OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bogor

Bogor, en neerlandès Buitenzorg, és una ciutat d'Indonèsia dins l'illa de Java en la província de Java Occidental. La ciutat de Bogor està situada en el centre de la Regència de Bogor (en indonesi Kabupaten Bogor) a 60 km de la capital, Jakarta. Té més d'un milió d'habitants; és un centre econòmic, científic, turístic i cultural.
A l'Edat mitjana Bogor era la capital del Regne de Sunda i aleshores s'anomenava Pakuan Pajajaran. La ciutat compta amb el palau presidencial Istana Bogor i el Jardí Botànic de Bogor, un dels més extensos del món. Porta el sobrenom de "La Ciutat de la Pluja" (Kota Hujan), per la seva alta pluviometria i té un clima equatorial.

## Referències

* ↑ http://www.depkes.go.id/downloads/Penduduk%20Kab%20Kota%20Umur%20Tunggal%202014.pdf Arxivat 2014-02-08 a Wayback Machine. Estimasi Penduduk Menurut Umur Tunggal Dan Jenis Kelamin 2014 Kementerian Kesehatan

## Enllaços externs

* Bogor - Lloc web oficial
# Fatum

Fatum, mot el qual describeix la necessitat o raó universal (el "logos spermatikós"), ha estat introduït pels pensadors estoics.
Segons Leibniz, hi hauria de tres tipus:
* fatum mahometanum: la necessitat nexorable, la qual anula la voluntat de l'home
* fatum stoicum: amb el qual l'ésser humà accepta la inexorabilitat del destí
* fatum cristianum: implica el mateix tipus d'acceptació anterior, alhora que amb confiança en la providència divina.

## Vegeu també

* Destí
* Fatalisme

## Fonts

* Diccionario de filosofía (en castellà). Barcelona: RBA, 2003, p. 106. ISBN 8483323982.
# Mala persona

Mala persona és una pel·lícula hispanoportuguesa de comèdia de 2024, dirigida per Fer García-Ruiz i escrita per Antonio Mercero Santos i Daniel Padró, basada en una idea original de Diego San José. És protagonitzada per Arturo Valls. Es va estrenar el 22 d'abril de 2024 al BCN Film Fest, i després es va estrenar en cinemes d'Espanya el 3 de juliol de 2024, amb distribució de Filmax. S'ha subtitulat al català.

## Trama

En Pepe (Arturo Valls) és la millor persona del món, fins que descobreix que té una malaltia terminal i que li queden mesos de vida. Per a evitar-li el sofriment als seus éssers estimats, en Pepe decideix convertir-se en la pitjor persona del món i així allunyar-los d'ell perquè no li trobin a faltar quan mori.

## Repartiment

* Arturo Valls com a Pepe
* Malena Alterio com a Sagrario
* Julián Villagrán com a Juanjo
* José Corbacho com el pare Héctor
* Teresa Lozano com la sogra
* Sara Jiménez com a Candela
* Diva O'Branco com a Ramona
* Víctor Benjumea com a Tomás
* Daniel Arias com a Mario
* Dafnis Balduz com el conductor/banquer
* Betsy Túrnez com la doctora

## Producció

La idea original de Mala persona va ser concebuda per Diego San José, encara que el guió final de la cinta va ser escrit per Antonio Mercero Santos i Daniel Padró. L'octubre de 2022, es va anunciar que el rodatge havia començat a l'Hospitalet, sota la direcció de Fer García-Ruiz i amb Arturo Valls, Malena Alterio, Julián Villagrán i José Corbacho com a protagonistes. Entre els barris del municipi on es va rodar la pel·lícula s'inclouen Bellvitge. El rodatge de la pel·lícula va concloure a la fi de novembre de 2024.
El pressupost total de Mala persona és de 2,4 milions d'euros, incloent-hi 967.412 euros procedents de les ajudes generals de l'ICAA.

## Estrena i màrqueting

Mala persona es va exhibir per primer cop al BCN Film Fest el 22 d'abril de 2024. El maig de 2024, Filmax va llançar el tràiler de la pel·lícula i va anunciar que s'estrenaria als cinemes d'Espanya el 5 de juliol de 2024. El 19 de juny de 2024, Filmax va anunciar que l'estrena de la pel·lícula s'havia avançat del 5 al 3 de juliol de 2024.

## Referències

* ↑ «Mala persona». Goita què fan, ara!. [Consulta: 25 novembre 2024].
* ↑ «Mala persona». FilmAffinity. [Consulta: 19 agost 2024].
* 1 2 Wanchope. «Lo malo de ser bueno. Tráiler de 'Mala persona'». El Séptimo Arte, 23-05-2024. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ «Rodar y Rodar inicia la producción de ‘Mala persona’, dirigida por Fer García-Ruiz». Panorama Audiovisual, 24-10-2022. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ Gómez Ruiz, Lara. «Bellvitge se llena de cámaras y focos para el rodaje de 'Mala persona'». La Vanguardia, 14-11-2022. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ «La Mala persona de Fer García-Ruiz pasa a postproducción». Cineuropa, 14-12-2022. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ «Arturo Valls estrena la comedia "Mala Persona" en el BCN Film Fest». ABC, 22-04-2024. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ «"MALA PERSONA" adelanta su fecha de estreno en cines al 3 de julio». Filmax, 19-06-2024. [Consulta: 19 agost 2024].
# 316
## Esdeveniments

* Imperi Romà: Esclata la guerra civil entre Licini I i Constantí I el Gran.

## Naixements

* Savaria (Pannònia): Sant Martí de Tours, bisbe. (m. 397)

## Necrològiques

* Sebaste (Armènia): Sant Blai, bisbe, màrtir.
# El Castell (l'Estany)

El Castell és una gran masia del terme municipal de l'Estany, a la comarca catalana del Moianès. És una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Està situada en el sector nord-occidental del terme, prop del límit amb el terme de Santa Maria d'Oló, a uns dos quilòmetres al nord-nord-oest del poble de l'Estany. És en el vessant nord del Serrat dels Lliris i del Puig de la Caritat, a l'extrem oriental de la Serra del Castell i al sud-oriental de la Carena del Castell, a l'esquerra de la Riera de l'Estany. Queda a prop i al sud de Sant Feliuet de Terrassola.
Masia, originàriament de planta rectangular, avui amb cossos adossats. L'edifici principal té la teulada a doble vessant i el carener perpendicular a la façana. Té tres nivells: planta baixa, pis noble i golfes. La façana principal, orientada al sud, està molt tapada per altres construccions. El portal, d'arc de mig punt, adovellat, amb gran carreus de pedra picada. Les finestres també tenen carreus de pedra picada. La resta de la pedra és força regular. A llevant cal destacar el cos en galeria de tradició renaixentista i a ponent un cos a doble vessant que comunicava mitjançant un pont a la planta noble.
Als baixos hi havia cabuda per a cellers, corrals i quadres, amb sostre de bigues suportat amb arcs apuntant. A l'interior de la planta noble, hi ha finestres amb festejadors, una cuina amb pica de pedra i sostre amb decoracions florals de guix.

## Història

La casa havia estat de la família Castell i és documentada des del s XIV. Al portal d'entrada una inscripció diu " Pere Castell en 1581". La part posterior ha estat reformada a principis del segle xviii (llinda de 1706). A mitjans del segle xviii, una pubilla es casà amb l'hereu del Cavaller de Vidrà. Des d'aleshores formà part del patrimoni del Cavaller i després dels Vila- Abadal. Al davant de la casa hi ha una edificació, avui restaurada, que havia estat hostal. Hom creu que podia haver estat ubicat aquí el castell de Terrassola, la qual cosa és justificable per la seva situació.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «El Castell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 març 2017].
# Josep Riera i Borrell

Josep Riera i Borrell (Montclar d'Urgell, 16 de juliol de 1903 - Mauthausen-Gusen, 6 d'octubre de 1943). Es va exilià a frança al final de la guerra civil espanyola, on va estar al camp de concentració de Sant Cebrià de Rosselló. L'exèrcit nazi el va fer presoner durant la invasió de França i va estar a la presó de Frontstalag a Belfort, França i posteriorment a la presó de Stalag a Altengrabow, Alemania. El 3 de novembre de 1941 Va ser deportat al camp d'extermini de Mauthausen-Gusen,Àustria, on li assignaren la matrícula 3253 i on fou assassinat el 16 de juliol de 1942. En el camp de concentració de Mauthausen-Gusen es conserva la seva fotografia amb la frase "Morí a Mauthausen per la llibertat de Catalunya i dels homes".

## Referències

* ↑ «Banc de la Memòria Democràtica». [Consulta: 31 desembre 2024].
* ↑ Rotspanier: españoles en el complejo concentracionario Mauthausen-Gusen, p. 207 [Consulta: 31 desembre 2024].
# Les tres Gràcies (Rafael)

Les tres Gràcies és un quadre de mida petita pintat per Rafael durant la seva època florentina, entre 1500-1505, i actualment exposat al museu Condé. És l'única pintura d'aquesta època del pintor que no té contingut religiós, sense comptar la parella, El somni d'un cavaller, que mostra Paris de Troia i que es troba a la National Gallery de Londres.
Està inspirada en part d'un relleu clàssic a Siena (Itàlia) en el que es mostra el judici de Paris, que escull Venus com la més bella de les tres deesses (representant l'amor, l'amistat i la bellesa) i a la qual li ofereix una poma. Les tres dones representen el prototipus de bellesa italiana del Renaixement. Aquest quadre surt a la capçalera de la sèrie americana de televisió Desperate Housewifes.
Les tres Gràcies, o les Càrites, són, segons la mitologia grega, les filles de Zeus i de la nimfa Eurínome. Viuen amb els altres déus al Mont Olimp i es diuen Eufròsine (brillant), Talia (flor) i Aglaia (bellesa). Solen estar amb les Muses, amb Apol·lo, Afrodita, Eros, Dionís i Atena. Aglaia es va casar amb el déu artesà Hefest. Les Gràcies, junt amb les Muses, inspiren els artistes i els poetes.
A l'antiga Grècia el conjunt representava la joventut, l'amor i la bellesa. I per extensió l'alegria de viure i una vida intensa en tots els aspectes lúdics, la dansa, la música, el desig i la sexualitat fora del matrimoni, etc.
Per als renaixentistes, encarnen la castedat, l'amor i la bellesa.
El duc d'Aumale, propietari del quadre, va escriure que "a la dreta hi ha la verge, amb un vel lleuger i sense joies; a l'esquerra hi ha la dona en el moment de més bellesa, amb més vel, riques joies; al centre, donant l'esquena, la dona en tota la seva maduresa".
Altres hi veuen els tres tipus de dona següents: a la dreta la verge, tímida i difícilment accessible; a l'esquerra la dona atractiva, coqueta i temptadora; i al mig el punt just entre l'una i l'altra.

## Transformacions del quadre

Una radiografia de l'obra ha permès conèixer com era originalment i, per tant, els canvis efectuats. La dona de la dreta, "la verge", dissimulava un gest de pudor, la dona de l'esquerra era l'única a oferir una poma i la del mig sostenia per les espatlles les altres dues dones.
En la versió definitiva, la dona de la dreta sosté una poma i la del mig també, amb la seva mà dreta, en comptes de tocar l'esquena de l'altra. D'aquest fet se'n fan dues interpretacions que no són necessàriament excloents. D'una banda, posant una poma daurada (metafòricament, al quadre són vermelles) a la mà de cascuna, Rafael les transforma en guardianes del jardí de les Hespèrides, que tendeixen el premi de la vida eterna als herois virtuosos. D'altra banda, se sap que el quadre va ser encàrrec dels Mèdici, l'escut dels quals conté (cinc, i no tres) boles vermelles.

## Vegeu també

* La primavera, pintura de Sandro Botticelli on apareixen també les tres Gràcies
* Les tres Gràcies de Jean-Baptiste Regnault, segle XVIII
* Les Tres Gràcies (Rubens)
# Lepidi

Els lepidis o morritorts (Lepidium) formen un gènere de plantes amb flors dins la família brassicàcia. Consta d'unes 175 espècies de distribució subcosmopolita. Algunes espècies formen barrelles (esferes portades pel vent).

## Espècies autòctones als Països Catalans

A la vegetació dels Països Catalans són autòctones les espècies següents:
* Lepidium perfoliatum
* Lepidium draba - Bàbol
* Lepidium campestre
* Lepidium hirtum
* Lepidium heterophyllum
* Lepidium villarsii
* Lepidium latifolium
* Lepidium subulatum
* Lepidium spinosum
* Lepidium sativum - Morritort (ver)
* Lepidium graminifolium
* Lepidium ruderale
* Lepidium virginicum- D'Amèrica del Nord esdevingut subcosmopolita

## Algunes espècies

* Lepidium africanum
* Lepidium amelum
* Lepidium biplicatum
* Lepidium bonariense -
* Lepidium campestre -
* Lepidium catapycnon
* Lepidium densiflorum -
* Lepidium desvauxii -
* Lepidium dictyotum
* Lepidium didymum
* Lepidium draba -
* Lepidium drummondii
* Lepidium echinatum
* Lepidium ecuadoriense
* Lepidium englerianum
* Lepidium fasciculatum -
* Lepidium flavum
* Lepidium flexicaule
* Lepidium foliosum -
* Lepidium fremontii -
* Lepidium genistoides
* Lepidium ginninderrense
* Lepidium graminifolium
* Lepidium howei-insulae
* Lepidium hypenantion
* Lepidium hyssopifolium
* Lepidium heterophyllum -
* Lepidium jaredii -
* Lepidium latifolium -
* Lepidium latipes
* Lepidium lyratogynum
* Lepidium merrallii
* Lepidium meyenii -
* Lepidium monoplocoides -
* Lepidium montanum -
* Lepidium nitidum -
* Lepidium oblongum
* Lepidium oxycarpum -
* Lepidium oxytrichum
* Lepidium papilliferum -
* Lepidium papillosum -
* Lepidium pedicellosum
* Lepidium peregrinum
* Lepidium perfoliatum
* Lepidium phlebopetalum
* Lepidium pholidogynum
* Lepidium pinnatifidum
* Lepidium platypetalum -
* Lepidium pseudohyssopifolium
* Lepidium pseudoruderale
* Lepidium pseudotasmanicum
* Lepidium puberulum
* Lepidium quitense
* Lepidium rotundum -
* Lepidium ruderale -
* Lepidium oleraceum - Herba contra l'escorbut de Cook (quasi extint)
* Lepidium sagittulatum
* Lepidium scandens
* Lepidium squamatum
* Lepidium strictum
* Lepidium sativum -
* Lepidium thurberi -
* Lepidium virginicum -
* Lepidium xylodes

## Referències

* ↑ Herbert Waldron Faulkner. The Mysteries of the Flowers. Frederick A. Stokes company, 1917, p. 238. page 210
* ↑ Bolòs i Vigo. Flora dels Països Catalans, Barcelona, 1990.
* Everitt, J.H.; Lonard, R.L., Little, C.R.. Weeds in South Texas and Northern Mexico. Lubbock: Texas Tech University Press, 2007. ISBN 0-89672-614-2
* «Lepidium». Australian Plant Name Index (APNI), IBIS database. Centre for Plant Biodiversity Research, Australian Government, Canberra. [Consulta: 2 març 2009].

## Enllaços externs

* «Inland Lepidium recovery plan 2000-2010» (PDF). Department of Conservation, Wellington, New Zealand, 2000. [Consulta: 4 octubre 2007].
* D.A. Norton; P.J. de Lange. «Coastal Cresses (Nau) Recovery Plan» (PDF). Department of Conservation, Wellington, New Zealand, 1999. [Consulta: 19 abril 2007].
# 331
## Esdeveniments

* Alexandria (Egipte): Al Concili celebrat en aquesta ciutat, Arri fa una submissió formal a la fe catòlica.

## Naixements

* Nova Roma: Julià l'Apòstata, emperador romà. (m. 363)
* Stridon (Dalmàcia): Sant Jeroni d'Estridó, traductor de la Bíblia, pare de l'Església. (m. 420)
* Cesarea (Capadòcia): Sant Gregori de Nissa, bisbe i pare de l'Església. (m. 394)
* Tagaste (Algèria): Santa Mònica d'Hipona, mare de sant Agustí d'Hipona. (m. 387)
* Arianz (Capadòcia): Sant Cesari de Nazianz, metge. (m. 368)

## Necrològiques

* Nova Roma: Santa Helena de Constantinoble, mare de l'emperador Constantí I el Gran.
* Nova Roma: Basilina, mare de Julià l'Apòstata, pocs dies després de néixer aquest.
# Bliss

«Bliss» té aquests significats:
* Bliss (virus informàtic)
* Bliss (Idaho)
* Bliss (anglès) o Espera'm a l'infern (català), pel·lícula australiana de 1985 basada en el llibre de Peter Carey
* Arthur Bliss (Londres, 1891 - 1975), compositor del Regne Unit
* Nathaniel Bliss (segle xviii), matemàtic i astrònom anglès que va ser catedràtic savilià i astrònom reial
# Propalaeomeryx

Propalaeomeryx és un gènere extint de giràfid descrit per Lydekker el 1883.

## Referències

* ↑ «Propalaeomeryx a paleobiodb.org» (en anglès). [Consulta: 13 febrer 2018].
# Dinastia Pala de Kamarupa

La dinastia Pala se Kamarupa fou la nissaga que va governar el regne de Kamarupa (Assam) vers el 900 al segle xii. Com la dinastia Pala de Bengala, el primer governant d'aquesta dinastia va ser elegit, el qual probablement explica el nom "Pala" per aquesta dinastia. Però a diferència dels Pales de Bengala, que eren budistes, els Pales de Kamarupa eren Hinduistes. Com a ortodoxos hindús van traçar el seu llinatge de l'antiga dinastia Barman i, per tant, de Narakasura (el fill sobrehumà de la deessa de la Terra Bhudevi o Bhumi i de Varaha, tercer avatar de Vixnu.
La dinastia Pala va acabar quan Kamarupa va ser envaïda pel rei de Gauda (o Gaur) de la dinastia Pala de Bengala, Ramapala (vers 1072-1126). Timgyadeva va ser designat governador de Kamarupa i va dirigir el país entre el 1110 i el 1126. Timgyadeva es va lliurar del jou del rei Pala i va governar de manera independent per alguns anys fins que fou atacat i reemplaçat per Vaidyadeva, en el regnat de Kumarapala (fill i successor de Ramapala, vers 1130 - 1140). Vaidyadeva, que va governar vers 1136 va declarar la independència al quart any del seu govern, a la mort de Kumarapala. Ambdós Timgyadeva i Vaidyadeva va fer donacions en l'estil dels reis de Kamarupa (tres plats de coure agregats al segell dels reis de Kamarupa per un anell). Sembla que entre la meitat del segle xii i el primer quart del XIII els Pala foren suplantats per uns reis d'una nou llinatge descendents o emparentats a Vaidyadeva.

## Governants

* Brahma Pala/Brahmapaal (900-920)
* Ratna Pala/Ratnapaal (920-960) (fill)
* Indra Pala/Indrapaal (960-990) (net de Brahmapaal)
* Go Pala/Gopaal (990-1015) (fill)
* Harsha Pala/Harxapaal (1015-1035) (fill)
* Dharma Pala/Dharmapaal (1035-1060) (fill)
* A Gauda (1060-1075)
* Jaya Pala/Jayapaal 1075-1110 (fill)
* Tymgiadeb (Timeyadeva), virrei 1110-1126, rei 1126-1136
* Baidyadeb (Vaidyadeva), virrei 1136-1140, rei 1140-1145
* Rayarideva/Rayaarideb 1145- ?
* Udayakarna ? - ? (fill)
* Vallabhadeva/Ballabhadeb ? - ? (fill)
* Vishvasundaradeva/Bishwasundradeb ?

## Referències

* Sircar, D. C. The Bhauma-Naraka or the Pala Dynasty of Brahmapala, The Comprehensive History of Assam, ed H. K. Barpujari, Guwahati, 1990.
# Dutxa

S'entén com a dutxa el bany en què l'aigua cau sobre el subjecte, estant aquest dret i sense produir acumulació d'aigua, ja que la utilitzada es dirigeix directament al desguàs, o també l'acció d'usar aquest tipus d'instal·lació.
Les dutxes es poden utilitzar tant en cambres de bany domèstiques, com en dutxes públiques (presons, gimnasos, etc.) i s'han d'usar obligatòriament en la majoria de les piscines públiques.
L'acció de dutxar-se, es realitza normalment en una banyera o plat de dutxa, que disposa d'una mànega que es pot orientar amb les mans o una part fixa sobre el cap de l'usuari, on es disposa d'un capçal que distribueix l'aigua en diversos dolls fins.
En el cas dels plats de dutxa, generalment estan fixes sobre el cap de l'usuari, o bé es disposen al llarg de tot el cos en el cas de dutxes d'hidromassatge, generalment protegides per una mampara de vidre o metacrilat translúcid.
Les dutxes usades en les banyeres, tenen una mànega flexible, on l'usuari orienta el capçal on vol o el pot fixar a la paret sobre el seu cap mitjançant un suport prèviament instal·lat.

## Història

Els seus orígens es remunten a l'antiga Grècia i a l'antic Egipte, encara que la dutxa moderna es remunta al segle xix. El doctor Merry Delabost, cap mèdic de la presó Bonne-Nouvelle, de Rouen, va inventar la dutxa el 1872, per tal de donar-los als presos una millor higiene. Es tractava de dutxes col·lectives, encara que el sistema de raig era individual, el 1879 l'exèrcit prussià va fer obligatòria la dutxa entre els seus soldats i va instal·lar dutxes comunes en els barracons.

## Nota

* ↑ Theodor Panofka. Bilder antiken lebens Hrsg. von Theodor Panofka. G. Reimer, 1843.
* ↑ Francisco Rovira Beleta, Enrique Rovira-Beleta Cuyás; Enrique Rovira-Beleta Cuyás. L'Accessibilitat a l'edificació i l'urbanisme: recomanacions tècniques per a projectes i obres. Edicions UPC, gener 2006, p. 48–. ISBN 9788483018446 [Consulta: 1r juny 2011].

## Vegeu també

* Jacuzzi
* Sauna
* Spa (salut)
* Mampara de dutxa
* Bany
* Hidroteràpia
* Aigua termal
Viccionari
# Promesa a l'alba

Promesa a l'alba (títol original en francès, La Promesse de l'aube) és una pel·lícula dramàtica del 2017 dirigida per Éric Barbier, a partir d'un guió escrit per Barbier i Marie Eynard. És la segona adaptació a la pantalla de la novel·la autobiogràfica de Romain Gary de 1960 La Promesse de l'aube, després de la versió de 1970 de Jules Dassin. La pel·lícula és una coproducció entre França i Bèlgica. És protagonitzada per Pierre Niney i Charlotte Gainsbourg. Es va estrenar al 22è Festival Internacional de Cinema de Busan el 14 d'octubre de 2017. Es va estrenar a França i Bèlgica el 20 de desembre de 2017. S'ha doblat al català.

## Referències

* ↑ González, David «A strong European contingent gets ready to head to Busan». Cineuropa, 12-10-2017.
* ↑ «French films at the 22nd Busan International Film Festival». Unifrance, 04-10-2017.
* ↑ «A Ghost story, La promesse de l'aube, Ferdinand : les films au cinéma cette semaine». Premièrefr. 20 December 2017.
* ↑ «Pel·lícules - Promesa a l'alba». TV3, 02-09-2023. [Consulta: 12 setembre 2023].
# 378

El 378 (CCCLXXVIII) fou un any comú començat en dilluns del calendari julià.

## Esdeveniments

* Els gots derroten l'Imperi Romà d'Orient en la batalla d'Adrianòpolis, en la qual mor l'emperador Valent.
* Ofensiva dels alamans a la futura França.
# Shansiteri

Shansitherium és un gènere extint de giràfid que visqué durant el Miocè. Fou descrit per primer cop per Bohlin el 1926.
Se n'han trobat restes a la província xinesa de Shanxi, d'on li ve el nom. Aquest gènere tenia un aspecte similar a un ant i està estretament relacionat amb el gènere Samotherium.

## Referències

* ↑ Bohlin «Die Familie Giraffidae». Paleontologia Sinica, C, 4, 1; 1-178., 1926.
# Municipis de Malta

Des de 1993, Malta es divideix en 68 consells locals, que legalment són anomenats localitats. És l'entitat administrativa més petita del país, però tampoc hi ha cap altra entitat entremig dels municipis i del govern del país.

## Llista de municipis
### Illa de Malta

    Attard, Balzan, Birgu, Birkirkara, Birżebbuġa, Bormla, Dingli, Fgura, Floriana (Malta), Gudja, Gżira, Għargħur, Għaxaq, Ħamrun, Iklin, Isla, Kalkara, Kirkop, Lija, Luqa, Marsa, Marsaskala, Marsaxlokk, Mdina, Mellieħa, Mġarr, Mosta, Mqabba, Msida, Mtarfa, Naxxar, Paola, Pembroke, Pietà, Qawra, Qormi, Qrendi, Rabat, Safi (Malta), San Ġiljan (Saint Julian's), Santa Luċija (Saint Lucia's), San Pawl il-Baħar (Saint Paul's Bay), San Ġwann, Santa Venera, Siġġiewi, Sliema, Swieqi, Ta' Xbiex, Tarxien, La Valletta, Vittoriosa, Xemxija, Xgħajra, Żabbar, Żebbuġ, Żejtun, Żurrieq.

### Illa de Gozo

    Fontana, Għajnsielem, Gharb, Għasri, Kerċem, Munxar, Nadur, Qala, Victòria, San Lawrenz (Saint Lawrence), Sannat, Xagħra, Xewkija, Żebbuġ
# Rabicano

El rabicano o rubican és aquell pelatge que sobre qualsevol pelatge de base, mostren una certa quantitat de pèls blancs "afegits" i, molt sovint, tenen blanca la base de la cua. En documents antics catalans s'esmenten cavalls amb la "cua cana". Com a nom de cavall, Rabicano apareix en l'obra "Orlando innamorato" l'any 1495. Un cavall "morcillo rabicano" s'esmenta en l"Araucana d'Alonso de Ercilla. Els cavalls rabicano poden presentar-se en diversos graus d'intensitat considerant les quantitat de pèls blancs "afegits" al pelatge de base. En els casos mínims els pèls blancs són escassos i en la base de la cua gairebé no es pot observar gens de blanc. En els pelatges de màxima expressió la quantitat de pèls blancs és considerable i la base blanca de la cua molt destacada. Els pèls blans són més nombrosos als flancs i a la panxa. També en el cap (a diferència dels pelatges ruans) hi pot haver pèls blancs "afegits". Se suposa que el gen rabicano és un gen dominant.

## Referències

* ↑ Behning, Laura. «Rabicano, Roan, Flaxen, and Frame Overo Morgan Horses». Morgan Colors. Arxivat de l'original el 2011-09-29. [Consulta: 3 agost 2008].
* ↑ «Introduction to Coat Color Genetics». UC Davis. «The inheritance of scattered white hairs, sometimes called roaning, is not defined.»
* ↑ Sponenberg, Dan Phillip [1996-01-15]. «4/Patterns of White Occurring on Base Colors». A: Equine Coat Color Genetics. 2. Wiley-Blackwell, 2003-04-11, p. 215. ISBN 978-0813807591.

## Bibliografia

* Terrado, Xavier, Una font per a l'estudi del lèxic medieval: Els llibres de mostres de cavalls; Miscel·lània Antoni M. Margarit
* Roca, Joseph Ma; Johan I d'Aragó ("...rocí de pèl baig ab la coha cana...")Joan I d'Aragó
# 437
## Naixements

* Laon (Gàl·lia): Sant Remigi de Reims, arquebisbe, Apòstol dels francs. (m. 533)

## Necrològiques

* Berea (Síria): Acaci, bisbe de la ciutat, a 116 anys