OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Castèthnau dau Medòc

El cantó de Castèthnau dau Medòc és un cantó del departament francès de la Gironda, a la regió de la Nova Aquitània. Està inclòs al districte de L'Esparra i té 19 municipis. El cap cantonal és Castèthnau dau Medòc.

## Municipis

* Arsin
* Arçac
* Avensan
* Brach
* Cantenac
* Castèthnau dau Medòc
* Cuçac
* La Barda
* La Canau
* La Marca
* Listrac de Medòc
* Margaus
* Molís de Medòc
* Lo Pòrge
* Senta Elena
* Salaunas
* Saumòs
* Sauçan
* Lo Temple

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | J. Seynat | |
| 1955-1979 | André Dartigues | MRG |
| 1979-1992 | Yves Lecaudey | UDF, després Divers gauche |
| 1992-1998 | Michel Lecoustra | RPR |
| 1998- | Yves Lecaudey | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 15.209 | 16.365 | 17.770 | 21.374 | 24.184 | 26.131 | 31.516 |

## Vegeu també

* Cantons de la Gironda
# Serrat de les Forques (Àger)

El Serrat de les Forques és una muntanya de 858 metres que es troba al municipi d'Àger, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sheshonq V

Sheshonq V (o Shoshenq V), Sesonquis V, o Aakheperra Sheshonq, faraó de la dinastia XXII d'Egipte, monarca de Leontòpolis entre 767 i 730 aC., durant el Tercer Període Intermedi.

## Biografia

Fill i successor de Pami, com es descriu a l'estela del Serapeum de Saqqara, datada el 9è any del seu regnat. Es va casar amb Tadibastet II i va tenir un fill: Osorkon IV.
Sota aquest monarca, el poder reial continua afeblint-se. El rei només controla una zona del nord del país. El 747 aC. es constitueixen tres nous regnes, a més a més del de Leontòpolis: a Heracleòpolis, Hermòpolis i Licòpolis (Asiut).
Els Kushites prossegueixen la seva campanya i ocupen Tebes. A la seva mort, li succeeix el seu fill Osorkon IV.

## Testimonis de la seva època

Sheshonq V erigeix un bell monument a Tanis, dedicat a la tríade Tebana.
Objectes
* Estela datada el 22è any del rei (Museu Petrie, UC14534)
* Esteles del Serapeum de Saqqara, al Museu del Louvre
| Predecessor: Pami | Faraó Dinastia XXII | Successor: Osorkon IV |

## Bibliografia

* Jürgen von Beckerath Handbuch der Ägyptischen Königsnamen. 2a Edició, von Zabern, Magúncia 1999, ISBN 3-8053-2591-6 (alemany)

## Referències

* ↑ Cronología según Drioton, Grimal, Arnold i Shaw.

## Enllaços externs

* Sheshonq V (about 774-736 BC)
# Serrat de Sant Isidre (la Quar)

El Serrat de Sant Isidre és una muntanya de 1.117 metres que es troba al municipi de la Quar, a la comarca catalana del Berguedà. Al cim podem trobar-hi l'ermita de Sant Isidre de la Quar.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Vèrtex geodèsic

Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic, de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, amb la referència 284092001. Està ubicat al sud-sud-oest de l'ermita de la Mare de Déu de la Quar, en un mirador. Aquest vèrtex hi va ser col·locat l'1 de novembre de 2010, i és un clau d'acer inoxidable amb la cabota formada per un tronc de piràmide de 4 centímetres de diàmetre superior i 3 centímetres de diàmetre inferior, situat sobre el paviment.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Serrat de Sant Isidre (la Quar)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
* ↑ «FITXA DE SENYAL GEODÈSIC» (pdf) p. 1. ICC. [Consulta: 2 agost 2022].
# Bisbat de Pemba

El bisbat de Pemba (en llatí: Dioecesis Pembana) és una seu metropolitana de l'Església catòlica. El 2012 tenia 621.000 batejats sobre 1.968.000 habitants. L'arquebisbe actual és Luiz Fernando Lisboa, C.P.

## Territori

L'arxidiòcesi comprèn tota la província de Cabo Delgado a Moçambic. La seu arquebisbat es troba a la ciutat de Pemba, on s'hi troba la Catedral de Sant Pau. El territori se subdivideix en 21 parròquies.

## Història

La diòcesi de Porto Amelia fou erigida el 5 d'abril de 1957 amb la butlla Quandoquidem del papa Pius XII, amb territori desmembrat del bisbat de Nampula. Originàriament era sufragània de l'Arxidiòcesi de Lourenço Marques (avui arquebisbat de Maputo). El 17 de setembre de 1976 va prendre el nom actual.
El 4 de juny de 1984 va entrar a formar part de la província eclesiàstica de l'arquebisbat de Nampula.

## Cronologia de bisbes

* José dos Santos Garcia, S.M.P. † (5 d'abril fr 1957 - 15 de gener de 1975 dimití)
* Januário Machaze Nhangumbe (15 de gener de 1975 - 8 de novembre de 1993 dimití)
* Tomé Makhweliha, S.C.I. (24 d'octubre de 1997 - 16 de novembre de 2000 nomenat arquebisbe de Nampula)
* Francisco Chimoio, O.F.M.Cap. (5 de desembre de 2000 - 22 de febrer de 2003 nomenat arquebisbe de Maputo)
* Ernesto Maguengue (24 de juny de 2004 - 27 d'octubre de 2012 dimitit)
** Fernando Domingos Costa, C.P. (27 d'octubre de 2012 - 12 de juny de 2013) (administrador apostòlic)
* Luiz Fernando Lisboa, C.P., del 12 de juny de 2013

## Estadístiques

A finals del 2013, la diòcesi tenia 621.000 batejats sobre una població de 1.968.000 persones, equivalent al 31,6% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1970 | 100.697 | 632.158 | 15,9 | 46 | 5 | 41 | 2.189 | | 49 | 69 | 7 |
| 1980 | 208.000 | 1.461.000 | 14,2 | 16 | 4 | 12 | 13.000 | | 16 | 31 | 13 |
| 1990 | 308.705 | 1.876.000 | 16,5 | 11 | 5 | 6 | 28.064 | | 9 | 32 | 25 |
| 1997 | 371.578 | 2.000.000 | 18,6 | 20 | 13 | 7 | 18.578 | | 10 | 33 | 15 |
| 2000 | 374.873 | 1.400.000 | 26,8 | 18 | 13 | 5 | 20.826 | | 7 | 29 | 13 |
| 2001 | 380.000 | 1.400.000 | 27,1 | 18 | 13 | 5 | 21.111 | | 7 | 40 | 14 |
| 2002 | 382.676 | 2.000.000 | 19,1 | 19 | 13 | 6 | 20.140 | | 8 | 47 | 14 |
| 2003 | 406.000 | 2.120.000 | 19,2 | 20 | 13 | 7 | 20.300 | | 10 | 47 | 15 |
| 2004 | 400.000 | 1.400.000 | 28,6 | 19 | 12 | 7 | 21.052 | | 9 | 68 | 14 |
| 2013 | 621.000 | 1.968.000 | 31,6 | 25 | 19 | 6 | 24.840 | | 17 | 71 | 21 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2013 i precedents, a Catholic-hierarchy
* (llatí) Bolla Quandoquidem, AAS 49 (1957), p. 813
* (anglès) Scheda della diocesi su www.gcatholic.org
# Serrat del Creus

El Serrat del Creus és una muntanya de 458 metres que es troba al municipi de Foradada, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat del Batlle (Montmajor)

El Serrat del Batlle és una muntanya de 833 metres que es troba al municipi de Montmajor, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Gavarret

El cantó de Gavarret és un cantó francès del departament de les Landes, a la regió de la Nova Aquitània. Està inclòs en el districte de Mont de Marsan, té 15 municipis i el cap cantonal és Gavarret.

## Municipis

* Arcs
* Baudinhan
* Bèthvéser d'Armanhac
* Creon d'Armanhac
* Escalans
* Estiguarda
* Gavarret
* Herrèr
* La Granja
* Lòssa
* Luc Bon
* Mauvesin d'Armanhac
* Parlebòsc
* Rimbés e Baudiet
* Sent Julian d'Armanhac

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1998 | André Poras | PS |
| 1998- | Michel Herrero | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.982 | 4.531 | 4.164 | 3.869 | 3.808 | 3.583 | 3.597 |

## Vegeu també

* Cantons de les Landes
* Vescomtat de Gabarret
# Tossal de la Bastida

El Tossal de la Bastida és una muntanya de 706 metres que es troba al municipi de la Baronia de Rialb, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mèstor

D'acord amb la mitologia grega, Mèstor (en grec antic: Μήστωρ) va ser un rei de Micenes, fill de Perseu i d'Andròmeda.
Es va casar amb Lisídice, la filla de Pèlops i van tenir una filla, Hipòtoe, raptada per Posidó.

## Referències

* ↑ Pseudo-Apol·lodor. Biblioteca, II, 4, 5
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i llatina. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 274. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62,1997, pàg. 149. ISBN 84-297-4146-1, plana 149.
# Esquí artístic i acrobàtic

L'esquí artístic i acrobàtic és una modalitat d'esquí que combina el descens i l'acrobàcia i, també valora l'habilitat d'un esquiador a efectuar determinats moviments tècnics com salts i piruetes.
Va néixer a la dècada de 1930 en els entrenaments dels esquiadors noruecs d'esquí alpí i esquí nòrdic. Stein Eriksen, medallista olímpic d'esquí alpí, va inventar una rutina d'entrenaments amb salts mortals i altres moviments, coneguts com a hot-dog.
Gràcies a aquests entrenaments, el 1979 la Federació Internacional d'Esquí l'acceptà com a esport i va establir una sèrie de reglaments.
Existeixen cinc especialitats:
* Salts acrobàtics o aerial: Els salts acrobàtics es fan mitjançant un trampolí recobert de neu, que permet fer salts de fins a 6 m d'alçada. Els esquiadors executen una sèrie de tombarelles, girs i tirabuixons que són valorats per un jurat.
* Bamps o mogul: L'especialitat de bamps consisteix en un descens amb esquís per una pista escarpada de 250 m plena de monticles i clots, en què s'han d'efectuar diversos salts acrobàtics. Es valora la tècnica d'esquí, els salts realitzats i la velocitat amb què s'efectua el descens.
* Ballet o acroesquí: El ballet o acroesquí consisteix en el descens per una pista nevada en la qual s'efectua una coreografia de passos, piruetes i cabrioles acompanyada per un fil musical.
* Esquí cros: L'esquí cros consisteix en una cursa en què quatre o sis esquiadors prenen la sortida de manera simultània, i emprenen el descens per una pista plena de bamps, clots i revolts peraltats.
* Esquí d'estil lliure o freeskiing: L'esquí d'estil lliure és una nova branca de l'esquí artístic. És una varietat no olímpica que comparteix característiques amb l'skateboard, el bicicròs i el patinatge en línia.
# Serrat Llobater

El Serrat Llobater és una muntanya de 695 metres que es troba entre els municipis de Sant Feliu Sasserra, a la comarca del Bages i de Santa Maria de Merlès, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Premis Brasil Olímpic

El Premi Brasil Olímpic (en portuguès i oficialment, Prêmio Brasil Olímpico) és el nom que reben els guardons anuals concedits pel Comitè Olímpic Brasiler.

## Història i configuració

Els premis van ser creats l'any 1999 pel Comitè Olímpic Brasiler (COB), amb l'objectiu de crear un guardó que servís de màxim reconeixement pels esportistes d'aquest país. La cerimònia d'entrega se celebra a Rio de Janeiro, tret de la primera edició, que va tenir lloc a São Paulo. Estaven dividits en dues categories, masculina i femenina. Per ser elegible, un esportista ha d'estar afiliat a una confederació esportiva que formi part del Programa Olímpic. Cada confederació ha de nominar una única persona (home o dona) per a representar el seu esport i, d'entre tots els nominats, el COB escull tres homes i tres dones per formar la llista finalista. En la llista definitiva, a més, hi entren els guanyadors de l'edició anterior, en el cas de que no fossin part d'aqueix sextet. Des de 2023, el guardó a l'esportista de l'any va batejar-se Premi Rei Pelé, en homenatge a Edson Arantes do Nascimento, mort un any abans.
Els Premis Brasil Olímpic han anat incorporant categories. Entre les principals, el 2001 es va crear el guardó Adhemar Ferreira da Silva (en honor al primer bicampió olímpic brasiler, mort aquell mateix any) que premia anualment a un esportista retirat; i des de 2014 s'atorga el premi de l'afició (prêmio da torcida), per votació popular. Altres trofeus són els de millors esportistes paralímpics, entrenador individual, entrenador d'equip, i el premi a l'esperit olímpic. Des de 2023, s'hi han afegit noves categories: millors equips, millor retorn, i esportista revelació.

## Notes

* 1 2 Premi separat per a homes i a dones.
* 1 2 3 4 5 Premi unificat per a homes i dones.

## Referències

* ↑ «COB muda nome do principal troféu do Prêmio Brasil Olímpico para "Prêmio Rei Pelé"» (en portuguès brasiler). Koka, 16-12-2023. Arxivat de l'original el 2024-05-21. [Consulta: 6 abril 2024].
* ↑ «Eder Jofre ganha Troféu Adhemar Ferreira da Silva» (en portuguès brasiler). Confederació Brasilera d'Atletisme, 14-12-2010. [Consulta: 6 abril 2024].
* ↑ «Escolha o "Atleta da Torcida" do Prêmio Brasil Olímpico 2022» (en portuguès brasiler). globoesporte. Grupo Globo, 15-01-2023. Arxivat de l'original el 2024-04-06. [Consulta: 6 abril 2024].
* ↑ «Prêmio Brasil Olímpico 2023 terá novo formato e novas categorias de premiação» (en portuguès brasiler). Comitè Olímpic Brasiler, 23-11-2023. Arxivat de l'original el 2024-04-06. [Consulta: 6 abril 2024].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (portuguès)
# Cantó d'Astafòrt

El cantó d'Astafòrt és un cantó francès del departament d'Òlt i Garona, situat al districte d'Agen. Té 8 municipis i el cap és Astafòrt.

## Municipis

* Astafòrt
* Caudecoste
* Cuc
* Fals
* Layrac
* Sant Nicolau de la Valerma
* Sant Sixt
* Sauvatèrra e Sent Danís

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1976-1994 | Georges Sagazan | UDF-radical |
| 1994-2004 | Danielle Esteban | PS |
| 2004- | Michel Esteban | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 6.322 | 6.583 | 6.514 | 6.904 | 7.222 | 7.539 | 7.969 |
# Serrat del Pla

El Serrat del Pla és una serra situada al municipi de la Baronia de Rialb a la comarca de la Noguera, amb una elevació màxima de 706 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Alan John

Alan John (7 de maig de 1958) és un compositor australià. Va estudiar música a la Universitat de Sydney, graduant-se el 1980. Les seves composicions inclouen música original per a diverses obres de teatre, pel·lícules (com Holding the Man, Three Dollars i The Bank) i sèries de televisió (incloent Love My Way), i els musicals Jonah Jones, Orlando Rourke i Snugglepot and Cuddlepie.
La seva òpera The Eighth Wonder va ser estrenada el 1995 per Opera Australia. Es va reviure el 2000, durant el Festival de les Arts dels Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 de Sydney, i de nou el 2016. El maig del 2008, la seva òpera de cambra Through the Looking Glass, amb llibret d'Andrew Upton, va ser estrenada per la Victorian Opera al "Malthouse Theatre", Melbourne, dirigida per Richard Gill. Al maig de 2011, la seva òpera How to Kill your Husband, a un llibret de Timothy Daly i basada en el llibre del mateix nom de 2007 de Kathy Lette, es va estrenar al mateix local amb el mateix director.

## Referències

* ↑ "'Holding the Man' Soundtrack Announced". Film Music Reporter. 2015. Consultat 28 setembre 2015.
* ↑ "Victorian Opera". 2007. Archived from the original on 4 juliol 2008. Consultat 14 octubre 2007.
* ↑ "Through the Looking Glass". Malthouse Theatre. 2008. Archived from the original on 24 abril 2008. Consultat 11 maig 2008.
* ↑ "Alice at the Opera". The Australian. 10 maig 2008. Archived from the original on 11 maig 2008. Consultat 10 maig 2008.
* ↑ How to Kill your Husband (and other handy household hints) Archived 23 juny 2011 at the Wayback Machine at the Victorian Opera
# Roca Gran (Sagàs)

La Roca Gran és una muntanya de 568 metres que es troba al municipi de Sagàs, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Torre del Riu

La Torre del Riu és un antic mas convertit en castell, seguint la moda neomedieval del segle xix, que està situat al municipi d'Alp (Baixa Cerdanya). La Torre d'en Feu de Sabadell és el seu castell germà, ja que eren del mateix propietari, el noble barceloní Josep Nicolau d'Olzina i Ferret de Riusech.

## Descripció

És una casa torre amb caràcter de castell romàntic, envoltada per una muralla amb merlets i una torre circular que té accés des dels jardins. La planta és rectangular. És un edifici que té planta baixa i dos pisos. La façana està orientada cap a migdia, i l'entrada està flanquejada per dues torres circulars cobertes amb un alçat conoidal. Hi ha quatre garites als angles de la part superior de l'edifici, totes elles cobertes també amb alçat conoidal. Totes les obertures tenen un tractament historicista, neogòtic, amb finestres coronelles triforades, emmarcades per uns arcs cecs ogivals a sobre dels quals hi ha els escuts heràldics de la successió de la nissaga propietària original, que foren els Pasqual i Cadell. Així veiem els escuts de Morer, Riusech, Olzina, Feu i Ferret. La teulada és a quatre vessants, coberta de pissarra. Té al costat una capella neorromànica inaugurada l'any 1901.

## Història

Antiga torre de defensa datada entre els segles xi-xiii, amb una capella romànica adosada del segle xiii. Durant els segles posteriors la torre va esdevenir un mas agrícola amb nombroses modificacions i perdent la seva fesonomia defensiva. Al 1666 la compra el noble barceloní Francesc de Pasqual i Cadell, i des del segle xvii cap endavant, serien els descendents del senyor Pasqual i Cadell els seus propietaris. No seria fins a final del segle xix quan es va restaurar seguint la moda romàntica que hi havia a Europa.
L'any 1896, el seu propietari i descendent directe de Francesc de Pasqual i Cadell, en Josep Nicolau d'Olzina i de Ferret (1841 - 1924), que en els anys 1879-1901 ja havia reformat la Torre d'en Feu, prop de la ciutat de Sabadell, la va transformar en un castell senyorial de tipus francès. El projecte, que hi afegia molts elements fantasiosos, va ser dut a terme pel mestre d'obres Calixte Freixa i Pla entre 1896 i 1907. La capella original del segle xiii fou enderrocada i s'edificà una altra d'estil neorromànica. En el seu interior es donava culte a la Mare de Déu d'Ovella. Aquesta imatge, d'origen romànic, fou destruïda durant la guerra civil, quan el castell fou utilitzat com a sanatori republicà. Actualment es venera una nova imatge que no té res a veure amb l'estil de l'original. Es fa una missa a l'any cada 8 de setembre.
Ha estat declarat Bé cultural d'interès nacional gràcies a ser un dels màxims exponents de l'arquitectura romàntica que tenim a Catalunya, comparable als castells de la Vall del Loire o Neuschwainstein a Babiera, del rei Lluís II.

## Referències

* 1 2 «Torre del Riu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 maig 2012].
# Cantó de Castilhonés

El cantó de Castilhonés és un cantó francès del departament d'Òlt i Garona, situat al districte de Vilanuèva d'Òlt. Té 10 municipis i el cap és Castilhonés.

## Municipis

* Caüsac
* Castilhonés
* Cavarc
* Dosens
* Ferrensac
* La Landussa
* Lograta
* Montauriòl
* Sant Quentin de Dròt
* Serinhac e Pebodon

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1970-197. | Roger Roques | PS |
| 197.-2001 | Jacques Yvinec | UDF |
| 2001- | Christian Ferullo | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.511 | 3.837 | 3.422 | 3.322 | 3.343 | 3.303 | 3.561 |
# Serrat de l'Herba-sana

El Serrat de l'Herba-sana és una serra situada al municipi de la Baronia de Rialb a la comarca de la Noguera, amb una elevació màxima de 1.197 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Karl Aage Hansen

Karl Aage Hansen (Mesinge, 4 de juliol de 1921 - Gentofte, 23 de novembre de 1990) fou un futbolista danès de la dècada de 1940.
Fou 22 cops internacional amb la selecció de Dinamarca amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1948.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Juventus F.C. i UC Sampdoria a Itàlia i Huddersfield Town a Anglaterra. També jugà a handbol a KFUM Handball i HG Handball.

## Referències

* ↑ p.383 Arxivat 16 July 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.. (PDF) .
* ↑ Danish national team profile
* ↑ Plantilla:Dk icon Career details
* ↑ KFUMs BOLDKLUB Fra klubbens historie Arxivat 28 January 2015$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.. Kfum-fodbold.dk.
* ↑ Lundberg, Knud. Dansk Fodbold. 1. Fra Breslau til Bronceholdet. Copenhagen: Rhodos, 1986, p. 54–55. ISBN 87-7245-132-7.
# Guineu cendrosa

La guineu cendrosa (Lycalopex vetulus) és una espècie de guineu del gènere Lycalopex endèmica del Brasil. És un animal esvelt amb el musell relativament curt i puntat i amb orelles grans. Viu principalment a l'ecosistema brasiler del cerrado, tot i que també se'l pot trobar en hàbitats de transició. És un animal omnívor, tot i que s'alimenta principalment de tèrmits, escarabats piloters, altres insectes i petits vertebrats.

## Referències

* ↑ Wozencraft, W. C. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 16 novembre 2005. ISBN 9780801882210.
* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
* ↑ «Lycalopex vetulus». University of Michigan Museum of Zoology. Animal Diversity Web. [Consulta: 30 octubre 2010].
* ↑ Dalponte, Julio C. «Lycalopex vetulus (Carnivora: Canidae)» (en anglès). Mammalian Species, 847, 25-11-2009, pàg. 1–7. DOI: 10.1644/847.1. ISSN: 0076-3519.
* ↑ Courtenay, O.; Macdonald, D.W.; Gillingham, S.; Almeida, G.; Dias, R. «First observations on South America's largely insectivorous canid: the hoary fox ( Pseudalopex vetulus )» (en anglès). Journal of Zoology, 268, 1, 1-2006, pàg. 45–54. DOI: 10.1111/j.1469-7998.2005.00021.x. ISSN: 0952-8369.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Roc del Picassall

El Roc del Picassall és una muntanya de 1.752 metres que es troba entre els municipis de Saldes i de Vallcebre, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Marmanda Est

El cantó de Marmanda Est és un cantó francès del departament d'Òlt i Garona, situat al districte de Marmanda. Té 9 municipis i part del de Marmanda.

## Municipis

* Agmé
* Birac sus Trec
* Heugaròlas
* Gontaut de Nogaret
* Hautasvinhas
* Longavila
* Marmanda
* Sent Pardol de lo Brolh
* Talhaborg
* Viraselh

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1985 | M. Guillot | UDF |
| 1985-2004 | Gilberte Larrieu | UDF |
| 2004- | Jacques Bilirit | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | - | - | - | - | - | 14.581 |