OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rectoria Vella (Sant Quintí de Mediona)

La Rectoria Vella és l'antiga rectoria de l'església de Sant Quintí al poble de Sant Quintí de Mediona, construïda el segle xvi, tot i que algunes restes de les dependències monàstiques (antic priorat benedictí de Sant Quintí) resten integrades en l'estructura d'aquest edifici de Sant Quintí de Mediona (Alt Penedès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
La rectoria vella és un antic casal, a la plaça de l'Església. És de planta rectangular i consta de planta baixa, un pis i golfes, amb una galeria annexa d'arcs de mig punt sobre columnes. La façana principal, de composició simètrica, presenta portal d'arc de mig punt adovellat a la planta baixa, finestres rectangulars amb motllures conopials i mènsules de pinya al pis i finestres petites a les golfes. Els murs, a la part baixa, són fets amb carreus de pedra de mida i disposició irregular i recoberts amb arrebossat.

## Referències

* 1 2 «Casal de la Rectoria Vella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Visitació (Capilla Oballe)

La Visitació és una obra d'El Greco, realitzada entre el 1607 i 1614, durant el seu darrer període toledà. Es conserva a Dumbarton Oaks de Washington D. C.. Aquesta obra va ser un encàrrec per la capella d'Isabel de Oballe, a la ciutat de Toledo junt a l'obra de la Immaculada Concepció.

## Temàtica de l'obra

La Visitació és un episodi de l'Evangeli segons Lluc, en qual s'explica que Maria, mare de Jesús, va anar a visitar la seva cosina Elisabet, embarassada de Joan Baptista. El fet es narra a

## Anàlisi de l'obra

Oli sobre llenç; Format gairebé ovalat, de 98 x 72 cm.; 1607-14; obra inacabada; Dumbarton Oaks, Washington DC.
Isabel d'Oballe va fundar la capella que porta el seu nom de l'església Sant Vicenç a Toledo. Al cretenc se'l va encarregar realitzar «una història de la visitació de santa Elisabet, per ser el nom de la fundadora, per al que s'ha de fer un cercle adornat amb la seva cornisa a la manera que es va fer a Illescas». És una obra concebuda per ser vista des d'abaix, com ho demostren la motllura pintada a la base del quadre, l'estranya perspectiva de la porta i les formes dels cossos. En aquesta obra, El Greco va anar una vegada més al que és esencial. Per tant, només va representar Maria i Elisabet, situant l'escena a la porta, i no pas a l'interior de la casa com s'explica a Evangeli segons Lluc. L'arquitectura és una portalada manierista i un mur nu, i a la dreta és representat un celatge tempestuós. On altres artistes van imaginar una escena tendra i domèstica, El Greco va trobar l'ocasió per una atmosfera al·lucinada i profètica.
És innegable que aquesta pintura està inacabada, però té una extraordinària originalitat i una enorme força de concepció. Tant María com Elisabet porten amples mantells blaus sobre els quals El Greco va pintar reflexos blancs i brillants espurneixos de llum. Les cares i les mans solament tenen la pintura de la preparació inferior, exceptuant la mà esquerra de Maria, a la qual El Greco li va donar fins i tot les primeres veladures. Per tot arreu és visible el vermell de la imprimació. Només està acabada la porta blanca, i la resta de l'arquitectura segurament es va encarregar a un ajudant, que degué ser l'autor d'aquests detalls massa mecànics, propis de l'obrador d'un artista.

## Procedència

* Antiguo Convento de Santa Clara, Daimiel
* Arthur Byne, Madrid (segons els arxius de la Frick Art Reference Library)

## Vegeu també

* Immaculada Concepció (Capilla Oballe)

## Referències

* ↑ Álvarez Lopera, José. Obra esmentada, p. 244.
* ↑ Wethey, Harold E. Obra esmentada, p. 87.

## Bibliografia

* WETHEY, Harold.Edwin; El Greco y su Escuela (Volumen-II) ; Ediciones Guadarrama; Madrid-1967
* ÁLVAREZ LOPERA, José; El Greco, La Obra esencial ; Editorial Sílex; Madrid-2014; ISBN 978 84 7737 8600
* Álvarez Lopera, José. El Greco. Biblioteca «Descubrir el Arte», (colección «Grandes maestros») (en castellà). Madrid: Arlanza, 2005. ISBN 84-95503-44-1.
* Scholz-Hänset, Michael. El Greco. Colonia: Taschen, 2003. ISBN 978-3-8228-3173-1.

## Enllaços externs

* http://www.artehistoria.jcyl.es/genios/cuadros/1736.htm Arxivat 2010-09-18 a Wayback Machine..
# Lola Casademunt

Lola Casademunt (Cardedeu, 1931 - 30 de desembre de 2024) va ser una dissenyadora de moda i empresària catalana.
L'any 1981, quan tenia 50 anys i s'havia quedat vídua, va crear la marca de moda i accessoris femenina d'origen familiar Lola Casademunt a Cardedeu.
Va tenir quatre fills: Francesc, Pilar, Mar i Maite Gassó Casademunt. La filla petita, Maite, quan tenia 19 anys, va començar a treballar a l'empresa de la mare com a dissenyadora i va succeir-la en la direcció de l'empresa. L'any 2024, aquesta empresa era present en vint-i-sis països i tenia quatre franquícies.

## Referències

* ↑ «S'ha mort la dissenyadora Lola Casademunt a noranta-tres anys». [Consulta: 2 gener 2025].
* 1 2 324cat. «Mor Lola Casademunt, fundadora de la marca que porta el seu nom, als 93 anys», 30-12-2024. [Consulta: 2 gener 2025].
* ↑ Catalunya, RTVE; Puig, Francesca. «S'ha mort Lola Casademunt, dissenyadora de la seva firma de moda», 30-12-2024. [Consulta: 2 gener 2025].
# Susanna Martinková

Zuzana "Susana" Martinková (Praga, 19 d'abril de 1946) és una actriu txeca, activa sobretot a Itàlia i a la República Txeca.

## Biografia

Martinkova va debutar als 16 anys com a actriu principal a Letos v zari (1963) de František Daniel. Després de diverses aparicions cinematogràfiques i escèniques, en 1967 es va traslladar a Itàlia per a protagonitzar una pel·lícula de guerra dirigida per Carlo Lizzani, Sagapò, que al final va ser cancel·lada. Més tard Martinkova va protagonitzar una sèrie de pel·lícules i obres de televisió, a vegades en papers principals. Després del seu retir de la indústria cinematogràfica, en la dècada de 1990, treballa com enòloga.

## Filmografia
### Cinema

* Letos v zari, dirigida per Frantisek Daniel (1963)
* Kdo chce zabít Jessii?, dirigida per Václav Vorlícek (1966)
* El "Che" Guevara, dirigida per Paolo Heusch (1967)
* Per 100.000 dollari t'ammazzo, dirigida per Giovanni Fago (1968)
* Il ragazzo che sorride, dirigida per Aldo Grimaldi (1969)
* Un detective, dirigida per Romolo Guerrieri (1969)
* La ragazza del prete, dirigida per Domenico Paolella (1970)
* Colpo rovente, dirigida per Piero Zuffi (1970)
* La principessa sul pisello, dirigida per Piero Regnoli (1973)
* Prete, fai un miracolo, dirigida per Mario Chiari (1975)
* Albert e l'uomo nero, dirigida per Dino Bartolo Partesano (1976)
* Contronatura, dirigida per Amasi Damiani (1976)
* Il signor Ministro li pretese tutti e subito, dirigida per Sergio Grieco (1977)
* Il ladrone, dirigida per Pasquale Festa Campanile (1980)
* Notturno, dirigida per Giorgio Bontempi (1983)
* Fracchia contro Dracula, dirigida per Neri Parenti (1985)
* Luci lontane, dirigida per Aurelio Chiesa (1987)
* Il ritorno del grande amico (1989), dirigida per Giorgio Molteni
* Rivers of Babylon, dirigida per Vlado Balco (1998)
* Monella, dirigida per Tinto Brass (1998)

### Televisió

* La dama dei veleni, dirigida per Silverio Blasi (1978)
* Delitto e castigo, dirigida per Mario Missiroli (1983)

## Referències

* ↑ Susanna Martinková a mymovies.it
* ↑ Zuzana Martínková a csfd.cz
* 1 2 3 «Susanna Martinkova: la donna romantica». Nocturno Dossier: Le sorelle di Venere 2, 6-2007.
# Lecitidàcies

Lecythidaceae és una família de plantes amb flor de l'ordre de les ericals.

## Característiques

Són generalment arbres originaris de les zones tropicals de l'Amèrica del Sud i Madagascar.
L'espècie més coneguda és la nou del Brasil (Bertholletia excelsa).
El sistema APG II del 2003 inclou gèneres de la família Scytopetalaceae en la Lecythidaceae, inclosos Rhaptopetalum i Brazzeia.

## Gèneres

N'hi ha uns 20 gèneres i entre 250 i 300 espècies:
* Abdulmajidia Whitmore, també com a Barringtoniaceae sensu Takhtadjan 1997.
* Allantoma Miers
* Asteranthos Desf., també com a Asteranthaceae
* Barringtonia J.R.Forst. & G.Forst., també com a Barringtoniaceae
* Bertholletia Bonpl. - nou del Brasil
* Careya Roxb., també com a Barringtoniaceae
* Cariniana Casar.
* Chydenanthus Miers, també com a Barringtoniaceae
* Corythophora R.Knuth
* Couratari Aubl.
* Couroupita Aubl.
* Crateranthus Baker f., incertae sedis segons Takhtadjan, potser Napoleonaeaceae
* Eschweilera Mart. ex DC.
* Foetidia Comm. ex Lam., també com a Foetidiaceae
* Grias L.
* Gustavia L.
* Lecythis Loefl.
* Napoleonaea P.Beauv., també com a Napoleonaeaceae
* Petersianthus Merr.,
* Planchonia Blume,

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 Takhtadjan, Armèn. Diversity and the classification of flowering plants. Nova York: Columbia University Press, 1996. ISBN 0-231-10098-1.
* Lecythidaceae

## Enllaços externs

* The Lecythidaceae Pages by Scott A. Mori and Ghillean T. Prance
# Castell d'en Baró

El castell d'en Baró és un edifici de Vilobí del Penedès (Alt Penedès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un casal situat al punt més elevat del nucli urbà de Vilobí. És de grans dimensions i es compon de planta baixa, pis i golfes. Els murs són atalussats i amb contraforts, assentats directament sobre la penya. Té portal d'accés adovellat, i finestres amb ampits de pedra. La teulada és a dues vessants i a les cantoneres hi ha grans carreus de pedra.

## Història

El Castell d'en Baró és també conegut amb el nom de Teixidor. A la façana hi ha inscripcions amb dates del segle xvii.

## Referències

* 1 2 «Castell d'en Baró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Karl Löwith

Karl Löwith (1897 – 1973) fou un filòsof alemany que ensenyà a la facultat de Heidelberg. Pensava que la percepció del món depèn de la percepció dels altres i, per tant, defensava la intersubjectivitat com a criteri de veritat. Va criticar les idees de l'historicisme per allunyar l'home de la natura i per això va rebutjar els ensenyaments de Martin Heidegger, qui havia estat el seu mestre. Per acabar, dins la seva extensa bibliografia cal destacar el repàs de la filosofia alemanya, que considerava en decadència per no saber conjugar la cosmovisió del cristianisme tradicional europeu amb les exigències de la vida moderna.

## Referències

* ↑ DDAA. «Karl Löwith». Encyclopaedia Herder. Herder. [Consulta: 19 agost 2014].
* ↑ Richard Wolin (2001). "Karl Löwith: The Stoic Response to Modern Nihilism". Heidegger's Children: Hannah Arendt, Karl Lowith, Hans Jonas, and Herbert Marcuse. Princeton University Press
# Terminàlia (planta)

Terminàlia (Terminalia) és un gènere de plantes amb flor de la família Combretaceae.

## Característiques

Són arbres que es troben a les zones tropicals de tot el món. Molts dels arbres d'aquest gènere són una font de productes medicinals a la medicina tradicional.

## Taxonomia

N'hi ha unes 100 espècies:
* Terminalia acuminata
* Terminalia alata (T. elliptica, T. tomentosa) – llorer de l'Índia
* Terminalia altissima (T. superba) – White afara
* Terminalia amazonia (T. hayesii, Chuncoa amazonia) – olivera blanca
* Terminalia angustifolia (T. bentzoë, T. bentzoin, T. mauritiana)
* Terminalia arborea (T. citrina)
* Terminalia arbuscula
* Terminalia archipelagi
* Terminalia arjuna (Pentaptera arjuna, Pentaptera glabra) – mirabolà d'Arjuna, Koha, Marudah blnc
* Terminalia australis – pal groc, Tanimbú
* Terminalia avicennioides
* Terminalia bellirica (Myrobalanus bellirica) – mirabolà bord
* Terminalia bialata – fusta argentada de l'Índia
* Terminalia brachystemma
* Terminalia brassii
* Terminalia bucidoides
* Terminalia buceras (Bucida buceras) – olivera negra
* Terminalia bursarina - Bendí
* Terminalia calamansanai
* Terminalia catappa – ametller de l'Índia, ametller tropical, arbre parasol
* Terminalia chebula (T. reticulata) – mirabolà negre, haritaki
* Terminalia cherrieri
* Terminalia ciliata
* Terminalia citrina
* Terminalia copelandii (T. procera)
* Terminalia corticosa (T. mucronata)
* Terminalia eddowesii
* Terminalia edulis (T. microcarpa)
* Terminalia elliptica – llorer de l'Índia (T. alata, T. tomentosa)
* Terminalia eriostachya
* Terminalia erythrophylla (T. erythrophyllum)
* Terminalia ferdinandiana — pruner kakadu
* Terminalia foetidissima (T. ovocarpa)
* Terminalia franchetii (T. triptera)
* Terminalia glabrescens
* Terminalia glaucifolia
* Terminalia hararensis
* Terminalia hecistocarpa
* Terminalia intermedia
* Terminalia ivorensis – Idigbo
* Terminalia januariensis
* Terminalia kaernbachii (T. okari) – okari
* Terminalia kangeanensis
* Terminalia kuhlmannii
* Terminalia latifolia
* Terminalia mantaly - – ametller de Madagascar
* Terminalia molinetii (Bucida molinetii)
* Terminalia muelleri
* Terminalia myriocarpa
* Terminalia nitens
* Terminalia novocaledonica
* Terminalia oblongata
* Terminalia obovata
* Terminalia oliveri
* Terminalia paniculata
* Terminalia parviflora
* Terminalia pellucida
* Terminalia phanerophlebia
* Terminalia phellocarpa
* Terminalia prunioides - ametller morat
* Terminalia reitzii
* Terminalia rerei
* Terminalia schimperiana
* Terminalia sericea – ametller argentat
* Terminalia seriocarpa - Damson
* Terminalia subspathulata
* Terminalia superba – Limba
* Terminalia tripteroides
* Terminalia volucris - fusta rosada

## Galeria

* Terminalia bellerica
* Terminalia sumatrana
* Terminalia catappa flors
* Terminalia muelleri a Andhra Pradesh, Índia.
* Terminalia muelleri
* T. porphyrocarpa
* T. porphyrocarpa
* Terminalia australis

## Enllaços externs

* West African plants - A Photo Guide
# Codonyet

El Codonyet és una masia al terme municipal de l'Espunyola (Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Aquesta construcció es pot datar per motius estilístics cap a finals del segle xviii, moment en què la vella masia, situada al darrere, quedà ja massa petita. La masia més antiga serveix en l'actualitat de pallissa i corral. Aquesta és un interessant exemplar de masia datada entre el segle xvi i XVII. Masia amb la façana orientada a migdia i coberta a dues aigües amb teula àrab i el carener perpendicular a la façana. És de petites dimensions, de planta baixa i pis amb algunes construccions annexes. Destaca una galeria d'arcs de mig punt al primer pis. El parament és de carreus de pedra irregulars units amb morter.

## Notes

* 1 2 «Mas el Codonyet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Javier Calvo Guirao

Javier Calvo Guirao (Madrid, 21 de gener de 1991) és un actor i director espanyol, conegut pel seu paper de Fer (Fernando Redondo) a la sèrie de televisió Física o química i pel musical La llamada on és codirector amb Javier Ambrossi.

## Biografia

La seva carrera com a actor es va iniciar amb onze anys, quan va pujar per primera vegada a un escenari i va començar a participar en obres com El misterio de Duarte, A través del espejo o El enfermo imaginario.
Calvo es va fer popular pel seu paper de Fer (Fernando Rodó) en la sèrie de televisió Física o química. Va marcar la seva carrera com a actor, on va interpretar a un jove homosexual que, al principi de la sèrie, està intentant sortir de l'armari i ser acceptat pels seus companys. Després de diverses temporades, a la tercera, coneix David, un dels seus amors en aquesta sèrie i el que més l'influirà, ja que serà l'amor de la seva vida.
La seva producció cinematogràfica inclou els llargmetratges Doctor Inferno (2007) i La viuda (2009).
Amb la seva parella, el també actor Javier Ambrossi, ha coescrit i codirigit muntatges teatrals com La llamada.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Personatge |
| 2007 | Doctor Infern | Bomber Johnny |
| 2009 | La viuda | Carlos |

### Sèries de televisió

| Any | Sèrie | Personatge | Canal | Notes |
| 2008 - 2011 | Física o química | Fernando «Fer» Redondo | Antena 3 | Paper principal, protagonista. 77 episodis. |
| 2014 | Los misterios de Laura | Guillermo Basc | TVE | Paper episodi. 1 episodi. |
| 2014 | Amar es para sempre | Celso | Antena 3 | |

### Curtmetratges

* Niebla.
* La Constante.
* Tu cubata detonante, per Almudena Monzú.
* Rotos.

## Teatre
### Teatre (Matadero Madrid)

* Aurora (Directora: Tamzin Townsend)
* Al sur de Europa. Tiempos difíciles.

### Teatre (Microteatro)

* Carachina
* La Hipodérmica
* Windsor (codirector i coescriptor de l'obra amb Javier Ambrossi)
* Miss fogones universal (com a codirector i coescriptor de l'obra amb Javier Ambrossi)

### Teatre (Garaje Lumiere)

* Los que besan bien.

### Teatre

* La llamada (Calvo és codirector i coescriptor de l'obra amb Javier Ambrossi). L'obra va guanyar nou premis Broadway World Espanya 2013, entre ells, el de millor direcció.

## Referències

* ↑ «Javier Calvo» (en castellà). Arxivat de l'original el 2021-07-17. [Consulta: 17 juliol 2021].
* ↑ «Javier Calvo: "Han sido los mejores cuatro años de mi vida" - ANTENA 3 TV». Antena 3, 09-02-2018. Arxivat de l'original el 9 feb 2018. [Consulta: 17 juliol 2021].
* ↑ Pablo Giraldo: «La llamada del teatro», Shangay Express, diciembre de 2013.
# El Sayed Nosseir

El Sayed Nosseir (àrab: السيد نصير) (Tantā, 31 d'agost de 1905 - El Caire, 28 de novembre de 1974) fou un aixecador egipci que va competir durant la dècada de 1920.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam, on guanyà la medalla d'or en la prova del pes semipesant, per a aixecadors amb un pes inferior a 82,5 kg, del programa d'halterofília.
En el seu palmarès també destaquen 12 rècords del món.

## Referències

* 1 2 «El Sayed Nosseir Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 15 juliol 2018].
# Daniel y Ana

Daniel y Ana és una pel·lícula mexicana de thriller del 2009 dirigida per Michel Franco amb un argument basat en fets reals. Es va estrenar el 18 de maig de 2009 en la Quinzena dels Realitzadors del 62è Festival Internacional de Cinema de Canes i va ser protagonitzada per Darío Yazbek Bernal i Marimar Vega. També fou nominada a l'Hugo d'Or del Festival Internacional de Cinema de Chicago.

## Sinopsi

L'Ana Torres, de 22 anys, i el Daniel Torres, de 17 anys, són tan íntims com poden ser-ho dos germans. Ana està entusiasmada amb el seu proper casament mentre Daniel és un adolescent que intenta trobar la seva manera de viure. Tot es trenca quan els dos són segrestats a la Ciutat de Mèxic i obligats a mantenir relacions sexuals incestuoses mentre són gravats amb una càmera. Els dos han d'intentar refer les seves vides el millor que poden, tot tenint l'espectre dels fets passats que s'albiren sobre ells. Ningú de la seva família ni els seus amics coneixen el secret fins que les pròximes noces d'Ana destapa una sèrie de nous successos inesperats.

## Repartiment

* Darío Yazbek Bernal - Daniel Torres
* Marimar Vega - Ana Torres
* José María Torre - Rafa
* Franco Abisua - Agrupación Cariño
* Cecilia Franco Abruch - Amiga Boda
* José de Jesús Aguilar - Sacerdot
* Gary Alazraki - Amic Borratxo
* Mark Alazraki - Amic Festa
* Elías Alfille - Borratxo 1
* Irma Berlanga - Recepcionista
* José Luis Caballaro - Amic Boda
* Jéssica Castelán - Mariana
* Gabriel de Cervantes - Segrestrador 3
* Cecilia Levy Franco - Amiga Boda
* Sara Levy Franco - Nena Boda

## Crítiques

La recepció crítica de Daniel y Ana va ser mixta i la pel·lícula obté una valoració del 50% a Rotten Tomatoes (basada en 6 comentaris) i de 43 a Metacritic (basada en 5 comentaris). The New York Times va fer una crítica mixta, afirmant que, tot i que la "contenció estilística de la pel·lícula pot ajudar a desviar les acusacions d'explotació", també van pensar que les emocions apagades de la pel·lícula "impedeixen la nostra connexió amb les víctimes". Village Voice també va fer una ressenya mixta, dient que la pel·lícula va ser efectiva fins a l'acte final, que van considerar que "converteix el delicat equilibri de la pel·lícula en un esperpèntic grotesc, fins i tot quan la posada en escena de [Franco] es manté tan conscientment silenciada com mai".

## Referències

* ↑ La cinta mexicana “Daniel y Ana” va a Cannes, El Informador, 24 d'abril de 2009
* ↑ Daniel & Ana al Chicago Reader
* ↑ Daniel y Ana a Letras Libres
* ↑ «Daniel & Ana». Metacritic. [Consulta: 28 desembre 2013].
* ↑ «Daniel & Ana». Rotten Tomatoes. [Consulta: 28 desembre 2013].
* ↑ «Siblings in Mexico City, Criminally Exploited». NYT. [Consulta: 28 desembre 2013].
* ↑ «Siblings Shattered, Delicately, in Daniel and Ana». Village Voice. Arxivat de l'original el 2015-01-31. [Consulta: 28 desembre 2013].

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Cal Mas (l'Espunyola)

Cal Mas és una obra de l'Espunyola (Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia d'estructura rectangular, de planta baixa i dos pisos superiors, amb un cobert d'obra vista adossat a un dels cantons. El parament és de carreus sense desbastar units amb morter. Les obertures són de petites dimensions, allindades i disposades de forma aleatòria. La porta d'entrada és un arc de mig punt adovellat. La coberta és a dues aigües de teula àrab amb el carener paral·lel a la façana de ponent. La masia fou ampliada pel sector de migdia al segle xviii, respectant, però, la tipologia original.

## Història

Situada dins del terme parroquial de Sant Climent de l'Espunyola, la masia de Cal Mas és documentada en el fogatge de 1553, en Mas del Mas de la Spunyola; durant l'època moderna els seus estadants eren vassalls dels senyors de Tamarit a qui pagaven un cens.

## Referències

* 1 2 «Cal Mas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].