OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lophostoma aequatorialis

Lophostoma aequatorialis és una espècie de ratpenat de la família dels fil·lostòmids. És endèmic de l'Equador.

## Descripció
### Dimensions

Ratpenat de mida mitjana, amb la llargada del cap i del cos entre 70 i 77 mm, la llargada de l'avantbraç entre 52 i 56 mm, la llargada de la cua entre 16 i 22 mm, la llargada del peu entre 14 i 18 mm, la llargada de les orelles entre 31 i 35 mm i un pes de fins a 30 g.

### Aspecte

El pelatge és llarg i tou. Les parts dorsals són marró-grisenques, amb la punta dels pèls més clara, mentre que les parts ventrals són marró-olivaci clares recobertes de pèls amb la punta blanca. El musell manca de pèls, la fulla nasal és lanceolada, amb la porció anterior completament acoblada al llavi superior. Al mentó hi ha un solc medià envoltat per files de petites berrugues. Les orelles són grans, arrodonides i unides anteriorment a la base per una membrana. Les membranes alars són curtes, amples i marró-grisenques. La cua és curta i inclosa completament a l'ample uropatagi. El calcani és més llarg que el peu. El cariotip és 2n=34 FNa=62.

## Biologia
### Alimentació

Es nodreix principalment d'insectes i, a vegades de fruita, i pol·len a les estacions seques.

### Reproducció

Una femella que alletava fou capturada al mes de gener.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és coneguda només al llarg de les costes nord-occidentals de l'Equador. Probablement és present també a les zones adjacents de la Colòmbia sud-occidental.
Viu als boscos perennes i secs.

## Estat de conservació

La Llista Vermella de la UICN, tenint en compte que es tracta d'una espècie descoberta recentment i encara hi ha poca informació sobre la seva distribució, l'estat de la població, les amenaces i els requisits ecològics, classifica L. aequatorialis com a espècie amb dades insuficients (DD).

## Referències

* 1 2 Burneo, S.; Mantilla, H. Lophostoma aequatorialis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 17 agost 2013.
* ↑ Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
* ↑ Tirira, 2007

## Bibliografia

* Diego S. Tirira, Mamíferos del Ecuador: Guía de campo, Ediciones Murciélago Blanco, 2007. ISBN 9789978446515
* Alfred L. Gardner, Mammals of South America, Volume 1: Marsupials, Xenarthrans, Shrews, and Bats, University Of Chicago Press, 2008. ISBN 9780226282404
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Grup farmacològic

Un grup farmacològic és un conjunt de medicaments que tenen estructures químiques similars, el mateix mecanisme d'acció (és a dir, s'uneixen a la mateixa diana biològica), una forma d'actuar similar, i/o s'utilitzen per tractar la mateixa malaltia.
En els diversos sistemes dominants de classificació de fàrmacs, aquests quatre tipus de classificacions formen una jerarquia. Per exemple, els fibrats són un grup químic de fàrmacs (àcids carboxílics amfipàtics) que comparteixen el mateix mecanisme d'acció (agonista PPAR), mode d'acció (la reducció de triglicèrids en la sang), i s'utilitzen per prevenir i tractar la mateixa malaltia (ateroesclerosi). Al revés, no tots els agonistes PPAR són fibrats, ni tots els agents que disminueixen els triglicèrids són agonistes PPAR, i no tots els fàrmacs que s'utilitzen per al tractament de l'ateroesclerosi són agents reductors dels triglicèrids.
El sistema de classificació dels fàrmacs més àmpliament utilitzat és el Sistema de Classificació Química Anatomicoterapèutica (ATC). La Nomenclatura Sistematitzada de Medicina (SNOMED) també inclou una secció dedicada a la classificació dels fàrmacs.

## Referències

* ↑ «Comparing drug classification systems». AMIA Annual Symposium Proceedings, 2008, pàg. 1039. PMID: 18999016.
* ↑ World Health Organization. Introduction to drug utilization research. Geneva: World Health Organization, 2003, p. 33. ISBN 924156234X.
# Mainà venerat

El mainà venerat (Gracula religiosa venerata; syn: Gracula venerata) és un tàxon d'ocell de la família dels estúrnids (Sturnidae), endèmic de les Illes Petites de la Sonda. El seus hàbitats són els manglars, les plantacions i els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes, bé com els de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera en perill d'extinció.

## Taxonomia

Segons el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019) aquest tàxon tindria la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.2, juliol 2020), el consideren encara una subespècie del mainà religiós (Gracula religiosa venerata).

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «mainà venerat». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* 1 2 «Nuthatches, Wallcreeper, treecreepers, mockingbirds, starlings, oxpeckers». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 17 octubre 2022].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 677. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Tenggara Hill Myna. Gracula venerata» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
# Cistícola remorejant

La cistícola remorejant (Cisticola bulliens) és una espècie d'ocell de la família dels cisticòlids. Es troba a Angola i a la República Democràtica del Congo.
Els hàbitats naturals són la sabana seca i les praderies seques subtropicals o tropicals de les terres baixes.
El cant de l'ocell és variable, però el patró típic és un parell de notes "txé" seguides d'un trinat llarg i líquid; en general, el cant és molt semblant a un sotragueig.

## Referències

* ↑ «Cistícola remorejant». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 09/11/2022(català)
* ↑ «Bubbling Cisticola - eBird» (en anglès). ebird.org. [Consulta: 15 maig 2022].
# Cistícola de Njombé

La cistícola de Njombé (Cisticola njombe) és una espècie d'ocell de la família Cisticolidae.

## Hàbitat i distribució

Es localitza a Malawi, Tanzània i Zàmbia. L'hàbitat natural són els herbassars tropicals o subtropicals.

## Referències

* ↑ «Cistícola de Njombé». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/11/2022(català)
# Cistícola roquer

La cistícola roquer (Cisticola emini) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae pròpia de l'Àfrica subsahariana.

## Distribució i hàbitat

L'hàbitat natural son els herbassars àrids tropicals o subtropicals. Se'l sol associar amb terrens boscosos rocosos amb clarianes irregulars d'herba.
Habitualment al peu de turons o en vegetació de ribera adjacent.

## Taxonomia

Anteriorment se la considerava coespecífica de la cistícola mandrosa (Cisticola aberrans).
Es reconeixen quatre subespècies:
* C. e. admiralis – es troba a l'Àfrica occidental;
* C. e. petrophilus – pròpia d'Àfrica central, des de Nigeraia pel nord de la República Democràtica del Congo fins a Sudan del Sud i Uganda;
* C. e. emini – es troba en el sud Kenya i el nord de Tanzània;
* C. e. bailunduensis – localitzada en Angola.

## Referències

* 1 2 «Grassbirds, Donacobius, Malagasy warblers, cisticolas & allies». World Bird List Version 8.2. International Ornithologists' Union, 2017. [Consulta: 22 juliol 2018].

## Enllaços externs

* Lazy cisticola (anglés) - Species text in The Atlas of Southern African Birds.
# Cistícola de Lynes

La cistícola de Lynes (Cisticola distinctus) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae endèmica d'Uganda i Kenya.
El nom comú commemora al seu descobridor, l'ornitòleg gal·lès Hubert Lynes.

## Distribució i hàbitat

Es troba únicament en les muntanyes de l'est d'Uganda i centre de Kenya.
L'hàbitat natural són els herbassars tropicals a gran altitud.

## Taxonomia

La cistícola de Lynes anteriorment se la considerava una subespècie de la cistícola ploranera (Cisticola lais).

## Referències

* ↑ «Grassbirds, Donacobius, Malagasy warblers, cisticolas & allies». World Bird List Version 8.2. International Ornithologists' Union, 2017. [Consulta: 29 juliol 2018].
* ↑ Beolens, Bo; Watkins, Michael. Whose Bird? Men and Women Commemorated in the Common Names of Birds. Londres: Christopher Helm, 2003, p. 214.
* ↑ ; Dean, R.«Wailing Cisticola (Cisticola lais)». Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, 2017. [Consulta: 27 agost 2017].
# Cistícola del Luapula

La cistícola del Luapula (Cisticola luapula) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae pròpia de l'interior més septentrional de l'Àfrica austral.
El nom fa referència al riu Luapula ja que la vall del riu forma part de l'àrea de distribució.

## Taxonomia

Fou descrit científicament en 1933 per l'ornitòleg britànic Hubert LynesHubert Lynes. Anteriorment fou considerada una subespècie de la cistícola ala-rogenca (Cisticola galactotes), però ara es consideren espècies separades. No se reconeixen subespècies diferenciades.

## Hàbitat i distribució

Es troba en les regions interiors del sud d'Àfrica central i el nord de l'Àfrica austral, distribuït per l'est d'Angola, la rodalia del llac Mweru (sud-est de la RDC), Zàmbia, el nord i nord-est de Namíbia, el nord de Botswana i el nord-oest de Zimbàbue.
L'hàbitat natural són els aiguamolls i els herbassars humits o estacionalment inundables.

## Referències

* ↑ «Cistícola del Luapula». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 03/12/2022(català)
* 1 2 «Luapula Cisticola (Cisticola luapula)» (en anglès). Barcelona: Lynx Edicions. [Consulta: 21 agost 2017].
* ↑ Fitxa a Avibase.
* ↑ Gill, F.; Donsker, D. «IOC World Bird List (v 8.2)», 2018. DOI: 10.14344/IOC.ML.7.3. [Consulta: 4 agost 2018].
# Cistícola gralladora

La cistícola gralladora (Cisticola natalensis) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae pròpia de l'Àfrica subsahariana.

## Descripció

Encara que és un ocell petit, d'uns 15 cm de llarg, és un dels cistícoles de més grandària. Les parts superiors són de color bru grisós amb un dens vetat negre en l'esquena i les ales pel fet que les plomes d'aquestes zones tenen el centre negre i les vores marrons. A més, presenta una banda de color bru en las ales. En canvi, les parts inferiors son blanquines. La cua és ampla i amb la punta clara i sol moure-la amb freqüència. El bec és fosc, curt i robust.
És molt semblant a altres membres del seu gènere. La millor forma de distingir-lo dels molts parents africans és la mida i pel seu cant semblant a una granota, de tipus «briip-briip».

## Hàbitat i distribució

És un ocell sedentari que ocupa gran part de l'Àfrica subsahariana, absent de les zones seques d'Àfrica austral i la Banya d'Àfrica i dels boscos més densos.
Es troba en gran diversitat d'hàbitat herbacis, com les sabanes, sovint a prop de l'aigua, i també en ell aiguamolls.

## Comportament

És un ocell insectívor. Aquesta espècie és més fàcil d'escoltar que d'observar, especialment fora de l'època de cria, ja que no acostuma a sortir de l'herba.
Els mascles són polígams. Les femelles construeixen nius discretament amagats entre les herbes. El niu consisteix en una bola d'herba entrellaçada amb teranyines i altres fibres vegetals. Solen posar entre 2-4 ous.

## Referències

* ↑ «Cistícola gralladora». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 02/12/2022(català)

## Enllaços externs

* Fitxa de l'espècie a "The Atlas of Southern African Birds".
# Cistícola rogenca

La cistícola rogenca (Cisticola rufus) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae pròpia de l'Àfrica occidental.

## Hàbitat i distribució

L'hàbitat natural són els matolls secs tropicals i els herbassars de terres baixes tropicals. No està amenaçada.
Es troba a Burkina Faso, Camerun, Txad, Gambia, Ghana, Guinea, Mali, Nigèria, Senegal, República Centreafricana, Sierra Leone i Togo.

## Referències

* ↑ «Cistícola rogenca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 06/12/2022(català)
# Cistícola de Socotra

La cistícola de Socotora (Cisticola haesitatus) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae endèmica de l'illa de Socotra, en el mar d'Aràbia.

## Hàbitat i distribució

L'hàbitat natural són les zones de matolls i herbassars secs.
Es troba únicament en les regions costaneres i baixes de l'illa de Socotra i l'estat de conservació és el d'espècie gairebé amenaçada.

## Referències

* ↑ «Cistícola de Socotra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 08/12/2022(català)
* ↑ BirdLife International (2016). "Cisticola haesitatus." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: https://www.iucnredlist.org/species/22713500/94376968]

## Enllaços externs

* Sons i mapa de distribució de Cistícola de Socotra a Xeno-canto.
# Cistícola de coroneta pàl·lida

La cistícola de coroneta pàl·lida (Cisticola cinnamomeus) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Cisticolidae pròpia del sud d'Àfrica.

## Descripció

És un ocell petit de bec punxegut i cua relativament curta. La part superior del cap i costats són de color canyella, aspecte al qual deu el seu nom científic (cinnamomeus en llatí significa "de color canyella"). Les plomes de l'esquena, les ales i la cua són negres amb les vores de color canyella, mentre que el plomatge de les parts inferiors és blanc.

## Taxonomia

Fins a l'any 2000 es classificava com una subespècie de la cistícola bruna (Cisticola brunnescens) però actualment es consideren espècies separades.

## Hàbitat i distribució

L'hàbitat natural són els aiguamolls i els herbassars de terres altes.
Es troba des del sud de l'Àfrica central i oriental fins a l'est de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Cistícola de coroneta pàl·lida». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 08/12/2022(català)
* ↑ «Grassbirds, Donacobius, Malagasy warblers, cisticolas & allies». World Bird List Version 8.2. International Ornithologists' Union, 2017. [Consulta: 29 juliol 2018].
* ↑ «Avibase - The World Bird Database». [Consulta: 29 juliol 2018].
* 1 2 Sinclair, Ian; Ryan, Peter. Birds of Africa south of the Sahara. Cape Town: Struik, 2003, p. 510. ISBN 9781868728572.
* ↑ Stevenson, Terry; Fanshaw, John. A Field Guide to the Birds of East Africa, 2002.
* ↑ ; Dean, R.«Pale-crowned Cisticola (Cisticola cinnamomeus)». Lynx Edicions. [Consulta: 7 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa de l'espècie a "The Atlas of Southern African Birds" (anglès)
# Prínia de Sierra Leone

La prínia de Sierra Leone (Schistolais leontica) és una espècie d'ocell passeriforme del gènere Schistolais que pertany a la família Cisticolidae endèmica de les muntanyes d'Àfrica occidental.

## Distribució i hàbitat

Es troba a les muntanyes de Guinea, Libèria, el nord-est de Sierra Leone i l'oest de Costa d'Ivori.
L'hàbitat natural són els matolls al voltant dels boscos de galeria de muntanya i també les zones de matoll limítrofs entre el bosc alpí i els herbassars de muntanya. Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat, especialment per les tales per establir mines de ferro.

## Referències

* ↑ «Prínia de Sierra Leone». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 01/01/2023(català)
* ↑ Barlow, C.R.; Payne, R.B.; Payne, L.L.; Sorenson, M.D.; Club, African Bird. Sierra Leone Prinia Schistolais leontica in the Fouta-Djalon of Guinea, its song and distribution (en anglès). vol.13. Cambridge: Bulletin of the African Bird Club, 2006, p. 45-48.
* ↑ IUCN «Schistolais leontica: BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2017: e.T22713638A119051588» (en anglès). BirdLife International, 01-10-2017. DOI: 10.2305/iucn.uk.2017-3.rlts.t22713638a119051588.en.
# Prínia xerraire

La prínia xerraire (Spiloptila clamans) és una espècie d'ocell passeriforme del gènere Spiloptila que pertany a la família Cisticolidae pròpia del Sahel. És monotípic dins del gènere Spiloptila.

## Descripció

És un ocell petit, d'uns 9–10 cm de longitud total amb una llarga cua, composta de dotze plomes grises amb les puntes negres i blanques. Les plomes del centre de la cua són més llargues i van disminuint progressivament cap als laterals per la qual cosa quan la desplega és escalonada. El plomatge de les parts superiors del cos és en general de color canyella clar, amb vetejat negre al pili i també és negre les puntes de les primàries i les cobertores de les ales. El carpó és de color groc clar i presenta una llista supraciliar blanca i les parts inferiors del cos són blanquinoses. El mascle presenta tons més grisencs al clatell.

## Distribució i hàbitat

S'estén pel Sahel, des del sud de Mauritània i el nord del Senegal fins al Sudan del Sud i Eritrea. També s'ha descobert que crien al Sàhara Occidental, a Oued Jenna prop d'Auserd.
Cria en zones de matoll arç, especialment als matolls d'acàcies, fins i tot s'estén al desert, mentre tingui prou vegetació, i a la sabana amb arbres de fulla ampla, però evita les planes herbàcies i els matolls densos.

## Comportament

És una espècie força sociable i generalment s'observa en petits grups, al voltant d'una dotzena d'individus, que es mouen incansablement de matoll en matoll. Quan és a terra o posat en una branca, mou la cua amunt i avall i també de banda a banda mentre emet crits monòtomes semblants a les dels grills. Acostuma a cantar quan està posat en branques altes. S'Alimenta d'insectes que busca entre els matolls o entre les mates d'herba. És un migrant parcial, ja que les poblacions del nord es traslladen al sud per la temporada seca i tornen amb les pluges. L'època de cria ha estat registrada al juliol a Mali i Mauritània, durant tot l'any al Senegal i de gener a abril i de nou a l'agost al Sudan del Sud.

## Referències

* ↑ «Prínia xerraire». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 02/01/2023(català)
* ↑ «Report: Spiloptila clamans» (en anglès). ITIS. [Consulta: 2 gener 2023].
* 1 2 Snow, David. The birds of the western Palearctic. Concise ed. Oxford: Oxford University Press, 1998. ISBN 0-19-854099-X.
* ↑ Ryan, Peter «Cricket Longtail (Spiloptila clamans), version 1.0» (en anglès). Birds of the World, 2020. DOI: 10.2173/bow.crilon1.01.
* ↑ Mohamed Amezian; Mohamed Radi; Mohamed Ibn Tattou; Mohamed Laghdaf Khayya; Mohamed Lamine Samlali; Abdeljebbar Qninba «Cricket Longtail breeding in southern Morocco» (PDF). Dutch Birding, vol.33, pàg. 229-233.
* ↑ «Prínia cridanera (Spiloptila clamans)» (en anglès). Xeno-canto. [Consulta: 2 gener 2023].
# Camaròptera verdosa

La camaròptera verdosa (Camaroptera brachyura) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Cisticolidae pròpia de l'Àfrica subsahariana.

## Descripció

Fa uns 11 cm de llarg. Les parts superiors són de color verd, tret del cap que és gris. Les ales són verd oliva i les parts inferiors són de color gris blanquinós. Tots dos sexes són similars, però els joves tenen un color groc més apagat al pit.
Igual que la majoria dels membres d'aquest grup, aquesta espècie és insectívora.

## Taxonomia

Va ser descripta per l'ornitòleg francès Louis Jean Pierre Vieillot el 1821 qui la va denominar Sylvia brachyura. La localitat tipus és el Cap de Bona Esperança. La designació específica brachyura deriva del vocable grec brakhus "curt" i -ouros "-cua".5 Posteriorment va ser traslladada al gènere Camaroptera.
Hi ha cinc subespècies reconegudes:
* C. b. pileata (Reichenow, 1891) – sud-est de Kenya al sud-est de Tanzània.
* C. b. fugglescouchmani (Moreau, 1939) – nord-est de Zàmbia, nord de Malawi i est de Tanzània.
* C. b. bororensis (Gunning & Roberts, 1911) – sud de Tanzània, sud de Malawi i nord de Moçambic.
* C. b. constans (Clancey, 1952) – sud-est de Zimbàbue, sud de Moçambic i nord-est de Sud-àfrica.
* C. b. brachyura (Vieillot, 1821) – sud i sud-est de Sud-àfrica.

## Distribució i hàbitat

És un ocell sedentari de l'Àfrica subsahariana.
L'hàbitat natural són les zones de vegetació abundant on sol deambular pels estrats baixos de la coberta. Construeix una càpsula entreteixint fulles de grans proporcions dins la qual construeix un niu amb pastures. La posta consisteix de dos a tres ous.

## Referències

* ↑ «Camaròptera verdosa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 21/01/2023(català)
* ↑ Bonnaterre, Pierre Joseph; Bénard, Robert; Vieillot, L. P.. Tableau encyclopédique et méthodique des trois règnes de la nature (en francès). A Paris: Chez Mme. veuve Agasse, 1823, p. 459.
* ↑ Cottrell, G. William; Greenway, James C.; Mayr, Ernst; Paynter, Raymond A.; Peters, James Lee Check-list of birds of the world (en anglès). vol. 11. Cambridge: Harvard University Press, 1986, p. 187.
* ↑ «Grassbirds, Donacobius, tetrakas, cisticolas, allies – IOC World Bird List v 7.3» (en anglès). IOC World Bird List. [Consulta: 24 gener 2023].
# Camaròptera de pit canyella

La camaròptera barrada (Calamonastes fasciolatus) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Cisticolidae pròpia d'Àfrica austral.

## Distribució i hàbitat

Se'l troba a Namíbia, Botswana, l'oest d'Angola, el nord de Sud-àfrica i el sud-oest de Zimbàbue.
L'hàbitat natural és la sabana seca.

## Referències

* ↑ «Camaròptera de pit canyella». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 28/01/2023(català)
# Mallerenga cul-rogenca

La mallerenga cul-rogenca o mallerenga de ventre rogenc (Periparus rubidiventris) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Pàrids pròpia de les muntanyes del sud d'Àsia.

## Taxonomia

Com les altres espècies del gènere Periparus, es va classificar originalment en el gènere Parus. Alguna de les subespècies anteriorment s'assignaven al seu parent occidental, la mallerenga pitnegra (Periparus rufonuchalis), fins i tot tots dos es van considerar completament coespecífics.
Actualment es reconeixen quatre subespècies:
* P. r. rubidiventris (Blyth, 1847) – es troba al sud de l'Himàlaia, al nord de l'Índia i el Nepal.
* P. r. beavani (Jerdon, 1863) – ocupa l'Himàlaia meridional, del nord-est de l'Índia i Bhutan, anteriorment classificada a l'espècie P. rufonucalis.
* P. r. whistleri (Stresemann, 1931)– s'estén des de l'extrem sud-oriental de l'Himàlaia a les muntanyes de l'est de l'altiplà tibetà, a la Xina, i les muntanyes de Birmània. En el passat s'incloïa a beavani.
* P. r. saramatii (Ripley, 1961) – localitzat al nord-oest de Birmània.

## Distribució i hàbitat

És un ocell nadiu de l'Himàlaia i les muntanyes limítrofes a l'est d'ell, distribuït per Bhutan, Birmània, Xina, el Pakistan, Índia i Nepal.
L'hàbitat natural són els boscos de muntanya. A Bhutan per exemple, P. r. beavani és un ocell sedentari dels boscos humits d'avet de Bhutan (Abies densa), entre els 3.000 i 4.000 msnm aproximadament, on és un ocell força comú.

## Referències

* ↑ «Mallerenga cul-rogenca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/02/2023(català)
* ↑ «Master Lists – IOC World Bird List v13.1» (en anglès americà). [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ Gill et al. (2005)
* ↑ «Master Lists – IOC World Bird List v13.1 red» (xls) (en anglès americà). IOC. Arxivat de l'original el 2023-02-05. [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ Bangs (1932)

## Bibliografia

* Bangs, Outram (1932): «Birds of western China obtained by the Kelley-Roosevelts expedition». Field Mus. Nat. Hist. Zool. Ser. 18(11): pàg. 343-379. Llibre complert a Internet Archive.
* Gill, Frank B.; Slikas, Beth & Sheldon, Frederick H. (2005): «Phylogeny of titmice (Paridae): II. Species relationships based on sequences of the mitochondrial cytochrome-b gene». Auk 122(1): pàg. 121-143. DOI: 10.1642/0004-8038 (2005)122[0121:POTPIS]2.0.CO;2 HTML abstract
* Inskipp, Carol; Inskipp, Tim y Sherub (2000): «The ornithological importance of Thrumshingla National Park», Bhutan. Forktail 14: pàg. 147-162. (PDF) text complert.