OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cementiri de Cabestany

El Cementiri de Cabestany és una obra del poble de Cabestany, al municipi de Montoliu de Segarra (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un cementiri situat fora del nucli urbà, seguint un camí de terra que s'agafa a un costat a l'església de Sant Joan de Cabestany. L'edifici se'ns presenta de planta rectangular i porta d'accés situada a la façana principal. A la part superior de les cantoneres de les façanes del cementiri, es disposen quatre esteles funeràries que coronen els murs. Aquestes esteles estan realitzades en pedra sorrenca i presenten un estat molt avançat d'erosió. I corresponen a diverses èpoques. Cal destacar però, una d'elles, la més sencera, ja que presenta a l'anvers, una orla circular gravada, i una creu grega amb quatre braços exempts. A revers d'aquesta, hi ha restes d'un text difícil de llegir per causa del seu estat d'erosió. El peu d'aquesta estela és en oreneta. L'edifici del cementiri presenta un aparell de carreus rectangulars, a la façana principal, i paredat amb pedra seca, a les façanes laterals.
Les esteles funeràries procedeixen de l'antic fossar o cementiri situat a un costal de l'església de Sant Joan de Cabestany. De l'estudi de l'estela que presenta una estructura més sencera, es pot dir que el text de seu revers és un afegit posterior i estaríem davant una reutilització d'aquesta estela, peça que s'ha de datar a partir del segle xii.

## Referències

* 1 2 «Cementiri de Cabestany». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Santa Maria de la Guàrdia Lada

Santa Maria de la Guàrdia Lada és una església del poble de la Guàrdia Lada, al municipi de Montoliu de Segarra (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una església situada a la part alta del poble en una plaça i integrada dins del nucli medieval del poble. L'edifici se'ns presenta de planta rectangular, d'una nau amb llunetes segades, capçalera plana, capelles laterals i torre campanar adossada a un costat de la façana principal. També presenta l'edifici, un ràfec de teula i maó, al voltant del seu perímetre i coberta exterior a doble vessant.
A la façana principal s'obre la porta d'accés d'arc rebaixat motllurat, on ressalta una mènsula motllurada a la clau d'arc. Damunt d'aquesta se situa una petita obertura d'estructura quadrada, voltada per tres escultures integrades al parament de la façana. Resulta molt difícil poder identificar les imatges d'aquestes escultures, que presenten un estat de conservació molt erosionat, però sembla que dues d'aquestes corresponen a dos sants; un dels quals, el situat damunt de la finestra, seria peregrí, per la vestimenta que porta.
La torre campanar de planta quadrada i quatre ulls d'arc rebaixat s'adossa a un costat de la façana principal de l'edifici, trencant la visió total d'aquesta façana. A l'interior de l'edifici, destaquem la disposició d'una motllura situada a l'arrencada de la volta de canó, on surten els arcs formers que es recolzen en pilastres. L'obra presenta un parament paredat, on hi ha presència de carreus a les obertures de la façana principal.

## Història

Aquesta església està documentada des del segle xi, en les relacions de parròquies del bisbat de Vic amb al nom de "Guardia Lada". Ha restat sota el bisbat de Vic fins a l'any 1957, moment que passà a la diòcesi de Solsona. Tradicionalment, sufragània d'aquesta parròquia ha estat l'església de Sant Joan de Cabestany. L'església de Santa Maria ha estat molt remodelada i actualment se'ns presenta d'estil neoclàssic. Amb tot, les imatges de les escultures situades a la façana principal podrien correspondre a l'època medieval.

## Referències

* 1 2 3 4 «Santa Maria de la Guàrdia Lada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Cal Garra de la Guàrdia Lada

Cal Garra de la Guàrdia Lada és una obra del poble de la Guàrdia Lada, al municipi de Montoliu de Segarra (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge en procés de rehabilitació i reestructuració, situat dins del nucli urbà, entre mitgeres. L'edifici és de planta rectangular, estructurat a partir de planta baixa, primer pis i golfes, i aprofita els seus baixos per situar un pas cobert.
Aquest pas cobert està delimitat per dos portals: el primer, d'entrada des de l'exterior, és d'arc de mig punt adovellat, a diferència del segon portal que és allindat. Malgrat les obres que s'estan realitzant a l'edifici, així com, el mal estat de conservació de les estructures primitives, encara conserva la decoració del balcó situat a la façana exterior. Es tracta d'un balcó d'estructura allindanada amb treball motllurat i un guardapols amb acabat conopial; i també disposa de tres mènsules molt erosionades sota la seva llosana. L'obra presenta un parament paredat, amb presència de carreus de mida mitjana, a les obertures de la façana exterior.

## Referències

* ↑ «Cal Garra de la Guàrdia Lada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Cal Franc de Vilandeny

Cal Franc de Vilandeny és una masia de Navès (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran masia, formada per dos edificis adossats l'un a l'altre per la cara nord - est. L'edifici adossat, amb façana decorada, està pràcticament ensorrat.
L'edifici principal és de planta rectangular i teulada a dos vessants. Està orientat nord-sud. Façana a la cara est amb porta d'arc de mig punt i grosses dovelles. A la cara sud, es veuen encara els grans contraforts que han perdurat de l'època medieval. La planta baixa és amb sòl de pedra i coberta amb volta. El parament és de carreus irregulars i sense tallar, units amb morter. Les llindes de les finestres i balcons són tallades i de pedra picada. A la masia es van fer grans reformes al segle xvii.

## Història

D'aquesta masia, es tenen notícies documentals des del segle xi. D'aquí provenien durant llargues temporades, els representats i col·lectors que tenia el monestir de Ripoll.
El monestir tenia sota el seu domini els pobles i esglésies de Gargallà i Sorba.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Cal Franc de Vilandeny». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# La Torre del Prior (Horta de Sant Joan)

La Torre del Prior és un edifici del municipi d'Horta de Sant Joan (Terra Alta) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

És un edifici medieval, situat al peu de la muntanya de Santa Bàrbara. Es tracta d'una torre de defensa de planta quadrada i murs a base de carreus ben escairats i molt regulars. Consta de planta baixa i pis. La façana principal és orientada a llevant. El sostre de la planta baixa és cobert a base de lloses de pedra de forma prismàtica, sense cap tipus d'embigat de fusta, tot formant un arc extremadament rebaixat. El pis superior és cobert a dues vessants amb lloses de pedra que suporten quatre arcs diafragma, sustentats per mènsules, tot definint una nau de volta de canó apuntat. Sota la finestra es conserva una pica de pedra.
A la façana principal hi ha dues finestres, una d'arc sinuós i l'altra rectangular, que mutilen parcialment les dovelles superiors i la clau de l'arc de mig punt que configurava l'accés primitiu. Sobre aquesta clau de volta hi ha un escut. El coronament és format per una terrassa que conserva part d'un element defensiu, espitlleres i una barbacana o lladronera, molt malmesa.

## Història

La torre defensiva antigament presidia l'explotació agrícola dels domenges templers, està emplaçada en un lloc estratègic del barranc de l'hort del Frare amb diverses fonts, séquies, mines i sistemes arcaics de reg que s'han de remuntar a l'època medieval. Per la seva sobrietat i alhora bellesa constructiva, s'ha datat la torre en època templera, amb modificacions posteriors.
Pels voltants de la torre resten fragments de columnes cilíndriques i d'un arc. El mas adossat no presenta cap element significatiu.

## Referències

* 1 2 3 4 «La Torre del Prior». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].

## Vegeu també

* Llista de monuments d'Horta de Sant Joan

## Enllaços externs

* «La Torre del Prior». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
* «La Torre del Prior». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Casa l'Habanero

La casa l'Habanero és un edifici a la vila d'Horta de Sant Joan (Terra Alta) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Forma part del conjunt de cases restaurades de la plaça de l'església. Reformada i rehabilitada als voltants del 1980. Construcció de planta gairebé rectangular entre mitgeres, amb una estructura de tres crugies transversals arquejades, a base de carreus ben escairats de pedra. La primera de les tres plantes presenta porxo obert i comú amb les cases veïnes, amb arcades de mig punt bisellades sobre pilars de secció octogonal irregular i basament cúbic, l'un, i de secció rectangular amb mènsula cegada l'altre. El sostre és d'entramat de fusta i maó. La façana frontal és de carreus. Presenta dues finestres al primer pis, amb balcó i arcuació bífora apuntada, lobulacions i guardapols. La del segon pis és bífora amb capitells d'ornaments vegetals, columna de fust llis, base i plint senzills. Totes dues plantes es troben restaurades. El ràfec de la coberta és fet amb maó tot definint línies de ziga-zaga i dents de serra. La façana lateral és d'obra moderna.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Casa l'Habanero». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].

## Vegeu també

* Llista de monuments d'Horta de Sant Joan
* Casa Pepo
# Casa Pitarch

La casa Pitarch és un edifici a la vila d'Horta de Sant Joan (Terra Alta) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Edifici de planta rectangular i tres crugies amb grans arcs apuntats que queden vistos a les façanes. La façana principal, que dona al carrer Picasso, consta de planta baixa, dos pisos i golfes. La façana posterior, al carrer Baix, té cinc plantes. La façana principal és restaurada. La planta baixa té basament de carreus de pedra vista amb accessos mitjançant arcs apuntats o ogivals. Les plantes superiors són de paredat arrebossat pintat, amb obertures (balcons) simètriques respecte a les de la planta baixa i d'altres posteriors asimètriques.
La façana posterior resta més abandonada, amb murs de carreus de pedra més regulars a les parts baixes i paredat vist. La volada dels balcons són noves, de formigó armat. Les seves obertures es repeteixen ordenadament en diferent escala al pis de baix i a la golfa. Destaca tant de la façana principal com de la posterior un gran arc apuntat desenvolupat de costat a costat de les mitgeres de la façana. Aquest arc té la seva clau al sostre del segon pis.

## Notes

* 1 2 «Casa Pitarch». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].

## Vegeu també

* Llista de monuments d'Horta de Sant Joan

## Enllaços externs

* «Casa Pitarch». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Casa Chinchon

La casa Chinchon és un edifici a la vila d'Horta de Sant Joan (Terra Alta) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Construcció consistent en planta soterrani, baixa i primera o golfa, de forma sensiblement rectangular entre mitgeres amb façana i accés pel carrer de Baix i façana per una rampa, prolongació del carrer Maragall. L'accés pel carrer de Baix es produeix per una rampa en pendent oposat al carrer, mitjançant arc de mig punt adovellat. Aquest arc està a la zona lliure de la mitgera, gràcies al retranqueig del carrer en aquest punt. És en aquest pany de façana on estan la majoria de les obertures del c/ Baix amb la resta de la façana cega, excepte una porta al límit amb l'altra mitgera. Obertures de forma desordenada, on solament guarda relació l'arc de mig punt amb balcó de la planta baixa. Façana molt renovada a la rampa del c/ Maragall, sense accés. En aquesta façana hi ha tres nivells, degut a la diferent cota entre les carrers. Obertures desordenades en les diferents plantes. Llindes renovades formant arc rebaixat de pedra amb escopidors motllurat de pedra, també renovats. Crida l'atenció el balcó sensiblement descentrat respecte a l'obertura. Edifici amb trets gòtics-renaixentistes i populars en bon estat de conservació i habitat en l'actualitat. Façanes a base de carreus de pedra i paredat amb peces bastant regulars. Interior actualitzat.

## Notes

* ↑ «Casa Chinchon». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].

## Vegeu també

* Llista de monuments d'Horta de Sant Joan
# Departament de Candelaria

Candelaria és un dels disset departaments en els quals es divideix la província de Misiones, a l'Argentina. Limita amb els departaments de San Ignacio a l'est i nord-est, Oberá a l'extrem orient, Leandro N. Alem al sud i al sud-est, Capital a l'oest i al sud-oest, i la República del Paraguai al nord, separada pel Riu Paraná.
Conté les ciutats, pobles i viles de Bonpland, Candelaria, Cerro Corá, Loreto, Mártires, Profundidad, i Santa Ana, la capital. El departament té una superfície de 920 km², equivalent al 3,07% del total de la província. La seva població és de 35.618 habitants, segons el cens de 2001 (INDEC).

## Referències

* ↑ «Argentina: Administrative Division». citypopulation.
* ↑ CENTRO LATINOAMERICANO Y CARIBEÑO DE DEMOGRAFÍA (CELADE). World Bank, 1970.
# Cal Ton de la Carme

Cal Ton de la Carme és una obra de Sant Cugat Sesgarrigues (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa entre mitgeres formada per dos cossos de diferent alçada. El cos principal té planta baixa i dos pisos, mentre que el cos adossat només compta amb un pis d'alçada. Ambdós cossos tenen teulada a doble vessant amb el carener paral·lel a la façana principal.
L'element més interessant és el gran portal d'accés, emplaçat al cos principal i en part tallat pel balcó que s'obre al primer pis, damunt d'ell. El portal és estructurat per un arc de mig punt de dovelles força grans i brancals de carreus. Al costat de la porta, corresponent al cos adossat, s'obre una finestra estructurada amb carreus de pedra i una petita obertura a la part baixa, prop de terra. Les obertures del primer pis (balcó i finestra) compten amb llindes rebaixades a manera de motllures força interessants. La paret és totalment arrebossada, salvant-ne únicament les dovelles de la porta i els carreus de la finestra.

## Referències

* 1 2 «Cal Ton de la Carme». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Pont de les Caixetes (Ulldecona)

El pont de les Caixetes és un pont d'Ulldecona (Montsià) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pont sobre el riu Sénia de dues arcades de mig punt fetes amb base de carreus de pedra i volta de maons.

## Referències

* ↑ «Pont de les Caixetes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Vegeu també

* Pont Vell de les Cases del Riu
* Pont del Molí de la Roca
* Pont del Molí de l'Om
* Pont de l'Olivar (Ulldecona)
# Molí Nou (Ulldecona)

El molí Nou és un molí d'Ulldecona (Montsià) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Estructura aïllada prop d'Ulldecona, consta de planta baixa amb porta gran de fusta, composta per llinda, muntants i brancal de carreus de pedra, on encara resten les marques de les roderes dels carros. El primer pis té tres balcons i les golfes tres obertures amb forma de semicercle amb tot el voltant fet amb lloses de pedra a la manera de dovelles. La teulada és a doble vessant amb teulada àrab i parets de maçoneria amb els vèrtexs fets amb carreus de pedra picada ben escairats. Entre el primer pis i les golfes hi ha un rellotge de sol pintat a la façana. A la part posterior resten part del salt i la bassa i actualment encara hi passa la séquia.

## Història

Aquest edifici era un molí fariner, però avui dia no queden restes de la maquinària (moles…), si queda, en canvi, el sistema de força hidràulica per fer funcionar la maquinària que també s'aprofita per fer llum.
Està situat a una zona on hi havia diversos molins fariners més (Molí de l'Oloval i el molí de l'Arboli). Sembla que Ulldecona posseïa dues zones de molins: una al Barri Castell, on eren els molins d'oli, i l'altra aquí, on serien fariners.
Aquest molí estava en funcionament a principis del segle xix, i possiblement abans, i baixaven aquí des del Mas de Comú i del Mas de Matarredona, en plena serra del Montsià, a moldre blat, ordi, llegums, ...

## Referències

* 1 2 3 4 «Molí Nou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Ca Pellisa (Ginestar)

Ca Pellisa és un edifici de Ginestar (Ribera d'Ebre) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situada dins del nucli urbà de la vila de Ginestar, al bell mig del terme municipal i amb la façana principal orientada al carrer Ample. És un edifici bastit vers l'any 1892, com ho testimonia la data que presideix la llinda de la porta principal.

## Descripció

És una casa entre mitgeres de planta més o menys rectangular, distribuïda en planta baixa i dos pisos, amb la coberta de teula de dues vessants i el carener paral·lel a la façana principal. Totes les obertures de l'edifici són rectangulars. El portal d'accés, descentrat a un extrem del parament, està emmarcat en pedra i decorat amb una motllura acanalada. Al centre de la llinda hi ha la clau, a manera de mènsula, amb les inicials "J.P." i la data 1892. A l'altre extrem del parament hi ha dues finestres balconeres. El primer pis presenta quatre balcons exempts amb les llosanes motllurades i baranes de ferro treballat. Tant aquests finestrals com les obertures de la planta baixa presenten els emmarcaments decorats, imitant carreus de pedra regulars. A la segona planta, les obertures es corresponen amb petites finestres balconeres. La façana està rematada per una barbacana sostinguda amb mènsules de fusta. Tant el parament de la planta baixa com el del primer pis estan arrebossats i decorats a imitació de carreus de pedra, mentre que a la segona planta el parament està bastit amb maons.

## Referències

* 1 2 3 «Ca Pellisa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Ca Pellisa». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Cal Pubill (Ginestar)

Cal Pubill és un edifici a la vila de Ginestar (Ribera d'Ebre) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Situada al bell mig del nucli urbà de la vila de Ginestar, delimitada pels carrers Ample i de Carme Vidal, i la plaça de l'Església.
Edifici cantoner de planta rectangular, amb la coberta plana utilitzada com a terrat i distribuït en planta baixa i dos pisos. Totes les obertures són rectangulars exceptuant el portal d'accés principal, d'arc de mig punt. Presenta l'emmarcament de pedra motllurat, amb les impostes decorades i una dovella clau al centre. Les finestres de la planta baixa són balconeres, mentre que al primer pis els finestrals tenen sortida a balcons exempts, amb les llosanes motllurades sostingudes per mènsules decorades i baranes de ferro treballat. Cal destacar el balcó cantoner amb balustrada de pedra. Els finestrals estan emmarcats en pedra, amb les llindes ornamentades per dues petites mènsules i un cordó floral que les uneix. A la segona planta, les finestres són de dimensions més reduïdes i presenten els emmarcaments arrebossats, decorats amb esgrafiats vegetals. L'edifici està rematat per una cornisa motllurada damunt la que s'assenta una balustrada de pedra correguda. Destaca la tribuna poligonal situada damunt del portal d'accés, sostinguda per mènsules decorades i rematada per un balcó al nivell de la segona planta. La construcció presenta un revestiment arrebossat a les façanes, que imita un parament de carreus regulars.

## Referències

* 1 2 3 «Casa al carrer Ample, 1». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Casa al carrer Ample, 1». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Casa Costa

El Palau de Miravet, conegut també com a Casa Costa pel cognom d'un dels seus últims propietaris, és l'edifici civil més emblemàtic del Cap de la Vila de Miravet (Ribera d'Ebre) i és inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Actualment acull el centre d'art Joaquim Mir i funciona com a casal d'hostes.

## Descripció

És una obra situada al sud del nucli urbà de la vila de Miravet, al carrer Palau i precedint l'accés al nucli històric de la població, el Cap de la Vila. Es tracta d'un edifici entre mitgeres de planta rectangular, amb la coberta de teula a dos vessants i distribuït en planta baixa, pis i golfes. La façana principal, orientada al riu Ebre, presenta un porxo a la planta baixa obert mitjançant finestrals d'arc escarser i cobert per un embigat de fusta. El portal d'accés principal és d'arc de mig punt adovellat, amb els brancals fets de carreus ben desbastats. Al costat hi ha un portal d'arc escarser amb l'emmarcament arrebossat i pintat. La resta d'obertures són rectangulars. Al pis hi ha balcons exempts, amb les llosanes motllurades. A l'extrem de migdia d'aquest mateix pis hi ha una tribuna fora dels límits del porxo inferior.
La construcció ha estat restaurada entre els anys 2008 i 2017 i s'hi han descobert restes de l'estructura original, possiblement del segle xiv, tot i que l'obra actual pertany als segles XVIII-XIX. La façana ha estat arrebossada i pintada recuperant el color original blau de cobalt.
* L'edifici abans de l'acabament de la restauració, el gener del 2014
* Galeria, des del carrer del Riu
* Porxo
* Portal
* Vestíbul
* Escala
* Escala

## Referències

* 1 2 «Casa Costa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
* ↑ «Palau de Miravet: Centre d'Art Joaquim Mir, Casal d'Hostes (allotjament singular i artístic)». [Consulta: 26 agost 2017].

## Enllaços externs

* «Casa Costa». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.