OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ruja Ignatova

Ruja Ignatova (búlgar: Ружа Пламенова Игнатова) (Ruse, 30 de maig de 1980) és una búlgara condemnada per frau. És coneguda sobretot com la fundadora d'un esquema de Ponzi conegut com OneCoin, que The Times ha descrit com «una de les estafes més grans de la història». Va ser objecte de la sèrie de podcasts de la BBC de 2019 The Missing Cryptoqueen.
Des del 2017, fuig de les forces de l’ordre, inclòs del FBI. A principis del 2019, les autoritats dels Estats Units d'Amèrica van acusar-la in absentia per frau bancari, frau bursàtil i blanqueig de diners.

## Joventut i educació

Nascuda a Sofia (Bulgària), va emigrar a Alemanya amb la seva família quan tenia deu anys i va passar part de la seva infància a Schramberg, a l'estat de Baden-Württemberg. El 2005, es va doctorar en dret privat europeu per la Universitat de Constança amb la dissertació Art. 5 Núm. 1 EuGVO - Chancen und Perspektiven der Reform des Gerichtsstands am Erfüllungsort; que discuteix la lex causae en Dret internacional privat.

## Activitats criminals

El 2012 va ser condemnada per frau a Alemanya junt amb el seu pare Plamen Ignatov en relació amb l’adquisició d’una empresa que poc després es va declarar en fallida en circumstàncies dubtoses; se li va dictar una suspensió de la pena de 14 mesos de presó.
El 2013, va participar en una estafa piramidal anomenada BigCoin.
El 2014 va fundar un esquema de Ponzi anomenat OneCoin. Ella va desaparèixer el 2017. El 2019, el seu germà Konstantin Ignatov es va declarar culpable de frau i blanqueig de diners en relació amb l'esquema de Ponzi.

## Vida personal

L'exmarit alemany de Ruja treballa com a advocat a Frankfurt. La seva filla va néixer el 2016.

## Referències

* 1 2 «Cryptoqueen: How this woman scammed the world, then ran» (en anglès). BBC News, 24-11-2019.
* ↑ Cellan-Jones, Rory «The mystery of the disappearing 'Cryptoqueen'» (en anglès). BBC News, 26-09-2019.
* ↑ Bartlett, Jamie «The £4bn OneCoin scam: how crypto-queen Dr Ruja Ignatova duped ordinary people out of billions — then went missing» (en anglès). The Times, 15-12-2019.
* ↑ «Is OneCoin The Biggest Financial Fraud in History?» (en anglès). Fortune. Arxivat de l'original el 2022-05-02 [Consulta: 6 abril 2021].
* 1 2 3 «Cryptoqueen: How this woman scammed the world, then ran» (en anglès). BBC News, 24-11-2019.
* ↑ «Abgeschlossene Promotionen | Promotionen | Forschung | Lehrstuhl für Bürgerliches Recht, Zivilprozessrecht, Internationales Privatrecht und Rechtsvergleichung - Prof. Dr. Astrid Stadler | Fachbereich Rechtswissenschaft» (en alemany). Universität Konstanz.
* ↑ Stier, Frank «Das Verstummen der Cryptoqueen» (en alemany). Heise online.
* ↑ «So etwas Dubioses nie erlebt» (en alemany). Kreisbote, 20-01-2012.
* ↑ «BigCoin & BNA: The original OneCoin Ponzi points» (en anglès). Behind MLM.
* ↑ «'Cryptoqueen' brother admits role in OneCoin fraud» (en anglès). BBC News, 14-11-2019.

## Enllaços externs

* «The Missing Crypto Queen» (en anglès). BBC Sounds.
# Secretari de Premsa de la Casa Blanca

El Secretari de Premsa de la Casa Blanca (en anglès i oficialment White House Press Secretary) és un alt funcionari de la Casa Blanca, la responsabilitat principal del qual és actuar com a portaveu del Govern federal dels Estats Units i davant els mitjans de comunicació de qualsevol mena (nacional o internacional; públic o privat; virtual o escrit, etc ...). Generalment aquesta persona ofereix conferències de premsa diàriament.
El secretari de premsa s'encarrega de recollir informació sobre les accions i esdeveniments dins de l'administració presidencial i les qüestions i la difusió dels comunicats oficials del govern, respecte de la seva posició davant diferents fets que puguin produir-se al món.
El secretari de premsa és un càrrec de nomenament discrecional per part del president, sense que calgui el consell i consentiment del Senat dels Estats Units, tot i que a causa de les freqüents intervencions davant els mitjans de comunicació, que al seu torn informen al públic, el càrrec segueix gaudint de gran importància fora del gabinet presidencial pròpiament dit.

## Referències

* ↑ Nelson, W. Dale. Who Speaks for the President?: The White House Press Secretary from Cleveland to Clinton. Syracuse University Press, 1998, p. 3.

## Enllaços externs

* Sala de premsa al web oficial de la Casa Blanca (anglès)
* Rodes de premsa de Barack Obama a l'arxiu de la National Archives and Records Administration de la pàgina web oficial de la Casa Blanca (anglès)
* Rodes de premsa de l'administració de George W. Bush a l'arxiu de la National Archives and Records Administration de la pàgina web oficial de la Casa Blanca (anglès)
* Arxius de l'administració Clinton Arxivat 2009-07-08 a Wayback Machine. al William J. Clinton Presidential Center (anglès)
# Atletisme als Jocs Olímpics d'Estiu de 1896 - Llançament de pes homes

Atletisme als Jocs Olímpics d'Estiu 1896 :
| Proves de pista |||||||
| 100 m | homes |
| 400 m | homes |
| 800 m | homes |
| 1.500 m | homes |
| 110 m tanques | homes |
| Curses de carretera |||||||
| Marató | homes |
| Proves de camp |||||||
| Salt de llargada | homes |
| Triple salt | homes |
| Salt d'alçada | homes |
| Salt amb perxa | homes |
| Llançament de pes | homes |
| Llançament de disc | homes |
| 1900 > |||||||
El llançament de pes masculí era una de les dues proves de llançament que es va disputar als Jocs Olímpics d'Atenes 1896. Hi participaven set atletes. Aquesta prova es va disputar el 7 d'abril de 1896.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Robert Garrett | Miltiades Gouskos | Georgios Papasideris |

## Resultats

| Posició | Atleta | Distància |
| | Robert Garrett | 11.22 m |
| | Miltiades Gouskos | 11.03 m |
| | Georgios Papasideris | 10.36 m |
| 4 | Viggo Jensen | Desconegut |
| 5-7 | Ellery Clark | Desconegut |
| 5-7 | Fritz Hoffmann | Desconegut |
| 5-7 | Carl Schuhmann | Desconegut |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Shot Put, Men». [Consulta: 24 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Mallon, Bill; & Widlund, Ture (1998). The 1896 Olympic Games. Results for All Competitors in All Events, with Commentary. Jefferson: McFarland. ISBN 0-7864-0379-9 (pdf Arxivat 2011-05-23 a Wayback Machine.) (anglès)
# Renato Lessa

Renato Lessa (Rio de Janeiro, Brasil, 1954) és professor de Teoria Política de la Universitat Federal Fluminense del Brasil i investigador al Consell Nacional pel Desenvolupament Científic i Tecnològic del Brasil. Ha estat director d'Estudis del Centre de Teoria i Historia de les Arts de l'École des Hautes Etudes en Sciences Sociales de París. Actualment és investigador associat de l'Institut de Ciències Socials de la Universitat de Lisboa i director de l'Institut Ciència Avui. Presideix els comitès gestors dels programes Pro-Àfrica i Ciències Socials del Ministeri de Ciència i Tecnologia del Brasil. És també coordinador acadèmic del Laboratori d'Estudis Hum(e)ans i de l'Observatori dels Països de Llengua Oficial Portuguesa. L'any 2006 va ser guardonat amb la Medalla al Mèrit Científic atorgada pel Ministeri de Ciència i Tecnologia del Brasil.

## Referències

* ↑ «Renato Lessa». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Fum i miralls

Fum i miralls és una metàfora per a una explicació o descripció enganyosa, fraudulenta o insubstancial. L'origen d'aquest nom està basat en les il·lusions dels mags, en les quals s'utilitza fum i miralls per crear il·lusions tals com la desaparició d'objectes. L'expressió pot tenir una connotació de virtuosisme o habilitat a l'hora de dur a terme el truc en qüestió.
Dins el camp de la programació informàtica, s'utilitza per descriure un programa o funcionalitat que encara no existeix, però es fa creure que sí. Això es duu a terme freqüèntment mostrant com resultarà un projecte o funcionalitat quan estigui implementada, quan encara no ho està. Aquesta estratègia no es recomana en absolut a l'hora de demostrar cap tipus d'aplicació, ja que pot generar masses expectatives de funcionalitats poc probables d'implementar.
# Alianza

Alianza és un municipi pertanyent al departament de Valle, a Hondures.

## Localització

El municipi limita al nord amb el municipi de Goascorán, al sud amb el Golf de Fonseca, a l'est amb el municipi de Nacaome i a l'oest amb la República d'El Salvador. Té una superfície de 215 km² i una població de 7,444 habitants segons el cens de 2001.

## Història

Va ser fundat pels indis Chortís el 1844, conegut amb el nom d'Hisenda de Mongoya, i pertanyia a Goascorán. No va ser fins a 1847 que es va reconèixer com a municipi amb el nom d'Alianza.

## Pobles

El terme municipal inclou els següents nuclis de població:
* Alianza
* Alto de Jesús
* Los Amates
* San Jerónimo
* San Pedro Calero
* Sonora
* Los Luices
* El cubulero
* El Estero
* Playa Grande
* La Ceiba
* Playitas
* Calicanto
* Valle Nuevo
* El Aceituno
* El Capulin
* La Laguna

## Referències

* 1 2 «Alianza | ATLAS MUNICIPAL». [Consulta: 5 maig 2019].
* ↑ Fiallos, Carmen. 1989. "Los Municipios de Honduras".
* ↑ Censo de 2001. Instituto Nacional de Estadísticas, Honduras
# Tenesme urinari

El tenesme vesical o tenesme urinari és un desig imperiós d'orinar que obliga a fer-ho constantment, resultant una experiència desagradable per al pacient i que obliga a anar al bany per orinar sense aconseguir-ho.
Generalment sol acompanyar-se de pol·laciúria i d'altres símptomes del síndrome miccional. El tenesme vesical apareix, fins i tot, després d'haver orinat, tot i que sigui en gran quantitat, malgrat tenir la bufeta urinària buida.
El tenesme urinari es manifesta a partir d'una irritació sobre la mucosa de la bufeta urinària o la uretra, propi d'una infecció urinària o d'una obstrucció del tracte urinari baix com la hiperplàsia de pròstata o el càncer de pròstata, així com en la prostatitis bacteriana aguda. També s'experimenta quan el pH de l'orina és alcalí i amb el consum d'alguns medicaments com el liti.
# Casa Mediterrani

La Casa Mediterrani és un consorci públic promogut pel Ministeri d'Afers exteriors i de Cooperació i l'Agència Espanyola de Cooperació Internacional per al Desenvolupament, amb la col·laboració de la Generalitat Valenciana i els ajuntaments d'Alacant i Benidorm. Té la seua seu oficial en l'antiga estació de Benalua d'Alacant, enfront de la plaça de l'arquitecte Miguel López.
Es tracta d'una institució pública per al coneixement mutu entre Espanya i la resta de països que limiten amb la mar Mediterrània. Les seues activitats s'articulen en cinc àrees: diplomàcia pública, cultura i patrimoni, governança i cooperació, medi ambient i turisme sostenible i economia i desenvolupament. Casa Mediterrani forma part de la Xarxa de Cases juntament amb Casa Àfrica, Casa Amèrica, Casa Àrab, Casa Àsia i el Centre Sepharad-Israel.

## Referències

* 1 2 «Casa Mediterráneo: un noviembre intenso bajo la batuta de Hergueta» (en castellà). Ediciones Plaza. [Consulta: 20 juny 2020].
# Ingrid Meyer

Ingrid Meyer (6 d'agost de 1957 - 6 de maig de 2004) fou una lexicògrafa, terminòloga i professora universitària canadenca.
Llicenciada en francès i alemany per la Universitat McMaster de Canadà, i amb un màster en Traducció i un doctorat en Lingüística per la Universitat de Mont-real, Ingrid Meyer va treballar com a professora i catedràtica de terminologia a l'Escola de Traducció i Interpretació de la Universitat d'Ottawa, càrrec que va ocupar des de 1983 fins al final dels seus dies.
Les primeres investigacions d'Ingrid es van centrar en la lexicografia bilingüe, especialment en el context de la traducció. La seva contribució més important està relacionada amb la lexicografia i la terminologia especialitzada, on va treballar principalment en la intersecció del llenguatge i la informàtica. Cal destacar també la seva investigació pionera en el desenvolupament de bases de coneixement terminològic i una varietat d'estudis basats en corpus, incloses investigacions de metàfora terminològica, de terminologització, fraseologia i la identificació de contextos rics en coneixement a través dels patrons lèxics.
Entre les seves publicacions destaquen els articles ‘COGNITERM: An Experiment in Building a Knowledge-Based Term Bank’ (1992), ‘When Terms Move into our Everyday Lives: An Overview of de-Terminologization’ (2000) i ‘Extracting Knowledge-Rich Contexts for Terminography’ (2001).

## Referències

* 1 2 Bowker, Lynne; L'Homme, Marie-Claude «Ingrid Meyer, Terminologist (1957-2004)». Terminology: international journal of theoretical and applied issues in specialized communication, Vol. 10, Núm. 2, 2004, pàgs. 183-188. DOI: 10.1075/term.10.2.02bow. ISSN: 0929-9971.
* 1 2 3 «Ingrid Meyer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Bowker, Lynne (ed.). Lexicography, Terminology, and Translation: Text-based Studies in Honour of Ingrid Meyer. University of Ottawa Press, 2006. ISBN 978-0766-0627-9.
# Joel Quarrington

Joel Quarrington (Toronto, 15 de gener de 1955) és un contrabaixista, solista i professor canadenc. És l'antic contrabaix principal de l'Orquestra Simfònica de Londres.
Va néixer a Toronto, Ontario, i va començar a tocar el contrabaix als onze anys per completar un trio bluegrass amb els seus germans, Paul Quarrington i Tony Quarrington. Als tretze anys, va començar a estudiar amb Thomas Monohan, que era en aquell moment el baixista principal de l'Orquestra Simfònica de Toronto. Després de llicenciar-se en música per la Universitat de Toronto, va passar a Àustria i Itàlia per estudiar sota dos reconeguts pedagogs contrabaix, respectivament Ludwig Streicher i Franco Petracchi.
Quarrington ha guanyat nombroses competicions musicals, incloent el primer premi al festival de talent CBC el 1976, i el segon premi al Concurs Internacional de Ginebra el 1978 (el primer premi no es va atorgar aquell mateix any). Va actuar com a baix principal amb l'Orquestra Filarmònica de Hamilton entre el 1979 i el 1988, i la Companyia de l'òpera canadenca entre 1989 i 1991, i després va passar a ser el baix principal de l'Orquestra Simfònica de Toronto. Des del setembre del 2006, és el baix principal de l'Orquestra del National Arts Center i es va convertir en el baix principal de l'Orquestra Simfònica de Londres el 2013.
Quarrington toca el contrabaix de Giovanni Paolo Maggini del 1630, i és conegut per la seva pràctica inusual d'ajustar el baix en intervals de cinquens, com un violoncel, però una octava més baixa.
La seva dona és la violoncel·lista Carole Sirois que ha tocat a l'Orquestra Simfònica de Mont-real, a la Simfonia de Toronto i a l'Orquestra del National Arts Centre i actualment és professora al Conservatoire de Musique de Mont-real.
Joel Quarrington fa classes a la Universitat d'Ottawa i és un artista visitant a la Royal Academy of Music de Londres, entre els seus molts alumnes ha tingut l'italià-català James Luigi Testi Pibernat. Al llarg de la seva carrera, Quarrington ha estat actiu en la comissió de nous treballs per a Doble Bass. Una comissió notable va ser el Concert per a contrabaix i orquestra de Raymond Luedeke.

## Referències

* Hume, Christopher. “And this bass stands alone” ‘’The Toronto Star’’ .Toronto, 10 November 1997. Retrieved on 5 November 2018.
# Tajo de Ronda

El tajo de Ronda és un congost sobre el qual se situa la ciutat homònima de la província de Màlaga, a Andalusia. Va ser declarat Monument Natural d'Andalusia en 2019.
Té una superfície de 47,5 ha aproximadament i una gorja excavada pel riu Guadalevín de 500 m de longitud i 100 m de profunditat. La seva amplària és de 50 m i presenta un gran escarp que s'obre cap a "La Caldera", fondalada de forma circular.
La Caldera està coberta per matoll dispers, que també apareix penjat a l'escarp i a la vora de la cornisa. Entre la fauna que hi habita hi destaquen els còrvids, els falciots i les colomes, així com espècies de rapaces com el xoriguer comú i el falcó pelegrí.

## Vegeu també

* Pont nou (Ronda)
* Pont Vell (Ronda)

## Referències

* ↑ «Decreto 456/2019, de 23 de abril, por el que se declaran determinados monumentos naturales de Andalucía y se dictan normas y directrices para su ordenación y gestión». Boletín Oficial de la Junta de Andalucía, Número 79 26/04/2019. [Consulta: 5 maig 2020].
# Pargui Emile Paré

Pargui Emile Paré (Ouagadougou, 21 d'octubre de 1965) és un polític burkinès i membre del Moviment Popular pel Socialisme/Partit Federal (MPS/FP).
A les eleccions del 13 de novembre del 2005, Paré va quedar 10è dels 13 candidats, rebent el 0,87% dels vots, com a candidat de l'Aliança Socialista (Burkina Faso), una coalició del MPS/FP i el Partit Socialista Unificat (Burkina Faso) (PSU).
# Boxa als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - pes mosca

El pes mosca va ser la categoria de boxa més lleugera de les disputades als Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904. La prova es va disputar el 22 de setembre de 1904. Sols hi van prendre part dos participants. Els boxejadors que participaven en aquesta categoria havien de pesar menys de 47,6 quilograms.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| George Finnegan | Miles Burke | cap |

## Resultats

| Final | Final |
| George Finnegan | KO al 1r assalt |
| Miles Burke | - |

## Classificació final

| Posició | Boxejador |
| | George Finnegan |
| | Miles Burke |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Flyweight (≤105 pounds), Men». [Consulta: 24 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Charles J.P. Lucas. The Olimpic Games 1904. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* J.E. Sullivan. Spalding's Athletic Almanac for 1905. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. Arxivat de l'original el 2015-07-14. [Consulta: 8 novembre 2008].
# Gàlag d'Angola

El gàlag d'Angola (Galago moholi) és una espècie de primat de la família dels galàgids.
Viu a Angola, Botswana, Burundi, la República Democràtica del Congo, Malawi, Moçambic, Namíbia, Ruanda, Sud-àfrica, Eswatini, Tanzània, Zàmbia i Zimbàbue.
Sorprenentment, es troben poblacions reproductores d'aquesta espècie en els suburbis de Johannesburg i Pretòria. Alguns d'aquests eren originalment mascotes, que han fugit o han estat alliberats, mentre que d'altres han emigrat, procedents de regions més càlides.

## Referències

* ↑ Bearder, S., Butynski, T. M. i Hoffmann, M. Galago moholi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 1-01-2009. (anglès)
* ↑ Bushbaby SOS Arxivat 2011-08-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Musaranya del Zaire septentrional

La musaranya del Zaire septentrional (Crocidura caliginea) és una espècie de mamífer pertanyent a la família dels sorícids. que viu a la República Democràtica del Congo. Viu en boscos primaris de terres baixes en un altiplà a 750 m d'altitud.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Hutterer, R. (2016). "Crocidura caliginea." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]

## Bibliografia

* Corbet, G.B.; Hill, J.E., 1991. A World List of Mammalian Species. Tercera edició. Natural History Museum Publications & Oxford University Press, Londres i Oxford: v-viii, 1-243.
* Hutterer, R., 1993. Order Insectivora. A: Wilson, D.E. i Reeder, D.M. (editors) Mammal Species of the World. Segona edició. Smithsonian Institution Press, Washington DC i Londres: 69-130.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Ratpenat cuallarg de Martienssen

El ratpenat cuallarg de Martienssen (Otomops martiensseni) és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids que es troba a Angola, República Centreafricana, República Democràtica del Congo, Costa d'Ivori, Djibouti, Etiòpia, Ghana, Kenya, Malawi, Ruanda, Sud-àfrica, Tanzània, Uganda, Iemen, Zàmbia, Madagascar i Zimbàbue.

## Subespècies

* Otomops martiensseni icarus
* Otomops martiensseni martiensseni

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Tomàs Costa i Fornaguera

Tomàs Costa i Fornaguera (Calella, 6 de juny de 1831 - Tarragona, 9 d'octubre de 1911) fou un religiós català que exercí de bisbe de Lleida i d'arquebisbe de Tarragona. A la seva vila natal de Calella hi té dedicats una biblioteca popular i un carrer, en homenatge.

## Biografia

Nascut a Calella, al Maresme, el 6 de juny de 1831, va estudiar al Seminari de Girona i fou ordenat capellà el 7 de juny de 1857. Va restar al Seminari com a professor de llatí, retòrica i filosofia. El 1862 va obtenir el doctorat en Teologia a la Universitat de València. El mateix any rebé un càrrec de canonge lectoral a les Canàries i el 1874 passà a Cadis.

## Bisbe de Lleida

El 15 de setembre de 1875 fou elegit bisbe de Lleida, seu proveïda per la Restauració borbònica després de la seva vacant durant la Primera República Espanyola. Aquí destacà pel seu paper de conciliador entre els diferents bisbes catalans, d'opinions enfrontades davant dels esdeveniments de l'època.

## Arquebisbe de Tarragona

El 27 de maig de 1889 fou preconitzat a l'arquebisbat de Tarragona pel papa Lleó XIII. Des del seu setial hagué de fer front al carlisme estès entre la classe religiosa del país ensems que donà mostres de recel cap a les tendències catalanistes d'alguns membres del clergat, com en el cas de la publicació del Diccionari català-valencià-balear de Mossèn Antoni Maria Alcover. També li tocà de fer-se portaveu de l'església catalana davant dels fets de la Setmana Tràgica de Barcelona de 1909 i es lamentà del paper de la maçoneria en l'organització dels aldarulls.
El 1897 aconseguí la recuperació de la categoria universitària per al Seminari Pontifici de Tarragona que passa a ser de nou Universitat Pontifícia, amb les facultats de Teologia, Dret canònic i Filosofia.
El 1899, l'arquebisbe Costa administrà els ordes sacerdotals a mossèn Francesc d'Assís Vidal i Barraquer que, amb el temps esdevindria el seu home de confiança. El 1900, Vidal fou nomenat vicari general i anà fent-se càrrec de més responsabilitats atesa l'avançada edat de Costa i la precarietat de la seva salut. El doctor Costa i Fornaguera morí a Tarragona el 9 d'octubre de 1911 i fou enterrat a la capella de Santa Tecla de la Catedral.

## Enllaços externs

* Biografia i escut a l'arxiepiscopologi de l'Arquebisbat de Tarragona. Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.
* Nota Necrològica a La Vanguardia del 10 d'octubre de 1911. (castellà)
# Sylvisorex akaibei

Sylvisorex akaibei és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). És endèmica de la República Democràtica del Congo, on ha estat trobada a tres localitats (Masako, Yelenge i Baliko) als marges del riu Congo.

## Referències

* MUKINZI, I., HUTTERER, R., BARRIERE, P. 2009. A new species of Sylvisorex (Mammalia: Soricidae) from lowland forests north of Kisangani, Democratic Republic of Congo. Mammalia 73 (2): 130–134. Resum
# Cercopithecus lomamiensis

Cercopithecus lomamiensis és una espècie de mico del Vell Món que viu a la conca del Lomami, a la República Democràtica del Congo. Fou descobert el 2007 i descrit en un article publicat el 2012. C. lomamiensis és la segona espècie de primat descoberta des del 1984.

## Referències

* ↑ John A. Hart, Kate M. Detwiler, Christopher C. Gilbert, Andrew S. Burrell, James L. Fuller, Maurice Emetshu, Terese B. Hart, Ashley Vosper, Eric J. Sargis, Anthony J. Tosi «Lesula: A New Species of Cercopithecus Monkey Endemic to the Democratic Republic of Congo and Implications for Conservation of Congo's Central Basin» (en anglès). PLoS ONE, 7, 9, 2012, pàg. e44271. DOI: 10.1371/journal.pone.0044271.
* ↑ Davies, Ella (13-09-2012). New monkey identified in Africa. BBC News, 13 September 2012. Consultat el 13 setembre 2012 a http://www.bbc.co.uk/nature/19556915 Arxivat 2017-08-14 a Wayback Machine.. (anglès)