OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Bònac

El cantó de Bònac és un cantó francès del departament de Cruesa, situat al districte de Garait. Té 13 municipis i el cap és Bònac.

## Municipis

* Bònac
* Le Borg d'Hem
* Chambon Senta Crotz
* Champ Sanglard
* Chamniers
* La Forest dau Temple
* Linard
* L'Ordoir
* Mala Val
* Mesnes
* Mortròu
* Mostier Malcard
* Noseròles

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1979 | Jean Pinton | Divers droite |
| 1979-1985 | Nelly Commergnat | PS |
| 1985-1992 | René Le Caignec | Divers droite |
| 1992- | Jean Commergnat | Divers gauche, després PRG |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 7.039 | 7.742 | 6.642 | 6.150 | 5.738 | 5.342 | 5.214 |
# Cantó de Charnalhas

El cantó de Charnalhas és un cantó del departament francès de la Cruesa, a la regió de Llemosí. Està inclòs al districte de Lo Buçon i té 11 municipis. El cap cantonal és Charnalhas.

## Municipis

* Lo Chauchèt
* Charnalhas
* Eissodun
* La Vavetz
* Pairac
* Puég Malsinhac
* La Serra
* Sent Chabrés
* Sent Desíer la Tor
* Sent Medard la Rochèta
* Sent Pardos los Cars

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1970-1994 | Pierre Lavédrine | RPR |
| 1994-2010 | Guy de Lamberterie | UDF, després UMP |
| 2010- | Patrice Morançais | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 5.546 | 6.059 | 5.349 | 4.883 | 4.557 | 4.250 | 4.169 |

## Vegeu també

* Cantons de la Cruesa
# Cantó de Falatin

El cantó de Falatin és un cantó francès del departament de Cruesa, situat al districte de Lo Buçon. Té 9 municipis i el cap és Falatin.

## Municipis

* Cròsa
* Falatin
* Mostier Roselha
* Possanjas
* Sent Afeiran la Montanha
* Sent Frion
* Sent Quentin
* Sent Iries la Montanha
* Valièra

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1970-1982 | Jean Mazet | Divers droite |
| 1982 | P. Chausselat | RPR |
| 1982-1994 | Pierre Gaudon | PS |
| 1994- | Yves Chamfreau | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 4.839 | 5.376 | 5.228 | 5.013 | 4.693 | 4.386 | 4.315 |
# Puig Cargol (Calonge)

El Puig Cargol és una muntanya de 357 metres que es troba al municipi de Calonge, a la comarca catalana del Baix Empordà.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 311102001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cercopitec coronat

El cercopitec coronat (Cercopithecus pogonias) és una espècie de primat de la família dels cercopitècids. Viu a Angola, el Camerun, la República Centreafricana, la República del Congo, la República Democràtica del Congo, Guinea Equatorial, el Gabon i Nigèria.

## Referències

* ↑ Oates, J. F., Hart, J., Butynski, T. i Groves, C. P. Cercopithecus pogonias. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 gener 2009.
# Cal Teixidor (Moià)

Cal Teixidor és una masia situada en el terme municipal de Moià, a la comarca catalana del Moianès. La trobem a ponent de Moià, integrada en el nucli urbà. És a migdia de la carretera de Vic, la N-141c, al costat de migdia del semàfor que hi ha a la sortida oest de la vila. Està situada a 702 metres d'altitud.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Garait Nòrd

El cantó de Garait Nòrd és un cantó francès del departament de Cruesa, situat al districte de Garait. Té 5 municipis i part del de Garait.

## Municipis

* Ajain
* Glenic
* Garait
* Jòlhac
* Lada Peire
* Sent Fiel

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1973 | Guy Beck | PS |
| 1973-1982 | André Lejeune | PS |
| 1982-1994 | Marc Coubret | PS |
| 1994-2001 | Bernard de Froment | RPR |
| 2001- | Daniel Dexet | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | - | - | - | - | - | 8.953 |
# Puig de Cucala

El Puig de Cucala és una muntanya de 194 metres que es troba al municipi de Mont-ras, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Talapoin

Els talapoins (Miopithecus) són un gènere de micos de la família dels cercopitècids que conté dues espècies: el talapoin d'Angola i el talapoin del Gabon. Els talapoins viuen al centre d'Àfrica, en una regió que s'estén des del Camerun fins a Angola.
Mesuren uns 32-45 cm de llargada i pesen entre 1,3 kg (mascles) i 0,8 kg (femelles), cosa que en fa els primats més petits del grup dels catarrins. El pelatge dorsal és de color verd grisós i el ventral és de color blanquinós. El cap és rodó i presenta un nas curt. Com en molts altres primats, els mascles són més grossos que les femelles.
# Bisbat de Srikakulam

El bisbat de Srikakulam (hindi: శ్రీకాకుళం డియోసెస్; llatí: Dioecesis Srikakulamensis) és una seu de l'Església catòlica a Índia, sufragània de l'arquebisbat de Visakhapatnam. Al 2017 tenia 84.124 batejats d'un total de 3.808.756 habitants. Actualment està regida pel bisbe Vijaya Kumar Rayarala, P.I.M.E.

## Territori

La diòcesi comprèn el districte de Srikakulam i els taluks de Kurupam, Parvathipuram, Cheepurupalli i Gummalakshmipuram al districte de Vizianagaram, a l'extrem nord-est de l'estat indi del Andhra Pradesh.
La seu episcopal és la ciutat de Srikakulam, on es troba la catedral de Santa Maria de la Misericòrdia.
El territori s'estén sobre 8.524km² i està dividit en 36 parròquies.

## Història

La diòcesi fou erigida l'1 de juliol de 1993 mitjançant la butlla Ad aptius fovendum del papa Joan Pau II, prenent el territori de la diòcesi de Visakhapatnam (avui arxidiòcesi).
Originàriament sufragània de l'arquebisbat de Hyderabad, el 16 d'octubre de 2001 passà a formar part de la província eclesiàstica de l'arquebisbat de Visakhapatnam.

## Cronologia episcopal

* Innayya Chinna Addagatla (1 de juliol de 1993 - 12 de desembre de 2018 jubilat)
* Vijaya Kumar Rayarala, P.I.M.E., des del 16 de juliol de 2019

## Estadístiques

A finals del 2017, la diòcesi tenia 84.124 batejats sobre una població de 3.808.756 persones, equivalent al 2,2% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parroquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1999 | 49.400 | 2.967.191 | 1,7 | 36 | 20 | 16 | 1.372 | | 18 | 95 | 22 |
| 2000 | 52.648 | 2.970.191 | 1,8 | 37 | 22 | 15 | 1.422 | | 17 | 88 | 22 |
| 2001 | 53.240 | 2.970.191 | 1,8 | 36 | 21 | 15 | 1.478 | | 16 | 87 | 22 |
| 2002 | 55.205 | 2.995.280 | 1,8 | 34 | 22 | 12 | 1.623 | | 16 | 90 | 22 |
| 2003 | 57.515 | 3.001.280 | 1,9 | 38 | 20 | 18 | 1.513 | | 22 | 94 | 22 |
| 2004 | 59.670 | 3.001.980 | 2,0 | 37 | 23 | 14 | 1.612 | | 16 | 98 | 24 |
| 2010 | 63.976 | 3.311.000 | 1,9 | 44 | 31 | 13 | 1.454 | | 18 | 115 | 29 |
| 2014 | 69.165 | 3.257.000 | 2,1 | 54 | 40 | 14 | 1.280 | | 17 | 101 | 33 |
| 2017 | 84.124 | 3.808.756 | 2,2 | 66 | 49 | 17 | 1.274 | | 25 | 105 | 36 |

## Bibliografia

* Butlla Ad aptius fovendum (llatí)

## Fonts

* Anuari pontifici del 2018 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Srikakulam (anglès)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Esquema de la diòcesi a la pàgina de la Conferència Episcopal Índia (anglès)
* Esquema de la diòcesi a la pàgina de la UCAN (anglès)
* Esquema de la diòcesi Arxivat 2019-07-16 a Wayback Machine. a la pàgina de la UCAN Índia (anglès)
# Epipremnum moluccanum

Epipremnum moluccanum és una espècie de planta amb flors del gènere Epipremnum i de la família de les aràcies (Araceae).

## Descripció

Epipremnum moluccanum és un gran escalador d'arrels. La planta adulta té una tija d'uns 7 mm de diàmetre, epidermis minuciosament asprosa, entrenusos d'uns 3,5 cm de llarg, separats per cicatrius de fulles prominents proveïdes d'un coll estret de teixit de la beina. Les catafil·les i les profil·les aviat s'assequen i cauen. El pecíol fa entre 18 a 21 cm x 7 a 10 mm, canaliculat, llis, marró pàl·lid assecat a l'aire. La beina peciolar és molt prominent, que s'estén al llarg de la superfície adaxial del geniculum i més o menys fusionant-se amb els marges de la làmina, els marges una mica irregulars, la base de la beina més o menys tancant la tija.
La inflorescència és solitària, subtesses per una fulla de fullatge totalment desenvolupada amb una beina peciolar molt expandida. El peduncle fa 4,3 x 5 mm, sub-terete, epidermis lleugerament rugosa. L'espata és en forma de canoa, exterior i interior és groc apa. Espàdice estipitat, porció fèrtil cilíndrica, àpex arrodonit, inserit obliquament sobre estípi; estípi de 10 x 6 mm, inserit obliquament al peduncle. Les flors fan entre 2 a 2,5 mm de diàmetre, amb 4 estams i amb 5 filaments d'1 mm. Les anteres estretament ovoides, de 3 a 5 x 0,75 a 1 mm, ovari 7 a 9 x 2,5 a 4 mm, cilíndric, part basal comprimida lateralment amb 2 òvuls 2; regió estilar d'uns 2,2 x 2 mm, trapezoïdal en material postantesi assecat a l'aire, una mica feble, àpex aplanat, marges lleugerament aixecats en material sec; estigma allargat i globós, d'uns 1,5 mm x 0,5, circumferencial, molt lleugerament prominent.
El fruit és verd i la regió estilar és una mica dèbil.

## Distribució i hàbitat

Epipremnum moluccanum és originària de les illes Moluques.
En el seu hàbitat és trepador i creix principalment al bioma tropical humit, però cal més informació ja que no és clar que creixi a les muntanyes per sobre dels arbres.

## Taxonomia

Epipremnum moluccanum va ser descrita per Heinrich Wilhelm Schott i publicat a Annales Musei Botanici Lugduno-Batavi 1: 130, a l'any 1863.

### Etimologia

Epipremnum: nom genèric de dues paraules gregues ἐπί (damunt) i πρέμνον (soca).
moluccanum: epítet geogràfic que al·ludeix a la seva àrea de distribució a les illes Moluques.

## Referències

* 1 2 «4. Epipremnum moluccanum Schott» (en anglès). International Aroid Society, Inc.. [Consulta: 26 desembre 2023].
* 1 2 «Epipremnum moluccanum Schott». Royal Botanic Gardens, Kew | Plants of the World Online. [Consulta: 26 desembre 2023].
* ↑ «Epipremnum moluccanum». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 26 desembre 2023].
* ↑ Quattrocchi, Umberto. CRC World Dictionary of Medicinal and Poisonous Plants: Common Names, Scientific Names, Eponyms, Synonyms, and Etymology (en anglès). Conjunt de 5 volums, 19 d'abril de 2016. ISBN 9781482250640.
* ↑ «moluccanus,-a,-um» (en anglès). plantillustrations.org. [Consulta: 26 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Imatge d'Epipremnum moluccanum
# Membrana esofàgica

Les membranes esofàgiques són membranes primes que es troben a qualsevol part de l'esòfag.

## Presentació

Els seus principals símptomes són dolor i dificultat per a empassar (disfàgia).

## Causes

S'observen principalment en la síndrome de Plummer-Vinson, que s'associa amb l'anèmia ferropènica crònica. Un de cada 10 pacients amb síndrome de Plummer-Vinson eventualment desenvoluparà un carcinoma de cèl·lules escatoses de l'esòfag, però no és clar si les membranes esofàgiques en si mateixes siguin un factor de risc.
Les membranes esofàgiques s'associen amb malalties ampul·lars (com ara epidermòlisi ampul·lar, pèmfig i pemfigoide ampul·lar), amb la malaltia de l'empelt contra l'hoste quant implica l'esòfag, i amb la malaltia celíaca.

## Diagnòstic

La prova diagnòstica preferida és un ènema de bari, però també l'esofagogastroscòpia.

## Tractament

Les membranes i els anells esofàgics es poden tractar amb dilatació endoscòpica.

## Referències

* ↑ Consulta a Termcat. 2023
* ↑ Medscape "Esophageal Webs and Rings" Retrieved on 27 March 2017
* ↑ «Dysphagia». The Lecturio Medical Concept Library. [Consulta: 10 agost 2021].
* ↑ «Esophageal web in Plummer-Vinson syndrome». The Laryngoscope, vol. 98, 9, 9-1988, pàg. 994–8. DOI: 10.1288/00005537-198809000-00014. PMID: 3412097.
* ↑ «What are the risk factors for cancer of the esophagus?». Esophagus Cancer. American Cancer Society. Arxivat de l'original el 25 de juliol 2010. [Consulta: 15 abril 2012].
* ↑ «Clinical presentation of celiac disease in the pediatric population». Gastroenterology, vol. 128, 4 Suppl 1, 4-2005, pàg. S68–73. DOI: 10.1053/j.gastro.2005.02.015. PMID: 15825129.
# Tu mourras moins bête...

Tu mourras moins bête... és un còmic digital humorístic de Marion Montaigne creat el 2008. La sèrie es va començar a publicar en forma d'àlbum per Ankama Editions a partir del 2011 i Delcourt el 2014. L'any 2016, el còmic va ser adaptat a una sèrie animada emesa pel canal Arte.

## Argument

A través dels personatges de la professora Moustache i de la seva ajudant Nathanaëlle (el gènere dels personatges no és clar, són dones encara que la professora tingui bigoti, i a la sèrie animada tinguin veus masculines), el còmic respon amb humor a les preguntes científiques que els falsos lectors envien per correu, tot intentant ser el més rigorós científicament possible. Cada article va acompanyat d'una bibliografia on es detallen les fonts que van inspirar l'autor. Les manifestacions estan salpebrades amb referències a la cultura popular (El Senyor dels Anells, Terminator, Retorn al futur, CSI , etc.) i a diversos personatges públics (els germans Bogdanov, David Hasselhoff, Bernard Henri-Lévy, etc.).
Marion Montaigne és sovint convidada per científics i alguns dels seus articles són informes de visites realitzades a institucions: l'Observatori de París, la Universitat Pierre i Marie Curie o el Centre National d'Études Spatiales.

## Premis

2013: Premi del Públic al Festival del Còmic d'Angulema pel segon volum Quoi de neuf, docteur Moustache?

## Referències

* ↑ Rochette, Hélène «Sur Arte, science au poil avec Prof Moustache» (en francès). Télérama, 04-09-2017.
* ↑ «Entretien avec les créateurs de la série | Tu mourras moins bête | ARTE» (en francès). Youtube, 11-04-2020. [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ «Tu mourras moins bête* - Professeur Moustache étale sa science ! Tome 4 / Afis Science - Association française pour l’information scientifique» (en francès). Afis, Association française pour l'information scientifique, 05-05-2016. [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ «Mercredi, de sortie» (en francès), 16-12-2009.
* ↑ «Mardi, c'est robologie» (en francès), 23-11-2011.
* ↑ «Mardi, parabologie» (en francès), 09-04-2013.
* ↑ Natacha Lefauconnier. «Marion Montaigne : comment je suis devenue auteure de BD» (en francès). L'Étudiant, 07-02-2018. [Consulta: 13 març 2018].
# Capsulitis adhesiva de l'espatlla

La capsulitis adhesiva de l'espatlla, també coneguda com a espatlla glaçada o espatlla congelada (entre altres denominacions), és un trastorn que s'associa amb rigidesa de l'espatlla i, en menor grau, dolor. Hi ha una pèrdua de la capacitat de moure l'espatlla, tant voluntàriament com involuntària, en múltiples direccions, especialment en la rotació externa. L'espatlla en si, però, generalment no fa mal quan es toca. També se sol produir una pèrdua de múscul al voltant de l'espatlla. L'inici és gradual al llarg de setmanes a mesos. Rarament es pot complicar amb una fractura d'húmer o la ruptura del tendó del bíceps.
La causa en la majoria dels casos és desconeguda. Aquest trastorn també pot ocórrer després d'un traumatisme o una cirurgia a l'espatlla. Els factors de risc inclouen la diabetis i l'hipotiroïdisme. La capsulitis adhesiva va ser cinc vegades més freqüent en pacients diabètics que en el grup control, segons una metaanàlisi publicada el 2016. El mecanisme subjacent implica inflamació i formació de cicatrius. El diagnòstic es basa generalment en els símptomes de la persona i en un examen físic. El diagnòstic pot ser recolzat per una ressonància magnètica.
Aquest trastorn sol requerir fisioteràpia, pot millorar amb el temps, però això pot trigar diversos anys. Tot i que es poden provar diversos tractaments, com ara els AINE, i la injecció a l'articulació de l'espatlla de glucocorticoides, no és clar quin és el millor. Es pot suggerir la cirurgia per a aquells que no milloren després d'uns mesos. Al voltant del 4% de les persones estan afectades. És més freqüent en persones de 40 a 60 anys i en dones.

## Notes

* ↑ capsulitis rectàctil, muscle glaçat i, rarament, com a bursitis/malaltia/periartritis de Duplay o peritendinitis adhesiva.

## Referències

* ↑ Termcat
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 «Adhesive Capsulitis: Diagnosis and Management». American Family Physician, vol. 99, 5, 3-2019, pàg. 297–300. PMID: 30811157.
* 1 2 3 4 5 Adhesive Capsulitis in StatPearls, January 2020.
* 1 2 «Adhesive capsulitis». JAAPA, vol. 29, 6, 6-2016, pàg. 58–59. DOI: 10.1097/01.jaa.0000482308.78810.c1. PMID: 27228046.
* ↑ «Treatment of Adhesive Capsulitis of the Shoulder». The Journal of the American Academy of Orthopaedic Surgeons, vol. 27, 12, 6-2019, pàg. e544–e554. DOI: 10.5435/JAAOS-D-17-00606. PMID: 30632986.
# Colomban Cri-cri

El Colomban Cri-Cri és l'aeronau tripulada amb motor més petita del món i va ser dissenyada a principis dels anys 70 per l'enginyer aeronàutic francès Michel Colomban. El nom Cri-Cri ve del renom de Christine, una de les filles de Colomban. i també és la paraula francesa que s'utilitza per denominar el so d'un grill o cigala, tot i que no és clar si Colomban buscava aquest doble significat.

## Disseny i desenvolupament

El MC-10 Cri-Cri presenta una ala baixa amb voladís, una cabina tancada de bombolla monoplaça, tren d'aterratge fixe en tricicle i motors muntats al davant de l'aeronau amb configuració de tracció. L'aeronau està feta completament d'alumini encolat a un tipus de PVC. Més endavant Colomban va proposar una nova versió biplaça, el MC-1000, que va obtindre el mateix èxit de vendes.

## Especificacions (MC 15)

Característiques generals
* Tripulació: 1
* Longitud: 3,9 m
* Envergadura: 4,9 m
* Alçada:
* Superfície de l'ala 3,1 m2
* Pes buit: 78 kg
* Pes màxim d'enlairament: 170 kg
* Motors: 2× JPX PUL 212 motors mono-cilindre de pistó , 15 h.p. cada un
* Hèlixs: de 2 pales
Rendiment
* Velocitat màxima: 220 km/h
* Velocitat de creuer: 185 km/h
* Abast: 463 km
* Sostre de servei: 3.700 m
* Ràtio d'ascens: 6,6 m/s
* Càrrega alar: 55 kg/m2

## Vegeu també
### Aeronaus comparables en rol, configuració i època

* Aerosport Rail
* Beaujon Enduro
* Beaujon Mach .07

## Referències

* ↑ «MC-15 Cri-Cri». free.fr. [Consulta: 29 gener 2017].
* ↑ «Le plus petit avion du monde – Cricri, un moustique sur l'aile des géants». parismatch.com. [Consulta: 15 març 2017].
* ↑ «Le MC-15 "Cri-cri" – Ailes Anciennes de Haute-Savoie». ailesahs.com. Arxivat de l'original el 18 d’agost 2018. [Consulta: 15 març 2017].
* ↑ «CRICRI : Définition de CRICRI». cnrtl.fr. [Consulta: 15 març 2017].
* ↑ Swanson, Molly. «Cri-Cri Homebuilt Aircraft». aerospaceweb.org, 28-05-2006. [Consulta: 12 març 2017]. «Colomban dubbed his unique aircraft the Cri-Cri, French for "cricket", after the nickname of his daughter.»
* 1 2 Besse, François. 100 aviones de leyenda. (en castellà). Barcelona: Reditar Libros, S.L., 2006, p. 44. ISBN 9788496449268.
* ↑ Lednicer, David. «The Incomplete Guide to Airfoil Usage», 2010. Arxivat de l'original el 20 d'abril 2010. [Consulta: 7 octubre 2012].
* ↑ Tacke, Willi; Marino Boric; et al: World Directory of Light Aviation 2015–16, page 116. Flying Pages Europe SARL, 2015. ISSN 1368-485X
# Neurolideratge

El neurolideratge es refereix a l'aplicació dels resultats de la neurociència al camp del lideratge. El terme neurolideratge va ser encunyat per primera vegada per David Rock l'any 2006 a la publicació nord-americana Strategy+Business.
El neurolideratge no està exempt de crítiques. Es qüestionen si tenir dades científiques del cervell per fer una còpia de seguretat del que es creia comunament aporta algun valor. Tampoc és clar que la neurociència estigui prou desenvolupada per poder-ne aplicar els resultats.

## Referències

* ↑ Lafferty, Christina L.. «NeuroLeadership: sustaining research relevance into the 21st century». SAM Advanced Management Journal, 22-06-2010. [Consulta: 30 març 2012].
* ↑ «David Rock». David Rock, 06-11-2011. [Consulta: 31 març 2012].
* ↑ Arxivat November 14, 2007, a Wayback Machine.
* ↑ Vegeu per exemple els comentaris de Howard Gardner i Warren Bennis a Australian Financial Review 9 November 2007 Arxivat 2 de desembre 2020 a Wayback Machine.
# La Tossa (Alfara de Carles - Xerta)

La Tossa és una muntanya de 552 metres que es troba entre els municipis d'Alfara de Carles i de Xerta, a la comarca catalana del Baix Ebre.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Emili Costa i Tomàs

Emili Costa i Tomàs (Alacant, 17 de gener de 1882 - Orleansville, 26 de març de 1939) va ser un polític i periodista valencià, fundador del Diario de Alicante, El Día i president segon de l'Agrupació Regionalista Alacantina.
Republicà i anticlerical, estudià dret a Madrid. El 1909 funda el Diario de Alicante i en 1917 va impulsar la creació a Alacant de la Lliga Antigermanòfila.
Membre, des del 1908, del Partit Radical, participà en la Junta Municipal d'Alacant en diverses ocasions i el 1935 s'integra a Unió Republicana. A la fi de la Guerra Civil va haver d'exiliar-se a Algèria on va morir al cap de poc temps.

## Referències

* 1 2 3 «Biografia Emili Costa i Tomàs · memoriavalencianista.cat». [Consulta: 26 desembre 2024].
# Cantó de Frontenay-Rohan-Rohan

El cantó de Frontenay-Rohan-Rohan és un cantó francès del departament de Deux-Sèvres, situat al districte de Niort. Té 9 municipis i el cap és Frontenay Rohan-Rohan.

## Municipis

* Amuré
* Arçais
* Bessines
* Épannes
* Frontenay Rohan-Rohan
* Le Vanneau-Irleau
* Saint-Symphorien
* Sansais
* Vallans

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1982 | Roger Chatelain | UDSR, després rad. i després MRG |
| 1982-1988 | Colette Lision | RPR |
| 1988-1994 | Claude Juin | PS |
| 1994- | Joël Misbert | Divers gauche, després PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 6.342 | 6.462 | 7.044 | 7.991 | 8.649 | 9.136 | 10.659 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Costurer

Un costurer és un recipient en forma de cistella o caixa en què es guarda el material de costura. Els costurers típics són cistelles o caixes en què es guarden agulles, fils i altres estris necessaris per fer tasques de costura. La majoria són lleugers i mòbils però històricament han existit costurers fixos que constituïen autèntics mobles compostos d'un recipient que s'assentava sobre unes potes rígides. Els costurers disposen de diversos compartiments en què es posen ordenadament els botons, bobines de fil, tisores, etc. Poden consistir en un cistell, una caixa, un moble amb calaixos o un simple embolcall de tela amb butxaques. Un model clàssic està compost per diverses safates superposades on es guarden els materials. En obrir-lo, es desplacen escalonadament col·locant de manera que s'observa l'interior de totes elles. Entre els estris que ha de tenir un costurer hi ha: Botons de diversos materials i mides. S'acostuma a guardar-los en un recipient petit amb tapa; cinta mètrica de sastre graduat per les dues cares; bobines de fil de diferents colors, i els fonamentals blanc, negre i blau; tisores de costurera; didal; agulles de diverses mides incloent agulles de cosir.
El costurer de viatge és un recipient o sobre que conté els elements bàsics per a realitzar una actuació d'urgència. Es porta com a part de l'equipatge en els desplaçaments i conté com a mínim fil, agulla i alguns botons.

## Enllaços externs

* Com armar un costurer
* http://www.anticuarios.biz/costureros/95/costureros Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine.