OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# EMI

El Grup EMI (EMI Group) fou una discogràfica del Regne Unit que comprèn al segell EMI Music, amb seu a Brook Green, i a EMI Music Publishing, amb seu en Charing Cross Road, ambdues a Londres. EMI Music havia estat un dels quatre grans segells discogràfics del món, juntament amb Universal Music Group, Sony BMG Music Entertainment, i Warner Music Group.

## Història

Electric and Musical Industries Ltd va néixer el març de 1931 de la unió de la Columbia Graphophone Company del Regne Unit i la Gramophone Company. El 1957, per substituir la pèrdua dels seus acords sobre llicències a llarg termini amb RCA Victor Records i Columbia Records (Columbia USA va trencar els seus llaços amb EMI el 1951), EMI va entrar en el mercat americà amb l'adquisició del 96% de les accions de Capitol Records.
La companyia va establir operacions a través de múltiples subsidiàries en diversos llocs de la Commonwealth, inclosos l'Índia, Austràlia i Nova Zelanda. Les filials d'EMI a Austràlia i Nova Zelanda van liderar el mercat de música popular en aquests països des de la dècada de 1920 fins a la dècada de 1960. Altres companyies subsidiàries locals, com la Festival Records, mantenen un relatiu monopoli d'EMI en diferents regions.
Sota la gerència de Sir Joseph Lockwood, entre 1950 i 1970 la companyia va experimentar un gran èxit en el camp de la música popular. Després d'un dramàtic descens del 7% en la quota de mercat britànic (del 16% al 9%) i l'anunci que EMI havia patit una pèrdua de 260 milions de lliures esterlines el període 2006–2007, EMI va ser adquirida per Terra Firma Capital Partners l'agost de 2007, que la va comprar per 4.200 milions de lliures. Els plans de reestructuració del director general de Terra Firma Capital Partners exigien retallar entre 1.500 i 2.000 llocs de treball i per reduir els costos per 200 milions de lliures l'any.
El 12 de novembre de 2011, es va anunciar que EMI vendria les seves operacions de música enregistrada a l'antic rival Universal Music Group per 1.200 milions de £ (1.900 milions de dòlars) i les seves operacions de publicació de música a Sony/ATV Music Publishing, per 2.200 milions de dòlars, per complir amb les condicions de desinversió de la Comissió Europea.

## Alguns dels artistes més famosos

Les bandes i artistes que van signar amb EMI i les seves subsidiàries van fer d'EMI la més reeixida i coneguda companyia disquera en el món en aquell moment, amb un repertori d'artistes que inclouen a: The Rolling Stones, Coldplay, The Beatles, Bob Marley, Red Hot Chili Peppers, AC/DC, Queen, ABBA, Michael Jackson, Madonna, Katy Perry, Iron Maiden i David Guetta, entre d'altres. La companyia edità també tres discs de Sau.

## Referències

* ↑ Tschmuck, Peter. Creativity and Innovation in the Music Industry (en anglès). Springer Science & Business Media, 2006, p. 50. ISBN 9781402042751.
* ↑ Sweney, Mark «Universal's £1.2bn EMI takeover approved – with conditions» (en anglès). The Guardian [London], 21-09-2012.

## Enllaços externs

* EMI Group Arxivat 2005-11-26 a Wayback Machine. (anglès)
* EMI Music (UK) Arxivat 2008-11-07 a Wayback Machine. (anglès)
* EMI Music Publishing Arxivat 2012-05-10 a Wayback Machine. (anglès)
# Llinatge dels Bardaixí

El llinatge dels Bardaixí té origen a la vall de Bardaixí i a la vall de Benasc. Figures destacades inclouen Pere de Bardexí al segle xii, Arnau de Bardaixí, col·laborador del rei Jaume I, i Berenguer de Bardaixí, jurista compromissari del Compromís de Casp (1412). La família va servir interessos del comte de Ribagorça i es va expandir per Aragó i el Regne de València.. Al segle xv, Antoni de Bardaixí va fundar la branca d'Albesa. Altres membres destacats inclouen bandolers com Joan de Bardaixí i d'Àger al segle xvi.

## Referències

* ↑ Mestre i Campi, Jesús (director). Diccionari d'Història de Catalunya. Edicions 62, 1998, p. 103, entrada: "Bardaixí". ISBN 84-297-3521-6.
# Casa al carrer Ponent, 1 (Orriols)

La Casa al carrer Ponent, 1 és una obra d'Orriols, al municipi de Bàscara (Alt Empordà), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada dins del nucli urbà del petit poble d'Orriols, ubicat al sud del terme de Bàscara al qual pertany.
Edifici entre mitgeres de planta irregular molt rehabilitat, format per diversos cossos adossats. Els dos cossos orientats al carrer Ponent són la part de l'edifici més antiga, amb les cobertes d'una i dues vessants i distribuïts en una i dues plantes. Destaca el portal d'accés a l'interior de l'edifici. És rectangular, amb els brancals bastits amb carreus de pedra ben desbastats i la llinda plana gravada amb la data 1578. La construcció és bastida amb pedra. La part posterior de l'edifici ha estat completament rehabilitada.

## Referències

* 1 2 «Casa al carrer Ponent, 1». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2017].
# Pont Nou (Sant Climent Sescebes)

El Pont Nou és una obra de Sant Climent Sescebes (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat al sud del nucli urbà de la població de Sant Climent, sortint de la vila per la carretera GI-602 en direcció al veïnat de l'Ullastre i el poble de Capmany, damunt del curs de la riera d'Anyet.
Es tracta d'un pont de planta rectangular format per cinc arcs de mig punt bastits amb maons i recolzats damunt de pilastres rectangulars, que presenten les impostes motllurades. Aquestes estan bastides amb carreus escairats disposats en filades. Per les cares exteriors, els arcs estan adovellats de manera molt regular i presenten la clau destacada. La resta de l'estructura està bastida en pedra desbastada de mida gran, disposada regularment. L'estructura no disposa de cap mena de barana, donat que damunt seu només hi circula la carretera.

## Referències

* 1 2 «Pont Nou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 octubre 2017].
# Molí d'en Calvet

El Molí d'en Calvet, Hotel El Molí o Molí d'en Romaguera, és una obra de Pont de Molins (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'Hotel el Molí, és un edifici a un quilòmetre del poble, format per diferents cossos. Aquests han estat rehabilitats, per a convertir-los en hotel restaurant. Tot i aquesta rehabilitació, la masia conserva tot el paredat de pedra a l'exterior, com els carreus ben escairats a les cantonades. Aquesta masia, avui hotel, és de planta baixa i dos pisos, i les obertures estan emmarcades amb maons. Tot i això les obertures d'accés a la planta baixa estan carreuades amb carreus ben tallats. La coberta d'aquest hotel és a dues vessants, i cal destacar de l'interior, les estances que encara es conserven amb el paredat de pedra original, com l'embigat de fusta. Alhora també es conserven le voltes de la casa de les diferents estances. Pel que fa al cos annex a l'hotel, l'edifici de l'antic molí, encara conserva l'estructura i el paredat de pedra, tot i que el seu ús hagi canviat. De l'antic molí, però, en resta ben poca cosa, com el carcabà per on passava l'aigua, tot i que el seu estat és força ruïnós.

## Història

Antic molí bastit vers el segle xviii que en els anys 80 fou restaurat i rehabilitat per convertir-lo en hotel-restaurant.

## Referències

* 1 2 «El Molí d'en Calvet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 octubre 2017].
# Tipologia del carrer de la Plaça

La Tipologia del carrer de la Plaça és una obra de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Cases entre mitgeres de planta baixa i dos pisos situades en ple nucli antic. Aquestes estan cobertes per voltes de pedra grassa o cairats de fusta, i sustentades per parets de pedra. Les escales d'accés a la planta pis se situen just a l'entrada, recolzades en la paret mitjanera, les obertures sobresurten visualment de la façana perqué estan emmarcades amb carreus ben tallats. Les cobertes, suportades per cairats de fusta són a dues aïgues.

## Referències

* ↑ «Tipologia del carrer de la Plaça». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Casa Forestal (Maçanet de Cabrenys)

La Casa Forestal és una obra de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa situada a uns tres quilòmetres del poble. És una casa aïllada, de planta baixa i pis, amb paredat de carreus perfectament tallats. Destaca de la casa el porxo d'entrada, que al mateix temps és la terrassa del primer pis. La coberta d'aquesta casa és a dos vessants, i destaca la testera a les façanes laterals que és esglaonada.

## Referències

* ↑ «Casa Forestal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Casa al carrer Burriana, 9 (Maçanet de Cabrenys)

La Casa al carrer Burriana, 9 és una obra de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat a pocs metres de la plaça de la Vila, de planta rectangular, amb planta baixa i tres pisos i coberta a dues vessants tot i que amb alçats diferents. Aquest edifici ha estat rehabilitat recentment i s'ha fusionat amb l'edifici del costat. Entre ambdós edificis es veu l'arrencada de la volta que hi havia al carrer. De la construcció original es manté el paredat de pedra, amb pedres irregulars, i els carreus ben tallats a les cantonades i a les obertures, algunes de les quals amb gran llindes. A la façana que dona a la Plaça Burriana, podem veure algunes obertures que van ser tapiades en el moment de la rehabilitació, una de les quals manté l'ampit de la finestra. Al costat de la porta d'accés existeix una volta que porta a un carreró. Cal destacar que el pis superior està fet en època contemporània, motiu pel qual està arremolinat i pintat. La creació d'aquest pis va provocar la pujada de la coberta. Des de la plaça Burriana podem observar la diferència d'alçats entre les dues cobertes, que responen a la remodelació de l'edifici.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer Burriana, 9». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Plaça del Castell (Maçanet de Cabrenys)

La Plaça del Castell és una obra de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat a l'extrem de ponent del nucli urbà de la població de Sant Climent, al voltant de l'església parroquial i de l'antic recinte emmurallat de la vila.
Conjunt arquitectònic d'època moderna format pels números 5, 7 i 9 de la plaça del Castell. Es tracta d'edificis entre mitgeres de planta rectangular, amb les cobertes de teula de dos vessants i distribuïts en planta baixa i dos pisos, o bé golfes. Les obertures són rectangulars i estan emmarcades amb carreus de pedra ben desbastats, Cal exceptuar les finestres dels pisos superiors del número 5, donat que el revestiment arrebossat del parament no deixa veure l'aparell. Malgrat això, és molt probable que aquesta casa hagi patit diverses reformes al llarg del temps. A les plantes baixes presenten portals d'accés i finestres simples, als pisos balcons exempts i finestres balconeres i a les plantes superiors finestres de mida més petites que la resta d'obertures. Del número 5 destaca la balconada central del primer pis, de la que destaca la barana amb balustrada. Del número 7 cal destacar les dues llindes dels portals d'accés. Una té inscrita la data 1726, i l'altra presenta la data 1691 i la llegenda: “NADIE PASE ESE PORTAL SIN QUE JURA POR SU VIDA SER CONCEBIDA SIN PECADO ORIGINAL”. La casa del número 9 es caracteritza per tenir les obertures de la planta baixa disposades a diferents alçats, donat que l'edifici està bastit damunt d'un terreny en pendent.
Les construccions estan bastides amb pedres sense treballar de diverses mides, disposades regularment i lligades amb morter.

## Història

Durant el segle xvi, el número 5 de la plaça va ser seu de l'Ajuntament, i de l'escola durant els segles xviii i xix.

## Referències

* 1 2 3 4 «Plaça del Castell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Ca l'Estela

Ca l'Estela és una masia a llevant del nucli urbà de la població de Cabanelles i al sud-est del veïnat de Vilademires pel camí de can Queixàs, a poc més de mig quilòmetre de l'encreuament amb la carretera N-260. Segons el Pla Especial d'identificació i regulació de masies i cases rurals de l'ajuntament de Cabanelles, Can Estela és una edificació del segle xviii, tot i que té els seus orígens a l'època medieval, presentant elements arquitectònics del segle xv com una finestra gòtica al cos sud-oest.
Masia aïllada formada per diversos cossos adossats, que li confereixen una planta més o menys rectangular. La construcció està bastida en pedra desbastada disposada regularment i lligada amb morter de calç. Presenten les cobertes de teula d'una i dues vessants i estan distribuïts en planta baixa, pis i golfes. La façana principal, orientada a llevant, presenta un portal d'accés d'arc de mig punt adovellat amb els brancals bastits en carreus de pedra ben desbastats. La resta d'obertures són rectangulars, amb els brancals fets de carreus ben desbastats, les llindes planes monolítiques i els ampits motllurats. Al pis, damunt del portal, hi ha una finestra tapiada reutilitzada com a marc per un plafó de ceràmica de temàtica religiosa. Als costats hi ha petits balcons amb baranes de ferro i llosanes motllurades sostingudes per mènsules. A les golfes destaca una finestra de tall asimètric actualment restituïda, que en origen es corresponia amb la pallissa de la construcció. La resta de paraments del conjunt arquitectònic presenten obertures rectangulars amb els brancals fets de carreus ben tallats i les llindes planes. Les finestres compten amb els ampits en relleu motllurats. La façana de ponent presenta diversos contraforts de reforç de l'estructura. Cal destacar la part de migdia de la construcció, donat que presenta una alçada major que la resta. Presenta, a la planta baixa, un portal d'arc de mig punt adovellat al que s'accedeix mitjançant unes escales de pedra i que alhora està protegit per un porxo cobert per una teulada de dues vessants, sostinguda amb una solera de grans bigues de fusta. Damunt la teulada del porxo s'observa una finestra gòtica amb llinda d'arc trilobulat. Aquest cos està rematat per una pallissa superior restituïda, coberta per un sostre embigat de fusta sostingut per un pilar central bastit en pedra. Les obertures, asimètriques, estan delimitades per baranes de fusta.

## Referències

* 1 2 «CAN ESTELA». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15/5/19*].
# Can Bartolí (Boadella i les Escaules)

Can Bartolí és una masia de Boadella i les Escaules (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Situada al nord-oest del nucli urbà de la població de Boadella, a escassa distància de la riba sud de la Muga.

## Descripció

Masia aïllada de planta irregular formada per tres cossos adossats, amb les cobertes de teula d'un i dos vessants i distribuïda en planta baixa i pis. Està construïda damunt d'un terreny en pendent del nord envers el sud. La façana principal, orientada a migdia, presenta un cos adossat a l'extrem de ponent del parament, cobert per una terrassa al pis a la que s'accedeix des de l'interior de la masia. El portal d'accés és d'arc escarser i està emmarcat amb carreus de pedra acolorits. Al pis hi ha una petita finestra de les mateixes característiques que el portal i el finestral rectangular de sortida a la terrassa, actualment restituït. La façana està rematada per un plafó arrebossat de forma romboïdal, amb l'any 1911 esgrafiat al bell mig. Sota seu hi ha quatre empremtes circulars, que probablement es corresponguin amb les bigues d'una antiga coberta adossada al parament. La resta d'obertures de la casa són rectangulars i presenten els emmarcaments arrebossats, tot i que majoritàriament restituïts. A la façana de ponent destaquen dos contraforts de reforç bastits en pedra. Adossat a l'extrem de ponent de la façana de tramuntana destaca el forn, de planta circular i teulada d'un sol vessant, assentat damunt la roca natural del terreny. La façana de llevant presenta un altre cos adossat cobert per una terrassa al pis, en aquest cas delimitada per una senzilla barana de ferro.
La construcció està bastida en pedra sense treballar disposada irregularment i lligada amb morter de calç, tot i que els paraments principals estan arrebossats i pintats.

## Història

L'única referència cronològica que es troba d'aquesta heretat és el plafó arrebossat de forma romboïdal que presenta la data 1911 esgrafiada. Aquest any potser la data de bastiment encara que no s'ha de descartar que sigui la data d'alguna reforma, donat que pel tipus de construcció sembla que l'origen d'aquest immoble es pot adscriure cronològicament als segles XVIII-XIX.
Es coneix que prop del mas hi ha un pou de glaç.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Bartolí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Casa al carrer de Baix, 1 (Borrassà)

La Casa al carrer de Baix, 1 és una obra de Borrassà (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat al centre del poble, amb dos cossos ben diferenciats. El primer és de planta baixa i un pis amb la coberta dues vessants amb paredat de pedres sense escairar i amb les obertures amb carreus força ben treballats. En una de les llindes de les finestres hi ha inscrita la data 1647. Aquest edifici va tenir la funció de la pallissa.
El cos del costat era la casa dels pagesos. És un edifici de planta baixa i dos pisos, el superior dels quals és d'època posterior, amb obertures en arc de mig punt. La resta de l'edifici és amb paredat de pedres sense escairar, amb obertures carreuades a la planta baixa, amb carreus ben treballats. La porta d'accés en arc rebaixat i al seu costat hi havia una altra porta tot i que està cegada. Al primer pis, les obertures tenen balcons, tot i que només un conserva la barana, de ferro forjat.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer de Baix, 1». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 octubre 2017].
# Can Gustí

Can Gustí és un antic corral habilitat com a casa de turisme rural de Borrassà (Alt Empordà). L'edifici és una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran casal a l'entrada de Creixell des de la carretera de Borrassà, unit a una construcció posterior a través de la qual s'hi accedeix. Una de les façanes no es pot veure a causa d'aquesta nova construcció, però la resta de l'edifici sí manté la seva fisonomia inicial. Cal destacar el desordre que impera a la construcció fins al punt que fa difícil saber quants pisos té degut a les obertures que es troben a diferents alçades. Tot i això sabem que aquesta casal és de planta baixa i dos pisos. Aquestes obertures són finestres, algunes de les quals destaquen per sobre de les altres, com la de la façana lateral que té la inscripció 1759 a la llinda, o com les dues del pis superior de la façana que dona al carrer, una de les quals està formada per un arc deprimit convex, i l'altra inscrita en un arc conopial amb una decoració floral al seu interior. La cantonada de l'edifici està formada per carreus força ben escairats. També cal destacar el ràfec de la teulada format per teules i rajoles amb decoració triangular, que ens porten fins a la teulada que és a dos vessants.

## Referències

* ↑ «Can Gustí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 octubre 2017].
# Georges Ribemont-Dessaignes

Georges Ribemont-Dessaignes (1884-1974), escriptor, poeta, dramaturg, pintor francès, és al voltant de 1915, juntament amb Marcel Duchamp i Francis Picabia, un dels pioners en el París de l'esperit que el 1916 a Zúric, Tristan Tzara anomenat " Dadaisme".
Des del 1920, va participar en totes les activitats del moviment dadaista i es va dir d'ell que havia escrit "l'únic teatre dada, l'única música dada", anticipant-se en aquestes dues àrees en el desenvolupament posterior dels temes de l'absurd i l'ús de l'atzar. S'uneix a la del surrealisme, però trenca amb André Breton, el 1929.
# Freixura

La freixura, corada o coradella (frixa i cora en rossellonès) (occità coradilha, aragonès freixura, freidura, port. fressura, sard fressura, frissura, francès fressure, castellà asadura, bofes, del llatí tardà frixura, ‘fregidura, fritada’) són les entranyes, especialment els pulmons, i en cuina les vísceres grosses d'un animal (cor, melsa, fetge i pulmons).
El filòleg Antoni Llull Martí, en el seu llibre Prenint el demble a les paraules, fa les següents observacions sobre el mot freixura: "Avui en dia freixura és usual en gran part de les terres de parla catalana, però no pertot té el mateix significat, puix que a molts de llocs ho diuen solament al lleu, mot aquest, poc viu en el català continental. A Palma, del conjunt de vísceres d'un animal, més que freixura solen dir-li frit, mots que, un i altre, tenen etimològicament un significat afí. I a Menorca diuen freixurat a un guisat de freixura. Curiosament, es troben formes germanes d'aquest mot nostre en portuguès (fressura), en sard (fressura i frissura), i en aragonès (freixura, i també freidura), però no n'he sabut trobar en castellà ni en italià. I a Manacor deien freixura d'hortolà a la pastanaga frita, però no sé si encara li diuen."

## Referències

* ↑ Llull Martí, Antoni. Prenint el demble a les paraules: defensa de la llengua, etimologia, història, curiositats. Palma: Documenta Balear, 2009 (Arbre de Mar). ISBN 978-84-92703-13-5.

## Vegeu també

* Menuts