ «Após 5 anos RedeTV! desativa sinal 3D» (en portuguès brasiler). infoTV.RJ, 20-06-2015. Arxivat de l'original el 2018-01-29. [Consulta: 9 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Madeleine Lindberg

Madeleine Lindberg (Västerås, 1 de març de 1972) va ser una ciclista sueca, professional des del 2000 al 2005. Guanyadora d'una medalla al Campionat del Món en ruta també ha obtingut nombrosos campionats nacionals tant en línia com en contrarellotge. Ha participat en uns Jocs Olímpics.

## Palmarès

* 1996
** Campiona de Suècia en ruta
* 1997
** Campiona de Suècia en ruta
* 1998
** Campiona de Suècia en ruta
* 1999
** Campiona de Suècia en ruta
* 2000
** Campiona de Suècia en ruta
** 1a a la Novilon Euregio Cup
** Vencedora d'una etapa al Holland Ladies Tour
* 2001
** Campiona de Suècia en ruta
** Campiona de Suècia en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa a la Gracia ČEZ-EDĚ
* 2002
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Turíngia
** Vencedora d'una etapa al Gran Bucle
* 2004
** Vencedora d'una etapa al Tour de Feminin-Krásná Lípa

## Referències

* ↑ «Madeleine Lindberg» (en italià). Museo del ciclismo. [Consulta: 31 desembre 2024].
* ↑ «Madeleine Lindberg» (en anglès). olympedia. [Consulta: 31 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Christian Meier

Christian Meier (Sussex, Nova Brunswick, 21 de febrer de 1985) és un ciclista canadenc, professional des del 2006 fins al 2016. Combinà el ciclisme en ruta amb el ciclocròs.
En el seu palmarès destaca el campionat nacional en ruta de 2008.

## Palmarès

* 2005
** Campió del Canadà en contrarellotge sub-23
** Campió del Canadà de ciclo-cross sub-23
** 1r a l'Atomic Road Race
* 2007
** Campió del Canadà en ruta sub-23
* 2008
** Campionat del Canadà en ruta
* 2010
** Vencedor de la classificació de les metes volants a la Volta al País Basc

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2009. Abandona (18a etapa)
* 2013. 82è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2012. 135è de la classificació general
* 2013. 143è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2014. 121è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Christian MEIER» (en italià). Museo del ciclismo. [Consulta: 31 desembre 2024].
* ↑ «Christian Meier, un mundo de ciclismo y café (I)» (en castellà). Volata, 23-05-2019. [Consulta: 31 desembre 2024].
* ↑ «Canadian National Road Championships: Christian Meier trades his U23 jersey for an elite version.» (en anglès). VElo. [Consulta: 31 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Christian Meier a sitiodeciclismo.net
# Electroforegrama

Un electroforegrama (també anomenat electroforetograma i electroforograma) és un registre o gràfic produït quan s'utilitza l'electroforesi en una tècnica analítica, principalment en els camps de la biologia forense, la biologia molecular i la bioquímica. El mètode representa punts de dades que representen un temps específic i una intensitat de fluorescència a diverses longituds d'ona de llum per representar un perfil d'ADN.
En el camp de la genètica, un electroforegrama és un gràfic de mides de fragments d'ADN, que s'utilitza habitualment per fer el genotipatge de, per exemple, la seqüenciació d'ADN. Les dades es representen mitjançant parells de bases (pb) a l'eix X, i la intensitat de fluorescència a l'eix Y. Normalment aquests diagrames s'obtenen utilitzant instruments com elsseqüenciadors d'ADN automatitzats que s'aparellen amb una electroforesi capil·lar. Aquests electroforegrames es poden utilitzar per determinar genotips de seqüències d'ADN, o genotips que es basen en la longitud de fragments d'ADN específics o en el nombre de repeticions curtes en tàndem (STR) en un locus específic. Aquests genotips es poden utilitzar per a:
* prova d'ADN genealògic
* Prova de paternitat basada en l'ADN
* Perfil d'ADN
* filogenètica
* genètica de poblacions

## Referències

* ↑ Karabiber, F Journal of Bioinformatics and Computational Biology, 11, 5, 2013, pàg. 1350011. DOI: 10.1142/S021972001350011X. PMC: 4529286. PMID: 24131055.
* 1 2 Advanced Topics in Forensic DNA Typing: Interpretation (en anglès). Elsevier, 2015. DOI 10.1016/c2011-0-07649-4. ISBN 978-0-12-405213-0.
* ↑ Schwartz, H. Separation of DNA by Capillary Electrophoresis. Beckman, 1995.

## Vegeu també

* Cromatografia

## Enllaços externs

* PHPH : eina web per a l'anàlisi de la qualitat dels electroferogrames
* Diferències sistemàtiques en les altures màximes de l'electroferograma informades per diferents versions del programari GeneScan
* DYS464 Interpretació de l'electroferograma Discrepància amb les imatges
# Dilució (química)

En química, la dilució és la reducció de la concentració d'una substància química en una dissolució.
La dilució consisteix a reduir la quantitat de solut per unitat de volum d'una dissolució. S'aconsegueix afegint una major quantitat de dissolvent a la mateixa quantitat solut: s'agafa una petita part d'una solució alíquota i després a aquesta se l'introdueix més dissolvent.
Això es dedueix en adonar-se que la dissolució tant al principi com al final té la mateixa quantitat de mols i, per definició, mol (m) és:
    $m=C_{1}\times V_{1}$
Això es dedueix a partir de la concentració molar (M):
    $M={\frac {n}{V}}$
Sota aquest pensament (que la quantitat de mols inicials serà igual a la quantitat de mols finals), podem deduir:
    $m_{inicial}=C_{inicial}\times V_{inicial}$
    $m_{final}=C_{final}\times V_{final}$
Però tenint en compte: ⁣
    $m_{inicial}=m_{final}$
Per tant:
    $C_{inicial}\times V_{inicial}=C_{final}\times V_{final}$
On:
    $C_{inicial}=$ Concentració inicial en mols per litre.
    $V_{inicial}=$ Volum inicial de la dissolució.
    $C_{final}=$ Concentració final en mols per litre.
    $V_{final}=$ Volum final de la dissolució.
Per exemple, en agafar un mil·lilitre de H$_2$SO$_4$ (àcid sulfúric) amb una concentració d'1 molar (un mol d'una substància per litre), i dissoldre'l en 99 ml d'aigua destil·lada, es realitza una dilució 1/100 o u a cent. La concentració final serà de 0,01 molar.
    $1Molar_{inicial}\times 1mL_{inicial}=XMolar_{final}\times 100mL_{final}$
Es dedueix:
    $XMolar_{final}={\frac {1Molar_{inicial}\times 1mL_{inicial}}{100mL_{final}}}$
    $X=0.01Molar_{final}$
# Arvis Piziks

Arvis Piziks (Gulbene, 12 de setembre de 1969) va ser un ciclista letó, que fou professional entre el 1994 i el 2003. Quan encara era amateur va competir amb la Unió Soviètica. El seu èxit esportiu més important fou el Campionat nacional en ruta.
Va participar en tres Jocs Olímpics.

## Palmarès

* 1991
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la província de Lieja
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Hainaut
* 1992
** 1r al Cinturó a Mallorca i vencedor d'una etapa
** 1r al París-Tours sub-23
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suècia
* 1993
** 1r al First Union Invitational
** Vencedor de 2 etapes al Gran Premi Guillem Tell
* 1994
** 1r al Gran Premi François-Faber
** 1r a l'Internatie Reningelst
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suècia
** Vencedor de 2 etapes al Circuit Franco-Belga
* 1996
** Vencedor d'una etapa al Tour del Llemosí
** Vencedor d'una etapa al Tour DuPont
** Vencedor de 2 etapes al Herald Sun Tour
* 1998
** Vencedor d'una etapa al Herald Sun Tour
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Hessen
* 2000
** Campió de Letònia en ruta
** 1r al Gran Premi Samsung Mobile
** Vencedor d'una etapa als Quatre dies de Dunkerque

### Resultats al Tour de França

* 1995. 91è de la classificació general
* 1996. Abandona (13a etapa)
* 2000. 93è de la classificació general
* 2002. 152è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Arvis Piziks» (en anglès). Museo del ciclismo. [Consulta: 31 desembre 2024].
* ↑ «Arvis Piziks» (en anglès). olympedia. [Consulta: 31 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Joan Rovira i Costa

Joan Rovira i Costa (Barcelona, 1914 – Badalona, 1991) fou un historiador i cronista oficial de Sant Adrià de Besòs.
Nascut a Barcelona, va cursar els seus estudis primaris a Sant Felip Neri. Posteriorment fou membre de la Federació de Joves Cristians de Catalunya. Durant la seva adolescència la família es va traslladar a Badalona però participaven de la vida parroquial de Sant Adrià de Besòs. Allà hi coneixeria a Montserrat Renom, amb qui es casaria el 1939 instal·lant-se definitivament a Sant Adrià. A nivell professional va fer tasques administratives en una empresa tèxtil fins al 1945, que passaria a ser cap de compres d’un comerç de productes per a automòbils.
Ja abans de la Guerra Civil, la seva afició per la història el va fer començar a escriure sobre història local, animat pel rector de Sant Adrià, Mossèn Josep Blanc, amb la intenció de presentar una monografia històrica de Sant Adrià del Besòs per la Festa Major de 1936. El projecte va quedar aturat pel conflicte però va ser reprès després d’aquest i es faria públic el 1944.
D’aquesta manera va iniciar la seva trajectòria com a historiador local, col·laborant de forma habitual en mitjans de comunicació locals com la revista parroquial Reflejos.
Va ser autor de nombrosos articles i obres sobre la història de Sant Adrià de Besòs i entre 1943 i 1952 fou regidor de Cultura de l'Ajuntament. Actualment hi ha una plaça amb el seu nom al nucli antic de la ciutat.

## Obres

* Monografia histórica de San Adrián de Besós, (1944)
* La Baronia i el Castell Episcopal de Sant Adrià de Besòs, (1974)
* Sant Adrià de Besòs, historia de un pueblo en su primer milenio, (2000)

## Referències

* ↑ Entitats i ciutadania, protagonistes dels Premis Ciutat de Sant Adrià al web de Sant Adrià
* ↑ L'enigmàtic cronista de Sant Adrià, de Marta Pascual
* ↑ Rovira Costa, Joan. Monografia historica de San Adrián de Besós (en castellà), 1944.
* ↑ «Arxius en línia». [Consulta: 13 juny 2023].
* ↑ 5- Sant Adrià és viu... i té futur
* ↑ Es posa en marxa la segona ruta històrica per Sant Adrià
# Molí de la Plana

El Molí de la Plana, també conegut com a fàbrica de teixits del senyor Pous, és un edifici del llogaret de la Plana, al municipi d'Alcover, protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'una fàbrica situada al marge del riu Francolí, a prop del llogaret de La Plana. L'edifici principal consta de soterrani i de tres plantes, que es transformen en dues per la banda de l'interior, degut al desnivell del terreny. És d'interès arquitectònic la solució estructural de l'edifici, basada en pilars de fosa, i les encavallades de fusta amb parts metàl·liques del terrat. Hi ha dues naus, d'un pis, adossades i perpendiculars al cos central. L'edifici d'habitatge que tanca aquestes dues naus per la part del davant és de planta i un pis. Sobresurt del conjunt l'antiga xemeneia. El conjunt exterior es troba arrebossat i pintat.

## Història

En el segle xviii fou un molí de farina mogut gràcies a la força de l'aigua, la xemeneia del qual encara es conserva. Al voltant de 1920, el molí s'incendià, fou destruït en part i va passar a ser una fàbrica de teixits de la qual avui encara es conserva la turbina.
Sembla que les estructures emprades en la nova fàbrica es van inspirar en les que Domènech i Montaner utilitzà per a l'Editorial Montaner i Simón de Barcelona. L'edifici fou ampliat amb dues naus industrials, i el 1940 s'hi afegí un edifici d'habitatge.

## Referències

* 1 2 3 «Molí de la Plana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 setembre 2013].