OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Xarxa de Municipis per l'Àguila Imperial Ibèrica

La Xarxa de Municipis per l'Àguila Imperial Ibèrica (Red de Municipios por el Águila Imperial Ibérica, en castellà) és un col·lectiu de municipis promogut per la Societat Espanyola d'Ornitologia dins del programa Alçant el Vol (Alzando el vuelo) per a promoure la conservació de l'àguila imperial ibèrica (Aquila adalberti), considerant la conservació d'aquesta espècie endèmica en totes les seves polítiques municipals, des de l'urbanisme a l'educació, i fomentant la cooperació amb els propietaris privats. El 2013, la xarxa comptava amb 121 municipis adherits, amb una població total de 1.037.816 habitants i pertanyents a quinze províncies i les cinc comunitats autònomes en les quals està present l'espècie.

## Referències

* ↑ «Nace la Red de custodia "Alzando el vuelo", para la conservación del àguila imperial ibérica» (en castellà). Blog de la Sociedad Española de Ornitología de Ciudad Real, 06-04-2009. [Consulta: 28 desembre 2024].
* ↑ «Alzando el vuelo» (en castellà). Ministerio para la transición ecológica y el reto demográfico. [Consulta: 28 desembre 2024].
* ↑ «Medio centenar de municipios luchan por salvar el águila imperial» (en castellà). Público, 01-04-2009. [Consulta: 28 desembre 2024].
* ↑ «21 municipios se unen a la red nacional de conservación del águila imperial» (en castellà). El Mundo, 23-08-2010. [Consulta: 28 desembre 2024].
* ↑ «Red de Municipios por el águila imperial ibérica. Municipio adheridos» (en castellà). SEO/BirdLife, 05-02-2013. [Consulta: 28 desembre 2024].
# Serra de Sant Feliu (Viver i Serrateix)

La Serra de Sant Feliu és una serra situada al municipi de Viver i Serrateix a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 736 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Guialmons

Guialmons o Guimons (696 m) és un nucli de població del municipi de les Piles, a la Conca de Barberà. L'església de Santa Maria de Guialmons, d'estil romànic, domina la població, de carrers de fort pendent.

## Història

El lloc de Guialmons apareix documentat per primera vegada l'any 1080 amb la grafia Gisalmon. El Castell de Guialmons es menciona el 1132 com a propietat de la família Timor (una nissaga emparentada amb els Queralt, senyors de Santa Coloma). A mitjan segle xiv, la propietat del castell passà a la família Boixadors, mitjançant la unió matrimonial de Francesca de Timor amb Berenguer de Boixadors.
Vers aquestes dates, Guialmons està integrat per catorze famílies. El 1380, l'infant Joan ven la jurisdicció del terme i el castell de Guialmons a Bernat de Boxadors i de Timor. En el fogatge de 1496, hi consten dotze famílies.
Posteriorment, el lloc passà a mans del comte de Savallà, descendent dels Boixadors, el qual mantingué la senyoria sobre l'indret fins a la desamortització del segle xix.

## Santa Maria de Guialmons

L'església es deuria bastir durant la segona meitat del segle xii, malgrat aparèixer documentada fins al segle xiv, moment en el qual era afavorida per repetides deixes testamentàries, segons consta en els testaments de l'escrivania pública de Santa Coloma de Queralt. No va ser mai parròquia, ja que figura com a sufragània de l'església de Sant Salvador de Figuerola durant aquests anys.

## Referències

* 1 2 «Castell de Guialmons». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2012].
* ↑ Miquel, Marina, Santesmases; Josep; Saumell, Dolors. Els castells del Gaià. Valls: Cossetània Edicions, Institut d'Estudis Vallencs i Centre d'Estudis del Gaià, 1999, p. 56. ISBN 84-89890-37-4.
* ↑ «Església de Santa Maria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Cantó de Bordeus-5

El cantó de Bordeus-5 és un cantó francès del departament de la Gironda, situat al districte de Bordeus. Comprèn la part meridional del municipi de Bordeus (quartier de Nansouty - St-Genès - Simiot - Barrière de Toulouse, i la major part del de Capucins - Victoire - St-Michel - Ste-Croix).

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | André Treuillé | SFIO |
| 1951-1988 | Jacques Grondeau | UNR, després RPR |
| 1988-2001 | Henri Pons | RPR |
| 2001-2008 | Jean-Marc Gauzère | UMP |
| 2008- | Matthieu Rouveyre | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | - | - | - | - | - | 28.011 |
# Bisbat de Mindelo

El bisbat de Mindelo (portuguès: Diocese de Mindelo; llatí: Dioecesis Mindelensis) és una seu de l'Església Catòlica, immediatament subjecta a la Santa Seu. L'any 2014 tenia 160.500 batejats sobre una població de 178.000 habitants. Actualment està regida pel bisbe Ildo Augusto Dos Santos Lopes Fortes.

## Territori

La diòcesi comprèn les illes de l'arxipèlag de Barlavento, a la república de Cap Verd. La seu episcopal és la ciutat de Mindelo, on es troba la catedral de Nossa Senhora da Luz. El territori s'estén sobre 2.320 km², i està dividit en 14 parròquies: 6 de Sao Antão, 2 de Sao Vicente, 3 de Sao Nicolau, 1 de Sal i 2 de Boavista.

## Història

La diòcesi fou erigida el 9 de desembre de 2003 amb la butlla Spiritali fidelium del papa Joan Pau II, escindint el seu territori del bisbat de Santiago de Cap Verd.

## Cronologia de bisbes

* Arlindo Gomes Furtado (14 de novembre de 2003 - 22 de juliol de 2009 nomenat bisbe de Santiago de Cap Verd)
* Ildo Augusto Dos Santos Lopes Fortes, des del 25 de gener de 2011

## Demografia

| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clero secular | clero regular | batejats per sacerdot | diaques | homes | dones |
| 2003 | 140.114 | 147.489 | 95,0 | 20 | 5 | 15 | 7.005 | | 15 | 29 | 12 |
| 2004 | 140.114 | 147.489 | 95,0 | 20 | 5 | 15 | 7.005 | | 15 | 29 | 12 |
| 2007 | 143.000 | 150.300 | 95,1 | 21 | 4 | 17 | 6.809 | | 23 | 42 | 14 |
| 2012 | 157.800 | 175.000 | 90,2 | 22 | 7 | 15 | 7.172 | | 26 | 50 | 14 |
| 2013 | 160.500 | 178.000 | 90,2 | 23 | 6 | 17 | 6.978 | 10 | 22 | 59 | 14 |

## Enllaços externs

* Web oficial de la diòcesi
* Bisbat de Mindelo a Catholic Hierarchy
* «Butlla Spiritali fidelium» (en (llatí)).
* (anglès) Diòcesi de Mindelo a www.gcatholic.org
# Los Monts

Los Monts és una serra situada al municipi d'Àger a la comarca de la Noguera, amb una elevació màxima de 983 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra dels Lladres

La Serra dels Lladres és una serra situada entre els municipis de Capolat i de Castellar del Riu a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 1.601 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Bordeus-8

El cantó de Bordeus-8 és un cantó francès del departament de la Gironda, situat al districte de Bordeus. Comprèn la part occidental del municipi de Bordeus (quartier de Caudéran).

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1974-1985 | William Lacoste | RPR |
| 1985-1998 | Pierre Castets | RPR |
| 1998- | Pierre Lothaire | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | - | - | - | - | - | 39.937 |
# Bisbat de Nacala

El bisbat de Nacala (en llatí: Dioecesis Nacalana) és una seu metropolitana de l'Església catòlica. El 2012 tenia 312.000 batejats sobre 2.591.000 habitants. L'arquebisbe actual és Germano Grachane, C.M.

## Territori

L'arxidiòcesi comprèn els districtes septentrionals de la província de Nampula a Moçambic. La seu arquebisbat es troba a la ciutat de Nacala, on s'hi troba la Catedral de Nossa Senhora da Boa Viagem. El territori se subdivideix en 24 parròquies.

## Història

La diòcesi fou erigida l'11 d'octubre de 1991 amb la butlla In Mozambicano del papa Joan Pau II, prenent part del territori de l'arquebisbat de Nampula.

## Cronologia dels bisbes

* Germano Grachane, C.M., des d'11 d'octubre de 1991

## Estadístiques

A finals del 2013, la diòcesi tenia 312.000 batejats sobre una població de 2.591.000 persones, equivalent al 12,0% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1999 | 258.662 | 2.077.562 | 12,5 | 28 | 5 | 23 | 9.237 | | 27 | 65 | 22 |
| 2000 | 268.175 | 2.077.562 | 12,9 | 28 | 6 | 22 | 9.577 | | 27 | 62 | 22 |
| 2001 | 268.175 | 2.077.562 | 12,9 | 28 | 6 | 22 | 9.577 | | 27 | 63 | 22 |
| 2002 | 270.000 | 2.080.000 | 13,0 | 36 | 5 | 31 | 7.500 | | 37 | 65 | 22 |
| 2003 | 271.000 | 2.100.000 | 12,9 | 36 | 7 | 29 | 7.527 | | 34 | 64 | 22 |
| 2004 | 276.000 | 2.100.000 | 13,1 | 34 | 7 | 27 | 8.117 | | 38 | 53 | 22 |
| 2013 | 312.000 | 2.591.000 | 12,0 | 43 | 19 | 24 | 7.255 | | 36 | 60 | 24 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2013 i precedents, a Catholic-hierarchy
* Butlla In Mozambicano
* (anglès) Fitxa de la diòcesi a www.gcatholic.org
# Crinifer

Crinifer és un gènere d'ocells de la família dels musofàgids (Musophagidae) que té l'àrea de distribució restringida a Àfrica

## Taxonomia

El gènere va ser erigit pel zoòleg polonès Feliks Pawe the Jarocki el 1821 amb el turac gris occidental (Crinifer piscator) com a espècie tipus. El nom combina el llatí «crinis» que significa "pel" i «-fer» que significa "portant".
Actualment aquest gènere conté cinc espècies:
* Turac gris occidental (Crinifer piscator).
* Turac gris oriental (Crinifer zonurus).
* Turac emmascarat (Crinifer personatus).
* Turac unicolor (Crinifer concolor).
* Turac ventreblanc (Crinife leucogaster).
L'any 2021, les tres últimes es van moure de Corythaixoides a rel de les últimes investigacions basades en estudis de la seqüència mitocondrial i de l'ADN

## Referències

* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Storks, frigatebirds, boobies, darters, cormorants – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 12 desembre 2024].
* ↑ ; Cottrell, G. William; Greenway, James C.; Mayr, Ernst; Paynter, Raymond A. Check-list of birds of the world. v.4. Cambridge: Harvard University Press, 1940, p. 9.
* ↑ Jobling, James A. The Helm Dictionary of Scientific Bird Names: From Aalge to Zusii. 1. Aufl.. London: Christopher Helm, 2010, p. 121. ISBN 978-1-4081-2501-4.
* ↑ Winkler, David W.; Billerman, Shawn M.; Lovette, Irby J. Turacos (Musophagidae) (en anglès). Cornell Lab of Ornithology, 2020-03-04. DOI 10.2173/bow.musoph1.01.
* ↑ «Explore - eBird». [Consulta: 18 desembre 2024].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Parrots, cockatoos – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 17 desembre 2024].
* ↑ «Taxonomic Updates – IOC World Bird List». [Consulta: 18 desembre 2024].
* ↑ Perktaş, Utku; Groth, Jeff G.; Barrowclough, George F. «Phylogeography, Species Limits, Phylogeny, and Classification of the Turacos (Aves: Musophagidae) Based on Mitochondrial and Nuclear DNA Sequences». American Museum Novitates, 2020, 3949, 03-04-2020, pàg. 1. DOI: 10.1206/3949.1. ISSN: 0003-0082.
# Monts dels Masos

Els Monts dels Masos és una serra situada al municipi d'Àger a la comarca de la Noguera, amb una elevació màxima de 982 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat de la Pineda (Montmajor)

El Serrat de la Pineda és una muntanya de 1.100 metres que es troba a l'enclavament de Comesposades, al municipi de Montmajor, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Alle (Suïssa)

Alle és un municipi del cantó del Jura situat al districte de Porrentruy.

## Història

En el marc de les excavacions arqueològiques realitzades en les obres de la Transjurane, va ser descobert un lloc del mosterià (de 120.000 a 35.000 anys abans de la nostra era). Conté desenes de milers d'objectes provinent d'un taller de talla del sílex i de la quarsita.
Algunes ossamentes i objectes trobats cap a la meitat del segle xix proven que hi va haver un assentament romà a Alle.
El nom de la localitat és citat per primera vegada l'any 797: Angelram, bisbe de Metz confirma la donació feta per Wascon, abat de Sant-Nabord, a Lorena, al comte Walmerus, confés del convent, de diferents propietats, entre altres Alle, anomenat Walo. Alle pertanyia encara al Comtat de Montbéliard i, com la majoria de les comunes veïnes, el municipi va acabar per ser la propietat dels prínceps bisbes de Bâle
El nom del poble ve del riu que la travessa: l'Allaine.
Als segles xii i xiii, la família noble d'Alle vivia en un castell fortificat. La família va desaparèixer al segle xiv, però el municipi va adoptar el seu escut. L'any 1634, els suecs van cremar el poble anant de retirada. L'any 1637, el poble és incendiat pels francesos. Una altra família de nobles s'estableix al poble: els Valoreille, que van residir a un castell que s'ha convertit en l'Hotel de la Gare.
De 1793 a 1815, Alle va pertànyer a França, al departament de Mont-Terrible, després al de l'Alt Rin. Després d'una decisió del Congrés de Viena, l'any 1815, el municipi de Alle, com tota l'Ajoie, va passar al Cantó de Berna.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ «Jean Tinguely». Arxivat de l'original el 2019-07-17. [Consulta: 6 setembre 2020].
* ↑ Michel Bory «Longer l'Allaine pour découvrir Porrentruy» (en francès). Passé Simple, numéro 52, 2-2020.
# Cantó de Capsiuts

El cantó de Capsiuts és un cantó francès del departament de la Gironda, situat al districte de Lengon. Té sis municipis i el cap és Capsiuts.

## Municipis

* Capsiuts
* Escaudas
* Giscòs
* Gualada
* L'Artiga
* Sent Miquèu de Castèthnau

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1960 | Henri Corbeil | SFIO |
| 1960-1967 | M. Caillaud | |
| 1967-1973 | Jean-Roger Brethes | |
| 1973-1990 | Jean Sango | PS |
| 1990-2004 | Marc Lalanne | PS |
| 2004- | Jean-Luc Gleyze | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 2.257 | 2.665 | 2.504 | 2.478 | 2.378 | 2.175 | 2.104 |
# Bisbat de Natitingou

El bisbat de Natitingou (francès: Diocèse de Natitingou; llatí: Dioecesis Natitinguensis) és una diòcesi de l'Església catòlica pertanyent a Benin, sufragània de l'arquebisbat de Parakou. El 2013 tenia 170.294 batejats al voltant de 759.616 habitants. Actualment és dirigida pel bisbe Antoine Sabi Bio.

## Territori

La diòcesi comprèn el departament d'Atakora, a Benín.
La seu episcopal és la ciutat de Natitingou, on es troba la catedral de la Immaculada Concepció.
El territori s'estén sobre 20.499 km², i està dividit en 26 parròquies.

## Història

La diòcesi va ser erigida el 10 de febrer de 1964, mitjançant la butlla Ne latius pateret del Papa Pau VI, prenent territori de la prefectura apostòlica de Parakou (avui arxidiòcesi). Originàriament era sufragània de l'arquebisbat de Cotonou.
El 10 de juny de 1995 cedí part del seu territori per tal que s'erigís la diòcesi de Djougou.
El 16 d'octubre de 1997 passà a formar part de la província eclesiàstica de l'arquebisbat de Parakou.

## Cronologia episcopal

* Patient Redois, S.M.A. † (10 de febrer de 1964 - 11 de novembre de 1983 renuncià)
* Nicolas Okioh † (11 de novembre de 1983 – 10 de juny de 1995 renuncià)
* Pascal N'Koué (28 de juny de 1997 - 14 de juny de 2011 nomenat arquebisbe de Parakou)
** Sede vacante (2011-2014)
** Antoine Sabi Bio (2011-2014) (administrador apostòlic)
* Antoine Sabi Bio, des del 13 de març de 2014

## Estadístiques

A finals del 2013, la diòcesi tenia 170.294 batejats sobre una població de 759.616 persones, equivalent al 22,4% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parroquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1970 | 6.300 | 368.500 | 1,7 | 30 | 5 | 25 | 210 | | 30 | 38 | 16 |
| 1980 | 10.525 | 433.525 | 2,4 | 25 | 5 | 20 | 421 | | 27 | 51 | 23 |
| 1990 | 18.490 | 602.407 | 3,1 | 24 | 12 | 12 | 770 | | 16 | 65 | 23 |
| 1999 | 18.652 | 605.152 | 3,1 | 27 | 26 | 1 | 690 | | 8 | 84 | 22 |
| 2000 | 19.662 | 606.000 | 3,2 | 35 | 31 | 4 | 561 | | 11 | 81 | 24 |
| 2001 | 30.085 | 402.097 | 7,5 | 37 | 26 | 11 | 813 | | 16 | 29 | 25 |
| 2002 | 76.397 | 561.381 | 13,6 | 33 | 28 | 5 | 2.315 | | 11 | 30 | 24 |
| 2003 | 79.763 | 561.381 | 14,2 | 41 | 28 | 13 | 1.945 | | 28 | 33 | 25 |
| 2004 | 110.661 | 553.417 | 20,0 | 43 | 34 | 9 | 2.573 | | 23 | 45 | 26 |
| 2010 | 121.432 | 701.425 | 17,3 | 52 | 44 | 8 | 2.335 | | 35 | 149 | 29 |
| 2013 | 170.294 | 759.616 | 22,4 | 58 | 51 | 7 | 2.936 | | 37 | 168 | 26 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2014 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Natitingou (anglès)
* Pàgina oficial de la diòcesi (francès)
* Butlla Ne latius pateret
* Plantilla:Gcatholic
# Túnel del Cap Nord

El Túnel del Cap Nord (en noruec: Nordkapptunnelen) és un dels túnels submarins més llargs de Noruega. Està situat al municipi de Nordkapp en el comtat de Finnmark, a la part més septentrional de Noruega. El túnel va sota l'estret de Magerøysundet entre el continent noruec i la gran illa de Magerøya. El túnel va ser construït entre 1993 i 1999, juntament amb el túnel de Honningsvåg per connectar el continent amb la ciutat de Honningsvåg i amb l'atracció turística del Cap Nord. El túnel va ser inaugurat oficialment el 15 de juny de 1999 pel rei Harald V de Noruega. El túnel té 6,875 km de llarg i arriba a una profunditat de 212 m per sota del nivell del mar. Abans de construir el túnel, un ferri transportava el trànsit a través del mar entre Kåfjord i Honningsvåg.
El túnel pren el seu nom del Cap Nord, a la costa nord de l'illa Magerøya. El túnel del Cap Nord forma part de la ruta europea E69. A partir del 29 de juny de 2012, ja no hi ha peatge per passar pel túnel.
El túnel disposa de portes anticongelants (en noruec: Kuldeport) que tanquen les boques del túnel a l'hivern per evitar la congelació de l'aigua de les filtracions. Aquestes portes s'obren automàticament quan els cotxes s'apropen i s'obren permanentment durant l'estiu, quan el trànsit és més dens.
El túnel rep el sobrenom de FATIMA, contracció del noruec Fastlandsforbindelse til Magerøya (Connexió continental amb Magerøya, en català).

## Referències

* ↑ «Túnels de carretera a Noruega». Arxivat de l'original el 2012-02-24. [Consulta: 29 desembre 2017].
* ↑ Store Norske leksikon. «Nordkapptunnelen» (en noruec).
* ↑ «The End of the Toll Booth». Arxivat de l'original el 2012-06-22. [Consulta: 29 desembre 2017].
* ↑ «The End of the Toll Booth to Magerøya/North Cape» (en anglès). The Wayback Machine, 07-03-2019. [Consulta: 16 març 2019].
# Serra de Centsous

La Serra de Centsous és una serra situada al municipi d'Os de Balaguer a la comarca de la Noguera, amb una elevació màxima de 546 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tetisheri

Tetisheri (?- Tebes, 1541 aC) va ser una reina egípcia de finals de la dinastia XVII i la matriarca de la XVIII. Era la dona de Tao I, mare de Tao II i de Kamose i àvia d'Amosis I. Tetisheri va participar en l'expulsió dels hicsos d'Egipte i va establir un precedent com a reina amb poder, anticipant-se a descendents seves molt poderoses com ara Ahhotep, Ahmose-Nefertari, Hatshepsut, Tiy o Nefertiti.

## Biografia

Tetisheri va néixer en una família plebea, filla d'un jutge anomenat Tyenna i d'una mestressa de casa anomenada Neferu, i va ser triada per Tao I per ser la seva esposa principal; li atorgà el títol de gran esposa reial. Aquest fet era bastant poc habitual a l'antic Egipte. Tao I, el rei, li va concedir molts més privilegis que a les reines anteriors. Va ser la primera reina a portar la corona del voltor, indicant així que la posició d'esposa principal era una part integral del poder faraònic. Quan el seu fill Tao II es va aixecar contra els hicsos, Tetisheri va ajudar i va contribuir a reclutar tropes. Tao II va morir en la batalla, igual que el seu germà i successor Kamose.
El seu net Amosis va aconseguir expulsar els hicsos. Tetisheri va ser una sàvia consellera de tres reis i el poble la respectava com a motor de la resistència nacional. Durant la campanya guerrera d'Ahmose, Tetisheri va governar al costat de la seva filla Ahhotep, aquesta última en qualitat de regent. Sembla que Amosis estava molt unit a la seva àvia i quan ella tenia uns 70 anys va encarregar projectes en el seu honor.

## Testimonis de l'època

* Fragment d'un papir concedint una dotació al Baix Egipte a nom seu.
* Al cenotafi d'Amosis i Ahmose-Nefertary a Abidos hi ha una estela on es confirma la construcció d'un altre cenotafi per a Tetisheri, d'ubicació desconeguda.
* No s'ha s'ha trobat la seva tomba, però segurament la seva mòmia sigui una de les trobades a DB320, que té el seu nom i el de sos pares escrits a les benes. Correspon a una anciana de 70 a 75 anys, de cabells naturals blancs trenats amb altres de postissos i foscos. Al cos li falta la mà dreta arrencada probablement per saquejadors de tombes. La tècnica de momificació és pròpia dels inicis de la dinastia XVIII.

## Referències

* ↑ Thomas: op. cit. pàg. 70.
* ↑ Grimal: op. cit., pàg. 180.
* ↑ Björkman: op. cit., pàg. 49.
* ↑ Reeves: op. cit., pàg. 250.
* ↑ «Galería I, momias XVII dinastía» (en anglès).

## Vegeu també

* Llista de mòmies reials egípcies
* La dona a l'Antic Egipte

## Bibliografia

* Thomas, Susanna. Ahmose. The Rosen Publishing Group, 2003. ISBN 0-8239-3599-X.
* Grimal, Nicolas. A History of Ancient Egypt. Ed. Blackwell Books, 1992. ISBN 0-631-19396-0.
* Björkman, Gun. Kings at Karnak. Ed. Universitet.
* Reeves, Carl Nicholas. Valley of the Kings. Ed. K. Paul International, 1990. ISBN 0-7103-0368-8.
* Baráibar López, Juan. Personajes insólitos del Egipto faraónico. Temas de Hoy, 1998. ISBN 84-7880-932-5.

## Enllaços externs

* González González, Luis. «La Pirámide De Ahmosis: reproducción de la estela de Tetisheri», 2005. Arxivat de l'original el 2009-06-27. [Consulta: 1r juny 2009].
* «Who's Who of Egypt: Tetisheri» (en anglès). [Consulta: 1r juny 2009].
# Serrat de les Tombes (la Quar)

El Serrat de les Tombes és una serra situada al municipi de La Quar a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 1.121 metres. El seu vessant nord, juntament amb la Baga de Campdeparets, és un espai natural protegit.

## Referències

* ↑ Annex. Inventari dels espais de protecció especial del Pla territorial de les Comarques Centrals. Generalitat de Catalunya, p. 13.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya