OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maria Comnena (germana d'Aleix I)

Maria Comnena fou una dama romana d'Orient, germana de l'emperador Aleix I Comnè. Era filla de Joan Comnè i Anna Dalassena. La seva data de naixement no es coneix amb certesa, però devia ser entre el 1044 i el 1049. A la seva crònica, Nicèfor Brienni esmenta «Maria, Eudòxia i Teodora» com a filles de Joan i Anna, fet que suggereix que Maria era la més gran de les tres. Tanmateix, no és clar si Maria era més gran o més jove que el seu germà Isaac.
Maria es casà amb Miquel Taronita, fill de Gregori Taronita, abans de la mort del seu pare el 1067. En ascendir al tron el 1081, Aleix I Comnè atorgà a Miquel les dignitats de protosebast i protovestiari i poc després li concedí la dignitat de panhipersebast i el dret de romandre assegut en presència de l'emperador. A l'Alexíada, Anna Comnena relata que Miquel fou desterrat el 1094 i li foren confiscades les seves propietats per haver participat en el complot de Nicèfor Diògenes contra l'emperador. Maria es passà la resta de la seva vida com a monja amb el nom monàstic d'Anna.
En el recordatori de la família de l'emperadriu Irene, inclòs en el típicon del Monestir de Crist Filantrop, s'esmenta el 18 d'agost com a data en la qual es commemorava el record de la senyora Maria, germana de l'emperador. Un típicon del monestir del Pantocràtor menciona Maria, amb la dignitat de panhipersebasta, entre les ties difuntes de l'emperador Joan II Comnè. Se'n desconeix la data de mort, tot i que ja era morta l'octubre del 1136.
Han sobreviscut tres segells de plom de Maria Comnena. Tres provenen de Constantinoble i es troben en la col·lecció de Gueorgui Zakos, un altre fou descobert a la regió de Plòvdiv (Bulgària) i es conserva al Museu Arqueològic Regional de Plòvdiv, i l'últim fou trobat durant excavacions arqueològiques dutes a terme a la Catedral de Santa Sofia de Kíev (Ucraïna).

## Referències

* 1 2 3 4 5 Kurupu i Vannier, 2005, p. 68.
* 1 2 Gautier, 1969, p. 253 i 254.
* ↑ Gautier, 1974, p. 42.
* ↑ Bulgàkova, 2000.

## Bibliografia

* Bulgàkova, Viktória «Софийский корпус печатей: древнерусские и византийские находки на территории Софийского собора в Киеве» (en rus). Vostotxnoievropeiski Arkheologuítxeski Jurnal, 5, 6, 2000.
* Gautier, P. «L'obituaire du typikon du Pantokrator» (en francès). Revue des études byzantines, 27, 1969, pàg. 235–262. DOI: 10.3406/rebyz.1969.1423.
* Gautier, P. «Le typikon du Christ Sauveur Pantokrator» (en francès). Revue des études byzantines, 31, 1974, pàg. 1–145. DOI: 10.3406/rebyz.1974.1481.
* Kurupu, M.; Vannier, J.-F. «Commémoraisons des Comnènes dans le typikon liturgique du monastère du Christ Philanthrope (ms. Panaghia Kamariotissa 29)» (en francès). Revue des études byzantines, 63, 2005, pàg. 41–69. DOI: 10.3406/rebyz.2005.2305.
# Muhàmmad ibn al-Àixath

Muhàmmad ibn al-Àixath ibn Qays al-Kindí fou un cap àrab cap dels Banu Kinda de Kufa (successor del seu pare al-Àixath) quan va morir el 661. La seva mare era Umm Farwa, germana del primer califa Abu-Bakr as-Siddiq. Va portar les kunyes d'Abu-Maytha i Abu-l-Qàssim.
Per raons incertes el governador de l'Iraq, Ziyad ibn Abih (Zaid ibn Abi Suffin 670-673), va amenaçar a Muhàmmad durant la revolta del seu parent Hudr ibn Abi-l-Kindí el 671; el seu paper a la rendició del rebel no és clar. El governador de l'Iraq, Ubayd-Al·lah ibn Ziyad (673-679 i 680-683) li va donar una filla en matrimoni i el govern del Tabaristan, però no va poder establir la seva autoritat en aquesta regió.
Mort el califa Yazid I, el governador de l'Iraq va fugir i Muhàmmad va reconèixer l'autoritat d'Abd-Al·lah ibn az-Zubayr, que una mica després el va nomenar governador de Mossul. No sembla haver participat en la lluita a favor o contra al-Mukhtar ben Abi Ubayd, revoltat a Kufa, però quan aquest, després de dominar Kufa, va enviar governadors a les ciutats, l'antic governador Ubayd Allah ibn Ziyad va morir en lluita prop de Mossul i Muhàmmad va fugir de la ciutat cap a Takrit i un governador enviat per Mukhtar es va instal·lar a Mossul. Muhàmmad va reconèixer poc després a Mukhtar però el mateix any que ho va fer va fugir a Bàssora, lleial a Ibn al-Zubayr, potser per estar perseguit per Mukhtar o per la revolta dels ashraf (notables) de Kufa contraris a Mukhtar. El 687 va participar en un atac des de Bàssora de Mússab ibn az-Zubayr contra Kufa, que va posar fi al govern de Mukhtar. Va dirigir després una banda de refugiats de Kufa i va morir en campanya (vers 688)

## Referències

Enciclopèdia de l'islam, VII, 401-402
# Naamà

Naamà (en hebreu נַעֲמָה בת-לֶמֶך Na'amah bat Lemech), en el capítol quart del Gènesi, era la filla que Lèmec havia tingut amb la seva segona dona Sil·là i era germana de Tubal-Caín. També era germanastra de Jabal i Jubal, fills d'Adà. Era descendent de Caín, fill d'Adam.
Gordon Wenham apunta que «no és clar el motiu pel qual [Naamà] és esmentada específicament», mentre que R. R. Wilson suggereix que el narrador simplement volia oferir una genealogia equilibrada explicant que les dues mullers de Lèmec van tenir dos fills cadascuna.
Segons la mitologia jueva, després de l'expulsió del Jardí de l'Edèn, Adam es va enemistar amb Eva i va dormir sol durant 130 anys. En aquest temps, Naamà sovintejava l'alcova d'Adam juntament amb Lilit, la seva primera esposa. Va mantenir relacions amb Adam, de les quals van néixer Asmodeu i altres dimonis.

## Referències

* ↑ Gordon Wenham, Genesis 1–15 (WBC; Word, 1987), 114.
* ↑ R. R. Wilson, Genealogy and History in the Biblical World (Yale University Press, 1977), 144.
# Guillem d'Avinyó

Guillem d'Avinyó fou un comte de part de Provença amb seu a Avinyó que va governar de vers 949 a vers 966.
El 949 Conrad III de Borgonya va dividir Provença en tres comtats i en va donar l'occidental amb seu a Avinyó a Guillem; al seu germà Bosó II li va donar el comtat amb seu a Arle; i al noble borgonyó Griffó li va donar el comtat d'Apt. L'origen de Bosó II i Guillem no és clar. Se sap que eren fills de Ratbold, que seria Ratbold l'Antic, però no és clar si aquest era fill del noble borgonyó dit Ratbold d'Arle, o aquest havia tingut una filla que s'hauria casat amb Bosó I d'Arle en un desconegut primer matrimoni donant naixement a Ratbold l'Antic.
Guillem apareix esmentat el 962 en una carta signada per "Boso, comes ad vicem patris sui Wilelmi…Nevelongo vicecomite" que no és clar si es refereix a un fill de nom Bosó o al seu germà Bosó II; en aquesta carta Guillem donava unes propietats "in comitatu Avenionense" a "Archimbalde filius meus clericus" (al comtat d'Avinyó a favor del seu fill clergue Arquimbald).
El març del 965 el comte Bosó II d'Arle ("Bosoni comitis, filii Rothboldi quondam") feia una donació amb el consentiment dels seus fills ("Eius filio Rothboldo et fratre eius Wilelmo comite" és a dir Ratbold I de Provença i Guillem I de Provença) que anava signada per "comes Boso…comes Wilelmus…".
No se sap el nom de la seva esposa però el fet de tenir un fill de nom Arquimbald la relacionaria amb la casa de Borbó on des de 959 a 990 fou senyor Arquimbald I fill d'Aimó I senyor a la meitat del segle; l'esposa seria germana d'Arquimbald I. Hauria deixat dos fills, un Bosó només esmentat a la donació del 962 (i que podria referir-se en realitat a Bosó, germà de Guillem, i no a un fill) i Arquimbald, clergue esmentat el 962 i mort el 989.
Va morir vers 966 (abans que el seu germà Bosó II) i no va deixar hereus, reunint el seu germà els dos comtats a més del d'Apt que havien arrabassat de manera no coneguda a Griffó II, el fill de Griffó d'Apt.

## Notes

* ↑ Manteyer (1908), pàgs. 203 i 348, citant l'arquebisbat de Vaucluse, art. 27 provisional, fulls 30v-31r
* ↑ Gallia Christiana Novissima, Marsella
* ↑ Europäische Stammtafeln
* Comtes de Provença
# Teodora de Khazària

Teodora de Khazària, en grec antic Θεοδώρα των Χαζάρων, va ser una emperadriu consort romana d'Orient, segona esposa de l'emperador romà d'Orient Justinià II. Era germana de Busir, kagan (emperador) dels khàzars. No es coneixen les relacions familiars d'ella i del seu germà amb altres caps dels khàzars, com ara Bihar, el pare de la futura emperadriu romana d'Orient Irene de Khazària.
Justinià II va ser destronat i mutilat l'any 695 per un cop d'estat de Lleonci II, un general que es va proclamar emperador i que el va enviar a l'exili a Quersonès, una ciutat de Crimea, on hi va viure set anys, fins que va maniobrar per recuperar el tron. Va buscar l'ajuda del Khagan dels khàzars, la tribu més important en aquella època. Per enfortir l'aliança, Justinià es va casar amb la germana de Busir l'any 703, que després va prendre el nom de Teodora a petició de l'emperador, que segurament volia recordar a Justinià I i a la seva esposa Teodora.
Mentre Justinià i Teodora encara eren a l'exili, Absimar, que com a emperador va prendre el nom de Tiberi III, va assabentar-se dels plans de Justinià per recuperar l'imperi i va subornar el germà de Teodora, perquè li lliurés a Justinià viu, o sinó el seu cap. Però un dels servents del seu germà va informar a Teodora de la conspiració. Era lleial al seu nou marit i a les perspectives de l'imperi, més que amb el país on va néixer, malgrat que Justinià estava mutilat, ja que li havien tallat el nas i la llengua. Va advertir a Justinià de l'intent d'assassinat i va matar els sicaris enviats convidant-los a una reunió privada i estrangulant-los amb una corda. Justinià va pactar un acord amb Tervel, rei de Bulgària i amb la seva ajuda va recuperar el tron l'any 705. Tervel el va ajudar perquè Justinià li havia promès la mà de la seva filla, que havia tingut amb la seva primera esposa Eudòxia, i el títol de cèsar.
Conquerida Constantinoble, Justinià va enviar a buscar a Quersonès la seva dona i un fill que li havia nascut, Tiberi, però tenia por del seu cunyat i hi va enviar una gran flota. Les naus van ser destruïdes per una tempesta i Busir li va trametre un missatge sarcàstic, dient-li que podia haver enviat només dos o tres vaixells per recollir la seva dona i s'hauria estalviat la mort de molta gent. Quan van arribar per fi a Constantinoble, Justinià va coronar Augusta a Teodora i a Tiberi com a coemperador.
El regnat de Teodora va ser breu. L'any 711 Justinià va ser assassinat i també el seu fill Tiberi, i això va significar la fi de la Dinastia heracliana. No és clar si Teodora va morir amb el seu fill i el seu marit, tot i que sí se sap el paper d'Anastàsia, la seva sogra, defensant el seu net. És possible que aconseguís fugir, i segurament s'hauria refugiat a la seva terra natal, ja que no hi ha constància de cap tomba amb el seu nom a Constantinoble.

## Referències

* ↑ Garland, Lynda. «Theodora (Second Wife of Justinian II)». De Imperatoribus Romanis. [Consulta: 1-I-2020].
# Cantó d'Ervy-le-Châtel

El cantó d'Ervy-le-Châtel és un antic cantó francès del departament de l'Aube, situat al districte de Troyes. Té 16 municipis i el cap és Ervy-le-Châtel. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Auxon
* Chamoy
* Chessy-les-Prés
* Coursan-en-Othe
* Courtaoult
* Les Croûtes
* Davrey
* Eaux-Puiseaux
* Ervy-le-Châtel
* Marolles-sous-Lignières
* Montfey
* Montigny-les-Monts
* Racines
* Saint-Phal
* Villeneuve-au-Chemin
* Vosnon

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | M. Gagin | CNIP |
| 1967-1992 | Jean Druot | FGDS, després centrista, després UDF-radical |
| 1992-2011 | Franck Simard | Divers droite, després RPR, després UMP |
| 2011-2015 | André Villalonga | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 4.787 | 5.289 | 5.042 | 5.187 | 5.341 | 5.424 | 5.799 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Ed Begley

Ed Begley (25 de març de 1901, Hartford, Connecticut - 28 d'abril de 1970, Hollywood, Califòrnia, Estats Units) fou un actor estatunidenc. Fou un actor especialitzat en papers d'individus corromputs, intolerants, durs, deshonestos.

## Biografia

Comença la seva carrera el 1931 amb emissions de ràdio a Hartford i després a Nova York. El 1943 debuta a Broadway i coneix l'èxit, sobretot amb All My Sons i Inherit the Wind. A partir de 1947 comença una carrera cinematogràfica i a partir de 1950 una important carrera en obres dramàtiques i fulletons televisius.

## Filmografia

* 1947: Bumerang!: Paul Harris (Commissionat d'obres públiques)
* 1947: The Web: Home
* 1947: Cos i ànima (Body and Soul): líder d'un partit
* 1948: Sitting Pretty: Horatio J. Hammond
* 1948: The Street with No Name: Chief Bernard Harmatz
* 1948: Deep Waters: Josh Hovey
* 1948: Sorry, Wrong Number: James Cotterell
* 1949: Tulsa (Tulsa): John J. 'Johnny' Brady
* 1949: It Happens Every Spring: Edgar Stone
* 1949: El gran Gatsby (The Great Gatsby): Myron Lupus
* 1949: Roller Derby (sèrie TV): Announcer (1951)
* 1950: Backfire: Capità Garcia
* 1950: Repartiment in my Crown: Lon Backett
* 1950: Convicted: Mackay
* 1950: Saddle Tramp: Mr. Hartnagle
* 1950: Dark City: Barney
* 1950: Wyoming Mail: Warden Haynes
* 1951: You're in the Navy Now: Comandant del port
* 1951: The Lady from Texas: Dave Blodgett
* 1952: Boots Malone: Howard Whietehead
* 1952: Lone Star: Anthony Demmet
* 1952: On Dangerous Ground: Capità Brawley
* 1952: Deadline - U.S.A.: Frank Allen
* 1952: Leave It to Larry (sèrie TV): Mr. Koppel
* 1952: The Turning Point: Neil Eichelberger
* 1952: The Guiding Light (sèrie TV): Reverend Dr. Paul Keeler
* 1953: Robert Montgomery Presents (TV): Karl Zalinka
* 1956: Patterns: William Briggs
* 1957: Dotze homes sense pietat (12 Angry Men): 10è jurat
* 1959: Un demà arriscat (Odds Against Tomorrow): Dave Burke
* 1961: The Green Helmet: Bartell
* 1962: Dolç ocell de joventut (Sweet Bird of Youth): Tom 'Boss' Finley.
* 1964: The Unsinkable Molly Brown: Shamus Tobin
* 1964: "Les Reines De Colorado" (The Unsinkable Molly Brown): Shamus Tobin
* 1964: The Presidency: A Splendid Misery (TV)
* 1965: Inherit the Wind (TV): Matthew Harrison Brady
* 1966: The Oscar: Grobard
* 1967: Do Not Fold, Staple, Spindle, or Mutilate
* 1967: Warning Shot: Capità Roy Klodin
* 1967: The Violent Enemy: Colum O'More
* 1967: Un cervell de mil milions de dòlars (Bilion Dollars Brain): General Midwinter
* 1968: Firecreek: Preacher Broyles
* 1968: Wild in the Streets: Sen. Allbright
* 1968: Pengem-los ben amunt (Hang 'Em High): Capità Wilson, Cooper Hanging Party.
* 1968: A Time to Sing: Kermit Dodd
* 1969: The Monitors: President
* 1969: Secrets of the Pirates' Inn (TV): Dennis McCarthy
* 1969: The Silent Gun (TV): John Cole.
* 1970: L'horror de Dunwich (The Dunwich Horror): Dr. Henry Armitage
* 1970: La ruta de Salina (Road to Salina): Warren

## Premis

* Oscar al millor actor secundari el 1962 pel seu paper a "Dolç ocell de joventut".
# Nathalie Torres Garcia

Nathalie Torres Garcia (París, 1970) és una lingüista i política valenciana, diputada a les Corts Valencianes des de 2019.
Va nàixer a la capital de França perquè els seus pares hagueren d'exiliar-se espentats pel règim franquista. A la tornada a Xeraco (la Safor), poble natal dels seus avantpassats i on Torres passà els darrers anys d'infantesa fins que als 18 anys va a València a estudiar. Ara viu a Puçol (l'Horta Nord) on està casada i té una filla.
A la Universitat de València, on es llicencià en Filologia Catalana (1993), s'inicia en l'activisme polític formant part del sindicat nacionalista Bloc d'Estudiants Agermanats (BEA) i més tard fon sòcia fundadora i presidenta en distintes ocasions de l'Associació Cívica Valenciana Tirant Lo Blanc i patrona de la Fundació Nexe, totes dues relacionades amb el valencianisme polític.
Professionalment, s'ha dedicat a la lingüística com a docent i posteriorment com a tècnic a la Universitat de València, a l'Ajuntament de Catarroja i a l'Ajuntament de Burjassot, del qual és funcionària des del 2009.
L'any 1995 s'afilia al partit Bloc Nacionalista Valencià, del qual forma part de l'executiva i del Consell Nacional des de 2016. Nathalie Torres fou Subdirectora General de Política Lingüística i Gestió del Multilingüisme a la Conselleria d'Educació i Cultura des del 2015 a 2019, amb el conseller Vicent Marzà. El 2019 fou triada diputada per la circumscripció de València a les eleccions a les Corts Valencianes.

## Referències

* ↑ «Perfil: Nathalie Torres». Compromís. Arxivat de l'original el 2019-08-13. [Consulta: 13 agost 2019].

## Enllaços externs

* Fitxa de Diputada a les Corts
# Dare (cançó)

"DARE" (en la portada del senzill "挑戦 (DARE)") és el segon senzill de l'àlbum Demon Days, del grup britànic Gorillaz, i va comptar amb la col·laboració de Shaun Ryder. Llançat el 29 d'agost de 2005, fou el primer senzill del grup que va arribar al primer lloc de la llista anglesa, UK Singles Chart.

## Informació

Existeix el rumor que el títol original de la cançó era "It's There" però es va canviar perquè amb l'accent de Manchester del cantant Shaun Ryder sonava a "It's dare". Rosie Wilson es va encarregar de doblar el personatge de Noodle, substituint a Miho Hatori que ho havia fet en el primer àlbum. En l'àlbum D-Sides si va incloure una versió demo de "DARE" titulada "People".
El videoclip d'animació, dirigit per Jamie Hewlett i Pete Candeland, està centrat en el personatge de Noodle i en casa seva. En una habitació hi ha el cap gegant de Shaun Ryder que s'activa mitjançant un sistema mecànic. La resta de membres del grup hi apareixen momentàniament com a veïns de Noodle. Al final del videoclip es veu com en Shaun Ryder es desperta sobresaltat després de somiar això. En Ryder està dormint al costat d'en Murdoc, que li diu "go back to sleep, honey" (en català, "torna a dormir, estimat"). Seguidament, es veu com en Murdoc es desperta també sobtadament i realment tot es tractava d'un malson seu, somiava que era en Ryder que alhora somiava que era la Noodle. El vídeo és un homenatge al cinema de terror clàssic amb detalls com una estàtua que s'assembla a Pazuzu (figureta de la pel·lícula The Exorcist), un edifici amb corbs volant al seu voltant (pel·lícula The Birds), el cap de Shaun Ryder representa el monstre de Frankenstein, quan el cap de Ryder pren vida fa referència a The Bainr That Wouldn't Die, i el zoom a l'ull de la Noodle és una escena extreta de la pel·lícula Ringu (o del remake The Ring).

## Llista de cançons

| UK CD1 "Dare" "Clint Eastwood" (Directe) UK CD2 "Dare" "Highway (Under Construction)" "Dare" (Soulwax Remix) DVD "Dare" (Vídeo) "Samba at 13" "People" "Dare" (Animatic) Australia CD1 "Dare" "Highway (Under Construction)" "Dare" (Soulwax Remix) "Dare" (Vídeo) | Australia CD2 "Dare" "Feel Good Inc." "Highway (Under Construction)" "Dare" (Soulwax remix) "Dare" (Vídeo) Japan CD "Dare" "Highway (Under Construction)" "Dare" (Soulwax Remix) "Clint Eastwood" (Directe) "Dare" (Vídeo) iTunes EP "Dare" (Animatic) "Dare" (Directe a Harlem) "Clint Eastwood" (Directe) "People" |

## Llistes

| Llista | Posició |
| Austràlia | 11 |
| Austrian Singles Chart | 29 |
| Bèlgica | 3 |
| Països Baixos | 98 |
| German Singles Chart | 37 |
| Irish Singles Chart | 7 |
| Italian Singles Chart | 11 |
| Recording Industry Association of New Zealand | 5 |
| Swiss Singles Chart | 34 |
| UK Singles Chart | 1 |
| U.S. Billboard Hot 100 | 87 |
| U.S. Pop 100 | 67 |
| U.S. Hot Modern Rock Tracks | 8 |
Viccionari
# Conrad

«Conrad» té aquests significats:
* Toponímia:
** Conrad (Iowa), població dels Estats Units a l'estat d'Iowa
** Conrad (Montana), població dels Estats Units a l'estat de Montana
* Biografies:
** Prenom:
*** Conrad el Roig o de Lorena dit «el Roig» (? - 955), duc de Lotaríngia (945-953)
*** Conrad el Vell (? - 906), dit el Vell o l'Antic, duc de Turíngia (892 - 906)
*** Conrad de Gelnhausen (Gelnhausen, c.1320/25 - Heidelberg, 1390), teòleg i canonista alemany
*** Conrad d'Ivrea (? - 1001) marquès d'Ivrea (965 - 990)
*** Conrad Llança (? - Cap d'Orlando, 1299), militar sicilià a les ordres de Pere el Gran
*** Conrad V o Conradí de Sicília (castell de Wolfstein, Baviera 1252 - Nàpols 1268), duc de Suàbia, rei titular de Jerusalem i rei de Sicília (1254-1258)
*** Sant Conrad o Conrad Confalonieri (Calendasco, 1290 - Noto, Sicília, 1351) eremita, terciari regular franciscà i pelegrí, venerat com a beat per l'Església catòlica
*** Conrad Beck (Schaffhausen, 1901 - Basilea, 1989), compositor suís
*** Conrad Colomer i Rogés (Barcelona, 1840 – 1898), dramaturg, llibretista de sarsueles, actor i cantant
*** Conrad Gessner (1516 – 1565), zoòleg i botànic suís
*** Conrad Heinrich Christoph Willgerodt (1841, Bad Harzburg, Baixa Saxònia - 1930, Friburg de Brisgòvia, Baden-Württemberg), químic orgànic alemany
*** Conrad Meit (Worms, ~1480 - Anvers, 1550/1551), escultor renaixentista de l'escola flamenca
*** Conrad Moench (Kassel, 1744 - Marburg, 1805), botànic i professor
*** Conrad Paumann (Nuremberg, 1410 - Múnic, 1473), compositor, llaütista i organista alemany
*** Conrad Portas i Burcet (Sant Feliu de Guíxols, 1901 - Barcelona, 1987), futbolista
*** Conrad Rafart i Arza (Solsona, 1979), intèrpret de tenora, professor música i compositor de sardanes
*** Conrad Peter Laar (1853, Hamburg, Prússia - 1929, Bonn, Alemanya), químic alemany
*** Conrad Rautenbach (Zimbabwe, 1984), pilot de ral·lis natural de Zimbabwe
*** Conrad de Reventlow (Copenhaguen, 1644 - Clausholm, 1708), noble i polític danès
*** Conrad Roure i Bofill (Barcelona, 1841 - 1928), dramaturg i periodista
*** Conrad Saló i Ramell (Granollers, 1906 - La Bisbal, 1981), músic i compositor de sardanes
*** Conrad Schumann (1942, Leutewitzh - 1998, Oberemmendorf
*** Conrad Son (Barcelona, 1966), director, realitzador, productor, guionista, compositor de bandes sonores i actor de cinema porno
*** Conrad Winter (Estrasburg, 1931), escriptor alsacià
** Cognom:
*** Charles Conrad (1930 - 1999), astronauta nord-americà
*** Joseph Conrad, escriptor de pares polonesos que el 1886 es va nacionalitzar britànic
# Sízran

Sízran (en rus: Сызрань) és una ciutat russa de l'Óblast de Samara, localitzada a la vora dreta del riu Volga. És la tercera ciutat més poblada de l'óblast.

## Etimologia

La ciutat rep el nom del riu Sízran (actualment Sizranka), sobre el qual es va fundar la fortalesa. Testimonis del segle XVIII es refereixen al riu amb les formes Syza i Syzan, del tàrtar “syza” “barranc, feix”; l'element "ran" es pot explicar com un indicador del cas ablatiu txuvaix, corresponent a la preposició "des de".

## Història

La ciutat actual fou fundada com a fortalesa l'any 1683 per decret del tsar Pere I. Ràpidament, es va convertir en un centre comercial de la regió i va adquirir l'estatus de ciutat el 1796. De la fortalesa original encara es conserva una torre.
El 1780, Caterina II va establir l'escut de la ciutat - "Un bou negre en un camp daurat, que significa l'abundància d'aquest tipus de bestiar" - per a l'èxit en el comerç de bestiar i gra.

## Economia

Els principals ocupadors de la ciutat són una refineria de petroli (propietat de Rosneft), OAO Tyazhmash una empresa de maquinària metal·lúrgia i la central elèctrica de Sízran.

## Personatges notables

* Konstantin Fedin, novel·lista i funcionari literari.
* Alexei Tolstoi, escriptor.
* Arkadi Ostrovski, compositor.
* Andrei Siniavski, escriptor.
* Mikhaïl Kornienko, cosmonauta.
* Viktor Nikitin, cantant.
* Ekaterina Vetkova, jugadora d'handbol.

## Ciutats germanes

Sízran està agermanada amb:
* Pingdingshan, Henan, Xina (des del novembre de 2000)
* Oral, Kazakhstan Occidental, Kazakhstan.

## Referències

* ↑ «Сызрань» (en rus). mojgorod. [Consulta: 13 març 2024].
* ↑ «Создание Симбирского наместничества (губернии). 1780 год.» (en rus). Arxivat de l'original el 24 de gener 2020. [Consulta: 13 març 2024].
* ↑ «Sister city relationship Syzran» (en rus). Arxivat de l'original el September 25, 2010.

## Enllaços externs

* (rus) Web oficial of Sízran Arxivat 2011-10-28 a Wayback Machine.
* (rus) Fotografies antigues of Sízran Arxivat 2012-11-11 a Wayback Machine.