OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ratpenat nasofoliat de Lekagul

El ratpenat nasofoliat de Lekagul (Hipposideros lekaguli) és una espècie de ratpenat de la família dels hiposidèrids. Viu a Malàisia, les Filipines i Tailàndia. El seu hàbitat natural són àrees cova de pedra calcària. Les amenaces significatives per a la supervivència d'aquesta espècie són el turisme i la pertorbació religiosa a les coves, i també són caçats.

## Referències

* ↑ Csorba, G.; Bumrungsri, S.; Francis, C.; Bates, P.; Gumal, M.; Kingston, T.. Hipposideros lekaguli. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 26-04-2013.
# Ratpenat nasofoliat del riu Fly

El ratpenat nasofoliat del riu Fly (Hipposideros muscinus) és una espècie de ratpenat de la família dels hiposidèrids. Viu a Indonèsia i Papua Nova Guinea. El seu hàbitat natural és el bosc tropical de terres baixes. No hi ha cap amenaça coneguda significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Bonaccorso, F.; Hamilton, S.. Hipposideros muscinus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 26-04-2013.
# Lawrence Gonzi

Lawrence Gonzi (La Valletta, 1 de juliol de 1953) és un advocat i polític maltès.
Fou primer ministre de Malta des del 23 de març de 2004 fins a l'11 de març de 2013.

## Carrera política

El 1987 Gonzi va presentar-se sense èxit les eleccions generals amb el Partit Nacionalista. Va ser nomenat líder del parlament el 1988, i confirmat en el càrrec el 1992 per unanimitat. Gonzi va presentar-se novament les eleccions el 1996 i aquesta vegada va ser escollit. Com a membre de l'oposició en el parlament va actuar com a "ministre paral·lel" sobre política social, com secretari del bloc nacionalista del parlament, líder del bloc i després secretari-general del partit. En 1998 va ser nomenat Ministre de Política Social. En maig de 1999 va ser nomenat com primer ministre i líder del Parlament.
Va ser novament escollit el 2003, i després de la renúncia de Edward Fenech Adami com a primer ministre i líder del partit, va guanyar a disputa del lideratge en març de 2004 i va ser nomenat primer ministre immediatament. Després del 2004 Gonzi es va fer també Ministre de les Finances, i com tal, va seguir els criteris del Tractat de Maastricht, conduint Malta per a la zona euro.
En les eleccions generals del 8 de març de 2008 va ser novament triat primer ministre, dirigint el país amb plans en relació a Europa i també per a temes locals, planificació i medi ambient, afers militars, desenvolupament sostenible i turisme. Per a ajudar-lo, com a secretaris parlamentaris estan Mario de Marco com a Secretari Parlamentari de Turisme, i Chris Said com a Secretari Parlamentari per al Diàleg Públic i Informació. Va ser també confirmat com a líder del Partit Nacionalista per segona vegada l'11 de maig del 2008. Deixà el càrrec en perdre les eleccions del 9 de març de 2013 davant el Partit Laborista.

## Referències

* ↑ «Lawrence Gonzi» (en anglès americà). [Consulta: 2 juny 2024].
* 1 2 «Gonzi says farewell - 'Let us be proud to be Maltese'» (en anglès britànic), 17-07-2013. [Consulta: 2 juny 2024].
# Fals vampir africà

El fals vampir africà (Cardioderma cor) és una espècie de ratpenat de la família dels megadermàtids. Viu a Djibouti, Eritrea, Etiòpia, Kenya, Somàlia, el Sudan, Tanzània i Uganda. El seu hàbitat natural són sabanes de terres baixes, zones d'arbustos i la franja costanera, i en alguns casos es poden observar a les valls del riu. No hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que està afectada per la pertorbació de les zones de descans.

## Referències

* ↑ Mickleburgh, S.; Hutson, A.M.; Bergmans, W.. Cardioderma cor. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 29-04-2013.
Espècies vivents de rinolofoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Hipposideridae :
Família Megadermatidae :
Família Nycteridae :
Família Rhinolophidae :
Família Rhinonycteridae :
# Fals vampir gros

El fals vampir gros (Megaderma lyra) és una espècie de ratpenat de la família dels megadermàtids. Viu a l'Afganistan, Bangladesh, Cambodja, la Xina, l'Índia, Laos, Malàisia, Myanmar, Nepal, el Pakistan, Sri Lanka, Tailàndia i el Vietnam. El seu hàbitat natural són terres seques i àrides fins als boscos càlids i humits de les zones costaneres. No hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que està afectada per pertorbació humana i la pèrdua de les zones de descans.

## Referències

* ↑ Csorba, G., Bates, P., Molur, S. & Srinivasulu, C.. Megaderma lyra. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 29-04-2013.
Espècies vivents de rinolofoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Hipposideridae :
Família Megadermatidae :
Família Nycteridae :
Família Rhinolophidae :
Família Rhinonycteridae :
# Ratpenat de ferradura de Java

El ratpenat de ferradura de Java (Rhinolophus canuti) és una espècie de ratpenat de la família dels rinolòfids. Viu a Indonèsia. El seu hàbitat natural són en coves i boscos intactes, encara que a vegades s'alimenten en paisatges cultivats. No hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que està afectada per la pertorbació humana.

## Referències

* ↑ Hutson, A.M.; Kingston, T.; Csorba, G.. Rhinolophus canuti. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 29-04-2013.
Espècies vivents de rinolofoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Hipposideridae :
Família Megadermatidae :
Família Nycteridae :
Família Rhinolophidae :
Família Rhinonycteridae :
# Ratpenat de ferradura de Darling

El ratpenat de ferradura de Darling (Rhinolophus darlingi) és una espècie de ratpenat de la família dels rinolòfids. Viu a Angola, Botswana, Burundi, República del Congo, República Democràtica del Congo, Kenya, Malawi, Moçambic, Namíbia, Sud-àfrica, Eswatini, Tanzània, Zàmbia i Zimbàbue. El seu hàbitat natural és la sabana. No hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Jacobs, D.; Cotterill, F.P.D.; Taylor, P.J.. Rhinolophus darlingi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 29-04-2013.
Espècies vivents de rinolofoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Hipposideridae :
Família Megadermatidae :
Família Nycteridae :
Família Rhinolophidae :
Família Rhinonycteridae :
# Anthony Mamo

Anthony Mamo (Birkirkara, 9 de gener de 1909 - Mosta, 1 de maig de 2008) va ser el primer President de Malta quan aquest país esdevengué una república independent el 1974. Anteriorment havia servir com a Governador-General sota el regnat d'Isabel II. Malgrat que mai havia estat directament involucrat en política, va ser nomenat Cap de Justícia de l'illa el 1957, càrrec que va ostentar fins al 1971 quan va ser nomenat Governador-General, càrrec de nova creació. Va ser president del país entre el 13 de desembre de 1974 i el 27 de desembre de 1976, quan va ser succeït per Anton Buttigieg.
Va morir l'any 2008 als 99 anys. En el moment de la seva mort era el president retirat més longeu del món.

## Honors

* Ordre Nacional del Mèrit de Malta
* Orde de l'Imperi Britànic
* Conseller de la Reina
* Knight Bachelor

## Referències

* ↑ Ltd, Allied Newspapers «Sir Anthony Mamo: State funeral tomorrow» (en anglès). Times of Malta.
# Ratpenat de ferradura de Rüppell

El ratpenat de ferradura de Rüppell (Rhinolophus fumigatus) és una espècie de ratpenat de la família dels rinolòfids. Viu a Angola, Benín, Burkina Faso, el Camerun, República Centreafricana, el Txad, República del Congo, República Democràtica del Congo, Costa d'Ivori, Eritrea, Etiòpia, el Gabon, Gàmbia, Ghana, Guinea, Kenya, Libèria, Malawi, Mali, Mauritània, Moçambic, Namíbia, el Níger, Nigèria, Ruanda, Senegal, Sierra Leone, Somàlia, Sud-àfrica, el Sudan, Tanzània, Togo, Uganda, Zàmbia i Zimbàbue. El seu hàbitat natural és el bosc sec, i els hàbitats de sabana seca i humida. Les colònies són generalment associades amb les coves.. No hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Jacobs, D.; Cotterill, F.P.D.; Taylor, P.J.; Griffin, M.. Rhinolophus fumigatus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 30-04-2013.
Espècies vivents de rinolofoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Hipposideridae :
Família Megadermatidae :
Família Nycteridae :
Família Rhinolophidae :
Família Rhinonycteridae :
# Pol Baldomà i Díaz

Pol Baldomà i Díaz (Balaguer, 6 de setembre del 2000) fou el portaveu nacional de les Joventuts d'Esquerra Republicana de Catalunya entre els anys 2022 i 2024. És graduat en Ciències Polítiques i de l'Administració per la Universitat Pompeu Fabra. En l'àmbit laboral, ha treballat en el sector agroalimentari, el sector industrial, i en el sector serveis.
Va començar a formar part de les JERC el 2014, poc després de liderar la refundació de la secció local de Balaguer. El 2016, va ser escollit com a portaveu local i conseller nacional de la secció de Balaguer. Més endavant, el 2018, va assumir la secretaria d'organització de la federació regional de ponent, i el 2019 en va ser escollit portaveu, càrrec que va ocupar fins al 2022. En el XXXè Congrés Nacional va ser escollit com a portaveu nacional del Jovent Republicà.
A banda de la seva activitat al Jovent Republicà, ha estat involucrat en diverses entitats com la Fundació Acell i l'Associació de Jovens de Balaguer.

## Referències

* ↑ «El Jovent Republicà renova el lideratge i escull el balaguerí Pol Baldomà com a nou portaveu nacional». [Consulta: 16 desembre 2024].
* ↑ «Pol Baldomà nou Portaveu de les JERC-Balaguer». [Consulta: 16 desembre 2024].
* ↑ «Ràdio Balaguer - Les Joventuts d'Esquerra Republicana de Ponent renoven la seva permanent regional. Han escollit el balaguerí Pol Baldomà com a nou portaveu en l’àmbit regional que ha rellevat a la també balaguerina Noemí Fabregat.». [Consulta: 16 desembre 2024].
# Pou de gel (Juneda)

El Pou de gel és una obra de Juneda (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un pou de gel situat sota la plaça de Tres Creus i tancat pel mur de contenció de l'esmentada plaça. És una sòlida construcció de pedra de carreus irregulars amb morter, destinada a serveis sanitaris. La seva estructura cilíndrica, coronada per una mena de casquet cònic, es troba sobre una base de terra argilenca de 8 m de diàmetre aprox. L'alçada total del pou és també de 8 m. Al centre del casquet hi ha dues llambordes que s'encaixen i són de fàcil obertura per introduir-hi el gel. La base, en lleu pendent, té un clot al centre que coincideix amb el centre del casquet, del qual hom suposa que podria ser degut a l'ús d'una escala portàtil anomenada de "mala-pica", usada per baixar als pous i a les sitges. S'accedeix al pou per una petita obertura ubicada a la banda est. Resta separat de l'exterior per una reixa que tanca un espai interior on s'hi veu, també, part del mur de l'antiga muralla.

## Història

Amb el pas dels anys es deixà d'utilitzar i es va convertir en un pou d'escombreries i deixalles, fins al 1982 en què es recuperà. Durant la guerra civil espanyola de 1936-1939 s'hi van obrir tres boques, utilitzant-se com a refugi antiaeri.

## Referències

* 1 2 «Pou de gel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2016].
# Jorma Kortelainen

Jorma Kortelainen (Joensuu, 17 de desembre de 1932 - Jyväskylä, 27 de desembre de 2012) fou un esquiador de fons i remer finlandès que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Cortina d'Ampezzo, on guanyà la medalla de plata en la prova del 4x10 quilòmetres del programa d'esquí de fons. Va formar equip amb August Kiuru, Arvo Viitanen i Veikko Hakulinen. Quatre anys més tard va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on fou eliminat en sèries de la prova de scull individual del programa de rem. En el seu palmarès també destaquen cinc campionats nacionals d'esquí de fons i dotze campionats nacionals de rem.
En retirar-se passà a exercir d'entrenador de rem.

## Referències

* ↑ «Maastohiihto – Hiihtoliitto» (en finès).
* 1 2 3 «Jorma Kortelainen Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 6 gener 2020].
# Ratpenat de ferradura maendeleo

El ratpenat de ferradura maendeleo (Rhinolophus maendeleo) és una espècie de ratpenat de la família dels rinolòfids. Viu a Tanzània. El seu hàbitat natural són els hàbitats forestals. No hi ha cap amenaça significativa coneguda per a la supervivència d'aquesta espècie. El seu nom específic significa ‘progrés’ en swahili i es refereix als avenços en el coneixement dels ratpenats tanzans.

## Referències

* ↑ Jacobs, D.; Cotterill, F.P.D.; Taylor, P.J. Rhinolophus maendeleo. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 1 maig 2013.
* ↑ Kock, D.; Csorba, G.; Howell, K. M. «Rhinolophus maendeleo n. sp. from Tanzania, a horseshoe bat noteworthy for its systematics and biogeography (Mammalia, Chiroptera, Rhinolophidae)» (en anglès). Senckenbergiana Biologica, 80, 1, 2000, pàg. 233-240.
Espècies vivents de rinolofoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Hipposideridae :
Família Megadermatidae :
Família Nycteridae :
Família Rhinolophidae :
Família Rhinonycteridae :
# Mas Guardiola (Monistrol de Calders)

Mas Guardiola és una masia de Monistrol de Calders (Moianès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antic mas, avui adossat a l'església parroquial formant un mateix conjunt. La nau dreta de l'església es troba adossada a la façana principal del mas, de manera que aquest queda partit aproximadament per la meitat. Aquesta situació ha obligat a desplaçar el portal d'entrada, de mig punt i adovellat, cap a la dreta, i també ha influenciat en la distribució interior de la casa. L'estructura del mas s'assembla a la basilical. Totes les obertures són fetes amb carreus de pedra picada. L'interior contenia estable, celler, forn, premsa, tines... alguns elements dels quals encara es conserven. Part de les voltes dels baixos són fetes amb pedra tosca.
El celler és dels espais més interessants; s'hi observen restes de diverses fases constructives: opus spicatum, un arc apuntat…. Des d'aquest recinte es pot observar l'absis romànic de l'església.

## Història

El mas Guardiola era, des del segle xii, dels masos més importants del terme. Pertanyia a la família Guardiola que actuaven com a feudataris a Monistrol. És probable que el mas hagués tingut una guàrdia o torre de defensa que hauria donat origen al nom del mas. Els baixos de la rectoria contenen restes del mas d'època medieval. A finals del segle xvi (1593) la pubilla del mas Guardiola es casà amb l'hereu del mas Solà, també de Monistrol, unint així els dos patrimonis més influents de Monistrol.
Pels volts del 1700, coincidint amb les obres d'ampliació de l'església, s'hi van fer reformes importants, quedant el mas definitivament adossat a l'església i transformat en rectoria. És evident que aquestes obres es van fer paral·lelament, seguint un pla conjunt.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mas Guardiola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 març 2017].

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Sant Miquel d'Oló

Sant Miquel d'Oló és una església romànica del segle xi del municipi de Santa Maria d'Oló, al Moianès. És a l'est del poble de Santa Maria d'Oló, al costat del Mas de Sant Miquel, al nord-est de la Rodoreda, a l'extrem occidental de la Serra de l'Estany. És una obra de inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La capella rural de Sant Miquel d'Oló és situada prop d'un mas, enmig de d'antics camps de conreu. Es tracta d'una edificació d'una sola nau amb absis semicircular a llevant. Originàriament coberta amb volta de canó, però amb les reformes de segle xviii aquesta fou reemplaçada per una falsa volta de guix i maçoneria, moment que es s'sobrealçament els murs de la nau. L'absis és cobert amb volta de quart d'esfera, i al centre d'aquest s'obre una finestra de doble esqueixada, de mig punt i adovellada. L'aparell és obrat amb petits carreus regulars i disposats en filades i a trencajunt. Ara bé, cal distingir aquest aparell que acabem de presentar, corresponent a la part primitiva de l'església, del de la part enlairada, força desordenat i poc acurat. Al mur de migdia hi ha la porta d'accés, que és de mig punt i adovellada.

## Història

Aquesta església es trobava dins l'antic terme del castell d'Oló, dins la parròquia de S. Mª. Es desconeixen les dades de la seva fundació, però es té notícia de la seva existència per dos llegats testamentaris dels anys 1130 i 1162. En els testaments de Guillem d'Oló (1203) se l'anomena com a Sant Miquel d'Olzinelles.
Apareix citada el 1270 i 1331, data en què el bisbe de Vic prohibeix que s'hi celebri missa els diumenges. El 1686 es diu que s'hi torna a dir missa. En aquestes dates el mas i la capella eren propietat de la comunitat de beneficiats de Moià. D'aquesta comunitat en continuarà depenent fins al segle xix. Probablement a p. Del segle xviii l'església fou reformada. Durant els darrers cent anys s'hi celebrà missa el dia de Sant Miquel. Des de 1936 quedà fora de culte i actualment es troba en estat de total abandó i deteriorament.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Miquel d'Oló». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2017].
* ↑ BENET I CLARÀ, Albert; JUNYENT I MAYDEU, Francesc; MAZCUÑAN I BOIX, Alexandre. "Sant Miquel d'Oló". A: XI El Bages. Barcelona, Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Catalunya Romànica, XI). ISBN 84-85194-57-8
* ↑ GAVÍN, Josep M. "Bages 5". A: Inventari d'esglésies. Barcelona: Artestudi Edicions i Arxiu Gavín, 1979. ISBN 84-85180-18-6
# La Carrera (l'Estany)

La Carrera és una masia del terme municipal de l'Estany, a la comarca catalana del Moianès. Està situada en el sector central del terme, al nord-est del nucli urbà de l'Estany. És a llevant de la masia de Betlem, al costat de migdia del Pla de la Carrera i a la dreta de la Riera de l'Estany, al sud-oest del Serrat del Vilardell. És en el vessant nord-est de la Serreta, al nord del Coll Sobirà. És una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Mas rectangular de dimensions mitjanes i d'estructura molt regular. El carener és paral·lel a la façana. Té dues plantes. La façana de ponent. Té una porta rectangular i adovellada. La casa té poques obertures, majoritàriament adovellades. A la façana principal, hi ha un desplom o un atalussat, a manera de contrafort, que sembla indicar una construcció anterior. En el mur nord hi ha un annex modern. Els carreus són força regulars a tota la construcció. La casa salva un desnivell del terreny donant tres plantes a la banda de llevant. Cal destacar una finestreta tapiada d'arc rodó. Prop del mas hi ha una païssa amb un gran arc rebaixat, parcialment reduït.

## Història

El mas és documentat des del S: XIII. Segurament, el mas generà el cognom homònim, el qual fou molt abundant a l'estany. Avui és propietat dels descendents del baró de Maldà.

## Referències

* 1 2 «La Carrera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 març 2017].
# Portal de Graells

El Portal de Graells o Portal de Santa Maria és un dels portals d'accés que hi havia a la muralla que envoltava la vila de Cardona.
Dels quatre construïts (Portal de Graells, Portal de Barcelona o Portal de Nostra Senyora de la Pietat, Portal de Sant Miquel o Portal de Capdevila i Portal de Fluges o Portal d'en Fortesa o de Sant Roc) el Portal de Graells és l'únic portal d'accés a Cardona que encara resta dempeus. Alhora també existien quatre portals de menors dimensions (portalets o portelles) per permetre la comunicació amb indrets propers de la vila. Aquests portals menors foren el Portal de Fontcalda, el Portalet de la Pomalla, el Portalet del Vall i el Portalet de la Fira.
El Portal de Graells va ser declarat Bé Cultural d'Interès Nacional pel decret (22 d'abril del 1949) publicat al BOE del 5 de maig del 1949.

## Història

El vescomte de Cardona Ramon Folc VI va començar una àmplia reforma a les muralles del castell i de la vila, realitzada cap a la segona meitat del segle xiv i acabada de forma definitiva l'any 1420. Un cop closa la vila els accessos es feien a través de quatre portals majors situats segons els punts cardinals.
Situat a l'nord-est, a la part baixa del carrer homònim (carrer Graells) donava entrada als camins rals que arribaven des de Solsona, Sant Llorenç de Morunys i La Seu d'Urgell per una banda i de Serrateix, Berga i Puigcerdà per l'altra.
El portal de Graells era l'únic dels quatre portals majors que comptava amb dues torres laterals tipus bestorre. De planta pentagonal, ambdues torres eren bastides per carreus regulars i units amb morter de calç. Té una portalada dovellada, mènsules i matacans.
La primera referència escrita que tenim d'aquesta portalada és del 1421 quan els cònsols van establir al vilatà Bernat Rialp a canvi de 5 florins d'or a la torre dreta del portal sota la condició que la cobrís amb teulada i l'habités amb la deguda cura.
La seva advocació es deu a la imatge de la Verge que era venerada a la façana d'una de les cases veïnes. Adjacent al portal de Graells s'hi pot trobar el Palau de Graells recentment restaurat (actualment acull la seu de l'Arxiu Municipal i de la Fundació Cardona Històrica) i on s'han trobat unes pintures murals gòtiques i la que podria ser la representació més antiga del bestiari català.
Fou restaurat l'any 1984 sota les ordres de Montserrat Adroer i Tasis (arquitecta de la Generalitat de Catalunya). En la restauració es va descobrir una altra torre més petita en forma d'U que es trobava plena de terra a l'interior de la torre baixa. L'actuació a la torre alta hi va permetre rehabilitar l'espai per poder encabir-hi el museu.

## Referències

* ↑ Portal de turisme de la gencat
* 1 2 3 4 Andreu Galera, Ajuntament de Cardona, Cardona Medieval. Itinerari per la vila i la seva història.
* ↑ «Portal de Graells». Arxivat de l'original el 2012-02-05. [Consulta: 21 gener 2012].
* ↑ Casal de Graells
* ↑ Noticia al Regió 7
* ↑ Patronat Municipal de Museus, Butlletí nº3 (desembre 1984), pag.16-18