OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mare Acidalium

Mare Acidalium és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 44.66 ° latitud N i 330 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a la Mar Acidàlia, font de Boècia on es rentaven les Gràcies.

## Referències

* ↑ "Mare Acidalium". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Nectar (albedo)

Nectar és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -27.72 ° latitud N i 288 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència al nèctar, la beguda dels déus.

## Referències

* ↑ "Nectar (albedo)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Neith Regio

Neith Regio és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 37.67 ° latitud N i 88 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a Neith, deessa de la mort en la mitologia egípcia. Per extensió, el terme es refereix també a la vida més enllà.

## Referències

* ↑ "Neith Regio". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Nepenthes (albedo)

Nepenthes és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 19.78 ° latitud N i 100 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a nepent, a l'Odissea, un medicament d'origen egipci que alleujava tot dolor.

## Referències

* ↑ "Nepenthes (albedo)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Ogygis Regio

Ogygis Regio és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -44.66 ° latitud N i 295 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a Regió d'Ògig, primer rei de Tebes.

## Referències

* ↑ "Ogygis Regio". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Platja de l'Estany-Mas Mel

La platja de l'Estany-Mas Mel és una platja urbana situada al front marítim dels dos barris del mateix nom, del municipi de Calafell (Baix Penedès), entre la platja de Segur de Calafell, amb la que limita a llevant a l'alçada del carrer Milà i Fontanlas, i la platja de Calafell, amb la que limita a ponent, a l'alçada de l'Estany Llarg, a la desembocadura del torrent de la Graiera. Orientada al sud-sud-est, té una longitud de 1.400 metres i una amplada mitjana de 49 metres, formada per sorra de gra fi i un pendent d'entrada a l'aigua suau. Disposa de servei de vigilància, salvament i socorrisme, i accés per a persones amb mobilitat reduïda. Està prohibit l'accés als gossos des de Setmana Santa fins al 31 d'octubre.
La platja està guardonada amb la Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat de l'aigua i serveis. L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent.

## Referències

* 1 2 «Mas Mel-L'Estany». Agència Catalana de Turisme.
* 1 2 «Platja de l'Estany-Mas Mel». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Platja de l'Estany-Mas Mel». Ajuntament de Calafell.
* ↑ «95 platges i 23 ports, guardonats amb la Bandera Blava 2024». Generalitat de Catalunya, 07-05-2024.
# Can Batic

Can Batic és una masia de Cornellà del Terri (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici rural situat al costat de l'església de Santa Llogaia. És de planta rectangular, amb parets portants de maçoneria i sectors, presumiblement més antics, fets amb carreus de diferents mides. Cal remarcar la porta dovellada d'accés i una gàrgola de pedra amb un cap cisellat d'origen medieval.
Adossat a la façana principal hi ha un cobert que tapa parcialment la porta amb bigam de formigó, que malmena el conjunt. La coberta és de teula àrab a dues vessants.

## Referències

* 1 2 «Can Batic». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Casa Carola

La Casa Carola és una obra de Ripoll protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt de dues arcades realitzades amb carreus de pedra; no estan completament individualitzades atès que ambdues reposen en el mateix pilar. Els arcs són de mig punt rebaixat. Els elements comercials i indicadors que hi ha penjats dificulten veure nítidament el conjunt.

## Referències

* ↑ «Casa Carola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Oxus (albedo)

Oxus és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 19.78 ° latitud N i 348 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a Oxus, nom antic del riu Amudarià.

## Referències

* ↑ "Oxus (albedo)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Mas Pere Gali

Mas Pere Gali és una masia gòtica de Cornellà del Terri (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici rectangular, desenvolupat en planta baixa, pis i golfes. La coberta és de teula àrab a dues vessants acabada amb una important barbacana construïda amb bigues de fusta que corona la façana principal. Les parets portants són de maçoneria, arrebossada a la façana. A les cantonades hi ha carreus.
A la planta baixa hi ha dues portes d'accés, una en forma d'arc de mig punt construït amb dovelles i carreus en els brancals, i una altra porta emmarcada amb carreus i llinda de pedra d'una sola peça. En el primer pis hi ha una finestra amb carreus emmotllurats i guardapols amb suports en forma de petxina, i altres dues finestres emmarcades amb carreus cisellats. Les tres finestres presenten ampits emmotllurats que descansen sobre carreus de pedra. Els sostres interiors són fets amb cairats de fusta, i la coberta amb cairats, llates i canyissat.

## Història

A la clau central de la porta dovellada hi ha cisellada una orla, la data de 1586 i el nom de MICEL CADAVAL. A la llinda de la finestra del primer pis hi figura la inscripció: "QIT.PAX.INTRA NTI.BONA.QV / OQVE.MORANTI 1586". A la llinda de la porta dintellada hi figura l'any: 1793.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mas Pere Gali». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Casament beena

El casament beena fou una forma de matrimoni que s'utilitzava a l'Aràbia preislàmica, en el que una dona era la propietària de la seva pròpia tenda de campanya, dintre de la qual conservava completa independència del seu marit, segons explica William Robertson Smith. El terme va ser suggerit per John Ferguson McLennan, qui va assenyalar que a Ceilan (avui Sri Lanka) quan el marit anava a viure al poble de l'esposa, s'anomenava «casament beena», i va suggerir utilitzar «beena» com un terme general per a aquest tipus de matrimoni. El sistema social pel qual una parella viu amb o a prop de la família de l'esposa és conegut pels antropòlegs com a matrilocalisme.

## Referències

* ↑ Smith, 1885, p. 167.
* ↑ Smith, 1885, p. 70-71.

## Bibliografia

* Smith, William Robertson. Kinship and Marriage in early Arabia (en anglès), 1885. Edición digital el 19 d'abril de 2008 per la Universitat Harvard.
# Baixos Cal Sidro

Els Baixos Cal Sidro és una obra de Ripoll protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt format per dos portals. El pilar únic que comparteixen les obertures està format per carreus; la llinda de cada obertura és una biga de fusta de roure amb incisions triangulars a mode decoratiu.

## Referències

* ↑ «Baixos Cal Sidro». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Giovanni Ferrari

Giovanni Ferrari (6 de desembre de 1907 - 2 de desembre de 1982) fou un futbolista italià dels anys 30 i posterior entrenador. Com a jugador guanyà cinc campionats amb la Juventus FC, dos amb l'Inter de Milà i un amb el Bologna FC. És, juntament amb Giuseppe Furino, l'únic futbolista que guanyà vuit lligues de la Serie A italiana. Virginio Rosetta també guanyà vuit lligues, però tres foren abans de la creació de la Serie A professional. Amb la selecció italiana guanyà dos mundials, els de 1934 a Itàlia i 1938 a França. Un cop retirat fou entrenador. Dirigí la selecció italiana del 1960 al 1961, i formà part de la comissió tècnica que dirigí la selecció al mundial de 1962.

## Palmarès

* Juventus FC
** Lliga italiana de futbol: 1930-31, 1931-32, 1932-33, 1933-34, 1934-35
* FC Internazionale Milano
** Lliga italiana de futbol: 1937-38, 1939-40
** Copa italiana de futbol: 1939
* Bologna FC
** Lliga italiana de futbol: 1940-41
* Selecció de futbol d'Itàlia
** Copa del Món de Futbol de 1934 i del 1938

## Enllaços externs

* Perfil Arxivat 2008-11-21 a Wayback Machine.
# Phison

Phison és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 19.78 ° latitud N i 40 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a Pison, segons la Bíblia, un dels quatre rius del Jardí de l'Edèn.

## Referències

* ↑ "Phison". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Phoenicis Lacus

Phoenicis Lacus és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -11.86 ° latitud N i 250 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència al llac del Fènix, ocell mitològic que renaixia de les seves cendres.

## Referències

* ↑ "Phoenicis Lacus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Protei Regio

Protei Regio és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -22.76 ° latitud N i 310 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a la regió de Proteu, en la mitologia grega, divinitat marina amb el do de la profecia.

## Referències

* ↑ "Protei Regio". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Scandia (albedo)

Scandia és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 60.11 ° latitud N i 212.8 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a Escàndia, la part sud d'Escandinàvia.

## Referències

* ↑ "Scandia (albedo)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Sithonius Lacus

Sithonius Lacus és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 44.66 ° latitud N i 115 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència al llac Sithònia, del nom de la península central de les tres penínsules menors de la península calcídica.

## Referències

* ↑ "Sithonius Lacus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Thaumasia

Thaumasia és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -34.68 ° latitud N i 275 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a la terra de Taumant, divinitat marina de la mitologia grega.

## Referències

* ↑ "Thaumasia". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Thymiamata

Thymiamata és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 9.88 ° latitud N i 350 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a la terra d'encens, probablement el Iemen o l'Índia.

## Referències

* ↑ "Thymiamata". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Ausonia Cavus

Ausonia Cavus és una formació geològica de tipus cavus a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -31.51 ° latitud N i 96.92 ° longitud E, que fa 49.5 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1991 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Ausonia Cavus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Layl Cavus

Layl Cavus és una formació geològica de tipus cavus a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -10.1 ° latitud N i 261.8 ° longitud E, que fa 48.4 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI el sis de novembre de 2017 i fa referència al terme «nit» en àrab.

## Referències

* ↑ "Layl Cavus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Olympia Cavi

Olympia Cavi és una formació geològica de tipus cavus a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 85.88 ° latitud N i 247.56 ° longitud E, que fa 342.78 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 2006 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Olympia Cavi". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Thoth (albedo)

Thoth és una característica d'albedo a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 29.71 ° latitud N i 105 ° longitud E. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 1958 i fa referència a Thot, el missatger dels déus en la mitologia egípcia.

## Referències

* ↑ "Thoth (albedo)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Proceedings of the General Assembly in Transactions of the International Astronomical Union. XB, 1958, through XXVB, 2003.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Abalos Scopuli

Abalos Scopuli és una formació geològica de tipus scopulus a la superfície de Mart, localitzada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 81.96 ° latitud N i 290.52 ° longitud E, que fa 109.16 km de diàmetre. El nom va ser aprovat per la UAI l'any 2006 i fa referència a una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Abalos Scopuli". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# Istòria d'Adrian

Istòria d'Adrian (francès Histoire d'Adrien) és un film de Jean-Pierre Denis projectat per primer cop al Festival Internacional de Cinema de Canes de 1980. És considerat el primer film d'acció rodat totalment en occità. La música és de Joan-Pau Verdier.

## Argument

Adrian és el fill d'una camperola mare soltera, criat pels seus avis quan va morir. Enamorat de Marguerite, fuig de la seva casa i recorre França a seva recerca.

## Repartiment

* Marcelle Dessalles: Mare
* Pierre Dienade: Pare
* Serge Dominique: Adrian adult
* Jean-Paul Geneste: Roger
* Marie-Claude Kergoat: La pastora
* Christian Murat: Germà
* Odette Peytoureau: Avi
* Nadine Reynaud: Marguerite
* Bernard Sautereau: Adrian nen

## Premis

* Càmera d'Or al Festival de Canes el 1980.

## Referències

* ↑ «Histoire d'Adrien».
* ↑ «Histoire d'Adrien». Cannes.

## Enllaços externs

* Istòria d'Adrian a cinemotions Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* Banda sonora de Joan-Pau Verdier
# Francesca Dulcet Albareda

Francesca Dulcet Albareda (Barcelona, 9 de juliol de 1791 - Barcelona, 31 de desembre de 1862) fou l'àvia de l'industrial, polític i mecenes Eusebi Güell i Bacigalupi. Dona nom a un carrer de Barcelona.

## Biografia

Fou filla de Joan Dulcet i de Josepa Albareda. Dona amb una formació musical extraordinària. És casà amb Vicenç Bacigalupi i Litta (1782-1837), que fou vicecònsol de Sardenya a Mataró i fou fill de l'emigrant genovès Giovanni Bacigalupi. Francesca Dulcet fou coneguda en ambients culturals de la ciutat perquè organitzava tertúlies i concerts amb la presència habitual del filòsof Jaume Balmes i de Joan Güell i Ferrer.
Una de les seves filles, Francesca Bacigalupi i Dulcet (Horta, 1824 - Barcelona, 4 de gener de 1847) es casà el 1844 amb Joan Güell i Ferrer, però va morir de sobrepart vint dies després de donar a llum al seu fill Eusebi. Eusebi Güell i Bacigalupi va conviure amb la seva àvia.
Actualment un carrer de Barcelona porta el seu nom. com a homenatge d'Eusebi Güell a la seva àvia. Segons l'Ajuntament de Barcelona, va vendre terrenys de Les Corts i Sarrià.

## Referències

* 1 2 Registre de Defuncions de l'Ajuntament de Barcelona, any 1862, 5è llibre, número de registre 5769.
* ↑ Registre de Defunció de l'Ajuntament de Barcelona, any 1837, número de registre 67. El segon cognom apareix en diferents documents amb diferents grafismes: Letta i Litta.
* ↑ Registre de Defuncions de l'Ajuntament de Barcelona, any 1847, 1r llibre, número de registre 53.
* ↑ Portavella i Isidoro, Jesús. Els carrers de Barcelona, les Corts (en català). Els carrers de Barcelona, les Corts. Ajuntament de Barcelona, 1999.
* ↑ Romaní, Carlos. El carrer dels senyors. Punto Rojo Libros, 2019-07-17, p. 499. ISBN 978-84-17988-49-4.

## Enllaços externs

* Eusebi Güell i Bacigalupi, patrici de la Renaixença. En el centenari de la seva mort (1918-2018). Arxivat 2019-04-05 a Wayback Machine.
# Sant Iscle de Paüls de Flamisell

Sant Iscle de Paüls de Flamisell és una església de la Torre de Cabdella (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església d'una nau, de planta rectangular amb capelles i sagristia als laterals. La porta és a ponent, amb un senzill arc de mig punt, finestra per il·luminar el cor i campanar de secció quadrada cantoner a ponent. A les cantonades, sota l'arrebossat, s'observen uns carreus ben treballats d'època anterior. El campanar és posterior, amb quatre finestres i arcs de mig punt.

## Història

Sant Iscle i Santa Victòria són les dues advocacions del temple. L'església és sufragània de la de Mont-ros.

## Referències

* 1 2 «Sant Iscle de Paüls de Flamisell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Perxe tapiat al carrer del Forn

El Perxe tapiat al carrer del Forn és una obra de la Fatarella (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Perxe o pas tapiat al c/ del Forn, enfront de la baixada del Forn.
Arc dovellat rebaixat de 4 m de pas amb restes d'una gran obertura emmarcada amb carreus i llinda de pedra a la primera planta.
Les obertures de la façana s'han modificat i el perxe s'ha tancat i reduït en el seu pas.

## Referències

* 1 2 3 «Perxe tapiat al carrer del Forn». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 març 2019].