# Rita Payés Roma

Rita Payés Roma (Vilassar de Mar, 29 de setembre de 1999) és una compositora, trombonista i cantant de jazz i bossa nova catalana.

## Biografia
### Carrera artística

S'inicià com a trombonista en el si d'una família plena de músics. Més tard estudià a l'institut IEA Oriol Martorell i va entrar a la Sant Andreu Jazz Band, dirigida per Joan Chamorro, on també va començar a cantar al costat d'Andrea Motis, Magalí Datzira i Eva Fernandez. Es va graduar en trombó de jazz a l'Escola Superior de Música de Catalunya. Encara adolescent, Payés va enregistrar dos treballs amb Chamorro, obtenint l'any 2015 el premi Enderrock a la millor proposta de jazz. El mestre va dir d'ella:
   Sobretot és música, en tota l'extensió de la paraula.
Després de la bona acollida d'aquests dos treballs, el 2019 Rita va publicar junt amb la seva mare, la guitarrista Elisabeth Roma, un nou àlbum titulat Imagina. Per presentar-lo, totes dues van fer una gira amb la que van viatjar per països com Regne Unit, Hongria, França, Suïssa, Itàlia, Marroc, Suècia i Grècia.
L'artista anuncià el gener de 2021 la imminent sortida d'un nou treball compartit de nou amb la seva mare, que va veure la llum el dia 16 d'abril, amb el títol Como la piel. Aquest disc li va valer el Premi Alícia al talent emergent 2021, guardó que atorga l'Acadèmia Catalana de la Música. El 2021 va col·laborar a la cançó "La gent que estimo" del disc "A tope amb la vida" d'Oques Grasses.
El 2024 va publicar De camino al camino, un àlbum amb totes les cançons d'autoria pròpia. La gira de presentació va dur-la, entre molts altres, al Festival Internacional de Jazz i al Festival Grec, ambdós a Barcelona. També va tenir l'oportunitat d'actuar en un dels Tiny Desk Concerts de la ràdio pública estatunidenca.

### Vida personal

Payés conviu amb el músic Pol Batlle, amb el que ha tingut dues filles (n. 2021 i 2024). El seu germà, Eudald Payés, també és músic i ha col·laborat en alguns dels treballs de la cantant.

## Discografia

* 2015 - Joan Chamorro presenta Rita Payés (amb Joan Chamorro).
* 2016 - Lua amarela (amb Joan Chamorro).
* 2019 - Imagina (amb Elisabeth Roma).
* 2019 - My Ideal.
* 2019 - In New York.
* 2021 - Como la piel (amb Elisabeth Roma).
* 2024 - De camino al camino.

### Col·laboracions

* 2021 - La gent que estimo (amb Oques Grasses).

## Referències

* 1 2 3 Enderrock.cat. «L'emoció familiar de Rita Payés i Elisabeth Roma | Enderrock.cat». Arxivat de l'original el 2019-10-22. [Consulta: 4 octubre 2019].
* ↑ Gómez Ruiz, Lara. «La Esmuc, una fábrica de talentos que aterriza en los Goya». Barcelona: La Vanguardia, 16-02-2022. Arxivat de l'original el 2023-11-04. [Consulta: 22 setembre 2023].
* 1 2 «Lua amarela». Jazz to Jazz. Arxivat de l'original el 2020-04-21. [Consulta: 28 febrer 2021].
* 1 2 «Joan Chamorro presenta Rita Payés». Jazz to Jazz. Arxivat de l'original el 2024-05-21. [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ «Much more than jazz at the London Catalan Festival». Institut Ramon Llull, 02-06-2019. Arxivat de l'original el 2024-05-21. [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ «Set grups catalans i balears actuaran al cicle «Catalan Sounds» de Budapest». Institut Ramon Llull, 21-02-2020. Arxivat de l'original el 2020-03-15. [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ «23 d'agost – Rita Payés en Opus Jazz Club (Budapest, Hungría)». AutoEditArte. Arxivat de l'original el 2020-08-10. [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ «Rita Payés publicarà nou disc el març d'aquest any». La República, 11-01-2021. Arxivat de l'original el 2021-01-15. [Consulta: 12 agost 2023].
* 1 2 Rodríguez, Oriol. «Rita Payés, la trombonista catalana que va enamorar C.Tangana». El Nacional, 14-04-2021. Arxivat de l'original el 2021-04-14. [Consulta: 17 abril 2021].
* ↑ Cervantes, Xavier. «Sílvia Pérez Cruz triomfa als premis Alícia», 21-06-2021. Arxivat de l'original el 2021-06-21. [Consulta: 22 juny 2021].
* 1 2 Cervantes, Xavier. «"C Tangana ens va impactar tant que s'ha notat en el nostre disc"», 29-05-2021. Arxivat de l'original el 2021-06-24. [Consulta: 24 juny 2021].
* 1 2 «La gent que estimo, de l'àlbum "A tope amb la vida" (Oques Grasses)». Arxivat de l'original el 2024-05-21. [Consulta: 24 juny 2021].
* ↑ Farré, Martí. «Els camins de Rita Payés». Núvol, 02-12-2024. [Consulta: 26 desembre 2024].
* ↑ Sayre, Anamaria Artemisa. «Rita Payés: Tiny Desk Concert» (en anglès americà). NPR, 02-10-2024. [Consulta: 26 desembre 2024].
* ↑ «Pues a mí este año me ha traído este piesito lindo», 31-12-2021. Arxivat de l'original el 2023-03-16. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ «Rita Payés, entrevista: "De les coses dolentes, intento fer-ne alguna de bonica"». Diari Ara, 15-07-2024. Arxivat de l'original el 2024-07-15. [Consulta: 26 desembre 2024].
* ↑ Maneja Juvanteny, Guillem. «Rita Payés: «Estic en una cerca de saber a què sono»». Nació Digital, 19-05-2024. [Consulta: 26 desembre 2024].
* 1 2 «Discogs: Rita Payés». Arxivat de l'original el 2023-03-30. [Consulta: 30 març 2023].
* ↑ «Rita Payés, crítica de su disco De camino al camino (2024)» (en castellà). Mondosonoro, 26-08-2024. [Consulta: 26 desembre 2024].

## Vegeu també

* Alba Pujals i Roigé
* Joana Cebolla