OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Patrick Brown (fotògraf)

Patrick Brown (Sheffield, 23 de gener de 1969) és un fotoperiodista i fotògraf australià. Va guanyar el premi World Press Photo el 2004 pel projecte de Brown sobre el comerç il·legal d'animals en perill d'extinció. També va guanyar un premi multimèdia de POYi el 2008. El seu llibre Trading to Extinction va ser nominat als deu millors llibres de documentals fotogràfics del 2014 per AmericanPhoto. El 2019, va publicar No Place On Earth que ofereix un retrat íntim dels supervivents de la persecució de la població rohingya de Myanmar el 2017.
Brown ha estat guardonat amb el FotoEvidence Book Award 2019 i dos World Press Photo Awards. La seva obra s'ha exposat internacionalment al Center of Photography de Nova York, el Metropolitan Museum of Photography de Tòquio, Visa pour l'Image a França i la seva obra també es troba en col·leccions privades.
Ha col·laborat a Rolling Stone, The New Yorker, TIME, Newsweek, Vanity Fair, National Geographic i Mother Jones, i ha treballat amb UNICEF, ACNUR, Fortify Rights i Human Rights Watch.

## Biografia

Brown va néixer a Sheffield, Anglaterra, però va passar la seva infantesa a l'Orient Mitjà i Àfrica abans que la seva família finalment s'instal·lés a Perth, Austràlia Occidental.
És l'autor del llibre de 2014, Trading to Extinction, que documenta el comerç il·legal d'animals a Àsia. El llibre va ser seleccionat per AmericanPhoto com un dels 10 millors llibres documentals del 2014. El llibre també és objecte d'un vídeo documental de Vice Media.

## Premis

Brown va ser guardonat amb un premi World Press Photo en la categoria "Notícies generals, solters" el 2018 pel seu treball documentant els refugiats rohingya a Bangla Desh. La fotografia mostrava els cossos de refugiats rohingya després que el vaixell en què intentaven fugir de Myanmar s'hagués bolcat. L'obra va ser encarregada per Panos Pictures, per a UNICEF.

## Referències

* 1 2 «Rohingya Crisis» (en anglès). World Press Photo.
* ↑ «Patrick Brown» (en anglès). Pulitzer Center. Arxivat de l'original el 2018-10-08. [Consulta: 8 octubre 2018].
* ↑ «World Press Photo Contest 2018 – the winning pictures» (en anglès). The Guardian, 13-04-2018.
* ↑ , 11-02-2014.
* ↑ «Portfolio: Patrick Brown's "Trading to Extinction" | American Photo». Arxivat de l'original el 16 October 2018. [Consulta: 26 octubre 2018].
* ↑ «Patrick Brown».
# Turó de Can Pellofa

El Turó de Can Pellofa és una muntanya de 186 metres que es troba al municipi de Tordera, a la comarca del Maresme.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bolxoi Beissug

Bolxoi Beissug - Большой Бейсуг (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del riu Beissug, davant d'Anapski, a 16 km a l'est de Briukhovétskaia i a 83 km al nord de Krasnodar, la capital.
Pertanyen a aquest municipi els khútors de Prirétxnoie i Khàrkovo-Poltàvskoie.
# De Furtivis Literarum Notis

De Furtivis Literarum Notis (1563) una obra de Giovanni Battista Della Porta sobre criptografia.
El llibre recull els coneixements sobre criptologia de la seva època i proposa algunes millores. Della Porta fou l’inventor d’un sistema de doble clau que fou emprat durant tres segles.
El tractat fou publicat a Londres amb el títol de "De occultis literarum notis" (1591).

## Tractat d'esteganografia?

Tractat d'esteganografia. El sistema de Della Porta de passar missatges ocults, escrits sota la closca d'ous durs, no té res a veure amb aquest tractat. Aquest sistema fou presentat a la Magia Naturalis.

## Referències

* ↑ Porta, G.D.. De Furtivis Literarum notis, vulgo de Ziferis libri IIII (en llatí). Apud Ioa. Mariam Scotum, 1563.
* ↑ Carbajo, Jose Luis Tabara. «Criptografía Clásica» (en castellà). joseluistabaracarbajo.gitbooks.io, 24-08-2015. [Consulta: 23 juliol 2024].
* ↑ «Le chiffre de Porta» (en francès). apprendre-en-ligne.net. [Consulta: 23 juliol 2024].
* ↑ Porta, G.B.. De occultis literarum notis ... libri IV (en llatí). Apud Iacobum Foillet, Expensis Lazaris Zetzneri, 1593.
* ↑ Biographia Britannica: Or, The Lives of the Most Eminent Persons who Have Flourished in Great Britain and Ireland, from the Earliest Ages, Down to the Present Times: Collected from the Best Authorities, Both Printed and Manuscript, and Digested in the Manner of Mr. Bayle's Historical and Critical Dictionary .... Olms, 1766, p. 4118 (Anglistica & Americana).
* ↑ Porta, G. Natural Magick ... in twenty books ... Wherein are set forth all the riches and delights of the natural sciences. John Wright, 1669, p. 343.
# Cal Mosqueta

Cal Mosqueta és una masia situada al municipi de Fígols i Alinyà, a la comarca catalana de l'Alt Urgell.
# Palau Guanabara

El Palau Guanabara (portuguès: Palácio Guanabara) és un palau governamental situat al carrer de Pinheiro Machado (antiga Rua Guanabara), al barri de Laranjeiras, a la ciutat de Rio de Janeiro, capital de l'estat homònim, al Brasil.
El portuguès José Machado Coelho en va començar la construcció el 1853. Va servire com a residència particular durant la dècada de 1860.
Després d'una reforma, esdevingué la residència de la Princesa Isabel i el seu espòs, el Conmte d'Eu, i des de llavors és conegut com a Palau d'Isabel. A l'època, l'accés al palau es feia pel carrer Paissandu, que per aquesta raó fou ornamentat amb un centenar de palmeres imperials (Roystonea oleracea). Va pertànyer als prínceps fins a la Proclamació de la República del Brasil (1889), quan fou confiscat pel govern militar i transferit al patrimoni de la Unió; fins i tot avui dia la família imperial intenta recuperar-ne la possessió. El que va un dels més antics processos legals del país va ser conclós el 2015 després de 125 anys.
El palau fou utilitzat pel president Getúlio Vargas com a residència oficial durant l'Estado Novo (1937-1945). Fou atacat durant el Putsch de l'Ação Integralista Brasileira el 1938, que fou refusat per la Polícia Especial (de la Policía Civil de Rio de Janeiro), amb el suport de l'exèrcit. A partir de 1946, passà a allotjar la Prefectura del Districte Federal fins a 1960, any de creació de l'Estat de Guanabara.
Deixà de ser una residència oficial, quan aquesta retornà al Palau de Catete i fou, més tard, transferida al Palau Laranjeiras, a dues illes de cases distància.
Fou donat al govern de l'antic estat de Guanabara pel president Ernesto Geisel (1974-1979).
Actualment, a partir de la fusió dels estats de Rio de Janeiro i de Guanabara, serveix com a seu del Govern de l'Estat de Rio de Janeiro, que fou transferida des del Palau d'Ingá a Niterói. La residència oficial del governador de Rio de Janeiro és el Palau Laranjeiras, al mateix barri.

## Referències

* ↑ Lucena, Felipe «História do Palácio Guanabara». Diário do Rio, 04-10-2015.
* ↑ Teixeira, Matheus. «Após 125 anos, STF decide que Palácio Guanabara é da União e não da família real» (en portuguès). Folha de São Paulo, 01-09-2020. [Consulta: 31 desembre 2024].
* ↑ de Faria Nicastro, 2021.

## Bibliografia

* de Faria Nicastro, Guilherme. O Caso do Palácio Guanabara: O direito de propriedade na transição política (en portuguès). Rio de Janeiro, RJ: Editora Lumen Juris, 2021, p. 297. ISBN 978-65-5510-558-2.
# Terrers Roigs

Els Terrers Roigs és una muntanya de 1.239 metres que es troba al municipi de les Llosses, a la comarca catalana del Ripollès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tossal de Can Grata

El Tossal de Can Grata és una muntanya de 1.195 metres que es troba al municipi d'Ogassa, a la comarca catalana del Ripollès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Turó de la Mala Cinglera

El Turó de la Mala Cinglera és una muntanya de 985 metres que es troba entre els municipis de Sora, a la comarca d'Osona i de les Llosses, a la comarca catalana del Ripollès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Turó del Calvari

El Turó del Calvari és una muntanya de 944 metres que es troba al municipi de Ripoll, a la comarca catalana del Ripollès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Barraqueta

La Barraqueta és una muntanya de 1.791 metres que es troba al municipi de Llanars, a la comarca catalana del Ripollès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Portada/efemèride gener 11

Iban L. Llop
« 10 de gener · 11 de gener · 12 de gener »
# El Castell de Rus

El Castell de Rus és una muntanya de 2.776 metres d'altitud que és al límit dels termes municipals de la Torre de Cabdella, en el seu terme primitiu, al Pallars Jussà, i de la Vall de Boí, en el seu antic terme de Barruera.
És al sud-est del Pic de l'Estanyet i a ponent del Tuc de la Mina.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tossal Roi

El Tossal Roi és una muntanya de 1.128 metres que es troba al municipi del Pont de Suert, a la comarca catalana de l'Alta Ribagorça.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roca de l'Àliga (la Vall de Boí)

La Roca de l'Àliga és una muntanya de 1.998 metres que es troba al municipi de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tossal de les Roies de Cardet

El Tossal de les Roies de Cardet és una muntanya de 2.445 metres que es troba entre els municipis de La Vall de Boí i de Vilaller, a la comarca de l'Alta Ribagorça.
Al cim s'hi troba un vèrtex geodèsic (referència 255072001).
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Tossal de Viuet

El Tossal de Viuet és una muntanya de 1.302 metres que es troba entre els municipis del Pont de Suert i de Vilaller, a la comarca catalana de l'Alta Ribagorça.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tossal dels Civils

El Tossal dels Civils és una muntanya de 2.085 metres que es troba al municipi de Vilaller, a la comarca de l'Alta Ribagorça.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Santes Creus (el Pont de Suert)

Les Santes Creus és una serra situada al municipi del Pont de Suert a la comarca de l'Alta Ribagorça, amb una elevació màxima de 1.546 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat de les Pales

El Serrat de les Pales és una serra situada al municipi del Pont de Suert a la comarca de l'Alta Ribagorça, amb una elevació màxima de 1.456 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig Rom

El Puig Rom és una muntanya de 225 metres que es troba al municipi de Roses, a la comarca catalana de l'Alt Empordà. S'hi troba el castrum visigòtic del Puig Rom.
Al cim s'hi pot trobar un vèrtex geodèsic (referència 310484001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bosc del Tossal (Alt Urgell)

El Bosc del Tossal és un indret del municipi d'Estamariu, a l'Alt Urgell. Està situat al vessant est del Tossal del Castilló.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pas de l'Ase (Ascó)

El pas de l'Ase és un congost del riu Ebre que comunica els municipis d'Ascó i Garcia (Ribera d'Ebre).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Volcà del Puig de la Costa

El Volcà del Puig de la Costa, anomenat també Puig de la Costa de Sant Miquel o Puig de la Roureda, és un antic volcà situat al municipi de Santa Pau, a la comarca de la Garrotxa, que s'eleva 727 msnm.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Volcà del Puig de la Costa». Parcs naturals de Catalunya, 25-07-2022. [Consulta: 6 desembre 2023].
# Puig Antoniet

El Puig Antoniet és una muntanya de 168 metres que es troba entre els municipis de Palamós i de Vall-llobrega, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig Boter

El Puig Boter és una muntanya de 97 metres que es troba al municipi de Palamós, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig de les Forques (Sant Feliu de Guíxols)

El Puig de les Forques és una muntanya de 73 metres que es troba al municipi de Sant Feliu de Guíxols, a la comarca catalana del Baix Empordà.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 310107001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Turó de les Bateries

El Turó de les Bateries és una muntanya de 116 metres que es troba al municipi de Montgat, a la comarca del Maresme.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bomberman 64

Bomberman 64 (爆ボンバーマン, Baku Bonbāman) és un videojoc creat per Hudson Soft i publicat per Nintendo per la Nintendo 64. El videojoc va ser llançat a Europa el 27 de novembre de 1997 i llançat a l'Amèrica del Nord l'1 de desembre del mateix any. Està classificat com a K-A per la ESRB. I és conegut com a Baku Bomberman al Japó volen dir "Bomberman Explosiu" en català.
Bomberman 64 és el primer videojoc de la sèrie de videojocs Bomberman, en 3D.
El videojoc té dues continuacions a la N64: Bomberman Hero (1998) i Bomberman 64: The Second Attack (2000).

## Enllaços externs

* (anglès) El videojoc a Arxivat 2007-06-23 a Wayback Machine. MobyGames
# Can Servosa del Racó

Can Servosa del Racó és una masia situada al municipi de Sales de Llierca a la comarca catalana de la Garrotxa.
# Georgia Baker

Georgia Baker (Launceston, Tasmània, 21 de setembre de 1994) és una ciclista australiana que combina la carretera amb la pista. Actualment milita a l'equip Team BikeExchange–Jayco.
Ha guanyat diversos campionats del món de ciclisme en pista, com també diversos campionats d'Oceania i nacionals. Ha representat el seu país a tres Jocs Olímpics d'estiu.

## Palmarès en ruta

* 2022
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Turíngia
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth en ruta

### Resultats a les Grans Voltes
#### Giro d'Itàlia

* 2022: no surt a la 8a etapa
* 2023: 111a posició

#### Volta a Espanya

* 2024: 81a posició

## Palmarès en pista

* 2011
** Campiona del món júnior en Persecució per equips (amb Taylah Jennings i Emily Roper)
* 2012
** Campiona del món júnior en Scratch
** Campiona del món júnior en Persecució per equips (amb Taylah Jennings i Kelsey Robso)
* 2014
** Campiona d'Austràlia en Persecució per equips
* 2015
** Campiona d'Oceania en persecució
** Campiona d'Oceania en òmnium
** Campiona d'Austràlia en Persecució per equips
* 2016
** Campiona d'Oceania en puntuació
* 2018
** Campiona d'Oceania en persecució per equips
** Campiona d'Oceania a l'americana
** Campiona d'Oceania en òmnium
* 2019
** Campiona del món en Persecució per equips
** Campiona d'Austràlia en americana
* 2021
** Campiona d'Austràlia en cursa d'eliminació
* 2022
** Campiona d'Austràlia en americana
** Campiona d'Austràlia en òmnium
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth en Persecució per equips
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth en cursa a punts
** Vencedora d'etapa a la Volta a Turíngia

### Resultats a la Copa del Món en pista

* 2015-2016
** 1a a Cambridge, en Persecució per equips

## Referències

* ↑ «Georgia BAKER» (en anglès). Museo del Ciclismo. [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ «Georgia Baker» (en anglès). UCI. [Consulta: 22 desembre 2024].
* ↑ «Georgia Baker» (en anglès). olympics. [Consulta: 22 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Casa Maria Pagès

Casa Maria Pagès és un habitatge del municipi de Figueres (Alt Empordà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat a prop de la Plaça Ernest Vila, molt a prop del centre històric. És una casa en planta baixa i dos pisos, amb un cos lateral a manera de torre, més alt que la resta coronat per un altell i cúpula ceràmica. A la planta baixa, trobem un local comercial i porta d'accés als pisos. A la primera planta, destaca una balconada correguda sobre mènsules amb dues sortides amb guardapols, que es perllonga en una tribuna coberta al cos lateral. En el segon pis també hi ha una balconada correguda, però menys sobresortida, i amb dues sortides, i en el cos lateral un balcó. A l'altell del cos lateral tres finestres formant creu grega. Entre el segon pis i l'altell a la torre hi ha dos frisos ceràmics decoratius entre els quals hi ha tres hexàgons la funció dels quals és simplement decorativa. A la planta baixa imitació d'encoixinat que es perllonga en tota la façana en dues motllures verticals que emmarquen els dos cossos de la façana. L'element més destacat de la façana és la tribuna amb elements escultòrics, columnetes amb capitells decorats amb motius vegetals i ornaments en pedra artificial, fusteria i vidre. Presenta merlets.

## Referències

* ↑ «Casa Maria Pagès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Casa Salleres

Casa Salleres és un habitatge del municipi de Figueres (Alt Empordà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici emplaçat al nord de la Rambla, de planta baixa i dos pisos. A la planta baixa hi ha quatre portals en arc escarser amb la imposta decorada amb relleus florals i el mur en encoixinat rústic. Al primer pis, la planta noble, presenta una rica balconada seguida, les finestres de la qual allindanades i decorades amb ornamentació floral, interrompuda al centre per una tribuna vidriada, sostinguda per mènsules. En el segon pis també hi ha balconada correguda a la part central, i dos balcons laterals. Tota la façana està recoberta per un encoixinat més suau que el de la planta baixa, i queda culminada per una franja estucada floral, i pinacles de pedra i ceràmica a nivell de la terrassa que cobreix tot l'edifici. Cal destacar els remats decoratius fets amb trencadís i els elements ornamentals de la balconada.

## Història

Inicialment aquesta casa no donava a la rambla doncs restava darrere de l'illa formada pel carrer Palau posteriorment enderrocada.

## Referències

* 1 2 «Casa Salleres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Cinema Edison

Cinema Edison és un edifici del municipi de Figueres (Alt Empordà) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici situat al centre històric de la ciutat, a prop de la Rambla. Es tracta d'un complex d'edificis d'esbarjo i habitació, situat en cantonada. La façana del carrer Sant Pau presenta dues construccions bessones de planta pis i altell dedicats un a Cinema, Cafè, salons, etc. i l'altre a casa dels Cusí (propietaris), separats per un edifici d'un sol pis amb encoixinat a la base i amb tres obertures totes elles amb arc escarser. La central és la porta d'entrada decorada a la dovella clau amb una fulla d'acant. A sobre d'aquesta una garlanda floral. A cada costat de la porta dues finestres. A la part superior de la façana, una balustrada partida per un cos central al centre del qual hi ha un oval amb decoració floral. De la balustrada només se'n conserva la del costat esquerre. El conjunt es perllonga als baixos de la casa següent del carrer Sant Pau, on hi havia l'entrada. La façana del carrer Sant Josep presenta, a la planta baixa, dues entrades laterals per arc de mig punt; ulls de bou amb decoració floral al primer pis, i sèries de tres finestres en el segon. Aquesta façana està ordenada a partir de pilastres adossades d'ordre gegant amb capitell de tipus floral. Corona la façana un fris amb decoracions geomètriques i vegetals, cornisa i terrassa.

## Història

1905, Carles Cusí inaugura l'actual cinema Edison, situat en l'anomenada sala dels miralls. Va ésser el primer cinema de la província dels que actualment existeixen. Actualment els propietaris del cinema són els Tabar-Cusí.

## Referències

* 1 2 «Cinema Edison». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Pedró recordatori d'Álvarez de Castro

Pedró recordatori d'Álvarez de Castro és un monument del municipi de Figueres (Alt Empordà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Monument situat al final del passeig que mena al castell de Sant Ferran, recinte d'índole militar i, actualment, en funció de presó militar. Consta d'un obelisc erigit sobre una base rectangular, semblant a una tomba. Presenta al monòlit la inscripció: "AL GENERAL ALVAREZ DE CASTRO, DEFENSOR DE GERONA, muerto en este castillo. Pasajero, decúbrete y piensa en la Patria". Es troba envoltat per un perímetre delimitat per cadenes. A l'interior del "castell" -i, per tant, no pas visitable sense autorització- hi ha, la petita cambra que serví de calabós o cel·la de càstig per al general Alvarez de Castro.

## Història

Consta en el volum "Prov. de Gerona" (Barna., s.d.), de la "Geog. Gral de Cat.", escrit per J.Botet i Sisó: "Cal fer memòria d'haver-hi tingut (al "castell" de Sant Ferran, o de Figueres) los francesos presoner i d'haver mort en ell, lo dia 22 de gener de l'any 1810, lo defensor de Gerona, general D.Mariano Alvarez de Castro, se creu no de mort natural, i així ho afirmava una inscripció que manà posar lo general Castaños en l'estança destinada al presoner en los estables del castell, que deia així: "Murió envenenado en esta estancia/ el gobernador de Gerona/ don Mariano Alvarez de Castro/ cuyos heroicos hechos/ vivirán eternamente/ en la memoria de los buenos./Mandó colocar esta lápida/ el Excmo. Sr. D Francisco Javier de Castaños/ Capitán General del Ejército de la erecha./ Año de 1815."

## Referències

* 1 2 «Pedró recordatori d'Álvarez de Castro». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].