OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zayed II bin Sultan Al Nahayan

Zayed Bin-Sultan Al Nahyan (àrab: زايد بن سلطان أل نهيان, Zāyid b. Sulṭān Āl Nahyān) (Al Ain, 1918 - Abu Dhabi, 2 de novembre 2004) fou el primer president dels Emirats Àrabs Units.
El 6 d'agost de 1966 succeí el seu germà, el xeic Shakhbut Bin-Sultan Al Nahyan, com a emir d'Abu Dhabi. L'any 1971 fou escollit pel Consell Suprem de Xeics president dels Emirats Àrabs Units, càrrec en el qual fou reelegit els anys 1976, 1981, 1986 i 1991. Després de la seva mort, l'any 2004, fou succeït pels seu fill gran Khalifa bin Zayed Al Nahayan.

## Enllaços externs

* Web sobre Sheikh Zayed Arxivat 2004-02-27 a Wayback Machine.
# Serrall de les Torres

El Serrall de les Torres és una serra situada al municipi de la Granadella a la comarca de les Garrigues, amb una elevació màxima de 460 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Torrota de Can Llopart

La Torre de can Llopart és una torre de guaita medieval a la zona dels Casots, al municipi de Subirats (Alt Penedès). Està situada en la rodalia de la masia medieval de Can Llopart de la Costa, a dalt d'un petit turó, entre el castell de Subirats i el d'Olèrdola. És un edifici protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Aquesta torre se situa al cim d'un turó, a les muntanyes que hi ha al sud de Sant Sadurní d'Anoia. És a l'oest del castell de Subirats, entre aquest i el d'Olèrdola.
És una estructura aïllada de planta circular. Té una forma lleugerament troncocònica; la part superior és notablement més estreta que la inferior. A uns 3'5 metres es troba la porta principal, acabada amb un arc que forma de fet un angle, compost per una parella de carreus a cada banda. Al nivell de la porta hi ha una falsa cúpula i al cim de tot, una altra. Té diverses espitlleres, formades per quatre pedres a banda i banda. Fou habitada fins a l'època contemporània.
Té un aparell constructiu força irregular. Fins i tot, les filades de pedres, en alguns llocs, són poc evidents, i les pedres són unides amb morter no gaire bo.
Al seu voltant, a la banda oest, hi ha una sèrie de parets que clouen un recinte rectangular, partit per la meitat per un mur transversal.
La torre sembla que havia d'ésser una guaita del castell de Subirats, segurament destinada a facilitar la comunicació entre aquesta fortificació i el castell d'Olèrdola.

## Història

Fins ara no s'han trobat documentació medieval referent a la torre. La seva utilitat era servir de guaita i defensa del castell de Subirats el qual és esmentat ja el 917. La seva datació és difícil, alguns elements molt primitius fan pensar que és del segle x, però altres característiques indiquen que és més tardà, del segle xii o XIII.
La Torrota de can Llopart depenia del Castell de Subirats per ser-ne el punt de comunicació o vigilància entre la depressió penedesenca i la conca del Baix Anoia. Aquesta estructura forma part d'una línia defensiva que connecta edificacions medievals i que inclou els castells de Gelida, Olèrdola, Subirats i altres construccions estratègiques. Fou habitada fins a l'època contemporània. Actualment és propietat de les Caves Freixenet.
El 1999 caigué un tros de la pell exterior de la torre, això motivà unes obres de consolidació de les estructures i un projecte de restauració.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Torre de Can Llopart». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 setembre 2015].
* ↑ Catalunya Romànica,vol. XIX El Penedès L'Anoia. Enciclopèdia Catalana, 1992, p.199. ISBN 84-7739-402-4.

## Enllaços externs

* Torrota de can Llopart al Bloc de Castells Catalans
# Priapella compressa

Priapella compressa és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,5 cm de longitud total i les femelles els 7.

## Distribució geogràfica

Es troba a Chiapas (Mèxic).

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Priapella compressa» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Xiphophorus xiphidium

Xiphophorus xiphidium és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total i les femelles els 5.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: Mèxic (Tamaulipas).

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Xiphophorus xiphidium» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Gordon, M.: Dr. Myron Gordon going on expedition. Aquatic Life v. 15: 287-288. Any 1932.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Brachyrhaphis cascajalensis

Brachyrhaphis cascajalensis és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total i les femelles els 7,5.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: des de Costa Rica fins a Panamà.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Carlhubbsia stuarti

Carlhubbsia stuarti és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,5 cm de longitud total i les femelles els 4,5.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Guatemala i Belize.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Girardinus uninotatus

Girardinus uninotatus és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,7 cm de longitud total i les femelles els 8,4.

## Distribució geogràfica

Es troba a Cuba.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
# Limia yaguajali

Limia yaguajali és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,8 cm de longitud total i les femelles els 5,06.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: República Dominicana.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Neoheterandria cana

Neoheterandria cana és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,5 cm de longitud total i les femelles els 4.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Panamà.

## Referències

* ↑ «Neoheterandria cana». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Phallotorynus dispilos

Phallotorynus dispilos és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 1,8 cm de longitud total i les femelles els 2,53.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Paraguai (riu Paranà).

## Referències

* ↑ «Phallotorynus dispilos». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Lucinda, P.H.F., de Souza Rosa, R. & Reis, R.E.: Systematics and Biogeography of the Genus Phallotorynus Henn, 1916 (Cyprinodontiformes: Poeciliidae: Poeciliinae), with Description of Three New Species. Copeia, 2005, 3: 609–631. Any 2005.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Pseudopoecilia festae

Pseudopoecilia festae és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,5 cm de longitud total i les femelles els 4,5.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Equador i el Perú.

## Referències

* ↑ «Pseudopoecilia festae». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Cynopoecilus melanotaenia

Cynopoecilus melanotaenia és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total i les femelles els 2,63.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil i l'Uruguai.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tamborer

El tamborer, porquet o tord (Symphodus cinereus) és una espècie de peix osteïcti de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud màxima.
* Color de fons bru groguenc, cendrós o verdós, amb una taca blau negrosa a la base de l'aleta caudal i una altra al primer radi espinós de la dorsal.
* Els mascles en lliurea nupcial presenten ratlles blaves als opercles, una taca negra a les pectorals, i la dorsal i l'anal vorejades de blau.
* Les femelles presenten color de fons gris arenós o verdós sense dibuixos a l'opercle. També tenen dues línies longitudinals marrons a l'opercle.
* El cos és allargat, ovalat i comprimit.
* La línia lateral és quasi recta.
* El cap és allargat.
* La boca és petita amb els llavis molsuts.
* Les mandíbules són extensibles.
* El preopercle és dentat.
* Té una aleta dorsal llarga i la caudal és bastant ampla.

## Reproducció

Té lloc entre maig i juny. Són nidificants: els mascles fan els nius amb algues a la sorra i protegeixen la posta.

## Alimentació

Menja gambes, amfípodes, isòpodes, petits gastròpodes i bivalves.

## Hàbitat

Viu a les praderies de posidònies i zosteres, on els mascles construeixen nius per a la posta. És una espècie molt litoral que es pot trobar a l'interior de cales i ports fins als 20 m de fondària màxima. També pot aparèixer a fons sorrencs.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Mediterrània i a l'Atlàntic oriental (des d'Arcachon fins a Gibraltar).

## Observacions

Pot tindre una longevitat de 6 anys.

## Referències

* ↑ «Tamborer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bauchot, M.-L., 1987. Poissons osseux. p. 891-1421. A W. Fischer, M.L. Bauchot i M. Schneider (editors) Fiches FAO d'identification pour les besoins de la pêche. (rev. 1). Méditerranée et mer Noire. Zone de pêche 37. Vol. II. Commission des Communautés Européennes and FAO, Roma, Itàlia.
* ↑ Mas Ferrà, Xavier i Canyelles Ferrà, Xavier: Peixos de les Illes Balears. Editorial Moll, Palma, maig del 2000. Manuals d'introducció a la naturalesa, 13. ISBN 84-273-6013-4. Plana 204.
* 1 2 Quignard, J.-P. i A. Pras, 1986. Labridae. p. 919-942. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (editors) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 2.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Mas Ferrà, Xavier i Canyelles Ferrà, Xavier: Peixos de les Illes Balears. Plana 203.
# Daphnia

Daphnia és un gènere de crustacis planctònics del subordre dels cladòcers, coneguts popularment com a dàfnies o puces o pugons d'aigua, nom que prové de la seva forma de nedar a «salts», per bé que les puces, en ser insectes, estan molt allunyades de les dàfnies. En aquariologia són assecades i emprades com a aliment dels peixos.

## Característiques

La seva mida varia entre 0,2 i 5,0 mm. Habiten en medis aquàtics, des de bassals a rius. S'alimenten essencialment de fitoplàncton, però poden també ingerir microorganismes com protistes i bacteris, així com matèria orgànica particulada i dissolta.

## Reproducció

Durant l'estiu, les dàfnies es reprodueixen mitjançant partenogènesi. Com que en aquesta estació els recursos disminueixen i els depredadors augmenten, en resulta una població formada majoritàriament per femelles. Un cop passat l'estiu, amb la disminució de les temperatures, tornen a recórrer a la reproducció sexual.

## Vegeu també

* Daphnia a Wikispecies

## Referències

* 1 2 «Daphnia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Daphnia
* Daphnia i Moina cria (en italià)
# Macaco de Taiwan

El macaco de Taiwan (Macaca cyclopis) és una espècie de macaco. Com indica el seu nom, aquest primat és endèmic de l'illa asiàtica de Taiwan (tot i que els humans també l'han introduït al Japó).
Els avantpassats del macaco de Taiwan van tenir el seu origen a la Xina continental, però, durant l'última Era de Gel, l'Estret de Taiwan estava cobert per gel pel qual moltes espècies animals es traslladaven amb facilitat. Això va permetre'ls moure's fins l'illa de Taiwan. Després del desglaç, els macacos que van quedar a l'illa van evolucionar gradualment en una espècie única.
Es tracta d'un macaco robust, amb una cua de 36 a 45 centímetres. Fa uns 56 cm de llargada. Els mascles pesen una mitjana de 6 kg i les femelles una mitjana de 4,9 kg. El pelatge és de color marró fosc.

## Classificació de macacos

Jack Fooden, un famós primatòleg, va classificar les vint-i-una espècies de macaco en quatre categories segons les diferències anatòmiques dels seus òrgans sexuals. Va determinar que el grup del macaco de Taiwan estava integrat pel macaco japonès, el macaco menjacrancs i el macaco rhesus.

## Referències

* 1 2 China (Taiwan), Ministry of Foreign Affairs, Republic of. «EL MACACO DE TAIWAN» (en sp), 07-01-2010. [Consulta: 2 novembre 2022].
* ↑ «Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN» (en anglès). DOI: 10.2305/iucn.uk.2008.rlts.t12550a3355290.en. [Consulta: 1r gener 2020].
# Mangabei de galtes grises

El mangabei de galtes grises (Lophocebus albigena) és un primat de la família dels cercopitècids que viu als boscos de l'Àfrica central. Viu des del Camerun fins al Gabon. El mangabei de galtes grises és un mico de color fosc, amb una figura semblant a la d'un papió. Té un pelatge espès de color negre, amb una clapa lleugerament daurada al voltant del coll. Gairebé no presenta dimorfisme sexual: els mascles són només una mica més grans que les femelles.
# Cocodril de Nova Guinea

El cocodril de Nova Guinea (Crocodylus novaeguineae) és una espècie de cocodril de petita grandària que habita només a l'illa de Nova Guinea. Durant un temps va ser considerat una subespècie del cocodril filipí.
Arriba a mesurar entre 35 (els mascles) i 27 dm (les femelles). El seu aspecte és similar al cocodril de Johnston i al Crocodylus siamensis. El seu color és gris marró, amb taques fosques en la cua.
D'hàbits nocturns, freqüenta els aiguamolls i llacs de l'interior de l'illa; existeixen dues poblacions separades per muntanyes. Ambdues eviten els territoris ocupats pel seu competidor, el cocodril marí.
# Callixalus pictus

Callixalus pictus és una espècie d'amfibis de la família Hyperoliidae monotípica del gènere Callixalus.
Habita a República Democràtica del Congo, Ruanda i possiblement Uganda. El seu hàbitat inclou les Muntanyes Itombwe. Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat.

## Descripció

Els mascles creixen fins a 37 mm i les femelles 43 mm de longitud. El dors és berrugòs i de color marró xocolata a gairebé negre, i té moltes petites taques taronges o daurades. No hi ha sac vocal; els mascles semblen ser muts.

## Hàbitat i conservació

Els hàbitats naturals de Callixalus pictus són boscos d'altitud, especialment boscos de bambú, per sobre dels 2.100 m snm, però més comunament només per sobre dels 2.400 m. Durant el dia s'amaguen en soques de bambú trencades o entre l'escorça i la molsa que cobreix els troncs dels arbres.
Callixalus pictus està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat causada per l'agricultura, la ramaderia, l'extracció de fusta i l'expansió dels assentaments humans.

## Referències

* 1 2 Frost, Darrel R. «Callixalus pictus Laurent, 1950» (en anglès). Amphibian Species of the World: an Online Reference. Version 6.0, 2015.
* ↑ Frost, Darrel R. «Callixalus Laurent, 1950» (en anglès). Amphibian Species of the World: an Online Reference. Version 6.0, 2015.
* ↑ «Hyperoliidae» (en anglès). AmphibiaWeb: Information on amphibian biology and conservation. [web application], 2015. Arxivat de l'original el 2015-04-26. [Consulta: 11 agost 2024].
* 1 2 «Callixalus pictus» (en anglès). AmphibiaWeb: Information on amphibian biology and conservation. [web application], 2015.
* 1 2 «Callixalus pictus» (en anglès). IUCN SSC Amphibian Specialist Group, 2013, 2013. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2013-2.RLTS.T56091A16937397.en.
# Zero Dark Thirty

Zero Dark Thirty és un thriller estatunidenc de 2012 dirigit per Kathryn Bigelow i amb guió de Mark Boal, que tracta sobre la missió de les forces d'operacions especials per a capturar o matar Ossama bin Laden.

## Argument

Després dels atemptats de l'11 de setembre de 2001, la CIA acorrala durant prop de deu anys Ossama bin Laden, cap de la xarxa gihadista Al-Qaida, abans que un equip dels SEAL (principal força especial de la marina de guerra de les Estats Units) arribi per eliminar-lo, el 2 de maig de 2011, cap a la una de la matinada (hora local), a Abbottabad (Pakistan), en el marc de l'operació Neptune's Spear (Trident de Neptú).
L'acorralament del cap de Al-Qaida s'obre amb una escena de tortura d'un terrorista indirectament implicat en els atemptats de l'11 de setembre. La tortura té per objectiu treure-li informacions que permetin impedir un atemptat ja planificat per la xarxa gihadista i portar la informació americana fins al cap d'aquesta xarxa. El terrorista acaba per deixar anar alguns noms de còmplices, sobretot el d'Abu Ahmed, progressivament identificat com Abu Ahmed al-Kuwaiti, el missatger privat (l'agent de connexió privilegiat) del cap dels atemptats de 2001.

## Repartiment

* Jessica Chastain: Maya
* Jason Clarke: Dan
* Joel Edgerton: Patrick
* Chris Pratt: Justin, US Navy SEAL
* Mark Strong: George
* Jennifer Ehle: Jessica
* Kyle Chandler: Joseph Bradley, cap d'estació a Islamabad
* Édgar Ramírez: Larry, oficial de la CIA
* Taylor Kinney: Jared, US Navy SEAL
* Mark Duplass: Steve, analista de la CIA
* Frank Grillo: el comandant de l'esquadró vermell
* Stephen Dillane: el Conseller de Seguretat Nacional
* Fares Fares: Hakim, agent d'activitats especials de la CIA
* Harold Perrineau: Jack
* Reda Kateb: Ammar
* James Gandolfini: el director de la CIA
* Fredric Lehne: "The Wolf"
* Scott Adkins: John
* Mark Valley: el pilot de l'Hercules C-130
* Ricky Sekhon: Ossama bin Laden
* John Barrowman: Jeremy
* Christopher Stanley: el vicealmirall Bill McCraven
* Jessie Collins: Debbie

## Premis i nominacions
### Premis

* 2013. Oscar a la millor edició de so per Paul N.J. Ottosson
* 2013. Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Jessica Chastain

### Nominacions

* 2013. Oscar a la millor pel·lícula
* 2013. Oscar a la millor actriu per Jessica Chastain
* 2013. Oscar al millor guió original per Mark Boal
* 2013. Oscar al millor muntatge per William Goldenberg i Dylan Tichenor
* 2013. Globus d'Or a la millor pel·lícula dramàtica
* 2013. Globus d'Or al millor director per Kathryn Bigelow
* 2013. Globus d'Or al millor guió per Mark Boal
* 2013. BAFTA a la millor pel·lícula
* 2013. BAFTA al millor director per Kathryn Bigelow
* 2013. BAFTA a la millor actriu per Jessica Chastain
* 2013. BAFTA al millor guió original per Mark Boal
* 2013. BAFTA al millor muntatge per William Goldenberg i Dylan Tichenor

## Referències

* ↑ El missatger que ha portat a Bin Laden: Yahoo actualités 3 mai 2011
* ↑ «Zero Dark Thirty». The New York Times.

## Enllaços externs

* Zero Dark Thirty - Lloc web oficial