OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Equíon (pintor)

Equíon (en grec antic: Ἐχίων, llatí: Echion) fou un pintor i escultor de l'antiga Grècia que va viure a la meitat del segle iv aC.
Va deixar diverses pintures destacades: Pater Liber, La Tragèdia i la Comèdia, i Semíramis transformant-se en reina amb una dona gran que portava torxes al seu davant. En aquesta imatge es representava admirablement la modèstia de la núvia. Plini el Vell i Ciceró el col·loquen entre els grans pintors de Grècia: Apel·les de Colofó, Nicòmac de Tebes i Melanci.
Llucià de Samòsata l'esmenta amb el nom d'Aetion, que podria ser una corrupció d'Equíon o bé una confusió amb Aeció, de l'època dels Antonins. Llucià diu que va pintar la boda d'Alexandre el Gran amb Roxana, i fa una gran descripció de la pintura. El pintor manierista italià conegut com Il Sodoma va pintar un fresc a la Villa Farnesina inspirant-se en la descripció que en fa Llucià.

## Referències

* ↑ Echion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 3
# Tórtora terrestre de Cécile

La tórtora terrestre de Cécile (Metriopelia ceciliae) és un colom sud-americà, per tant un ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita zones àrides, matolls i ciutats del vessant occidental dels Andes, des del sud del Perú, a través de Bolívia fins al nord de Xile i zona limítrofa de l'Argentina.
# Colom feréstec de Tolima

El colom feréstec de Tolima (Leptotila conoveri) és un colom de la zona Neotropical, per tant un ocell de la família dels colúmbids (Columbidae). Habita la selva humida dels Andes, a Colòmbia central.
# Colom guatlla de Costa Rica

El colom guatlla de Costa Rica (Geotrygon costaricensis)' és un ocell de la família dels colúmbids (Columbidae), que habita la selva humida de muntanya de Costa Rica i l'oest de Panamà.
# Colom guatlla de Goldman

Geotrygon goldmani és un colom, per tant un ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita la selva humida de muntanya de l'est de Panamà i zona limítrofa del nord-oest de Colòmbia.
# Colom de Jobi

El colom de Jobi (Alopecoenas jobiensis) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae). Habita els boscos de la major part de Nova Guinea, Yapen, Manam, Karbar, i els Arxipèlags D'Entrecasteaux, Bismarck i Salomó.
# Cal Benito (Montoliu de Segarra)

Cal Benito és una obra de Montoliu de Segarra (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa situada al carrer Major, entre mitgeres i perfectament integrat al nucli urbà del poble. L'edifici es presenta de planta rectangular, estructurat a partir de planta baixa primer pis i golfes, i amb coberta a doble vessant. L'element més destacable el troben a l'estructura de la porta d'accés situada a la façana principal. Es tracta d'una porta allindada que presenta un treball motllurat a la llinda i brancals de la mateixa i que recorda l'estil renaixentista. L'obra presenta un parament paredat amb pedra del país, així com carreus motllurats a la porta d'accés.

## Història

El creixement urbà de la població de Montoliu de Segarra fa que al llarg dels segles xvi i xvii s'estructuri el seu carrer Major, situat a la part baixa del poble, amb la construcció d'un nou pas d'accés a l'interior del poble, a partir dels portals situats al començament d'aquest carrer.

## Referències

* 1 2 «Cal Benito». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Francisco de Paula Marín Grassi

Francisco de Paula Marín Grassi (Jerez - Mataró, 25 de novembre de 1774 - Honolulu, 30 d'octubre de 1837) va ser un botànic i horticultor català i un home molt polifacètic que va arribar el 1793 a les illes Hawaii, on va romandre la resta de la seva vida.

## Biografia

Va ser metge, intèrpret (va aprendre la llengua hawaiana), assessor d'empreses, botànic, horticultor i conseller del rei Kamehameha I de Hawaii. Conegut en aquestes illes com a Manini (o Marini), que era la manera com els nadius pronunciaven el seu nom, aquest personatge va crear un gran ranxo on va cultivar una àmplia varietat de fruites i hortalisses, va criar cavalls, va processar carn per al comerç i va muntar una destil·leria.
Un llibre d'història de Hawaii de Richard Wiesnewski, Ascens i caiguda del Regne de Hawaii, acredita que Francisco Marín «...va plantar la primera pinya al regne de Hawaii, el 2 de gener de 1813». Irònicament, la pinya –que s'ha convertit en un símbol mundial de Hawaii– va ser introduïda a Hawaii per un foraster.
Va plantar les primeres vinyes a l'àrea de Honolulu en una zona on ara hi ha situat el Vineyard Boulevard, va fabricar la primera cervesa el 1812 i va plantar sense èxit els primers cultius de cafè el 1817, va experimentar amb la plantació de taronges, llimones, mongetes, cols, patates, préssecs, melons, blat de moro, tabac, enciam, etc., per esmentar-ne només uns quants. Va fabricar oli de nou d'Aleurites i de coco, espelmes, teules, cigars, cervesa i aiguardent.
Familiaritzat amb els usos medicinals de les plantes i les herbes, va exercir com a metge, entre altres múltiples oficis, a la cort hawaiana.
Arran dels seus coneixements com a mariner, va establir un negoci a Honolulu, davant la torre d'Aloha, de subministrament de materials per als vaixells que arribaven a les illes, que va introduir en la cultura de Hawaii una gran quantitat d'objectes de procedència europea i xinesa.
Va arribar a ser nomenat capità de l'armada hawaiana.
El 1805 va començar a redactar un diari del qual se n'ha conservat una bona part i que és una recopilació de la seva vida i dels costums de l'arxipèlag de Hawaii en aquella època.
Francisco de Paula Marín va morir el 30 d'octubre de 1837, a Honolulu, a l'edat de 62 anys.

## Vegeu també

* Loco moco
* Ukulele
* Jaume Aragó
* Bartolomé Ferrer
* Diamond Head (Hawai)
* Galió de Manila
* Manuel Quimper

## Referències

* ↑ Partida de Nacimiento Diócesis de Asidonia Jerez
* ↑ Referència on diu que és fill del botxí de Mataró-Contrasenya:123456
* ↑ Jacques Arago. Recuerdos de un ciego: viaje alrededor del mundo. Garnier Hermanos, 1855, p. 405– [Consulta: 19 maig 2011].

## Bibliografia

* Ross H. Gast, (2002) Don Francisco de Paula Marin. A biography. Hawaii University Press.
* Blanche Kaualua L. Lee (2004), Don Francisco de Paula Marin.The unforgetable Spaniard (RoseDog Book).
* José Ignacio Cubero, "España en el Pacífico" en Don Francisco de Paula Marín (Junta de Andalucía, Sevilla, 2008).

## Enllaços externs

* Biografia a Mamiya Medical Heritage Center, Hawaii Medical Library Arxivat 2009-02-08 a Wayback Machine.
* http://www.hawaiihispanicnews.org
* JerezSiempre.com
# Magatzems Capell i Jené

Els Magatzems Capell i Jené és una obra modernista de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Els magatzems Capell i Jené, estan formats per dues naus unides, cobertes a doble vessant amb aparell de pedra petita i desigual però alineada en filades. Les pedres de les cantoneres i al sòcol són de mida més gran. Cada una de les naus té una portada d'arc de mig punt, amb un finestral també d'arc de mig punt a cada banda. A la part superior de la façana s'hi obren dues finestres geminades. Totes les obertures estan emmarcades amb carreus encoixinats ben picats. El tester triangular d'ambdues naus està rematat per un ràfec de pedra picada que discorre tot el perfil. A les façanes laterals la pedra no està tan ben alineada i les obertures estan emmarcades amb maons i no amb pedra picada.

## Referències

* ↑ «Magatzems Capell i Jené». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Metoposaure

El metoposaure (Metoposaurus) és un gènere d'amfibi temnospòndil que va viure al període Triàsic. Aquest animal principalment aquàtic tenia unes potes petites i dèbils i unes dents afilades en un cap llarg i aplanat. La dieta d'aquesta criatura aplanada consistia en peixos que capturava amb les seves amples mandíbules. El metoposaure feia uns 3 metres de longitud i pesava uns 454 kg, i era un dels últims grans amfibis. L'encara més gran Koolasuchus va sobreviure fins al Cretaci.

## Referències

* 1 2 Gaines, Richard M. Coelophysis. ABDO Publishing Company, 2001, p. 16. ISBN 1-57765-488-9.
# Les Cabeces

Les Cabeces és una serra situada entre els municipis d'Artesa de Segre i de Vilanova de Meià a la comarca de la Noguera, amb una elevació màxima de 698 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Walters Art Museum

El Walters Art Museum, situat al barri Mont Vernon de Baltimore, Maryland,als Estats Units, és un museu d'art públic fundat el 1934.
La col·lecció del museu va ser reunida substancialment per dos homes, William Thompson Walters (1819-1894), que va començar la seva col·lecció quan es va traslladar a París a l'esclat de la Guerra Civil nord-americana, i Henry Walters (1848-1931), qui va perfeccionar la col·lecció i reallotjar-la en un edifici-palau de Charles Street, que va obrir les portes el 1909.
Després de la seva mort, Henry Walters va llegar la col·lecció de més de 22.000 obres i l'edifici original de Charles Street a la ciutat de Baltimore, en benefici del públic.
Les obres mestres de la col·lecció toquen l'antic Egipte, l'escultura grega i romana, sarcòfags medievals, marfils, manuscrits il·luminats, bronzes del Renaixement, entre altres obres. A la col·lecció del museu hi ha obres del pintor italià Antonio Rotta.
L'any 2000 la Galeria d'Art Walters va canviar el seu nom pel de Museu d'Art Walters, per tal de reflectir la seva imatge com a institució pública de grans dimensions. L'any següent, el museu va tornar a obrir el seu edifici més gran després de tres anys de renovacions.

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# Pierpont Morgan Library

La Pierpont Morgan Library, també anomenada The Morgan Library & Museum és una biblioteca de recerca i un museu fundat per J. P. Morgan, Jr. en memòria del seu pare John Pierpont Morgan. La biblioteca i el museu es troben a la Madison Avenue a l'altura del carrer 36, al barri de Murray Hill de Manhattan a New York als Estats Units. El 2005-2006, el seu director era Charles E. Pierce.

## Arquitectura

El conjunt es compon de tres edificis dels quals la construcció es va estendre de 1852 a 1928:
* la vil·la de John Pierpont Morgan (1837-1913);
* una biblioteca de la qual els plànols van ser concebuts el 1906 per l'arquitecte Charles Follen McKim, inspirada en l'arquitectura del Renaixement; s'inspira en el palau del Te de Màntua;
* un annex transformat el 1928, segons els plànols de Benjamin Wistar Morris, que va treballar també al complex del Rockefeller Center.
Un quart edifici ha estat construït sobre els plànols de l'arquitecte italià Renzo Piano; va obrir les portes al públic el 29 d'abril de 2006 i ha costat 106 milions de dòlars. S'hi troben, al subsòl les reserves i un auditori de prop de 300 places. Aquesta ampliació permet duplicar la superfície de la institució, 14000 m² el 2006.

## Col·leccions

La col·lecció compta amb 350.000 peces, destacant una Bíblia de Gutenberg, un manuscrit de la mà de Mozart, cartes il·lustrades de Vincent van Gogh o fins i tot el conjunt de gravats de Rembrandt més gran conservat als Estats Units. S'hi poden trobar també partitures de Mozart, el manuscrit original d'Eugénie Grandet de Honoré de Balzac (que havia ofert a la Mme. Hanska), joies, peces d'orfebreria o una col·lecció de segells cilíndrics mesopotàmics.
Sobresurt així mateix un dels manuscrits del Comentari a l'Apocalipsi escrit per Beat de Liebana i il·lustrat per Maius o Magius, l'anomenat Beatus Morgan
També s'hi conserven testimonis importants de l'art català medieval, com ara l'anomenat Políptic Morgan, atribuït a l'entorn de Ferrer Bassa.

## Referències

* 1 2 3 Renzo Piano conquiert l'Amérique - Frédéric Edelmann, Le Monde, 13 mai 2006
* ↑ Beatus; Isidore; Jerome; Maius; Lahey, Marguerite Duprez. Commentary on the Apocalypse (MS M.644), 0940.
* ↑ «Workshop of Ferrer Bassa» (en anglès). The Morgan Library & Museum, 13-01-2014.

## Enllaços externs

* (anglès) Web oficial de la Morgan Library
# Walker Art Center

El Walker Art Center és un centre multidisciplinari d'art contemporani ubicat a Minneapolis, Minnesota, als Estats Units. És considerat com un dels 5 grans museus d'art modern als Estats Units, juntament amb el Museum of Modern Art, el San Francisco Museum of Modern Art, el Guggenheim Museum i el Hirshhorn. Va obrir les portes el 1879 com a la galeria personal de Thomas Barlow Walker, i no fou fins al 1929 que es va transformar en una galeria d'art pública, sent una de les primeres de la zona coneguda com el Upper Midwest. El seu edifici actual fou dissenyat per Edward Larrabee Barnes i es va inaugurar el maig de 1971. Just al costat del museu hi ha el jardí d'escultures de Minneapolis, el Minneapolis Sculpture Garden, que va obrir les portes el 1988, i el Cowles Conservatory.

## Directors

* Martin Friedman – 1961-1990
* Kathy Halbreich – 1991-2007
* Olga Viso – 2007–actualitat

## Referències

* ↑ Abbe, Mary «Walker Art Center hires 'rising star' to take helm». Star Tribune. Avista Capital Partners, 11-09-2007 [Consulta: 2 juny 2009]. Arxivat 2007-12-17 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-12-17. [Consulta: 30 març 2014].
* ↑ Amelar, Sarah. Walker Art Center, juliol 2007.
* ↑ Walker Art Center. History.
* ↑ Grace Glueck (November 10, 1990), A Museum Chief Greets the Fray New York Times.
* ↑ Carol Vogel (September 12, 2007), Hirshhorn Director to Head the Walker in Minneapolis New York Times.

## Enllaços externs

* Walker Art Center - Lloc web oficial
# Capital One Arena

El Capital One Arena és un pavelló multiesportiu i una zona d'entreteniment situat a Washington DC, Estats Units. El seu nom prové del seu principal patrocinador, l'empresa de bancos Capital One. Des de la seva inauguració el 1997 fins al 2006 se l'ha anomenat MCI Center, una altra empresa de telefonia que va ser adquirida per l'anterior. Popularment se l'anomena també la Cabina de telèfon, per la seva relació amb el món de la telefonia, Verizon, de 2006 a 2017.

## Història

El pavelló va obrir les portes el 2 de desembre del 1997, a la zona de Chinatown de la capital americana. Va substituir al US Air Arena, que estava als afores de la ciutat. El Verizon Center va ser el catalitzador de la gentrificació del barri xinès capitalí, cosa que va forçar a molts petits comerços xinesos a tancar, fet que va provocar grans polèmiques entre la població oriental de la capital.

## Aforament

L'aforament total del Capital One Arena és de 20.173 espectadors pels partits de bàsquet, que es redueix a 18.277 quan es fa servir com a pista d'Hoquei sobre gel o per a partits de lacrosse.

## Equips

El pavelló és compartit pels següents equips:
* Washington Wizards (NBA)
* Washington Mystics (WNBA)
* Washington Capitals (NHL)
* Georgetown Hoyas (NCAA)
* Washington Power (NLL)

## Esdeveniments

Al llarg de la seva curta història ha allotjat nombrosos esdeveniments, alguns sense relació amb l'esport, com el circ Ringling Brothers and Barnum & Bailey Circus o infinitat de concerts. Quant a l'estrictament esportiu, el més destacable és:
* World Championship Wrestling (WCW), 1997-2000
* Torneo de baloncesto de la NCAA, primera i segona ronda, 1998, 2002 i 2008
* Torneo de baloncesto de la NCAA, finals regionals, 2006
* World Wrestling Entertainment (WWE), 2000, 2005 i 2007
* All-Star Game de l'NBA, 2001, 2002 i 2007
* Campionat del Món de Patinatge, 2003
* Torneig de bàsquet masculí de l'Atlantic Coast Conference (ACC), 2005

## Galeria

* Partit d'hoquei dels Washington Capitals
* Entrada al pavelló
* Entrada al pavelló de nit
* Washington Wizards contra Toronto Raptors, 30 de març del 2007

## Enllaços externs

* Web oficial del Capital One Arena
# Tutuki Splash

El Tutuki Splash és una de les quatre atraccions d'aigua del parc temàtic PortAventura Park, i una de les més conegudes. Està situada a la regió de la Polynesia. Va obrir les portes l'any 1995 coincidint amb la innauguració del parc temàtic i fou construit per Intamin AG.
Consisteix en un recorregut per a diferents coves i roques volcàniques de la Polynesia. Al llarg del recorregut podrem gaudir d'una primera baixada de 6 metres i la baixada final d'aproximadament 15 metres. Durant la baixada la barca pot agafar una velocitat d'uns 65 km per hora. Durant l'atracció estaràs assegut en una barca, amb diferents compartiments de seients, concretament, 5 files de 4 persones, així doncs, l'aforament màxim és de 20 persones. L'alçada mínima per pujar-hi és d'1,20.

## Referències

* ↑ Sevillano, Elena. «Nueve remojones de adrenalina» (en castellà). El País, 31-08-2016. [Consulta: 20 novembre 2021].
* ↑ «Tutuki Splash». Atraccions PortAventura World. [Consulta: 20 novembre 2021].
# Tate Liverpool

Tate Liverpool és un museu i galeria situat a Liverpool, Merseyside, Anglaterra i que part de la Tate, juntament amb la Tate St Ives, Tate Cornwall, Tate Britain, Tate Londres i la Tate Modern de Londres. El museu va ser una iniciativa de la Corporació de Desenvolupament de Merseyside.
Tate Liverpool va ser creat per exhibir el treball de la col·lecció de la Tate, que comprèn la col·lecció nacional d'art britànic des del 1500 fins a l'actualitat, i la d'art modern internacional. La galeria també compta amb un programa d'exposicions temporals. Durant un temps, la Tate de Liverpool va ser la galeria d'art modern i contemporani més gran del Regne Unit fora de Londres.
La galeria va obrir les portes el 1988 i està ubicada en un antic magatzem al moll Albert de Liverpool, al passeig marítim.
L'edifici original va ser realitzat per James Stirling, però va patir una important remodelació el 1998, per crear espais addicionals d'exhibició.
El 2007, l'àrea del vestíbul va ser redissenyada, pels arquitectes Arca, per crear una aparença actualitzada i millors proporcions, així com per millorar la gestió de públics.

## Vegeu també

* Tate

## Referències

* ↑ «VISITS MADE IN 2009 TO VISITOR ATTRACTIONS IN MEMBERSHIP WITH ALVA». Association of Leading Visitor Attractions. [Consulta: 21 maig 2010].

## Enllaços externs

* Tate Liverpool Arxivat 2012-02-14 a Wayback Machine.
# Accademia degli Incamminati

L'Accademia degli Incamminati coneguda també com a Accademia dei Desiderosi (en un primer moment) o Acadèmia eclèctica va ser la primera acadèmia de pintura barroca a Itàlia. Va ser fundada el 1590 a Bolonya pels germans Agostino i Annibale i Ludovico Carracci, tot i que el seu principal mentor va ser Annibal, gràcies a la seva personalitat més forta. Molt en la línia d'aquells temps, no van trigar els membres a escollir un emblema heràldic per a la nova acadèmia: consistia en una esfera celeste en el centre de la qual es podia veure la constel·lació de l'Ossa Menor. També van escollir un lema en llatí: «Contention perfectus».
L'objectiu d'aquest institut de pintors era garantir una formació completa tant a nivell pràctic com teòric no només en art sinó també en altres activitats considerades menors en aquells temps.
L'estil proposat per aquesta Acadèmia era un «ideal eclèctic» que volia prendre:
| « | De Rafael la gràcia femenina de la línia, de Miquel Àngel la força muscular, de Tiziano el color fort i de Correggio el color suau. | » |
| — Cirici Pellicer (1963:75) |||
Així, ho expressava el mateix Agostino a Niccolo dell'Abate en un conegut sonet i així també ho tematitza Giovanni Paolo Lomazzo en la seva obra Idea del tempio della pittura(1591).
A l'Acadèmia els artistes podien dissenyar nus a partir de models vius, prohibits per l'Església durant la contrareforma. El naixement d'aquesta i altres acadèmies indica el desig dels artistes de ser considerats al mateix nivell que els poetes i músics i no només com a simples artesans.
Ben aviat l'Acadèmia va obrir les portes a tota mena d'intel·lectuals que van fer-ne el seu punt de reunió: Melchiorre Zoppi (metge) o Giovanni Antonio Magini (astrònom) freqüentaven l'Acadèmia.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.67. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 18 novembre 2014].
# Wexner Center for the Arts

El Centre Wexner per a les Arts, oficialment i en anglès '''Wexner Center for the Arts''' és centre multidisciplinari de la Universitat d'Ohio, concebut com un laboratori internacional per a l'exploració i la promoció de l'art contemporani. A través d'exposicions, projeccions, performances, residències d'artistes, i els programes educatius, el Wexner Center actua com un fòrum on els artistes establerts i emergents poden posar a prova les idees i on el públic pot participar en diverses experiències culturals que millorin la comprensió de l'art del nostre temps. Va obrir les portes el novembre de 1989, nomenat en honor del pare de Limited Brands fundador Leslie Wexner, que va ser un dels principals donants per al Centre.

## Referències

* ↑ Wexner Center Presentació al seu web

## Enllaços externs

* (anglès) Wexner Center
# Casal Tramuntana

El Casal Tramuntana va ser un punt de trobada de jovent d'ideologia d'extrema dreta a Barcelona.
Va obrir les portes el 27 de desembre de 2011 al carrer de la Independència, 333, del barri del Camp de l'Arpa. Va estar obert entre 2012 i juny de 2014, quan va tancar en expirar el contracte de lloguer. El Casal estava inspirat en la italiana CasaPound. El mateix juny de 2014 es va traslladar al carrer Alcalá de Guadaira al districte de Sant Martí, segons va explicar a Europa Press el seu portaveu i també regidor de Plataforma per Catalunya a l'Hospitalet de Llobregat, Alberto Sánchez.
Un any després, a finals de maig de 2015, el Casal Tramuntana va anunciar el seu tancament a causa de la lluita veïnal i l'oposició de la plataforma Unitat Contra el Feixisme i el Racisme.

## Referències

* ↑ «Seguimos avanzando». Web oficial [Consulta: 26 juny 2014]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-06-27. [Consulta: 26 juny 2014].
* ↑ «Tanca les portes al clot el casal nazi tramuntana». Ara, 22 juny [Consulta: 25 juny 2014].
* ↑ «Els veïns aconsegueixen tancar el Casal Tramuntana, una de les seus de l'extrema dreta a Barcelona», 26-06-2014. [Consulta: 26 juny 2014].
* ↑ «El casal Tramuntana es trasllada a un altre local de Sant Martí». Ara, 26-06-2014. [Consulta: 26 juny 2014].
* ↑ «El Casal Tramuntana, vinculado al neofascismo, anuncia su cierre» (en castellà). La Vanguardia, 24-05-2015. [Consulta: 26 gener 2019].
# Jardí Botànic de Nova Brunswick

El Jardí botànic de Nova Brunswick (en francès Jardin botanique du Nouveau-Brunswick) és un jardí botànic a Edmundston, al nord-oest de Nova Brunswick. S'estén sobre una superfície de set hectàrees i conté més de 80.000 plantes.

## Història

El Jardí botànic de Nova Brunswick va néixer i obrir les portes gràcies a l'esforç de nombrosos voluntaris el juny de 1993.
Uns anys més tard de la seva inauguració i amb importants problemes per manca de finançament, la implicació dels dirigents de la Universitat de Moncton (campus d'Edmundston) va salvar-lo del tancament. Així, de la primavera 1997 fins al mes de març de 2007, la institució d'ensenyament va ocupar-se d'administrar el Jardí.
Passat aquest temps, el Campus d'Edmundston renunciava a la renovació del contracte. El 21 de juny de 2007, la ciutat d'Edmundston i el ministre de Turisme i Parcs van signar una entesa d'un any per a la gestió del Jardí. Després va haver-hi un acord entre la Ciutat d'Edmundston, el Ministeri i la Société du Jardin Botanique du Nouveau-Brunswick d'una durada de cinc anys signada l'abril de 2008 per tal de garantir el bon funcionament i el desenvolupament del Jardí a llarg termini.

## Jardins temàtics

* El jardí de les plantes anuals.
* El roserar.
* L'alpinum.
* El jardí de les plantes perennes.
* El jardí de sotabosc.
* El jardí d'aigua.
* El jardí dels rododèndrons.
* El jardí d'hort.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2009-05-10 a Wayback Machine.
* Mosaïculture Internationales de Montréal 2003 Arxivat 2009-11-29 a Wayback Machine.
* Botanic Gardens Conservation International
* Edmundston, New-Brunswick