OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diacitró

El diacitró és un dolç castellà que havia estat molt popular al llarg dels segles XV i XVI, elaborat a base de poncem confitat. L'escorça de la poncem confitada es parteix en rodanxes; com a dolç se'n té notícia literària per haver estat l'esmorzar de Calisto a l'obra La Celestina.
És similar al calabazate, un dolç d'origen murcià que, com aquest, era confitat com a mitjà de conserva als rebosts. La seva elaboració està íntimament unida al cultiu de la poncem i de la canya de sucre. De la popularitat d'aquest dolç a la Casa Reial de Castella se'n poden trobar anotacions de Francisco Martínez Montiño.

## Referències

* ↑ Varela Merino, Elena. Los galicismos en el español de los siglos XVI y XVII (en castellà). volumen 1. Madrid: CSIC, 2009, p. 517-518.
* ↑ Senabre Sempere, Ricardo. <<El Léxico literario>>, en Actas de las jornadas de Metodología y Didáctica de la lengua y la literatura españolas: el léxico (en castellà), 1990, p. 11-27.
* ↑ GCYP GALDÓS «El cultivo de la caña de azúcar y la industria azucarera en Gran Canaria». Anuario de estudios atlánticos, 1961, pàg. 1510-1535.
* ↑ M. Calderón Ortega «La hacienda de los duques de Alba en el siglo XV: ingresos y gastos,». Espacio, tiempo y forma. Serie III, Historia, 1996.
# Museu Industrial de Derby

El Museu Industrial de Derby («Derby Industrial Museum» en anglès), anomenat The Silk Mill («la fàbrica de seda»), és un museu de la indústria i d'història situat en una antiga fàbrica de seda, a Derby, Anglaterra. El museu va tancar les portes l'abril de 2011.

## Història

Entre 1717 i 1721 George Sorocold va construir el primer molí de la Gran Bretanya per als germans Lombe, al costat del riu Derwent, amb la intenció de duplicar la força de les màquines de fil. Un dels germans, John Lombe, va copiar el disseny de màquines que es feien servir per filar grans quantitats de seda, que havia vist durant una visita a Itàlia. Això va fer incrementar considerablement la producció de la seva empresa. Lombe va morir el 1722 en circumstàncies misteriose, es creu que enverinat per un italià per haver-li robat l'invent. El seu germà Thomas moriria el 1739. La seva vídua va rellogar la màquina a William i Samuel Lloyd, mercaders londinencs.
La fàbrica de seda es va convertir en una atracció turística a Derby i va ser visitada per James Boswell el setembre de 1777. També hi passarien Torringto i Fairholt. L'empresa de Wilson i Lloyd va finalitzar el 1753 per motius legals, però la fàbrica va continuar funcionant fins al 1803.
El novembre de 1833 va començar una revolta industrial que va acabar amb la creació del Grand National Trades Union el febrer de 1834. La història va ser dramatitzada en un film enregistrat el 2015. L'empresa va tancar el 1865 per bancarrota, i l'edifici patiria un incendi el 1910, per causa d'un negoci de química que s'hi havia establert a l'edifici.
Durant la dècada de 1920 l'edifici va passar a ser propietat de la British Electricity Authority. Va ser fet servir com a magatzem, taller i fins i tot cantina. Fins que es va convertir en museu el 29 de novembre de 1974.

## Referències

* ↑ J Royston. «Don't allow this valuable museum to be sacrificed» (en anglès), 25-02-2011. Arxivat de l'original el 2012-05-27. [Consulta: 9 maig 2011].
* ↑ Lombe's Mill: An Exercise in Reconstruction, Industrial Archaeology Review, Anthony Calladine (1993)
* ↑ «Derby Trades Union Council Website».
* ↑ Whitehead, Bill. «The Derby Lock-Out of 1833-34 and the Origins of the Labour Movement», 01-04-1999. Arxivat de l'original el 2011-12-03. [Consulta: 26 maig 2011].
* ↑ http://www.derbytelegraph.co.uk/Film-march-mark-torrid-time-industrial-relations/story-26368276-detail/story.html Arxivat 2015-05-31 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Derby Museum of Industry & History Arxivat 2011-09-19 a Wayback Machine. (anglès)
# Teatro Leal

El Teatro Leal és un edifici situat al carrer Obispo Rey Redondo de la ciutat de San Cristóbal de La Laguna, de l'illa de Tenerife, Illes Canàries. Va ser construït per ordre d'Antonio Leal el 1915, amb els plànols de l'arquitecte Antonio Pintor. El 1984 es va incorporar a la llista de teatres públics que havien de ser restaurats. El 1990 va tancar les portes. El 2008 van finalitzar les obres de restauració. L'aforament, després de la restauració, és de 608 espectadors.

## Enllaços externs

* Pàgina web del teatre
# Swan Records

Swan Records era una discogràfica nord-americana fundada el 1957, a Philadelphia, Pennsylvania. Tenia una disquera subsidiària anomenada Lawn Records.
Swan va cridar l'atenció després que Brian Epstein llancés la cançó de The Beatles "She Loves You" i va tornar una batada vàlida número u a Amèrica el gener de 1964.
Swan també va obtenir els drets de la versió en alemany de "She Loves You", "Sie Liebt Dich" que va arribar al número 97 el 1964.
L'èxit del single "She Loves You" va mantenir a Swan en les caminades mentre a altres petites disqueras els nevava a sobre per la invasió britànica, però finalment va tancar les portes el 1967.
Fora de "She Loves You", la batada vàlida més recordada de Swan va ser "Palisades Park" el 1962, escrita per Chuck Barris, i entonada per l'artista més reeixit de la disquera, Freddy Cannon. Una altra batada vàlida de Swan va ser un llançament de l'única batada vàlida dels Rockin' Rebels, la instrumental "Wild Weekend" (que de fet va ser escrita com un jingle de radi per a un DJ de Buffalo).
Swan era una associació de Bernie Binnick i Tony Mammarella, amb una inversió financera de Dick Clark en ella. Quan els escàndols payola en els 60 van trencar, Clark es va separar de tots els seus interessos externs per evitar un conflicte d'interès. La disquera va ser distribuïda per Cameo-Parkway, que en aquell temps era la millor disquera per a música de ball d'adolescents ("The Twist", "Limbe Rock" ("Dg.) The Bird", "Wah-Watusi", "Mashed Potato Time", "Gravy (For My Mashed Potatoes", "Hully Gully Baby", "Bristol Stomp", " (Dg. the) New Continental")
La primera batada vàlida per a la disquera va ser "Click Clack" per Dickie Doo i els Don'ts, un enregistrament d'estudi produït per Gerry Granahan sota el pseudònim que era de fet el renom que Dick Clark li donava al seu petit fill, Dick Clark, Jr.
Els Three Degrees van tenir un impacte moderat amb un remake de "Close your eyes" dels Five Degrees, però els va ser millor a Roulette amb el seu remake de "Maybe" de Chantel i "When Will I See You Again" en la disquera Philadelphia Internacional Records de Kenny Gamble i Leon Huff.
L'etiqueta posa el missatge "No te surtis" per encoratjar els nens a seguir a l'escola.

## Artistes de Swan Records

* The Beatles
* Bona Vistes
* Billy & Lillie
* Freddy Cannon
* Danny & The Juniors
* Dicky Doo & The Don'ts
* Three Degrees
* Mark Valentino
# Teatre Serrano (Sueca)

El Teatre Serrano és un edifici situat al carrer del Sequial número 32 de la localitat valenciana de Sueca (Ribera Baixa).

## Edifici

És una de les obres més representatives del art déco valencià a Sueca. El projecte de l'edifici és obra de l'arquitecte suecà Joan Guardiola i data de l'any 1934.
El teatre era propietat de la pròpia família de l'arquitecte Guardiola, que disposava de diversos cinemes i teatres en la mateixa comarca. Consta de planta baixa, dues altures i àtic de menor altura. En l'edifici podem trobar una clara influència del art déco nord-americà més genuí. Disposava d'un aforament per a un total de 2.052 espectadors.
El teatre, que operava com a sala de cinema, va tancar les portes l'1 d'octubre de 1978. Actualment el baix comercial està ocupat per la cadena de supermercats Mercadona. Cal destacar el rètol de grans dimensions que la cadena de supermercats desplega en la façana d'un edifici històric amb tant valor arquitectònic, sent considerada per experts locals com una aberració urbanística.

## Referències

* ↑ Sueca explotarà les seues joies arquitectòniques creant una ruta pels edificis modernistes. Article de Las Provincias, 6 d'abril de 2008.
* 1 2 Sueca se queda sin la magia del cine. Article de Levante-EMV, 26 d'abril de 2014.
# Club Natació Palma

El Club Natació Palma és un club de natació ubicat a la ciutat de Palma (Mallorca).

## Història

El Club Natació Palma es va fundar el 1939 quan un grup d'amics Rafael Recio i José Luís Pinya, - després aquests dos serien els primers presidents del club- al costat de Coarana, Barbarà, Covas, Minguell, Llabrés, Guàrdia, Guiart i Ballester així ho decideixen. Algú va dibuixar en un paper una gavina que sostenia amb les seves potes les tres inicials de l'entitat esportiva CNP.
El diumenge 20 d'octubre de 1940 es va col·locar la primera pedra de la nova piscina de s'Aigo Dolça, que fou inaugurada l'any següent i que durant 30 anys va ser tot un referent.
El 1971, president José Luís Riera Cavaller, es construeixen les emblemàtiques instal·lacions de Son Hugo i Palma comptà amb la primera piscina coberta. En ella tenen lloc nombroses competicions nacionals i internacionals. El Club Natació Palma va viure un dels moments més dolços de la seva història que van fer nedadors de la talla de Berto Roldán, Rafael Escalas i Antònia Real. L'any 1986 la instal·lació de Son Hugo tanca les portes deixant als nedadors del club sense lloc on entrenar.
Un grup de persones format per pares i mares de nedadors, animats per un extraordinari esperit de defensa de l'esport decideixen continuar amb el "projecte" i es traslladen a entrenar a les instal·lacions municipals de Son Moix. D'aquesta manera, el gener de 1988 el "nou" Club Natació Palma es refunda. L'any 1991 se signa un conveni d'explotació de la Piscina de l'Escola Annexa per als mesos d'estiu entre Ministeri d'Educació, Ajuntament i el club. El 1993 se signa un nou conveni de cessió per 80 anys i el club escomet les obres de millora de la piscina i es cobreix aquesta, podent-se utilitzar tots els mesos de l'any. El 1995 s'inaugura la nova piscina del club amb el nom d'"Antònia Real".

## Esportistes Olímpics

* Antònia Real Horrach 1976
* Rafel Escalas Bestard 1980
* Roser Vives 2004
* Maria Fuster Martínez 2008
* Melanie Costa 2008
* Joan Lluís Pons Ramon 2016

## Campions d'Espanya absoluts

* Carmen Guardia
* Antonia Real
* Rafael Escalas
* Eduardo Planas
* Pilar Mañes
* Rosa Costa
* Joaquín Herrero
* Ricardo Valdivia
* Federico Planas
* Elsa Gracia
* Daniel Vidal
* Fernando Gómez-Reino
* Roser Vives
* Francisco Cueto
* Mar Brunet
* Tatiana Rouba
* Maria Fuster
* Juan Luís Rodríguez
* Miguel Payeras
* Melanie Costa
* Victor Goicoechea
* Sonia Wiechec
* Catalina Corró
* Joan Lluís Pons Ramon

## Referències

* ↑ Fernández Legido. «Club Natació Palma». Possessions de Palma. Roberto Fernández Legido i Gaspar Valero i Martí. [Consulta: 30 març 2013].
* 1 2 3 «S'Aigo Dolça, de la gloria al abandono». Diari de Mallorca, 16-10-2013. [Consulta: 9 desembre 2014].
* ↑ «Carmen Guardia cierra una época - Diario de Mallorca».
* ↑ Jose Antonio Rodriguez. «Antonia Real (doce años), probable olímpica». El País. [Consulta: 9 abril 2013].

## Enllaços externs

* Web oficial del club natació Palma
# Serra de Falgars

La Serra de Falgars és una serra situada al municipi de La Pobla de Lillet a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 1.287 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Serra de Falgars». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Estació de Cocentaina

Cocentaina és un baixador ferroviari situat al municipi valencià homònim a la comarca del Comtat. Compta amb serveis de mitjana distància operats per Renfe.

## Situació ferroviària

L'estació es troba al punt quilomètric 59,2 de la línia fèrria d'ample ibèric que uneix Xàtiva amb Alcoi a 513,43 metres d'altitud, entre les estacions d'Agres i d'Alcoi.
Va formar també part de la desapareguda línia d'ample mètric Alcoi-Gandia, pq 45,5.

## Història

L'estació va ser oberta al tràfic en 1904 amb l'obertura de l'últim tram de la línia que pretenia unir Xàtiva amb Alcoi, que discorria entre Ontinyent i Alcoi. La difícil orografia va fer que aquest tram es retardara més de 10 anys en relació a la resta del traçat. Si bé les obres van ser realitzades per Nord, la concessió original la va obtindre el Marqués de Camp, qui va acordar l'explotació inicial a través de la Societat dels Ferrocarrils d'Almansa a València i Tarragona (AVT). La incapacitat d'aquesta última per complir els terminis de lliurament acordats van portar al fet que la línia fora cedida a Nord. En 1941, després de la nacionalització del ferrocarril a Espanya, l'estació va passar a ser gestionada per l'acabada de crear RENFE.
Des del 31 de desembre de 2004, Adif és la titular de les instal·lacions ferroviàries.

## Serveis ferroviaris
### Mitjana Distància

Els trens de mitjana distància de Renfe cobreixen el trajecte València-Alcoi. La freqüència diària varia entre els 3 i 5 trens en cada sentit.
| Línia MD | Trens | Origen/Destinació | Destinació/Origen |
| 47 | Regional | València | Alcoi |

## Referències

* ↑ Red ferroviaria española Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. Ministerio de Fomento
* ↑ Cocentaina Euroferroviario
* ↑ Cronología básica del ferrocarril español de vía ancha Arxivat 2016-06-15 a Wayback Machine. Fundación de los Ferrocarriles Españoles
* ↑ Játiva a Alcoy Arxivat 2018-11-22 a Wayback Machine. Spanishrailway
# Puig Pedrós (Pals)

El Puig Pedrós és una muntanya de 102 metres que es troba al municipi de Pals, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Vegeu també

* Puig Major (Baix Empordà)
# Tórtora colltacada oriental

La tórtora colltacada oriental (Spilopelia chinensis) és una tórtora, per tant un ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita boscos, terres de conreu i ciutats des del nord de Bangladesh i la Xina, cap al sud fins Hainan, Taiwan, Filipines, Indoxina, Borneo i les illes de la Sonda. Introduïda a Hawaii, Nova Zelanda, Austràlia i altres llocs.
Sovint considerada coespecífica de Spilopelia suratensis.
# Canal 9 (Argentina)

El Canal 9 de Buenos Aires (més conegut com El Nueve i estilitzat com elnueve) és un canal de televisió oberta argentí que transmet des de la Ciutat Autònoma de Buenos Aires. L'emissora va ser inaugurada el 9 de juliol 1960.
Des de l'any 2007, és propietat del conglomerat de mitjans mexicà Albavisión, que ho opera a través de l'empresa argentina Telearte. Al desembre de 2019, Telearte va arribar a un acord estratègic amb el Grupo Octubre, del sindicalista Víctor Santa Maria.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Puig Pelegrí (Palafrugell)

El Puig Pelegrí és una muntanya de 120 metres que es troba al municipi de Palafrugell, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig Surós

El Puig Surós és una muntanya de 52 metres que es troba al municipi de Foixà, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puntanals

El Puntanals és una muntanya de 64 metres que es troba al municipi de Palau-sator, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roca Rovira

La Roca Rovira és una muntanya de 380 metres que es troba al municipi de Santa Cristina d'Aro, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roques Bessones

Les Roques Bessones és una muntanya de 169 metres que es troba al municipi de Santa Cristina d'Aro, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig d'en Quim

El Puig d'en Quim és una muntanya de 90 metres que es troba al municipi de Pals, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roca Filanera (Forallac)

La Roca Filanera és una muntanya de 305 metres que es troba al municipi de Forallac, a la comarca catalana del Baix Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Muntanya Gran

La Muntanya Gran és una serra situada al municipi de Torroella de Montgrí a la comarca del Baix Empordà, amb una elevació màxima de 148 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Vilansosa Nou

Vilansosa Nou és una masia al terme municipal de la Molsosa, a la comarca catalana del Solsonès. Es té la referència de la llinda de l'entrada datada al 1887., sent sens dubte anterior al segle xvi, i segons els masovers havent-hi indicis des de l'any 1111.
Està situada a 785 m d'altitud, al nord-est del municipi gairebé al límit amb Pinós. Al peu del camí de Pradesa Pinós. Envoltada de grans extensions de camps de conreu, actualment és una segona residència.

## Descripció

Masia sense restaurar en el cos principal de forma quadrada amb teulada a dues aigües. Parets de pedra d'obertures petites. Es pot observar com ha sofert alguna ampliació donant-li la forma actual. Composta de planta baixa més dues plantes pis. A façana principal trobem l'entrada amb llinda en forma d'arc i brancals de pedra. Les finestres també mantenen els brancals i l'ampit de pedra. Cossos annexionats a la masia destinats a corral, garatges, magatzems i pallissa. Alguns d'ells amb parets de pedra i estructura de fusta, altres d'estructura més recent revestits amb morter. Trobem tres voltes de pedra al sostre de la planta baixa ja restaurades. També trobem un cup de vi ubicat a la part posterior d'aquesta planta a preservar.

## Referències

* 1 2 Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* ↑ «0402012.xml Vilansosa Nou». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Antoni Bach i Riu. Consell Comarcal del Solsonès. Masies del Solsonès, abril 1995, p. 102. D.L. L-418/95.
* 1 2 3 Ajuntament de la Molsosa La Molsosa - Pla especial urbanístic del Catàleg de masies i cases rurals (expedient 2013 / 049811 / N) [La Molsosa], 2013, pàg. 44 [Consulta: 24 gener 2022].
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Salanova

Salanova és una masia situada al municipi de la Molsosa, a la comarca catalana del Solsonès, prop de la masia de Vila-seca. Es té constància de la masia des del segle XIII.
Està situada a 642 metres d'alçada, entre el pla de la Molsosa i la serra de Montaner, a prop del torrent Sec. Envoltada de grans extensions de bosc, de pi majoritàriament.

## Descripció

Masia de grans dimensions que al llarg dels anys a sofert múltiples modificacions i ampliacions. De planta rectangular (masia originària) amb teulada de teula àrab a dues aigües. Materials tradicionals de pedra de la zona. En la gran majoria de cossos annexats predominen també els materials típics d'aquestes contrades. Exceptuant la granja totalment adossada a la masia de grans dimensions i elevada alçada que dona una mala visió del conjunt pairal. Existència de coberts pròxims a la masia que han sofert transformacions però que preserven l'essència tradicional de la zona. Fer menció de l'entrada sud al conjunt, donant lloc com en altres masies de la zona, a un pati interior resguardant tot el conjunt (baluard). Aparició d'algun arc però de poca importància i una volta de pedra en el que el seu dia va ser un femer.no presenta cap forma determinada, ja que és fruit de reformes i afegitons a la que devia ser la construcció primitiva, actualment totalment desfigurada.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* ↑ «Salanova». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Antoni Bach i Riu. Consell Comarcal del Solsonès. Masies del Solsonès, abril 1995, p. 102. D.L. L-418/95.
* 1 2 3 4 Ajuntament de la Molsosa La Molsosa - Pla especial urbanístic del Catàleg de masies i cases rurals (expedient 2013 / 049811 / N) [La Molsosa], 2013, pàg. 200 [Consulta: 24 gener 2022].
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Les Serres (Cantallops)

Les Serres és una serra situada entre els municipis de Cantallops i de Sant Climent Sescebes a la comarca de l'Alt Empordà, amb una elevació màxima de 295 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra de l'Estela (Cabanelles)

La Serra de l'Estela és una serra situada entre els municipis de Cabanelles i de Cistella a la comarca de l'Alt Empordà, amb una elevació màxima de 609 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra del Calze

La Serra del Calze és una serra situada al municipi de la Jonquera a la comarca de l'Alt Empordà, amb una elevació màxima de 778 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra d'en Lloberes

La Serra d'en Lloberes és una serra situada al municipi de Cabanelles a la comarca de l'Alt Empordà, amb una elevació màxima de 180 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra Oliva

La Serra Oliva és una serra situada al municipi de Cabanelles a la comarca de l'Alt Empordà, amb una elevació màxima de 480 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig Caçador

El Puig Caçador és una muntanya de 1.056 metres que es troba entre els municipis d'Albanyà, a la comarca de l'Alt Empordà i de Beuda, a la comarca catalana de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig Cargol (Boadella i les Escaules)

El Puig Cargol és una muntanya de 261 metres que es troba entre els municipis de Boadella i les Escaules i de Darnius, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig de la Borda

El Puig de la Borda és una muntanya de 311 metres que es troba al municipi de Llançà, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig de la Creu (Pedret i Marzà)

El Puig de la Creu és una muntanya de 21 metres que es troba al municipi de Pedret i Marzà, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Puig de la Creu (Pedret i Marzà)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Puig de la Figuerassa

El Puig de la Figuerassa és una muntanya de 205 metres que es troba al municipi de Colera, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig de la Glòria

El Puig de la Glòria és una muntanya de 266 metres al municipi de la Selva de Mar, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serrat de la Mangra

El Serrat de la Mangra és una muntanya de 183 metres que es troba al municipi de Sant Climent Sescebes, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya