OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Conjunt del carrer Elkano (Barcelona)

Conjunt del carrer Elkano és una obra de Barcelona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El conjunt del carrer Elkano està format per quatre edificis en dos grups de dos, un davant de l'altre, a les cantonades dels carrer Elkano amb Poeta Cabanyes. Són edificis entre mitgeres i consten de planta baixa, cinc pisos i terrat. Totes les façanes són similars.
A la planta baixa s'obren portes i finestres allindades amb mènsules decoratives i la llinda decorada amb un arc rebaixat en relleu; el parament en aquest nivell és de carreus de pedra amb un acabament llis. Les obertures dels pisos superiors segueixen un ritme regular i els mateixos eixos longitudinals. Aquestes obertures estan emmarcades per formes sinuoses i relleus vegetals; les del darrer pis estan decorades amb un guardapols coronat amb un motiu natural. Totes les obertures donen a balcons de diferents dimensions: hi ha balcons correguts molt llars, dobles o individuals. Tots ells tenen la barana de ferro forjat i llosana de pedra motllurada que es recolza sobre mènsules i un fris amb motius vegetals que al mateix temps fa de coronament de l'obertura del pis inferior. El parament és d'estuc que imita carreus d'acabat rugós.
El coronament de les façanes és de línies ondulants a mode de merlets mixtilinis amb la part superior corba.

## Referències

* 1 2 3 «Conjunt del carrer Elkano». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 desembre 2017].

## Enllaços externs

* «Conjunt del carrer Elkano». Cercador Patrimoni Arquitectònic. Ajuntament de Barcelona.
# Casa Pere Carbonell

La Casa Pere Carbonell és un edifici situat al carrer de Ravella, 15 de Barcelona, catalogat com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres, consistent en una planta baixa, dues plantes pis i un terrat on s'hi han aplicat dos petites construccions afegides, quadrangulars, a mode de reduïdes torretes.
Dins el conjunt, amb clar trets modernistes, el fet unitari de tota la façana és un aparell de carreus mitjans mig desbastats que, dins un eix vertical molt uniforme, proporcionen una imatge irregular. La façana principal, única visible, presenta una planta baixa amb un portal al centre, flanquejat per dues finestres. Aquestes, tenen un únic carreu esculpit amb ondulacions. La obertura d'accés, en canvi, té una clau de morfologia lobulada i que, quasi, entra amb contacte amb una mènsula relacionada amb els balcons del nivell superior.
Al pis principal hi ha tres balcons amb basament lobulat, amb una morfologia molt similar a la de les baranes, de formes sinuoses amb tendència convergent. Les claus presenten una morfologia parcialment lobulada i decorats amb motius vegetals, sobretot foliacis. Al segon pis es reprodueixen exactament les mateixes formes i decoracions, però les obertures compten amb un petit balcó sense voladís. El coronament té tres pinyons mixtilinis, simètrics i amb idèntica morfologia decorativa, els dos d'enmig units per una barana sinuosa, com la dels dels balcons, que remeten a la Casa Calvet de Gaudí.

## Història

Va ser projectat el 1906 per l'arquitecte Antoni de Falguera i Sivilla.

## Referències

* 1 2 3 4 «Edifici d'habitatges al carrer Ravella, 15». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* 1 2 «Edifici d'habitatges». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Casa Pere Carbonell». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.

## Enllaços externs

* «Casa Pere Carbonell». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* «Casa Pere Carbonell». Arquitectura Modernista. Valentí Pons Toujouse.
# Casa Garriga

La Casa Garriga és un edifici situat al Passeig de Gràcia i el carrer de Còrsega de Barcelona, catalogat com a bé cultural d'interès local.

## Història

Va ser projectat el 1909 per l'arquitecte Enric Sagnier per encàrrec del banquer Rupert Garriga-Nogués i Miranda (Saragossa, 1854-Barcelona, 1928), que va adoptar els cognoms del seu pare Manuel Garriga i Nogués (Barcelona, 1829-1897).

## Descripció

Presenta una façana eclèctica força sòbria, composta per un seguit d'obertures disposades simètricament, utilitzant unes motllures absents de decoració, sobre un fons de carreus de pedra buixardada. Tot i així, en el pis principal, on s'ubicava l'habitatge més important, hi destaca la tribuna i és on s'hi concentra la major part de la decoració d'estil modernista. Aquest estil tan sobri, s'acosta al classicisme afrancesat i li confereix un aire més senyorial.

## Referències

* 1 2 «Casa Garriga». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «RUPERTO GARRIGA. PASSEIG DE GRÀCIA 112». Q127 Eixample 12101/1909. AMCB, 01-10-1909.
* ↑ «Garriga». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Casa Garriga Nogués

## Enllaços externs

* «Casa Garriga». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* «Casa Rupert Garriga Miranda». Arquitectura Modernista. Valentí Pons Toujouse.
* «Casa Rupert Garriga». Sagnier. L'arquitecte amb major nombre d'edificis.
# Casa Miquel Aleu

La Casa Miquel Aleu és una obra eclèctica de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa senyorívola de planta baixa i dos pisos, amb façanes al carrer d'en Granada i al passeig de Sant Antoni. Construït aprofitant la muralla romana, com es pot veure a la seva façana al passeig, amb dues files de balcons. L'entrada és pel carrer d'en Granada, amb portalades d'accés d'angles arrodonits amb aplacat figurant carreus i dovelles a la porta. A la primera planta hi ha un balcó seguit i a la segona dos de més petits. Cal destacar que a la secció on s'assenta es troba una de les portes ciclòpies de Tarragona.

## Referències

* ↑ «Casa Miquel Aleu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 maig 2018].
# Can Vilar (Santa Coloma de Farners)

Can Vilar és una casa de Santa Coloma de Farners (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de dues plantes, amb vessants a laterals i cornisa catalana. Al costat esquerre hi ha adossat un gran cobert d'uralita que s'utilitza com a garatge de la maquinària de les tasques agrícoles. El parament és arrebossat tot i que en algunes parts ha caigut, i té carreus regulars als angles. La porta principal és amb llinda de pedra amb impostes i les dues finestres del primer pis són d'arc conopial. AL costat esquerre de la porta es conserva una petita placa amb el número 45. Al mur de la dreta, sota el cobert, hi ha una altra finestra d'arc conopial amb uns relleus circulars decoratius.
La casa fa temps que està tancada i la vegetació del seu voltant ha crescut cosa que dificulta el pas fins a l'entrada.

## Història

La primera notícia documental és de l'any 1289 quan guillem de Farners pren possessió dels drets a Sant Miquel de Cladells entre els quals hi havia em Mas Vilar.

## Referències

* 1 2 3 «Can Vilar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 juny 2018].
# Cal Morrut

Cal Morrut és una casa de Gandesa (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta baixa i dos pisos. La planta baixa presenta carreus de pedra amb accés mitjançant arc de mig punt dovellat i una altra petita obertura lateral. La primera planta presenta un balcó corregut de lloses de pedra i dues obertures amb llinda i laterals de pedra. La segona planta hi ha dues obertures centrades respecte les de la planta inferior. Hi ha una petita llosana de pedra, sense barana. L'estat general de la façana és abandonat i encara es veuen restes de l'emblanquinat de façana.

## Referències

* ↑ «Cal Morrut». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 agost 2018].
# Molí de Blat (Prat de Comte)

El Molí de Blat és una edificació de Prat de Comte (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Molí de blat que ocupava una considerable extensió de terreny degut a la bassa d'acumulació d'aigua. Encara que es troba al costat d'un curs d'aigua, el seu cabal no és gens regular, per això és necessari acumular l'aigua pel funcionament del molí.
Al final de la bassa se situa el que és pròpiament el molí, on l'aigua arribava mitjançant un sifó soterrat fins a una zona del molí soterrada i coberta amb una volta de pedra.
Els murs són de maçoneria i es troben en molt mal estat de conservació, les obertures són de carreus de pedra.
El paviment original és de petites pedres de riera esteses amb morter.
L'aigua tornava a morir al rierol.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Molí de Blat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 agost 2018].
# Aaron Wolf

Aaron Wolf (japonès: ウルフ・アロン) (Katsushika, Japó, 25 de febrer de 1996) és un judoka japonès que competeix en la categoria de pes semi pesat (actualment -100 Kg). Ha participat en 1 Olimpíada, guanyant la medalla d'or en la prova individual de -100 Kg i la medalla de plata en la prova d'equips mixt, als Jocs Olímpics de Tòquio 2020. A més, ha guanyat 2 medalles (1 d'or) en els Campionats del Món i 1 medalla d'or en els Campionats d'Àsia.

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Categoria |
| 2020 | Tòquio | 1 | -100 Kg |
| 2020 | Tòquio | 2 | Equips mixt |
| Campionat del Món ||||
| 2017 | Budapest | 1 | -100 Kg |
| 2018 | Bakú | 5a posició | -100 Kg |
| 2019 | Tòquio | 3 | -100 Kg |
| Campionat d'Àsia ||||
| 2021 | Bixkek | 1 | -100 Kg |
| 2023 | Hangzhou | 5a posició | -100 Kg |

## Referències

* ↑ «Perfil oficial» (en anglès). Federació Internacional de Judo. [Consulta: 16 maig 2023].
* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). olympics.com. [Consulta: 16 maig 2023].
# Periques

Periques és un mas del municipi de Puig-reig (Berguedà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. En el seu origen fou la seu de la comanda de Puig-reig dels Templers, posteriorment passà a l'orde de l'Hospital i en època moderna es convertí en masia.. Actualment la casa ha estat restaurada pels seus propietaris i és apta per a fer-hi activitats.

## Descripció

És una construcció gòtica de finals del segle xiii o començaments del XIV. Consta d'una planta quadrada (24 x 24 m) formada per cossos rectangulars i closa per una tanca amb una porta d'arc de mig punt adovellat. Les dependències formen un angle recte al sector nord-oest, i una muralla amb finestres i espitlleres al sector sud-est tanca un pati quadrat.
Les dependències són cobertes amb arcs diafragmàtics i fetes amb carreus de mides força grans, polits i escantonats que encara conserven les marques de picapedrer. L'ala nord era destinada a celler, magatzem i estables (soterrani). Cuina-menjador i dormitori eren situades a l'ala de ponent.
A la banda nord hi ha la capella de la Mare de Déu del Carme, d'origen romànic, antigament dedicada a Sant Julià i reconstruïda en època moderna.

## Història

Des de l'any 1212 és documentat el Mas de Sant Julià sobre el qual a finals del segle xiii, els Templers, senyors del castell i terme de Puig-reig, iniciaren la construcció de la seva granja-convent. La dissolució de l'orde, a inicis del segle xiv, va impedir que la construcció s'acabés totalment i funcionés com a centre agrícola i ramader de la Comanda de Puig-reig.
Sota el domini dels Hospitalers fou residència temporal dels membres de l'orde i al segle xvii ja funcionava com a masia. L'any 1721 era conegut encara amb el nom de "Mas Sant Julià, vuy lo mas Periques".

## Referències

* ↑ «Casa Periques». [Consulta: 20 desembre 2014].
* ↑ Diversos Autors. El Berguedà. Barcelona: Generalitat de Catalunya. Direcció General de Patrimoni Cultural, 1994. ISBN 8439326718.
* 1 2 3 4 «Casa Periques». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 juliol 2014].

## Enllaços externs

* «Casa Periques». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
* Casaperiques.com Pàgina web oficial. Fotografies, història, activitats.
# Tortoreta diamant

La tortoreta diamant (Geopelia cuneata) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita sabanes, boscos clars i matolls d'Austràlia, mancant de les franges sud i est.

## Referències

* ↑ Tortoreta diamant a CERCATERM Rev. 16/05/2012
# Tortoreta plàcida

La tortoreta plàcida (Geopelia placida) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita sabanes, terres de conreu i ciutats del sud i est de Nova Guinea i de la major part d'Austràlia, fora del quadrant sud occidental.
# Tórtora alablanca

La tórtora alablanca o tórtora d'ales blanques (Zenaida asiatica) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita garrigues, boscos, manglars i terres de conreu des del sud dels Estats Units, a través de Mèxic, Bahames, Antilles i Amèrica Central fins a Panamà.

## Referències

* ↑ Tortora d'ales blanques a CERCATERM Rev. 16/05/2012
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 95. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Felip de Mallorca (fill il·legítim de Sanç I)

Fill il·legítim del rei Sanç I de Mallorca amb una dama de la casa d'Huzon (d'Usson? forma francesa de la nissaga dels So, vescomtes d'Èvol). L'any 1328, Felip ingressà a l'ordre dels Frares Menors a Nàpols. En molts casos se l'ha confós amb l'Infant Felip de Mallorca, contemporani i oncle seu.

## Referències

* ↑ «regne de Mallorca | enciclopèdia.cat». [Consulta: 3 gener 2020].
* ↑ Bover, Joaquin Maria. Diccionario histórico-geografico-estadístico de las Islas Baleares. Tomo I, 1845, p. 119.
* ↑ Orbis seraphicus de gubernantis. Tomo 1, p. 653.
* ↑ de Hebrera, José Antonio. Cronica Real Serafica del Reyno y Santa Provincia de Aragon, 1705, p. 382 - 390.
# Colom de Nicobar

El colom de Nicobar (Caloenas nicobarica) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) i única espècie viva del gènere Caloenas. Habita zones d'arbusts i manglars de gran nombre d'illes, des de les Andaman i Nicobar, illes properes a Tailàndia, l'arxipèlag de Mergui i altres illes properes a la costa d'Indoxina, Filipines, illes Petites de la Sonda, illes properes a Nova Guinea, Trobriand, D'Entrecasteaux, Louisiade, illes Palau, Arxipèlag Bismarck i Illes Salomó.

## Referències

* ↑ Colom de Nicobar al TERMCAT Rev. 10/06/2012
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 101. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Colom ferit de Luzon

El colom ferit de Luzon (Gallicolumba luzonica) és un colom, per tant un ocell de la família dels colúmbids (Columbidae). Habita els boscos de l'illa de Luzon i les properes Catanduanes i illes Polillo, a les Filipines. Es caracteritza pel plomatge de color sangonós del seu pit, que en dona el nom.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 97. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Colom ferit de Tawi-Tawi

El colom ferit de Tawi-Tawi (Gallicolumba menagei) és un colom, per tant un ocell de la família dels colúmbids (Columbidae). Habita els boscos de l'illa Tawitawi, de l'arxipèlag de Sulu, a les Filipines.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 97. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Colom bru de Luzon

El colom bru de Luzon (Phapitreron leucotis) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae). Habita els boscos de les illes de Catanduanes, Luzon i Mindoro, a les Filipines. Phapitreron nigrorum i Phapitreron brevirostris són considerades subespècies de Phapitreron leucotis per diversos autors..
# Equíon

Equíon és el nom dels següents personatges:
* Equíon (pare de Penteu), personatge de la mitologia grega
* Equíon (fill d'Hermes), personatge de la mitologia grega
* Equíon (fill de Porteu), personatge de la mitologia grega
* Equíon (pintor), pintor de l'antiga Grècia
# Colom verdós de Sumba

El colom verdós de Sumba (Treron teysmannii) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) endèmic dels boscos de Sumba, a les illes Petites de la Sonda.
# Colom verdós de São Tomé

El colom verdós de São Tomé (Treron sanctithomae) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita boscos de l'illa de São Tomé.
# Ptilinop de Wallace

El ptilinop de Wallace (Ptilinopus wallacii) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita els boscos de les terres baixes de Babar, a les illes Petites de la Sonda i les illes Banda, Tanimbar, i altres de les Moluques meridionals i les illes Aru.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 112. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Ptilinop de Henderson

El ptilinop de Henderson (Ptilinopus insularis) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita els boscos de l'illa Henderson, a les Pitcairn.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 114. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Ptilinop de capell blau

El ptilinop de capell blau (Ptilinopus monacha) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita els boscos de Halmahera, Ternate, i Bacan, a les Moluques Septentrionals.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 113. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Ptilinop de Rivoli

El ptilinop de Rivoli (Ptilinopus rivoli) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita zones boscoses des de les Moluques cap a l'est, per les illes Raja Ampat, Nova Guinea i moltes illes properes, i els arxipèlags D'Entrecasteaux, Louisiade, Bismarck i Trobriand.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 111. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Tales of the Jedi: The Freedon Nadd Uprising

Tales of the Jedi: The Freedon Nadd Uprising és una història en dues parts de la sèrie de còmics basada en el Període de l'Antiga República de Star Wars, editada als Estats Units per l'editorial Dark Horse, que també es va editar més endavant al Regne d'Espanya sota el títol de Relatos de los Jedi: El alzamiento de Freedon Nadd.
La sèrie, que pretenia ser un curt nexe entre l'anterior Tales of the Jedi: Knights of the Old Republic i la següent que es diria Tales of the Jedi: Dark Lords of the Sith, va arrasar en vendes i és pràcticament impossible obtenir-ne un exemplar; les poques publicacions que es venen és per preus prou alts.
Dark Horse va publicar el primer volum l'un d'agost de 1994 i el segon l'1 de setembre del mateix any. El recopilatori no eixiria a la venda fins a finals de 1997. Forma part de la sèrie de còmics de Tales of the Jedi.

## Història

Una secta Sith sembla operar a Onderon, dirigida pels restant membres de la família real antany governant. El Jedi Ulic Qel-Droma i la Jedi Nomi Sunrider hauran de descobrir que l'ombra de l'esperit Sith Freedon Nadd és el veritable cervell de l'operació que pretén sumir al llunyà món sota el puny del Costat Fosc.

### Noves aparicions

* Vodo-Siosk Baas
* Shoaneb Culu
* Dace Diath
* Kith Kark
* Aleema Keto
* Satal Keto
* Netus
* Warb Null
* Ommin
* Qrrrl Toq

## Apartat tècnic

Tom Veitch és de nou el guionista d'aquesta sèrie i els artistes canvien: als llapis tenim treballant conjuntament a Tony Akins i a Denis Rodier.

## Enllaços externs

* Dark Horse (anglès)
* Perfil de producte a Amazon (anglès)
* Pàgina a Cargobay Arxivat 2006-05-06 a Wayback Machine. (anglès)
# Ptilinop daurat

El ptilinop daurat (Chrysoena luteovirens, Syn.: Ptilinopus luteovirens) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita els boscos de les illes Fiji occidentals.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 110. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Colom de Nova Zelanda

El colom de Nova Zelanda (Hemiphaga novaeseelandiae) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita zones boscoses i medi urbà de Nova Zelanda, a les tres illes principals i altres petites.

## Referències

* ↑ Colom de Nova Zelanda al TERMCAT Rev. 16/06/2012
# Colom imperial de la Micronèsia

El colom imperial de Micronèsia (Ducula oceanica) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita zones boscoses a les illes Carolines i Marshall.
# Colom imperial caputxí

El colom imperial caputxí (Ducula chalconota) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita els boscos de les muntanyes de Nova Guinea.
# Yaylagul Ramazanova

Yaylagül Ramazanova (Bakú, 18 de gener de 1990) és una tiradora amb arc azerbaidjanesa. És la segona arquera del seu país en classificar-se per als Jocs Olímpics després d’Olga Senyuk.

## Trajectòria esportiva

Va iniciar-se en el tir amb arc el 2011. El seu debut a la competició internacional va ser el 2015 als Jocs Europeus disputats a Bakú, on va competir en la modalitat de tir amb arc per equips i va quedar en 16a posició en modalitat per equips i en 61a posició en la modalitat individual. Ramazanova va representar l’Azerbaidjan al Campionat Europeu de tir amb arc de 2019 celebrat a Minsk, on va assolir la 45ena posició. El 2023 va ser l’abanderada del seu país a la cerimònia d’obertura dels Jocs Europeus amb seu a Cracòvia.
El juny de 2024 va aconseguir classificar-se per als Jocs Olímpics de París pels seus resultats al Torneig Mundial de Classificació Olímpica d’Antalya. Va quedar en 31a posició, després de guanyar tres rondes i perdre als quarts de final.A la capital francesa, va participat en la categoria femenina individual. Va aconseguir la 39a posició en la classificació general després de guanyar la primera ronda contra la xinesa An Quixuan i de perdre la segona contra l’alemanya Michelle Kroppen.

## Vida personal

Durant els Jocs Olímpics d'estiu de París 2024 el públic va mostrar-li un suport especial a Ramazanova perquè va competir embarassada de sis mesos i mig.

## Referències

* ↑ «Atletas Olímpicos | Yaylagul Ramazanova» (en castellà). Eurosport. [Consulta: 9 agost 2024].
* ↑ «Paris 2024: Yaylagul Ramazanova’s opponent determined» (en anglès), 25-07-2024. [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ «Yaylagul Ramazanova | World Archery» (en anglès). [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ «Baku 2015 European Games | World Archery» (en anglès). [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ «Baku 2015 European Games | World Archery» (en anglès). [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ «European Grand Prix 2019 + Minsk 2019 final qualifier | World Archery» (en anglès). [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ «Nations’ flagbearers announced ahead of European Games Opening Ceremony in Krakow» (en anglès americà), 21-06-2023. [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ «ArcheryinParis Final Olympic Qualifier | World Archery» (en anglès). [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ «Paris 2024 Olympic Games | World Archery» (en anglès). [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ «RAMAZANOVA Yaylagul» (en anglès). COI. [Consulta: 9 agost 2024].
* ↑ «'I felt my baby kick ... then I shot a 10”: Pregnant archer stuns in Olympic victory» (en anglès), 06-08-2024. [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ «‘Felt My Baby Kick:’ Pregnant Archer Yaylagul Ramazanova’s Big Revelation At Paris Olympics» (en anglès), 05-08-2024. [Consulta: 10 agost 2024].