OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Viladot

Viladot és una masia del municipi d'Olius (Solsonès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia de planta rectangular orientada de nord a sud, amb teulada a doble vessant. La façana principal és a la cara est, amb porta d'arc de mig punt adovellada. Damunt de la porta hi ha un gran finestral amb decoracions gòtiques. En la planta baixa hi ha el celler, amb sòl de pedra i volta de canó. A l'esquerra de l'entrada la premsa de vi, amb data del 1805. A la paret est hi ha una petita capella dedicada a sant Candi que està adossada amb escala exterior que comunica amb la casa. Al voltant de la casa hi ha coberts construïts al segle xviii, alguna llinda de les portes porta la data de 1766. La construcció és amb parament de carreus irregulars, no en filades.

## Història

La masia de Viladot és l'antiga Vila de "Atone" o també de "Ottone", d'època medieval.
L'any 1258, Bernat Puig de Ponç anà a la casa Viladot junt amb el batlle Pere de Trevics i tots els homes de la batllia a fer el capbreu de l'any corresponent.
L'any 1751, Francesc Carles Viladot fou admès com a estudiant de Teologia en el Col·legi de Solsona.

## Referències

* 1 2 3 4 «Masia de Viladot». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Teodora Comnena (filla d'Aleix I)

Teodora Comnena, en grec medieval Θεοδώρα Κομνηνὴ, nascuda el 15 de gener de l'any 1096, va ser una noble de l'Imperi Romà d'Orient, la quarta filla de l'emperador Aleix I Comnè i d'Irene Ducena. Es va casar amb Constantí Àngel, amb qui va tenir set fills. Els emperadors Aleix III Àngel i Isaac II Àngel van ser els seus nets. Va unir la dinastia dels Àngels amb la dels Comnens.

## Biografia

Teodora va néixer a Constantinoble a les 3 del matí del 15 de gener del 1096, la quarta de les cinc filles i la setena dels fills de l'emperador Aleix I Comnè, que va regnar del 1081 al 1118, i d'Irene Ducena. Una mica abans de l'any 1122 es va casar amb Constantí Kurtikes, però el seu marit va morir poc després. Algunes fonts diuen que Teodora va quedar vídua el 1118. El matrimoni no va tenir fills. Al voltant del 1122, segurament després de la mort d'Aleix I, es va casar per segona vegada amb Constantí Àngel, un noble menor de Filadèlfia que era comandant militar amb Manuel I Comnè. Era extremadament bella, però l'emperadriu Irene sembla que no l'aprovava, i no tenia bones relacions amb Teodora, que apareix en una llista a l'última posició i amb les disposicions menys favorables en el típicon que Irene va concedir al monestir de la Mare de Déu Plena de Gràcia. Es menciona Teodora per última vegada a l'octubre de 1136, i es desconeix quan va morir. El seu marit va continuar exercint diversos comandaments militars sense gaire èxit amb Manuel I Comnè. Les últimes notícies d'ell són de l'any 1166.

## Fills

Del seu segon matrimoni amb Constantí Àngel, Teodora va tenir set fills. Pels seus fills, Teodora va ser la progenitora de la dinastia Àngel, que va donar tres emperadors, i la primera dinastia del Despotat de l'Epir.
* Joan Ducas, Sebastocràtor, nascut cap al 1125 - 1127 i mort cap al 1200, va tenir diversos fills per un o dos matrimonis i un fill bastard, Miquel I Comnè Ducas fundador del Despotat de l'Epir.
* Maria Àngel, nascuda cap al 1128 o 1130, es va casar amb Constantí Camitzes, amb qui va tenir diversos fills.
* Aleix Comnè Àngel, nascut cap al 1131 o 1132, es va casar i va tenir un fill.
* Andrònic Ducas Àngel, nascut cap al 1133 i mort el setembre de 1185, es va casar amb Eufrosina Castamonita amb qui va tenir nou fills, entre ells els emperadors Aleix III Àngel i Isaac II Àngel.
* Eudòxia Angelina, nascuda cap al 1134. Es va casar amb Basili Tsikandeles, però no van tenir fills.
* Zoè Àngel, nascuda cap al 1135, es va casar amb Andrònic Sinadenos. La parella va tenir diversos fills, els noms dels quals no es coneixen.
* Isaac Àngel Ducas, nascut cap al 1137. Es va casar i va tenir almenys quatre fills.
No se sap en quina data va morir Teodora. Entre els seus descendents hi ha Irene Angelina, casada amb Felip de Suàbia, cosa que la converteix en l'avantpassada de pràcticament totes les cases reials europees a través de la casa dels Hohenstaufen.

## Referències

* ↑ Varzós, Konstandinos. Η γενεαλογία των Κομνηνών. Tessalònica: Centre d'Estudis Bizantins de la Universitat de Tessalònica, 1984, p. 259-264, 641-674.
# Climaciàcies

Les climaciàcies (Climaciaceae) és una família de molses que pertany a l'ordre Hypnales de la classe Bryopsida. En anglès reben el nom comú de "tree mosses" (molses arbre) pel seu creixement de tipus dendroide i la seva notable alçada respecte altres molses.
Habiten en llocs pantanosos creixent sobre sòls exposats o sobre l'humus. La seva distribució és pràcticament cosmopolita.

## Gèneres

Segons ITIS:
* Climacium
* Pleuroziopsis

## Referències

* ↑ «Climaciaceae» (en anglès). www.gbif.org. [Consulta: 12 maig 2021].
* ↑ «ITIS - Report: Pleuroziopsis». [Consulta: 1r gener 2025].
* ↑ «IRMNG - Climaciaceae». www.irmng.org. [Consulta: 12 maig 2021].
# Cundinamarca

Cundinamarca és un departament de Colòmbia. Té una superfície de 24.210 km² i una població de 2.598.245 (2013). Creat el 5 d'agost 1886, es troba al centre de Colòmbia i la seva capital és Bogotà.

## Etimologia

El nom actual és una deformació del quítxua Kuntur marqa (Niu del cóndor). Els conquistadors espanyols, quan hi arribaren i escoltaren les dues paraules, ho interpretaren com a Cundirumarca, Cuntinamarca i finalment Cundinamarca, que en castellà significaria comarca o província del cóndor. Namarca és una deformació de la paraula comarca o marca, que antigament era utilitzada per anomenar alguns territoris a Europa.

## Història

Quan arribaren els primers europeus a la regió, trobaren que els Muisca habitaven l'altiplà i eren governats per El Zipa i una sèrie de cacics menors.
La Sabana de Bogotá fou escenari de la trobada dels conquistadors Gonzalo Jiménez de Quesada, Nicolás de Federmán i Sebastián de Belalcázar el 1538.

## Divisió administrativa

Es divideix en 116 municipis i en les següents províncies:
* Almeidas
* Alto Magdalena
* Bajo Magdalena
* Gualivá
* Guavio
* Magdalena Centro
* Medina
* Oriente
* Rionegro
* Sabana Centro
* Sabana de Occidente
* Soacha (província)
* Sumapaz (província)
* Tequendama
* Valle de Ubaté
És un dels territoris més poblats de Colòmbia, si hom inclou les dades de la capital, Bogotá:
| Entitat | Població | Àrea (km²) | Densitat |
| Cundinamarca (exclòs D.C.) | 2,349,578 | 22,623 | 104 |
| Bogotá D.C. | 7,117,984 | 1,587 | 4,485 |
| Cundinamarca amb Bogotá | 9,467,562 | 24,210 | 391 |

## Referències

* ↑ «DANE». Arxivat de l'original el 13 de novembre 2009. [Consulta: 13 febrer 2013].
* ↑ «Departamento de Cundinamarca». Sociedad Geográfica de Colombia. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 1r juliol 2015].
# Acanthus (gènere)

Acanthus és un gènere de plantes amb flors de la família Acanthaceae.

## Característiques

Les plantes d'aquest gènere viuen a les zones temperades i tropicals del Vell Món. El nom acanthus prové del grec antic ἄκανθος (àcanthos), que vol dir 'espinós'.
Són plantes herbàcies perennes. Les fulles i les flors tenen espines i tenen una forma molt característica. Són relativament grosses, amb alçades de 0,4 m a 2 m. Les espècies al lao de Acanthus mollis i Acanthus spinosus són apreciades com a planta ornamental. Moltes espècies també s'utilitzen com a planta medicinal.
Les fulles d'acant amb diversos graus d'estilització, són l'origen del motiu decoratiu dels capitells de les columnes de l'estil corinti

## Taxonomia

N'hi ha unes 30 espècies; cal destacar-ne:
* Acanthus balcanicus - acant dels Balcans
* Acanthus dioscoridis
* Acanthus ebracteatus Vahl
* Acanthus eminens C.B.Clarke
* Acanthus hirsutus
* Acanthus hungaricus - acant d'Hongria
* Acanthus ilicifolius L.
* Acanthus mollis L. - ala d'àngel, cànem de bruixa, (herba) carnera, carnera dolça, (herba) geganta, herba de les plagues, branca ursina o braç de l'onso (acant que no té espines)
* Acanthus montanus T.Anderson
* Acanthus polystachyus
* Acanthus spinosus L. - acant espinós,
* Acanthus syriacus Boiss.

## Vegeu també

* Acantàcia.
* Ala d'àngel.

## Referències

* ↑ «Acanthus L.». Germplasm Resources Information Network. United States Department of Agriculture, 23-01-2009. Arxivat de l'original el 2013-12-03. [Consulta: 19 juny 2010].
* ↑ Quattrocchi, Umberto. CRC World Dictionary of Plant Names: A-C. CRC Press, 2000, p. 23. ISBN 9780849326752.
* ↑ «Species Records of Acanthus». Germplasm Resources Information Network. United States Department of Agriculture. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 19 juny 2010].

## Enllaços externs

* Flora Europaea: Acanthus.
* Imatges d'Acanthus Arxivat 2005-11-09 a Wayback Machine..
# Fantasies d'un escriptor

Fantasies d'un escriptor (originalment en francès, Tromperie; difosa internacionalment com a Deception) és una pel·lícula dramàtica francesa del 2021, dirigida per Arnaud Desplechin, a partir d'un guió del mateix Desplechin i de Julie Peyr. Es basa en la novel·la homònima de Philip Roth. És protagonitzada per Denis Podalydès, Léa Seydoux, Anouk Grinberg, Emmanuelle Devos, Rebecca Marder i Madalina Constantin. S'ha doblat i subtitulat al català.
Es va estrenar al Festival de Canes el 13 de juliol de 2021. Es va estrenar als cinemes el 8 de desembre de 2021 amb la distribució de Le Pacte.

## Repartiment

* Denis Podalydès com a Philip
* Léa Seydoux com a l'amant anglesa
* Anouk Grinberg com l'esposa
* Emmanuelle Devos com a Rosalie
* Rebecca Marder com l'estudiant
* Madalina Constantin com la txeca

## Referències

* ↑ Fantasies d'un escriptor a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Tartaglione, Nancy. «Cannes Film Festival 2021 Lineup: Penn, Kurzel, Farhadi, Ozon, Moretti, Audiard, Hansen-Love In Competition – Full List» (en anglès americà), 03-06-2021. Arxivat de l'original el 2021-06-03. [Consulta: 3 juny 2021].
* ↑ «Tromperie». [Consulta: 13 juliol 2021].

## Enllaços externs

* Fantasies d'un escriptor a GoitaQuèFanAra.cat
# 237
## Esdeveniments

* Imperi Romà: L'emperador Maximí el Traci inicia la campanya militar contra els sàrmates.
* Mesopotàmia: Els perses sassànides tornen a ocupar el país.
* Grècia: Filostrat d'Atenes escriu Vida dels sofistes.
# Santa Maria de Pessonada

Santa Maria de Pessonada és l'església parroquial del poble de Pessonada, del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussàa l'antic terme d'Hortoneda de la Conca. Està situada al bell mig del poble, en el costat de llevant del carrer principal. inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església entre mitgeres afegida a la rectoria. És una nau amb coberta de dues vessants barrejada de lloses de pedra antigues i teula àrab.
A la façana situada a la testera de la nau hi ha una porta dovellada de mig punt, rosetó senzill, espadanya d'una obertura i campanaret afegit de rajol i coberta de pissarra.
Els murs exteriors són de carreus reblats de pedra del país. El campanar i successives cobertes es troben molt deteriorats. Hi ha dues campanes de bronze.

## Història

És un petit edifici d'una sola nau, que no destaca externament dels edificis que l'envolten més que per la façana. D'aquesta parròquia depenies les de Sant Martí de Vilanoveta i de Sant Miquel d'Herba-savina.

## Referències

* 1 2 3 «Santa Maria de Pessonada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].

## Bibliografia

* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
# Els treballs perduts

Els treballs perduts és una novel·la de Joan Francesc Mira, publicada del 1989 per Tres i Quatre. És el primer llibre d'una trilogia que continua amb Purgatori i El professor d'història, i que s'ambienta en la Ciutat de València.
L'estructura dels llibres es basa en els clàssics de la literatura, amb un esquema semblant al dels dotze treballs d'Hèrcules. El protagonista, Jesús Oliver, lluita per conservar el seu patrimoni en una València marcada per l'especulació urbanística.

## Referències

* 1 2 3 Piquer Vidal, Adolf «Joan Francesc Mira, de Els treballs perduts a El profesor d'història». Institut d'Estudis Catalans. Secció Filològica, 2011. ISSN: 0211-8572.
# Andromeda polifolia

Andromeda polifolia és una planta amb flor de la família de les ericàcies. És l'única espècie del gènere Andromeda. Es troba a les zones de clima subàrtic de l'hemisferi boreal. El seu nom vulgar català, creat com a calc de l'anglès bog rosemary, prové del fet que les fulles són similars a les del romaní però no té relació taxonòmica amb aquest. És una mata menuda de fins a 20 cm d'alçada. Viu a les torberes. Floreix al desgel, ben avançada la primavera o a principis del curt estiu. Les flors són menudes i de color blanc o rosa; tenen forma de campana. El fruit és una càpsula amb múltiples llavors. És una planta tòxica.

## Referències

* ↑ Jim Pojar & Andy MacKinnon. Plants of the Pacific Northwest Coast (en anglès). Rev.. Vancouver: Lone Pine Publishing, 2004, pag. 53. ISBN 978-1-55105-530-5.

## Enllaços externs

* Fruits, llavors (anglès).
* Bog-rosemary factsheet with photo.
* Flor.
# Rebecca Cammisa

Rebecca Cammisa (nascuda el 9 de juliol de 1966) és una documentalista nord-americana nominada dues vegades a l'Oscar, guanyadora d'un premi Emmy i fundadora de Documentress Films.
La seva primera pel·lícula Sister Helen (2002), es va emetre a HBO, va guanyar el Premi de Direcció de Documentals del Festival de Cinema de Sundance 2002. Sister Helen també va rebre un premi Emmy a la millor programació cultural i artística i una nominació als premis per a la millor direcció en el cinema documental pel Sindicat de Directors d'Amèrica. El documental també va guanyar el premi Gold Hugo a la millor pel·lícula documental al Festival Internacional de Cinema de Chicago, el Premi del Jurat a la millor pel·lícula documental al Newport Film Festival, el premi a la millor pel·lícula documental al Nashville Film Festival, el Premi Freddie per la seva actuació destacada pels International Health & Medical Media Awards i una beca cinematogràfica de la Fundació Grand Marnier. A més, l'any 2006 la Filmoteca del Museu d'Art Modern va adquirir la germana Helen per a la seva col·lecció permanent.
Rebecca es va associar amb Mr.Mudd Productions per crear " Which Way Home ", que es va estrenar al Festival de Cinema de Tribeca i la seva estrena europea al Festival de Cinema de Karlovy Vary, ambdues el 2009. El Traverse City Film Festival va atorgar a Which Way Home el seu Premi Especial del Jurat pels Drets Humans i quan es va emetre l'agost d'aquell any a la sèrie Documentary Summer d'HBO, va arribar a més de 3,5 milions d'espectadors. L'any 2010, Which Way Home va guanyar un premi Emmy a Programació Informativa destacada i va rebre quatre nominacions més a la categoria de Notícies i Documentals. Va ser nominada a l'Oscar, al Premi Independent Spirit 2010 al millor documental i al Gran Premi dels Premis de Periodisme Robert F. Kennedy.
Cammisa va rebre una beca John Simon Guggenheim per a la realització de cinema i el 2011 va dirigir i produir el documental d'HBO God Is the Bigger Elvis, que va rebre una nominació a l'Oscar de l'Acadèmia al millor curtmetratge documental el 24 de gener de 2012 el 24 de gener de 2012 per la pel·lícula.
El seu documental " Atomic Homefront " del 2017 va guanyar el premi de periodisme Robert F. Kennedy del 2019 per a la televisió nacional i el premi Impact Docs del 2019 a la millor pel·lícula documental i es va estrenar a l'AFI Docs Film Festival.

## Referències

* ↑ «Rebecca Cammisa» (en anglès americà). WMM. [Consulta: 20 març 2023].
* ↑ «Rebecca Cammisa» (en anglès americà). Gagosian. [Consulta: 20 març 2023].
* ↑ «Rebecca Cammisa» (en anglès americà). DCEFF. [Consulta: 20 març 2023].
* ↑ «Which Way Home» (en anglès americà). IDFA. [Consulta: 20 març 2023].
* ↑ «The 84th Academy Awards (2012) Nominees». oscars.org. [Consulta: 3 setembre 2014].
* ↑ «John Simon Guggenheim Foundation. Rebecca Cammisa» (en anglès americà). Guggenheim Foundation. [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ «Atomic Homefront» (en anglès americà). Doc NYC. [Consulta: 30 abril 2020].
# 531

El 531 (DXXXI) fou un any comú començat en dimecres del calendari julià.

## Esdeveniments

* Derrota romana d'Orient davant les tropes de Pèrsia en la batalla de Cal·linícon.
* Una aliança de francs i saxons envaeix la Turíngia.
* Inici del regnat de Teudis.
# Honanoteri

Honanotherium és un gènere extint de giràfid descrit per Bohlin el 1927. Visqué en el que avui dia és la província de Henan, a la Xina i de l'Azerbaidjan Oriental, a l'Iran. Se n'han trobat restes a Gansu i Shaanxi (Xina). Tenia un aspecte similar al de la girafa, però era una mica més baix i tenia ossicons més grossos. Estava emparentat estretament amb el gènere Bohlinia i es considerà durant molt de temps que era un avantpassat de l'actual girafa. Recentment se n'han identificat dues espècies diferents: H. schlosseri i H. bernori.

## Etimologia

La primera part del nom científic, honano fa referència al Henan, a la Xina, on es trobaren els primers fòssils. La segona meitat, therium, prové del grec i vol dir bestia.

## Paleobiología

Com les girafes actuals, Honanotherium s'alimentà de les fulles dels arbres d'alçada mitja en un entorn tipus sabana, tot i que el seu coll més curt indica que probablement s'alimentà de plantes diferents de la girafa actual.

## Referències

* ↑ Entrada «Honanotherium» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Bohlin, B. «Die Familie Giraffidae». Pal. Sinica, Ser. C, IV, Fasc. 1, 1927, pàg. Diverses pàgines.
* 1 2 Solounias, Nikos; Danowitz, Melinda «The Giraffidae of Maragheh and the identification of a new species of Honanotherium». Palaeobiodiversity and Palaeoenvironments a la premsa doi:10.1007/s12549-016-0230-7, 2016.
# Eric Cobham i Maria Lindsey

Eric Cobham (c. 1700 – 1760 o posterior) i Maria Lindsey foren un matrimoni de principis del segle xviii que es dedicà a la pirateria en el Golf de Sant Llorenç des de la seva base de Terranova. Ambdós nasqueren a Anglaterra, Eric Cobham a Poole i Maria Lindsey a Plymouth.
Segons Philip Gosse a The Pirate's Who's Who (1924) i Horwood & Butts a The Pirates and Outlaws of Canada (1984), els Cobhams van ser uns dels primers pirates de Sant Llorenç que es van fer coneguts per “no donar quarter", és a dir, que totes les tripulacions capturades van morir i els seus vaixells foren enfonsats. De fet, van ser famosos pel seu sadisme i crueltat, inclòs l'ús de supervivents per a la pràctica de tir al blanc.
Es dedicaren a la pirateria entre els anys 1720 i 1740 després dels quals es van traslladar a Le Havre, França. Es van convertir en membres de la comunitat i Eric va ser nomenat jutge. Maria no va poder adaptar-se a la nova vida i va embogir. La seva mort es podria deure al suïcidi, o bé a l'assassinat per part del seu marit. Fos com fos, a Eric li sobrevingué la mala consciència després de la mort de Maria i va confessar els seus pecats a un sacerdot. També va demanar que es publiqués la veritable història de la seva vida, llibre que s'imprimiria després de la seva mort. Els seus descendents (dos fills i una filla) van intentar comprar i destruir aquest llibre per a evitar-ne la divulgació, tot i que presumptament se'n conserva una còpia als Archives Nationales, a París.
Alguns autors defensen que ambdós personatges podrien ser ficticis, ja que no hi ha rastres documentals que n'avalin l'existència (fet bastant estrany en el segle xviii).

## Referències

* Fitzgerald, Jack. The Hangman is Never Late
* Gosse, Philip, "The Pirate's Who's Who"
* Horwood, Harold, and Butts, Ed, "Pirates and Outlaws of Canada"
* Rogozinski, Jan, "Pirates! An A-Z Encyclopedia"
* Pyle, Howard, "Buccaneers and Marooners of America" 1891, 2a ed. p. 20

## Vegeu també

* Dones pirates
# Teodor Branàs

Teodor Branàs, en grec medieval Θεόδωρος Βρανᾶς, de vegades anomenat Teodor Comnè Branàs, va ser un general de l'Imperi Romà d'Orient sota Isaac II Àngel, i després de l'Imperi Llatí amb Balduí I. Sota el govern dels llatins se li va donar el títol de Cèsar i el 1206 es va convertir en governador i senyor d'Adrianòpolis. Se l'anomena Li Vernas pels cronistes occidentals de la Quarta Croada, inclòs Godofreu I de Villehardouin.
Es va casar amb l'emperadriu Agnès de França, vídua de dos emperadors. Sota l'emperador Isaac II Àngel, Teodor Branàs va lluitar amb èxits limitats. Com a comandant d'un cos de mercenaris alans, va ser l'únic general romà d'Orient que va resistir els croats germànics en un enfrontament a Prousenos, prop de Filipòpolis, el 1189. Juntament amb Joan Petralifes, Miquel Cantacuzè i altres, va participar en el cop d'estat per substituir Isaac pel seu germà Aleix III Àngel el 1195. Va lluitar contra diversos enemics sota Aleix III i va ser nomenat Dux dels temes d'Adrianòpolis i de Demòtica. Va ser cridat per l'emperador durant la defensa inicial de Constantinoble contra la Quarta Croada, el 1202 - 1203.
Després de la caiguda de Constantinoble el 1204, Teodor Branàs sembla que va arribar ràpidament a un acord amb el nou Imperi Llatí. En aquella època Teodor es va casar amb Agnès de França sense que es pugui precisar exactament l'any. Van tenir almenys una filla que es va casar amb Narjot de Toucy. Durant diversos anys, Teodor, i presumptament Anna, van ser d'una ajuda inestimable per l'Imperi Llatí. Teodor era un dels pocs grecs notables que els va oferir el seu suport immediat i, possiblement el 1206, va rebre el títol de Cèsar a canvi de l'ajuda.
La darrera menció de Teodor Branàs és del 1219 com a governador de Constantinoble.

## Referències

* ↑ Saint-Guillain, G. Identities and allegiances in the eastern mediterranean after 1204. [S.l.]: Rouletge, 2011, p. 66, 104, 108. ISBN 9781315587738.
* ↑ The Latin renovatio of Byzantium: the Empire of Constantinople (1204-1228). Leiden; Boston: Brill, 2011, p. 329-335. ISBN 9789004203235.
# Relic

Relic és una pel·lícula de terror psicològic australiana del 2020 dirigida per Natalie Erika James a partir d'un guió de James i Christian White. La pel·lícula és protagonitzada per Emily Mortimer, Robyn Nevin i Bella Heathcote. S'ha doblat i subtitulat al català.
Relic es va estrenar al Festival de Cinema de Sundance el 25 de gener de 2020, i es va estrenar el 3 de juliol als Estats Units a càrrec d'IFC Midnight i el 10 de juliol a Austràlia distribuïda per Stan.

## Repartiment

* Emily Mortimer com a Kay
* Robyn Nevin com a Edna
* Bella Heathcote com a Sam
* Chris Bunton com a Jamie
* Jeremy Stanford com a Alex
* Steve Rodgers com l'agent Mike Adler

## Referències

* ↑ Hipes, Patrick. «'Relic': Emily Mortimer, Robyn Nevin & Bella Heathcote To Star In Horror Pic; AGBO Boards To Co-Finance», 02-10-2018. [Consulta: 10 març 2020].
* ↑ «Terrific New Thrillers 'Amulet' And 'Relic' Explore Terrors Lurking Within The Home», 24-07-2020. [Consulta: 28 juliol 2020].
* ↑ «Relic». ésAdir. [Consulta: 25 març 2023].
* ↑ «Relic». Desdelsofà.cat. [Consulta: 25 març 2023].
* ↑ Siegel, Tatiana. «Sundance Unveils Female-Powered Lineup Featuring Taylor Swift, Gloria Steinem, Abortion Road Trip Drama», 04-12-2019. [Consulta: 10 març 2020].
* ↑ Fleming, Mike Jr. «IFC Midnight Lands Sundance & SXSW Thriller 'Relic'», 10-03-2020. [Consulta: 10 març 2020].
* ↑ Troncoso, Guillermo. «Acclaimed Horror Movie 'Relic' to Be Released in Australia as Stan Original». Screen Realm, 18-06-2020. Arxivat de l'original el 3 de juliol 2020. [Consulta: 3 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Relic - Lloc web oficial
# 282
## Esdeveniments

* setembre - Imperi Romà: Marc Aureli Car és proclamat emperador, després de l'assassinat de Probe.

## Necrològiques

* setembre - Sírmium (Pannònia): Marc Aureli Probe, emperador romà, assassinat pels seus soldats.