OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mas del Codina

El Mas del Codina és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici aïllat de planta rectangular amb cossos afegits als costats nord i est del cos principal. Consta de planta baixa, dues plantes i golfes. Coberta a quatre vessants. Al costat de ponent de la planta primera hi ha una galeria amb arcs carpanells, tancada. Façanes planes amb finestres, balcons i portalada de pedra; aquesta és adovellada d'arc escarser igual que les finestres de la segona planta. Les obertures de les golfes són el·líptiques. Les façanes estan arrebossades ressaltant els carreus de cantonada.

## Referències

* ↑ «Mas del Codina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Magatzem Pipó

El Magatzem Pipó és una obra modernista de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Situat a la carretera L-303, dominada per la presència de magatzems de diferents especialitats. Edifici entre mitgeres, de planta rectangular amb tres nivells i coberta de dues aigües amb cerener perpendicular a la façana principal. La porta d'accés al magatzem és de tipus cotxera i està situada al centre de la façana, ocupant tot el primer nivell i part del segon, on té un remat trapezoidal. Tota la portada està emmarcada amb maó, enllaçant amb la cornisa que divideix els baixos del primer pis. A banda i banda de la porta central s'obren dues portes -una de les quals està tapiada que presenten remat amb arc de mig punt emmarcat amb maó i amb els terços superiors oberts i decorats amb sengles reixes. Al primer pis s'obren tres finestrals -el central més petit, ja que els dels extrems devien tenir balcó anteriorment. De línies rectes i igualment emmarcades amb maó, les tres obertures romanen tapiades amb ceràmica vidriada. L'edifici va ser transformat i ja no té el forjat del primer pis. Finalment, una cornisa de maó separa la primera planta de la zona de golfes, amb tres obertures romboidals igualment emmarcades amb maó. El paredat de la planta baixa és a base de carreus regulars i ben escairats, i a la resta està estucat amb un color blau clar, en contrast amb el blau fosc de la ceràmica vidriada.

## Referències

* ↑ «Magatzem Pipó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Cal Domenjó

Cal Domenjó és una obra de Guissona (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Gran edifici de pedra situat a la cantonada del carrer Guinguetes i el carrer de Ponent. Consta de tres plantes, construït amb petits carreus irregulars. A la planta baixa de la façana del carrer Guinguetes, observem dues grans portalades d'arc rebaixat emmarcades per carreus de pedra. La primera planta presenta una única obertura quadrada i la segona tres de proporcions similars. A la façana del carrer Ponent, la planta baixa presenta una porta d'accés amb un arc de maons. La planta primera té tres obertures rectangulars coronades per arcs. La segona repeteix l'esquema de la primera, però les obertures han estat tapiades amb maons.
(Text procedent del POUM)

## Referències

* 1 2 «Cal Domenjó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2021].
# Cabana de volta III (Guissona)

La Cabana de volta III és una obra de Guissona (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Cabana de volta construïda amb pedra i fusta. S'ha emprat petits carreus de pedra picada disposats en filades. La façana d'ingrés, orientada a sud, presenta una entrada amb brancals i llinda de pedra. A l'interior s'observa la coberta amb mitja volta de canó. Des de l'exterior s'observa la coberta plena de vegetació. El lateral esquerra surt cap endavant fent la funció de paravent. Actualment hi trobem un banc. La cabana ha estat restaurada
La cabana és una construcció característica que es trobava a les finques allunyades del poble, donava cobert al pagès i a la mula a l'hora de descansar al migida i servia d'aixopluc en cas de mal temps.
S'arriba a la cabana per la carretera L-313, direcció a Ponts. Passat el Km 16, s'ha d'agafar un camí a l'esquerra i en uns 500 m trobes la cabana.

## Referències

* 1 2 3 «Cabana de volta III». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2021].
# HuniePop

Huniepop és un videojoc eròtic de simulació de cites, de rol i de trencaclosques bidimensional per a un sol jugador. L'estètica segueix l'estil del manga. Està disponible per a ordinadors que tinguen sistemes operatius Linux, Mac OS i Windows. Fou publicat el 2015 i fou desenvolupat utilitzant el motor de joc Unity per HuniePot. Fou dissenyat per Ryan Koons. A Steam està disponible la versió censurada. La versió sense censura es pot adquirir de MangaGamer.
El 2013 fou finançat mitjançant la plataforma de micromecenatge Kickstarter. Aconseguint el 2015 ser publicat. Eixe mateix any la plataforma d'emissió en streaming Twitch va prohibir i bloquejar l'emissió del jugar aquest joc per estar considerat per a adults segons la ESRB.
El protagonista (que pot ser home o dona) triar on va per a trobar-se amb dones amb les quals parla i té cites. Les cites són minijocs de trencaclosques on per a avançar cal unir tres rajoles del mateix tipus (com romanç, sentiment, afecte o talent). Cada dona té una afinitat amb una d'aquestes característiques. Després de cada cita completada amb èxit, la dona envia una fotografia al protagonista. En la cita final finalitzada amb èxit es té sexe.
A TechRaptor una contribuïdora va escriure que, tenint en compte que la major part de l'equip de HuniePot eren dones en el moment del desenvolupament del joc, és notable els elements del joc que podrien considerar-se feministes.
A Kotaku va rebre una crítica generalment positiva comentant com a negatiu solament el final. A Technology Tell rebé una crítica negativa. A Gamerankings es calculà un 80% d'acceptació del joc basada en dos ressenyes.
Els desenvolupadors van publicar el 2015 una col·lecció digital de l'art del videojoc, adquirible entre altres a Steam.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Fahey, Mike «I Need A Little More Romance In My Adult Dating Puzzle RPG». Kotaku, 21-01-2015 [Consulta: 8 agost 2017].
* 1 2 Brakke, David «Minnesota Otaku: Raise a flag for anime dating sims». SCTimes, 18-03-2015 [Consulta: 8 agost 2017].
* 1 2 Priestman, Chris «Dating Puzzle RPG HuniePop Is Now Available On PC». Silicon Era, 20-01-2015 [Consulta: 8 agost 2017].
* ↑ Sheehabe, A.F.M. Ahosan Habib. Android Game Ping Pong Using Unity Game Engine Software (Tesi), 2015, p. 24.
* 1 2 Priestman, Chris «HuniePop Digital Art Collection is now available to buy». Silicon Era, 01-03-2015 [Consulta: 8 agost 2017].
* ↑ Orland, Kyle «Twitch bans streaming of games rated “Adults Only” by ESRB». Ars Technica, 28-05-2015 [Consulta: 8 agost 2017].
* ↑ Young, Georgina «Is HuniePop the Ultimate Feminist game?». TechRaptor, 22-01-2015 [Consulta: 8 agost 2017].
* ↑ White, Lucas «HuniePop Review: Not safe for work, or anything else (update)». TechnologyTell [Consulta: 8 agost 2017]. Arxivat 17 August 2015$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Huniepop». Gamerankings.com. [Consulta: 8 agost 2017].
# Premsa de vi i cup de Jovans

La Premsa de vi i cup de Jovans és una obra de Torà (Solsonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Premsa de vi i cup construïts entre els segles XIX i XX. Per arribar-hi, cal seguir les indicacions fins a arribar a Torà. Allà, s'ha d'agafar la LV-3005 en direcció Solsona. A 3,8 km es troba, a mà esquerra, el camí que condueix a Millet; des d'aquí cal continuar en direcció nord fins al mas Jovans.
El cup, de forma cilíndrica (275 cm de fondària i 210 cm de diàmetre), està revestit de carreus ben picats i cobert amb una llosa de gres. Al seu interior es troba la premsa de caragol, de fusta i amb un gran bloc de pedra com a basament; aquest últim presenta un sistema de canalons excavats de desguàs, i un recipient circular -també excavat- a la cinglera.

## Referències

* 1 2 «Premsa de vi i cup de Jovans». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 juny 2021].
# Pont de Batllori

Pont de Batllori és una obra d'Esponellà (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pont que permetia el pas per la riera Bacallà. Té un sol arc de mig punt adovellat i està construït amb carreus irregulars. Està cobert de vegetació. A l'hora de construir una carretera a prop de l'emplaçament del pont, aquest va quedar en desús.

## Referències

* ↑ «Pont de Batllori». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 agost 2021].
# Santa Maria de la Cabeça

Santa Maria de la Cabeça és una ermita de Vila-sana (Pla d'Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'ermita o capella de la Verge de la Cabeça va ser consagrada l'any 1702. De dimensions reduïdes està construïda amb carreus de pedra, tot i que només queden a la vista en el marc de la porta i a l'angle. La resta de mur està arrebossat. La porta és d'arc de mig punt rebaixat. A sobre d'aquesta, hi ha un petit rosetó i per damunt un escut nobiliari, el dels Comtes Dalmasses. La teulada és a dues aigües i té un campanar d'espadanya d'un sol ull, als peus de la nau i realitzat en maó. L'única nau de la construcció està coberta amb volta de canó. A la capçalera hi ha un altar de fusta i la imatge de la Verge.
L'aspecte actual és de l'any 1992-1993 en què l'ermita va ser restaurada. Del 1993 són les pintures de Víctor Pallarés, pintor lleidatà, que cobreixen la volta i diversos trams del murs laterals. Les pintures murals de la volta representen Adam i Eva en el Paradís. En els murs laterals i en el de la façana les pintures resten emmarcades. Representen escenes religioses com la crucifixió, l'Anunciació, l'Adoració de la Verge de la Cabeça, etc.
La sagristia és a la part dreta de la capçalera. L'ermita conserva exvots i una pica baptismal de pedra datada entre els segles XVI i XVII.

## Història

L'ermita pertany a la Casa Vella i va ser beneïda l'any 1702. Aquí es va posar la imatge de la Verge de la Cabeça, portada des d'Andújar per la duquessa Teresa de Cardona. Temps després Pere Gomar va fer construir un retaule per a la imatge. Degut al mal estat de l'església del poble, es va fer servir de parròquia fins a la construcció d'una nova. En temps de la Guerra de Successió la capella fou malmesa i fins al 1716 no fou reconstruïda. Cap a 1820 la capella passà a dependre del llinatge dels Dalmasses, el seu escut es veu a la façana de l'ermita. El 1891 la capella va patir reformes: es va aixecar el sostre i es va reconstruir l'altar, sobre el qual s'hi posà l'escut de la família. Durant la Guerra Civil l'ermita va tenir funció de cuina per als presos que treballaven a l'estany d'Ivars d'Urgell construint trinxeres. Aleshores, la imatge de la Verge de la Cabeça va ser amagada durant uns mesos en una casa, però més tard va ser descoberta i cremada. L'ermita va ser reconstruïda després de la Guerra Civil pels hereus de Fausto de Dalmasses. També es va reconstruir el campanar: s'hi posà la campana i una creu amb la imatge de la Verge. La nova capella fou consagrada l'any 1941. Al 1993, es va decorar amb pintures de Victor Pallarès.

## Referències

* 1 2 3 4 «Santa Maria de la Cabeça». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 agost 2021].
# Font del Roser (les Masies de Voltregà)

La Font del Roser és una obra de les Masies de Voltregà (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Font situada al camí de Serratosa al paratge de la Font del Roser. Està construïda en un marge del terreny. És de planta rectangular amb estructura d'arc de mig punt amb carreus i coberta per una volta. La construcció és feta de maçoneria de pedra irregular tot i que presenta grans carreus als brancals i a la paret del fons o mur frontal. L'arc està coronat per una cornisa a doble vessant de pedres de llosa. La imposta de l'arc està motllurada i a la clau s'observa una inscripció amb la data "1738". A l'interior de la font i rodejant el seu perímetre hi ha un pedrís amb revestiment de grans lloses que queda interromput a la part central per la font pròpiament, on hi ha l'aixeta i a sota la pica de pedra, encastada en el pedrís. Aquest pedrís es perllonga cap a l'exterior a manera de banc per una banda, i a l'altre trobem els abueradors. La part superior de la construcció segueix el perfil de la volta i està coberta per sòl. A l'entrada a la font hi ha un esglaonament fet de rajols.

## Referències

* ↑ «Font del Roser». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 16 agost 2021].
# La Montada (Muntanyola)

La Montada és una masia de Muntanyola (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de tres pisos de planta rectangular amb els murs fets de pedres irregulars i morter, amb carreus ben tallats a les cantonades. La coberta és a doble vessant. Diverses construccions annexes a la façana principal donen un pati tancat de la casa que a principis del segle XXI es troba en mal estat amb murs mig enderrocats.

## Referències

* ↑ «La Montada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 agost 2021].
# Molí de Fornells

Molí de Fornells és una obra de Pinós (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Molí en mal estat de conservació. Es tracta d'una construcció amb diversos cossos annexos, tots construïts amb petits carreus irregulars. El volum principal és de planta rectangular, té planta baixa, dos pisos i coberta a dues aigües. L'accés principal presenta una obertura rectangular adovellada; a la primera planta, les finestres són quadrangulars, mentre que a la segona tenen un arc escarser. Totes les obertures són adovellades i, a més, les de la primera planta (a la façana principal) compten amb un ampit.
A la banda dreta del volum principal hi ha un petit cos adossat de planta rectangular, planta baixa i pis i coberta d'un sol aiguavés. Presenta una obertura rectangular de petites dimensions i un arc escarser adovellat a la façana principal. A la banda esquerra i perpendicular a la façana principal del cos central hi ha un altre volum adossat de grans dimensions i de planta trapezoidal amb tres murs, de manera que el que hauria de constituir la façana principal resta obert.
Hi ha dos murs alts que conflueixen a la façana posterior del cos principal del conjunt i que, originàriament, constituïen la bassa del molí, ara coberta de vegetació. També es conserva l'entrada d'aigua al molí.

## Referències

* 1 2 3 «Molí de Fornells». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 agost 2021].
# Les Coves de Martí

Les Coves de Martí és una obra historicista de la Sénia (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de grans dimensions. Es troba aïllat enmig del camp. De planta rectangular està fortificat per tots costats, flanquejat per quatre torres, les dues de darrere doblen l'altura dels murs, amb merlets per tot el perímetre i garites a les cantonades. La porta d'accés és de carreus de pedra, ben treballats, amb arc rebaixat. Presenta tres merlets singulars i és la part més baixa del perímetre, sobresortint cap enfora de la planta. Els murs són sòlids i gruixuts, de maçoneria, amb dues plantes d'alçada, s'observen diversos buits enreixats amb arcs rebaixats que no formen composició regular. Pati d'armes central des d'on s'accedeix a les dependències distribuïdes al voltant d'aquest.

## Història

A la clau de la porta d'accés es llegeix inscrit : "M-M- AÑO 1895" (les inicials responen a Martí Martorell) Tota l'aparença és d'una obra castrense, però no en sabem la verdadera finalitat. El terreny va ser donat a Martí Garcia Martorell per un oncle seu mossèn el 1878. Va construir les torres uns anys després de la 2 guerra carlina. Durant la guerra 36-39 foren usades com a lloc defensiu-militar per la seva proximitat al camp d'aviació.

## Referències

* 1 2 «Les Coves de Martí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 agost 2021].

## Enllaços externs

* «Les Coves de Martí». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Can Virgili

Can Virgili és una obra de Vespella de Gaià (Tarragonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Virgili és una masia quadrada que ha sofert moltes ampliacions i reformes. La construcció és de maçoneria, amb reforços de carreus a les cantonades. Té arcs i finestres de pedra. La casa és de planta baixa i dos pisos i damunt de tot hi ha el graner, com a quasi totes les cases del Tarragonès.

## Referències

* ↑ «Can Virgili». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 23 agost 2021].

## Enllaços externs

* «Can Virgili». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Col·legi Sant Pau Apòstol

El Col·legi Sant Pau Apòstol és un edifici de Tarragona protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta baixa i dos pisos construït entorn el 1956. Presenta una façana singular amb la part baixa imitant carreus i els pisos superiors amb carreuó.

## Referències

* ↑ «Col·legi Sant Pau Apòstol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 24 agost 2021].
# La Creuera (Horta de Sant Joan)

La Creuera és una obra d'Horta de Sant Joan (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un dels elements urbans més coneguts d'Horta de Sant Joan. Consisteix en un cobert o portal emplaçat en una cruïlla. Té una estructura irregular i està fet gairebé tot ell de carreus de pedra, amb entramat posterior de fusta i revoltons de maó.
De les tres sortides que té una conserva un esplèndid arc de grans dimensions.

## Referències

* 1 2 «La Creuera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 25 agost 2021].

## Enllaços externs

* «La Creuera». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Cementiri de Tàrrega

El Cementiri de Tàrrega és una obra de Tàrrega (Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Té una façana formada per runa de paret de carreus del tot llissa seguint el pendent del terreny i una porta central amb arc de mig punt. Part de les dovelles s'eleven per sobre de la línia d'acabament.
Va ser construït el 1868.

## Referències

* 1 2 «Cementiri de Tàrrega». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 setembre 2021].
# Cobert de la Torreta del Roca

Cobert de la Torreta del Roca és una obra de Tàrrega (Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Cabana de volta orientada al sud i situada a l'esquerra de la carretera que va direcció el Talladell. Es tracta d'una construcció feta amb murs de carreus irregulars. L'interior, que és emprat com a cobert, té el terra arrebossat amb morter de ciment. La coberta consisteix en una volta de canó de pedra que arrenca a 160 cm del terra. Els contraforts, de grans dimensions, estan integrats en la construcció. Si bé originalment no hi havia portal ni façana de tancament, en l'actualitat hi ha una porta de fusta i xapa metàl·lica reforçada i de doble fulla que tanca l'espai.
La cabana està feta amb blocs de pedra calcària de dimensions mitjanes i falcats amb carreus més petits. S'emprà poca terra com a lligam entre els diferents blocs.
Hi ha una construcció auxiliar moderna utilitzada com a llenyer o pallissa, amb un ràfec de lloses de pedra que cobreix l'obertura.

## Referències

* 1 2 3 «Cobert de la Torreta del Roca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 setembre 2021].
# Casa al carrer Sant Joan, 7 (Tàrrega)

Casa al carrer Sant Joan, 7 és una obra de Tàrrega (Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de grans dimensions, amb planta baixa, dos pisos, golfes i coberta a dues aigües amb carener paral·lel a la façana principal. Aquesta està configurada a partir de sis eixos de composició vertical, tot i que la planta baixa no segueix aquesta disposició. Dues faixes verticals de grans blocs de pedra regulars i ben escairats separen visualment els dos extrems de l'immoble de la part central, i dues faixes més horitzontals divideixen els diferents pisos; el nivell de les golfes, en canvi, està marcat per una fina línia d'imposta.
En la planta baixa hi ha cinc obertures rectangulars, tres de les quals formen part de locals d'ús comercial. L'accés a l'immoble, situat gairebé al centre de la planta baixa, presenta barrots de ferro forjat amb volutes que decoren els marges de la porta. Al seu costat s'ubica una gran porta de garatge basculant.
A cadascun dels dos pisos superiors s'obren, de manera simètrica, sis obertures emmarcades en pedra amb portes de dues fulles amb els seus respectius balcons en voladís, amb baranes de ferro sense ornamentacions i suportats tots ells amb mènsules de pedra estriades. Les obertures dels extrems compten amb balcons individuals, mentre que les quatre centrals s'agrupen en grups de dos i comparteixen un mateix balcó. Tres de les obertures del primer pis presenten persianes de llibret i de fusta. El nivell de les golfes disposa de sis petites obertures quadrades i emmarcades.
Remata la façana una ampla cornisa suportada per un gran nombre de permòdols de petites dimensions i de secció quadrada.
El parament de la major part de l'immoble és de pedra vista, amb carreus de diferents dimensions disposats de manera irregular. La planta baixa, en canvi, queda diferenciada de la resta de pisos mitjançant un parament fet a base de grans blocs de pedra ben escairats i disposats en filades.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa al carrer Sant Joan, 7». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 setembre 2021].