OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Castellana (Pinell de Solsonès)

Castellana és una masia de Pinell de Solsonès (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tenen referències de la masia des del segle xvi.

## Situació

Està situada a 689 m d'altitud. Es troba a la part occidental del terme municipal, a la capçalera de la rasa de Castellana, a llevant del serrat de l'Ascensió. Queda enlairada sobre els camps de conreu que s'estenen a banda i banda de la masia.
S'hi va des de la carretera asfaltada C-149a (de Solsona - els Colls - Sanaüja). A 18,5 km de Solsona i 10,4 de Sanaüja (41° 56′ 42″ N, 1° 20′ 46″ E﻿ / ﻿41.945055°N,1.346144°E﻿ / 41.945055; 1.346144) es troba la pista, ben senyalitzada, que hi mena. La masia està a uns 400 metres.

## Descripció

És un mas format per diferents edificacions que formen un pati interior tancat, accedint a aquest pati a través d'un portal i un porxo d'entrada. L'edifici principal té la porta d'entrada d'arc de mig punt rebaixat adovellat i la resta d'obertures són allindades. El parament és de pedra irregular sense devastar excepte la llinda i brancals de les obertures que són de grans carreus de pedra.
La capella (dedicada a Sant Josep) és de planta rectangular amb coberta a dues aigües i el carener perpendicular a la façana principal. La porta d'entrada és d'arc rebaixat amb una motllura llisa que l'emmarca, per sobre hi ha un òcul i la façana està rematada per un campanar d'espadanya d'un ull. El parament és de pedra irregular coberta amb arrebossat excepte les cantoneres que són grans carreus ben tallats i de pedra vista.
A l'interior de la capella es conserva una imatge procedent de l'ermita de l'Ascensió.
En una de les edificacions annexes hi ha dos cups de pedra, utilitzats antigament pel vi, de forma cilíndrica.

## Referències

* 1 2 Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* ↑ Ajuntament de Pinell de Solsonès Pla d'ordenació urbanística municipal de Pinell de Solsonès - Catàleg de masies i cases rurals (expedient 2009 / 037061 / N) [Pinell de Solsonès], 2014, pàg. 211-212 [Consulta: gener 2022].
* ↑ «Castellana (Pinell de Solsonès)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 «Castellana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 juliol 2015].
* 1 2 Antoni Bach i Riu. Consell Comarcal del Solsonès. Masies del Solsonès, abril 1995, p. 171. D.L. L-418/95.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Enllaços externs

* Castellana, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
Viccionari
# Ratpenat de llança de Koepcke

El ratpenat de llança de Koepcke (Gardnerycteris koepckeae) és una espècie de ratpenat de la família dels fil·lostòmids. Viu a altituds de fins a 1.600 msnm a Colòmbia, el Perú i, possiblement, l'Equador i Veneçuela. No se sap gaire cosa sobre el seu hàbitat i la seva història natural. La Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN) el classifica com a espècie amb «dades insuficients», però diversos estudis han plantejat la seva recategorització com a espècie gairebé amenaçada, vulnerable o en perill. Fou anomenat en honor de l'ornitòloga alemanya Maria Koepcke.

## Referències

* ↑ Morales-Martínez et al., 2020, p. 439 i 445.
* ↑ Morales-Martínez et al., 2020, p. 439.
* ↑ Beolens, Watkins i Grayson, 2009, p. 226 i 227, «Koepke».

## Bibliografia

* Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009. ISBN 978-0801893049.
* Morales-Martínez, D. M.; Ramírez-Chaves, H. E.; Colmenares-Pinzón, J. E.; Gómez, L. G. «The Koepcke's spear-nosed bat, Gardnerycteris koepckeae (Gardner and Patton, 1972) (Chiroptera: Phyllostomidae), is not endemic to Peru: first record from the Amazon foothills of Colombia» (en anglès). Mammalia, 84, 5, 2020, pàg. 439–447. DOI: 10.1515/mammalia-2019-0107.
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Muntanya de Siurana

La Muntanya de Siurana és una muntanya de 137 metres que es troba al municipi de Viladamat, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig Alt Gran

El Puig Alt Gran és una muntanya de 193 metres a cavall dels municipis del Port de la Selva i Cadaqués, a la comarca de l'Alt Empordà i França.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig d'Avall

El puig d'Avall és una muntanya de 451 metres, situada al terme municipal de Maçanet de Cabrenys, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig de la Guàrdia (Maçanet de Cabrenys)

El puig de la Guàrdia és una muntanya de 365 metres situada al municipi de Maçanet de Cabrenys, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roc Civader

El Roc Civader és una muntanya de 773 metres que es troba al municipi de la Jonquera, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig de l'Àliga (Roses)

El Puig de l'Àliga és una muntanya de 462 metres que es troba al municipi de Roses, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 314083015).
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Puig de Queralbs

El Puig de Queralbs és una muntanya de 617 metres que es troba al municipi de la Selva de Mar, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig de sa Cruïlla

El Puig de sa Cruïlla és una muntanya de 322 metres que es troba al municipi de Cadaqués, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig de Sant Marc

El Puig de Sant Marc és una muntanya de 1.327 metres que es troba entre els municipis d'Albanyà, a la comarca de l'Alt Empordà i de Montagut i Oix, a la comarca catalana de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig del Coll dels Pins

El puig del Coll dels Pins és una muntanya de 633 metres situada al municipi de Maçanet de Cabrenys, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig del Solà de Sant Pere

El puig del Solà de Sant Pere és una muntanya de 597 metres situada al municipi de Maçanet de Cabrenys, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig del Vaquer

El Puig del Vaquer és una muntanya de 425 metres que es troba entre els municipis de Llançà, a la comarca de l'Alt Empordà i França.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig Falcó

El Puig Falcó és una muntanya de 1.097 metres que es troba entre els municipis d'Albanyà i de Maçanet de Cabrenys, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
# Puig Rodó (Sant Mori)

El Puig Rodó és una muntanya de 116 metres que es troba al municipi de Sant Mori, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig Ros (Garrigàs)

El Puig Ros és una muntanya de 134 metres que es troba al municipi de Garrigàs, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roc de la Campana

El Roc de la Campana és una muntanya de 1.438 metres, situada entre el municipi de Maçanet de Cabrenys, de l'Alt Empordà, i la comuna dels Banys d'Arles i Palaldà, a la del Vallespir (Catalunya del Nord).
És a l'extrem de migdia del terme dels Banys d'Arles i Palaldà i al septentrional del de Maçanet de Cabrenys, a la mateixa carena dels Pirineus. És a prop al nord-est del Roc de la Sentinella i al sud-oest de la Collada de Sant Martí.
És un dels escenaris habituals de les rutes excursionistes per aquesta zona dels Pirineus.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ El Roc de la Campana en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Reiners». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Roca de l'Àliga (Pau)

El Roca de l'Àliga és una muntanya de 233 metres que es troba entre els municipis de Pau i de Vilajuïga, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roca Alta (Albanyà)

El Roca Alta és una muntanya de 507 metres que es troba entre els municipis d'Albanyà i de Sant Llorenç de la Muga, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Roca Alta (Albanyà)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Puig Rodó (Masarac)

El Puig Rodó és una muntanya de 64,5 metres que es troba al municipi de Masarac, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cabrera (Montferrer i Castellbò)

El Cabrera és una muntanya de 2.062 metres que es troba al municipi de Montferrer i Castellbò, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
Viccionari
# Cap d'Avemaria

El Cap d'Avemaria és una muntanya de 1.489 metres que es troba al municipi de les Valls de Valira, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cap d'Estany

El Cap d'Estany és una muntanya de 1.348 metres que es troba al municipi de Coll de Nargó, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# El Pui (la Vansa i Fórnols)

El Pui és una muntanya de 1.581 metres que es troba al municipi de la Vansa i Fórnols, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Els Cuassos

Els Cuassos és una muntanya de 1.958 metres que es troba al municipi de les Valls de Valira, a la comarca de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Intonaco

Intonaco és un terme italià per a la capa fina de calç sobre la qual es pinta un fresc. La calç es pinta mentre està humida, per a permetre que el pigment penetri en el mateix intonaco. Una capa anterior, anomenada arriccio, es col·loca lleugerament per a proporcionar una clau a l'intonaco, i s'ha de deixar assecar, normalment durant alguns dies, abans que s'apliqui i es pinti una capa final molt prima. En italià, el terme intonaco també s'utilitza per a recobriments de guix o morter normal en edificis.

## Tipus d'estabilitzadors

L'intonaco pot ser estabilitzat usant:
* Calç;
* Guix de construcció;
* Guix de construcció amb base de sulfat de calci;
* Ciment amb base de terracota.

## Referències

* ↑ Ugo Procacci, in Frescoes from Florence, p. 15-25 1969, Arts Council, Londres.
# Ahaus

Ahaus és un municipi alemany de l'estat federat de Renània del Nord-Westfàlia. Es troba prop de la frontera amb els Països Baixos i a 20 km de la ciutat d'Enschede.
En aquesta localitat hi ha dipòsits de combustible per a centrals nuclears, així com també per emmagatzematge de contenidors amb residus radioactius.
El municipi es divideix administrativament en sis districtes: Ahaus, Alstätte, Graes, Ottenstein, Wessum i Wüllen.
# Amapá (municipi)

Amapá és un municipi de Brasil, en l'est de l'estat d'Amapá. La seva població és de 7.465 habitants (2006) i la seva extensió és de 9.169 km², la qual cosa dona una densitat de població de 0,79 hab/km². Limita al nord i a l'est amb l'oceà Atlàntic, amb els municipis de Macapá i Cutias al sud, Tartarugalzinho i Pracuúba al sud-oest i Calçoene a l'oest i nord-oest.

## Referències

* ↑ «Amapá - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Amapá - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
# BMW /5

Les BMW /5 són motocicletes fabricades per BMW a la planta de Spandau a Berlín entre els anys 1970 i 1973. Amb la sèrie /5 BMW inicia la producció de motocicletes de gran cilindrada. Amb 498cc la R50/5, 599cc la R60/5 i 749cc la R75/5. El seu motor és del tipus Boxer Twin de la marca bavaresa, amb 4 velocitats, sistema elèctric de 12V. i arrancada electrònica, per primera vegada un model de BMW té intermitents de sèrie. Un pes de 210Kg. en sec i una velocitat màxima de 175 km/hora en el model de més cubicatge. L'any 1972 apareix la versió "toaster" adreçada al mercat nord-americà, caracteritzat per un nou dipòsit més petit, de 4US gallons (15 litres) amb panells cromats que recorda una torradora de pa, d'aquí el seu sobrenom. L'any 1973 apareix amb un nou basculant 6,4 cm més llarg, aquest model serà conegut com a LWB "long wheel base" permetrà dotar-la d'una bateria de més capacitat i serà la base de la sèrie /6, model que substituirà a les /5.

## Referències

* ↑ ACEM, the Motorcycle Industry in Eur[Consulta: 08 desembre 2009]
* ↑ Specifications for BMW motorcycle engines[Consulta: 08 desembre 2009]
* ↑ BMW BOXER TWINS GREAT BIKES SERIES Autor: Ian Fallon ISBN 978-1-85960-963-7
* ↑ Patrignani, Roberto; Colombo, Mario. «B.M.W. R 75/5». A: Motocicletas (en castellà). Traducció: Roser Berdagué. Barcelona: Editorial Teide, Instituto Geográfico De Agostini, 1972, p. 44.
* ↑ Fuel tanks on BMW motorcycles: 1970 - 1973 Arxivat 2009-12-20 a Wayback Machine. [Consulta: 8 de desembre 2009]
* ↑ The BMW motorcycle /2, /3, /5, /6 and /7 models

## Enllaços externs

* Club, història, trobades, tècnica ... Arxivat 2009-12-16 a Wayback Machine.
* Café racers
* Informació sobre BMW Arxivat 2007-06-22 a Wayback Machine.
* Article del 1973 a Motorcycle Classics sobre la BMW R60/5 Special Arxivat 2012-11-12 a Wayback Machine.
# Blossita

La blossita és un mineral de la classe dels vanadats. Rep el seu nom del Dr. F. Donald Bloss, mineralogista nord-americà de l'Institut Politècnic i Universitat Estatal de Virgínia, a Virgínia, Estats Units.

## Característiques

La blossita és un vanadat de fórmula química α-Cu₂(V₂O₇). Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Es troba en forma de cristalls anèdrics equants, de fins a 150 micres, generalment intercrescuts amb altres vanadats de coure fumaròlics.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la blossita pertany a «08.FA - Polifosfats, poliarsenats i [4]-polivanadats, sense OH i H₂O; dímers que comparteixen vèrtex de tetraedres» juntament amb els següents minerals: ziesita, chervetita, pirocoproïta, pirofosfita i petewilliamsita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al volcà d'Izalco, al departament de Sonsonate (El Salvador), l'únic indret on ha estat trobada. Sublima des de la zona exterior d'una fumarola en el cràter del volcà compost de basalt, probablement formada entre 100 °C i 200 °C. Sol trobar-se associada a altres minerals com: ziesita, stoiberita, mcbirneyita i fingerita.

## Referències

* ↑ «Blossite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 setembre 2016].
# Turó de la Bandera (Bescanó)

El Turó de la Bandera és una muntanya de 187 metres que es troba al municipi de Bescanó, a la comarca catalana del Gironès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Campionat del Món de trialsín Elit

El Campionat del Món de trialsín en categoria Elit fou la màxima competició internacional de trialsín en la seva categoria superior, Elit, durant l'etapa de vigència d'aquesta competició (1986 - 1991). L'organitzava Pere Pi en col·laboració amb una xarxa de delegats estatals de trialsín i era el títol més prestigiós que hom podia aconseguir dins aquest esport. Aquesta categoria fou creada de cara a la tercera edició del campionat (1988), i fins aleshores l'equivalent pel que fa al prestigi varen ser la categoria Sènior (la màxima prevista llavors) i el títol Scratch ("absolut"), vigents entre 1986 i 1987.
Per a competir en aquest campionat calia tenir un mínim de 18 anys i haver competit anteriorment en alguna categoria inferior. Els pilots més destacats eren promoguts a Elit pels organitzadors, en funció del seu palmarès i/o qualitat tècnica.

## Podis finals de les categories Sènior i Scratch
### Sènior

| Edició | Any | Campió | Subcampió | Tercer |
| I | 1986 | Daniel Crosset | Hansjörg Rey | Bruno Evrard |
| II | 1987 | Daniel Crosset | Bruno Evrard | Miguel Lorenzo |

### Scratch

| Edició | Any | Campió | Subcampió | Tercer |
| I | 1986 | Daniel Crosset | Ot Pi | Dani del Valle |
| II | 1987 | Ot Pi | Pep Ribera | Daniel Crosset |

## Podis finals de la categoria Elit

| Edició | Any | Campió | Subcampió | Tercer |
| III | 1988 | Pep Ribera | Ot Pi | Christophe Winand |
| IV | 1989 | Ot Pi | Gerd Merkel | Josef Dressler |
| V | 1990 | Ot Pi | Josef Dressler | Christophe Winand |
| VI | 1991 | Ot Pi | Josef Dressler | Libor Karas |

## Resum estadístic
### Campions múltiples

| Pilot | Títols |
| Ot Pi | 3 |

### Títols per nacionalitat

| Nacionalitat | Títols |
| Catalunya | 4 |

## Referències

* ↑ Pi 2012: «197. La Copa d'Europa de Trialsín» p. 258-261

### Bibliografia

* Pi 2012: «Resultats del Campionat del Món de Trialsín (1986-1991)» p. 264-265
* «Resultados» (en castellà). trialsin.es, 2012. Arxivat de l'original el 7 de març 2013. [Consulta: 27 setembre 2012].
* Pi, Pere. No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012. ISBN 9788461590353.
# Tossal de la Bala

El Tossal de la Bala és una muntanya de 423 metres que es troba al municipi de Pira, a la comarca catalana de la Conca de Barberà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# El Rocar (Tiana)

El Rocar és una muntanya de 207 metres que es troba al municipi de Tiana, a la comarca catalana del Maresme.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Micronycteris brosseti

Micronycteris brosseti és una espècie de ratpenat de la família dels fil·lostòmids. Viu al Brasil, la Guaiana Francesa, Guyana, el Perú i, possiblement, Colòmbia, l'Equador i Veneçuela. S'alimenta d'insectes i ocasionalment de fruita. El seu hàbitat natural són els boscos primaris. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència, tot i que la desforestació podria ser-ne una. L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg francès André Brosset.

## Referències

* ↑ Sampaio, E.; Lim, B.; Peters, S. «Micronycteris brosseti» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2016-2.RLTS.T40028A22064188.en. [Consulta: 21 febrer 2021].
* ↑ Beolens, Watkins i Grayson, 2009, p. 58.

## Bibliografia

* Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Ratpenat de llança de Surinam

El ratpenat de llança de Surinam (Phyllostomus latifolius) és una espècie de ratpenat de la família dels fil·lostòmids. Viu a Colòmbia, Veneçuela, Guyana, la Guaiana Francesa, Surinam i el Brasil.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Ratpenat d'orelles rodones de Schulz

El ratpenat d'orelles rodones de Schulz (Lophostoma schulzi) és una espècie de ratpenat de la família dels fil·lostòmids, que viu al Brasil, la Guaiana Francesa, Guyana i Surinam.

## Referències

Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Eidolon dupreanum

Eidolon dupreanum és una espècie de ratpenat de la família dels pteropòdids. És endèmic de Madagascar. El seu hàbitat natural són les coves situades en boscos humits, caducifolis secs i espinosos. Està amenaçat per la caça, tot i que les coves situades a llocs menys accessibles estan més protegides dels caçadors.

## Referències

* ↑ Andriafidison, D.; Cardiff, S. G.; Goodman, S. M.; Hutson, A. M.; Jenkins, R. K. B.; Kofoky, A. F.; Racey, P. A.; Ranivo, J., Ratrimomanarivo, F. H.; Razafimanahaka, H. J. Eidolon dupreanum. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 gener 2009.
Espècies vivents de megaquiròpters :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Subfamília Nyctimeninae :
Subfamília Cynopterinae :
Subfamília Harpyionycterinae :
Subfamília Macroglossusinae :
Subfamília Pteropodinae :
Subfamília Rousettinae :
Subfamília Epomophorinae :