OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Temporada 1999-2000 del FC Barcelona (femení)

La temporada 1999-00 és la 12a en la història del Club Femení Barcelona.

## Desenvolupament de la temporada

Les jugadores queden sisenes classificades del grup 3 de Divisió d'Honor i no es classifiquen per la final a quatre.

## Jugadores i cos tècnic
### Plantilla 1999-00

La plantilla i el cos tècnic del primer equip per a l'actual temporada (manca informació) són els següents:
| N. | Pos. | Nac. | Jugador |
| — | DEF | [[Fitxer:Flag of Catalonia.svg|23x15px|border |alt=Catalunya|link=Selecció de futbol de Catalunya|{{#if:|]] | Ana María Escribano |
| — | DEF | [[Fitxer:Flag of Catalonia.svg|23x15px|border |alt=Catalunya|link=Selecció de futbol de Catalunya|{{#if:|]] | Sheila Sanchón |
| — | DEF | [[Fitxer:Flag of Catalonia.svg|23x15px|border |alt=Catalunya|link=Selecció de futbol de Catalunya|{{#if:|]] | Marisa Quiles |
| N. | Pos. | Nac. | Jugador |
| — | DEF | [[Fitxer:Flag of Catalonia.svg|23x15px|border |alt=Catalunya|link=Selecció de futbol de Catalunya|{{#if:|]] | Esther Casals |
| — | MIG | [[Fitxer:Flag of Catalonia.svg|23x15px|border |alt=Catalunya|link=Selecció de futbol de Catalunya|{{#if:|]] | Goretti Donaire |
| — | DAV | [[Fitxer:Flag of Catalonia.svg|23x15px|border |alt=Catalunya|link=Selecció de futbol de Catalunya|{{#if:|]] | Laia Ramón |

### Cos tècnic 1999-00

* Entrenador: Salvador Casals

## Partits

Victòria Empat Derrota

### Lliga
## Referències

* ↑ Tomás Belenguer, Manuel. Barça femení. Història des dels orígens fins al triplet. Barcelona: Base, Desembre 2021, p. 109. ISBN 978-84-19007-00-1.
* ↑ «Plantilla 1999/00» (en castellà). Aupaathletic.com. [Consulta: 17 agost 2022].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 Tomás Belenguer, Manuel. Barça femení. Història des dels orígens fins al triplet. Barcelona: Base, Desembre 2021, p. 390. ISBN 978-84-19007-00-1.
# José Antonio Martínez Soler

José Antonio Martínez Soler, també conegut com a JAMS (Almeria, 8 de gener de 1947), és un periodista i economista espanyol, director del setmanari Doblón durant la Transició espanyola, director fundador dels diaris El Sol i La Gaceta de los Negocios, redactor en cap dels diaris El País, del setmanari Cambio 16 i des de 1999 fins a l'1 d'octubre de 2010, director general del periòdic 20 minutos, sent substituït per Eduardo Díez-Hochleitner. És doctor en Ciències de la Informació per la Universitat Complutense i diplomat per la Nieman Foundation for Journalism de la Universitat Harvard. És també professor titular d'Economia Aplicada a la Universitat d'Almeria i va ser nomenat per la Junta d'Andalusia, al juny de 2010, president de la Junta Rectora del Parc Natural de Cap de Gata-Níjar.
Va treballar a Televisió Espanyola durant els anys 1980 i 1990, on va destacar com a presentador i entrevistador de personatges polítics rellevants de la història contemporània espanyola. Va obtenir el Premi Medalla d'Andalusia el 1986.

## Publicacions

* "Jaque a Polanco" (Temas de Hoy, Editorial Planeta) ISBN 978-84-7880-898-4.
* "Autopistas de la Información" (Editorial Debate, en col·laboració amb Francisco Ros i Ignacio Santillana) ISBN 84-7444-951-0.
* "Los empresarios ante la crisis" (Editorial Grijalbo) ISBN 84-253-1417-8.

## Referències

* ↑ Martínez Soler pasa el testigo en la gestión de 20 Minutos a Díez-Hochleitner, 20minutos, 9 de septiembre de 2010, consultado el mismo día.
* ↑ Martínez Soler, presidente de la Junta Rectora del Parque Natural Cabo de Gata, 20minutos, 22 de junio de 2010, consultado el 11 de septiembre del mismo año.
# Oritia (amazona)

Segons la mitologia grega, Oritia (en grec antic: Ὠρείθυια) va ser una de les reines de les amazones, juntament amb les germanes Antíope i Hipòlita, succeint Marpesia quan aquesta va morir lluitant contra els bàrbars. Alguns autors la confonen amb Hipòlita, i de vegades es barregen les gestes de les dues.
El seu talent militar era destacat, el que va portar a que les amazones es convertissin en un poble temut i admirat. Això va portar terribles conseqüències, ja que el rei Euristeu, que va encomanar a Hèracles els seus dotze treballs, també li va demanar com a prova que li portés les armes de la reina de les amazones, gesta que considerava impossible per la fama de guerreres imbatibles que havien aconseguit.
Hèracles i el seu exèrcit grec van penetrar en territori de les amazones mentre Oritia lluitava contra els reis frigis Otreu i Migdone i Príam, rei de Troia, de forma que van sorprendre Antíope sola i indefensa. El mateix Teseu, que formava part de l'expedició, la va raptar i la convertir en la seva esposa.
En rebre la notícia de la derrota i del segrest de sa germana, Oritia va jurar venjança, i va demanar ajuda a Sagilos, rei d'Escítia. Es deia que les amazones descendien dels pobles escites i que van abandonar les terres quan els seus marits van morir assassinats. Els dos pobles conservaven una estreta aliança, i Sagilos va enviar el seu propi fill Panasàgor, a venjar les seves aliades. Van envair l'Àtica, van infligir als grecs nombroses derrotes, arribant a ocupar Atenes i a assetjar l'Acròpoli, però Panasàgor les va abandonar en mig d'una batalla crucial, provocant que les amazones patissin una derrota gairebé definitiva.
Oritia va fugir a Mègara, on va morir de pena i d'impotència. Com que no va deixar descendència, havent jurat mantenir-se verge tota la vida, Pentesilea es va fer càrrec de dirigir les amazones, que en la seva major part van tornar a Escítia.

## Referències

* ↑ Pau Orosi, Historiae adversum paganos, I, 15, 8.
* ↑ Pseudo-Apol·lodor. Biblioteca mitològica II, 5. 9
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum, II, 4, 17-25.
* 1 2 Justí. Justini Historiarum Philippicarum, II, 4, 27-31.
# Unions comunicants

Les unions comunicants (en anglès: Gap junctions) nexus o macula communicans o unions en gap, van ser descobertes l'any 1953 i són connexions intercel·lulars especialitzades entre una multitud de tipus de cèl·lules animals Aquestes unions comuniquen directament el citoplasma de dues cèl·lules, la qual cosa permet a diverses molècules, ions i impulsos elèctrics passar directament a través d'una entrada regulada entre cèl·lules.
Les unions comunicants s'expressen en virtualment tots els teixits del cos, amb l'excepció del múscul esquelètic adult completament desenvolupat i en cèl·lules mòbils com l'esperma o els eritròcits. Tanmateix, les unions comunicants no apareixen en les esponges.

## Estructura

En els animals vertebrats, els hemicanals d'aquestes unions són principalment homo o hetero hexàmers de proteïnes connexines. En els invertebrats les unions comunicants consten de proteïnes de la família de proteïnes innexina.

## Funcions

Les unions comunicants es pot considerar que funcionen al més simple nivell com una via directa entre cèl·lules pels corrents elèctrics, les molècules petites i els ions.

## Referències

* ↑ White, Thomas W.; Paul, David L. «Genetic diseases and gene knockouts reveal diverse connexin functions». Annual review of physiology, 61, 1999, pàg. 283–310. DOI: 10.1146/annurev.physiol.61.1.283. PMID: 10099690.
* ↑ Kelsell, David P.; Dunlop, John; Hodgins, Malcolm B. «Human diseases: clues to cracking the connexin code?». Trends in cell biology, 11, 1, 2001, pàg. 2–6. DOI: 10.1016/S0962-8924(00)01866-3. PMID: 11146276.
* ↑ Willecke, Klaus; Eiberger, Jürgen; Degen, Joachim; Eckardt, Dominik; Romualdi, Alessandro; Güldenagel, Martin; Deutsch, Urban; Söhl, Goran «Structural and functional diversity of connexin genes in the mouse and human genome». Biological chemistry, 383, 5, 2002, pàg. 725–37. DOI: 10.1515/BC.2002.076. PMID: 12108537.
* ↑ Lampe, Paul D.; Lau, Alan F. «The effects of connexin phosphorylation on gap junctional communication». The international journal of biochemistry & cell biology, 36, 7, 2004, pàg. 1171–86. DOI: 10.1016/S1357-2725(03)00264-4. PMC: 2878204. PMID: 15109565.
* ↑ Lampe, Paul D.; Lau, Alan F. «Regulation of gap junctions by phosphorylation of connexins». Archives of biochemistry and biophysics, 384, 2, 2000, pàg. 205–15. DOI: 10.1006/abbi.2000.2131. PMID: 11368307.
* ↑ C. elegans Sequencing, Consortium «Genome sequence of the nematode C. elegans: a platform for investigating biology.». Science, 282, 5396, 11-12-1998, pàg. 2012–8. DOI: 10.1126/science.282.5396.2012. PMID: 9851916.

## Bibliografia

* Connexins. Nova York: Springer, 2009. ISBN 978-1-934115-46-6.
# Espècie química

En química, el terme espècie química s'usa comunament per a referir-se de forma genèrica a àtoms, molècules, ions, radicals, etc. que siguin l'objecte de consideració o estudi.
Generalment, una espècie química es pot definir com un conjunt d'entitats moleculars químicament idèntiques que poden contenir el mateix conjunt de nivells d'energia molecular en una escala de temps característica o definida. El terme pot aplicar-se igualment a un conjunt d'unitats estructurals atòmiques o moleculars químicament idèntiques en una disposició sòlida.
En química supramolecular, espècies químiques són aquelles estructures supramoleculars les interaccions i associacions de les quals es produeixen a través de processos intermoleculars d'enllaç i ruptura, o també es pot referir a la funció que forma la base d'aquesta branca de la química.

## Referències

* ↑ «IUPAC Gold Book definition of chemical species». Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 6 setembre 2010].

## Vegeu també

* Llista de partícules
# Holger K. Nielsen

Holger Kirkholm Nielsen (Ribe, 23 d'abril de 1950), més conegut com Holger K. Nielsen, és un polític danès, membre del Folketinged pel Partit Popular Socialista. Va ser ministre d'Afers Exteriors del 2013 al 2014. Va ser líder del Partit Popular Socialista del 1991 al 2005 i va exercir de ministre d'Hisenda (Skatteministeriet) del 2012 al 2013.
El gener de 2021, fou una de les 50 personalitats que signar el manifest «Dialogue for Catalonia», promogut per Òmnium Cultural i publicat a The Washington Post i The Guardian, a favor de l'amnistia dels presos polítics catalans i del dret d'autodeterminació en el context del procés independentista català. Els signants lamentaren la judicialització del conflicte polític català i conclogueren que aquesta via, lluny de resoldre'l, l'agreuja: «ha comportat una repressió creixent i cap solució». Alhora, feren una crida al «diàleg sense condicions» de les parts «que permeti a la ciutadania de Catalunya decidir el seu futur polític» i exigiren la fi de la repressió i l'amnistia per als represaliats.

## Referències

* ↑ «Biografia al web del Parlament de Dinamarca» (en danès). [Consulta: 4 gener 2021].
* ↑ Barnils, Andreu. «No pots solucionar problemes enviant a la presó els polítics amb qui no estàs d'acord». Vilaweb, 24-01-2018. [Consulta: 4 gener 2021].
* ↑ «Yoko Ono, Dilma Rousseff i 5 Nobels, en un manifest d'Òmnium per l'amnistia dels presos». 324cat, 04-01-2021. [Consulta: 4 gener 2021].
# Pandora (lepidòpter)

La pandora (Argynnis pandora) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Distribució

Comprèn les Illes Canàries, nord d'Àfrica, sud d'Europa, Orient Mitjà, sud de Rússia, el Kazakhstan, Afganistan, nord del Pakistan i nord de l'Índia. També present a les Illes Balears. A Europa viu entre els 50 i 1650 msnm.

## Descripció

Envergadura alar d'entre 58 i 74 mm. Es caracteritza per la seva grandària superior, el color taronja apagat de les ales, les tonalitats verdoses de les ales posteriors, l'anvers de les ales anteriors vermell per la zona discal i per les taques submarginals aplanades a l'anvers de les ales posteriors. Els mascles es diferencien per dues marques androconials a les venes V2 i V3 de l'anvers de les ales anteriors.

## Hàbitat

Clars de boscos caducifolis i pinars amb presència de plantes robustes i riques en nèctar tals com Carduus, Cirsium i Centaurea. L'eruga s'alimenta principalment de plantes del gènere Viola.

## Període de vol i hibernació

Una generació a l'any entre juny i setembre; en alguns llocs d'Àfrica i Europa és bivoltina amb una generació a finals de primavera i una segona a finals d'estiu. Hiberna com a eruga jove.

## Comportament

Els imagos freqüenten abeuradors i els mascles presenten comportament territorial.

## Referències

* ↑ «Noms de papallones | TERMCAT». [Consulta: 30 desembre 2024].
* ↑ Butlletí Cynthia nº11. Catalan Butterfly Monitoring Scheme, 2013.
* 1 2 3 4 5 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.
* 1 2 3 «Argynnis pandora» (en castellà). Asturnatura. González Fernández, J.. [Consulta: 26 juliol 2013].
* ↑ «Argynnis» (en castellà). Taxofitxa de Biodiversidad Virtual. [Consulta: 23 juliol 2013].

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual (castellà)
* UK Butterflies Arxivat 2013-08-11 a Wayback Machine. (anglès)
* Waste Magazine (castellà)
* European Butterflies (anglès)
Viccionari
# Obo Addy

Obo Addy (15 de gener de 1936 - 13 setembre de 2012) va ser un bateria i ballarí de Ghana. Fou un dels primers músics nadius africans a portar la fusió de la música popular tradicional i la música pop occidental coneguda com a worldbeat a Europa i després al nord-oest de la costa del Pacífic dels Estats Units a la fi de 1970. Va ser professor de música al Lewis & Clark College a Portland, Oregon.

## Biografia

Addy va néixer en el si del grup ètnic ga a Accra, capital de Ghana. Va ser un dels 55 fills de Jacob Kpani Addy, un wonche o remeier que integra música rítmica en la curació i altres rituals. La primera influència musical de Obo Addy va ser la música tradicional del poble ga, però ell també va ser influenciat en la seva adolescència per la música popular d'Europa i Estats Units, i ha actuat en bandes locals que tocaven música occidentalitzada i música de ball de Ghana anomenat Highlife.
Addy va ser contractat pel Consell de les Arts de Ghana el 1969, i va presentar la seva nativa música Ga tradicional en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 a Alemanya. Es va traslladar a Londres, Anglaterra, i va començar a viatjar per Europa. El 1978, es va mudar a Portland, Oregon als Estats Units, on va ser professor a Lewis & Clark College. També va dirigir tallers setmanals de percussió al Lincoln High School de Portland.
Després d'una llarga batalla amb el càncer de fetge, Addy va morir el 13 de setembre de 2012. «Obo Addy Has Passed Week». , 13-09-2012.

## Àlbums

* AfieyeOkropong (Alula Records)
* Wonche Bi (Alula Records)
* Let Me Play My Drums (Burnside Records)
* The Rhythm Of Which A Chief Walks Gracefully (Earthbeat Records)
* Okropong (Santrofi Records)

## Referències

* ↑ «Obo Addy» (en anglès). usa.gov. [Consulta: 5 juny 2021].

## Enllaços externs

* Obo Addy page Arxivat 2012-02-11 a Wayback Machine.
# Sant Maur de Contrast

Sant Maur és una església al nucli de Contrast al terme municipal d'Argençola (l'Anoia). Potser és contemporània a la torre medieval del Contrast (S. XII). És citada el 1443. Depenia d'Argençola però no arribà a la categoria de sufragània. Era la capella del castell d'aquest nucli senyorial (quadra).
És petita, romànica, encara que molt modificada per reformes posteriors (ha estat restaurada en el seu interior i conserva els murs, la volta, l'arc triomfal i l'absis de pedra treballada), conserva la imatge gòtica de "Sant Maur", del segle xv, mutilada el 1936. La porta principal està tapiada. Està tan modificada que es pot dir que només conserva de l'estil primitiu l'absis, i encara en part sobrealçat.
La imatge de Sant Maure sembla realitzada en pedra calcària. Té el cos bastant desproporcionat, sobretot les mans (encara que poden ser fruit de la restauració després de la mutilació de 1936). Vesteix mitra i capa abacial, i porta un bàcul. La part posterior no està treballada i s'observen les marques del picapedrer.

## Referències

* 1 2 3 4 «ESGLÉSIA DE SANT MAURE». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r febrer 2021].
# HCG 87

HCG 87 és un grup de galàxies compacte, enumerat al catàleg Grups Compactes de Hickson, a uns 400 milions d'anys llum de la Terra en la constel·lació del Capricorn.

## Membres

Membres de l'HCG 87 :
| Nom | Tipus | R.A. (J2000) | Dec. (J2000) | Desplaçament cap al roig (km/s) | Magnitud aparent |
| HCG 87a | S0 pec | 20$^h$ 48$^m$ 15.0$^s$ | −19° 50′ 58″ | 8443 ± 14 | 15,3 |
| HCG 87b | SA(r)0 pec | 20$^h$ 48$^m$ 10.9$^s$ | −19° 51′ 23″ | 8740 ± 20 | 15,4 |
| HCG 87c | Sb | 20$^h$ 48$^m$ 12.0$^s$ | −19° 49′ 56″ | 8914 ± 7 | 16,1 |
| HCG 87d | Sd | 20$^h$ 48$^m$ 12.8$^s$ | −19° 50′ 46″ | 10200 ± 160 | 17,8 |

## Referències

* ↑ «NASA/IPAC Extragalactic Database». [Consulta: 4 desembre 2014].
* 1 2 3 «Dynamical properties of compact groups of galaxies» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 1992, pàg. 353–367. DOI: 10.1086/171932.
* 1 2 «Systematic properties of compact groups of galaxies» (en anglès). Astrophysical Journal, 4-1982, pàg. 382–391. DOI: 10.1086/159838.
* ↑ El seu desplaçament cap al vermell es correspon a una distància de 120Mpc o 400 milions d'anys llum (fent servir H$_0$ = 75 km/s/Mpc and q$_0$ = 0.1). A la distància del grup li correspon un diàmetre de grup de 52kpc, o sigui que el grup ocupa aproximadament 170.000 anys llum.
* 1 2 3 4 5 «Base de dades extragalàctica NASA/IPAC». Resultat per a diverses galàxies. [Consulta: 19 octubre 2006].

## Enllaços externs

* Studies of Hickson Compact Groups
* NASA APOD: Galaxy Group HCG 87 - July 31, 2003
* Close-ups of HCG 87
* Galactic Clusters Arxivat 2006-05-03 a Wayback Machine.
Coordenades: 20$^h$ 48$^m$ 11,9$^s$; −19° 50′ 35″
# Mariona Cabassa i Cortés

Mariona Cabassa i Cortés (1977) és una il·lustradora catalana. Va estudiar a l'Escola Massana de Barcelona, a l'École supérieure des arts décoratifs d'Estrasburg i a l'École supérieure d'art et de design Marseille-Méditerranée. Ha publicat una dotzena de llibres. El 2003 i el 2009 va ser premiada per l'Associació Professional d'Il·lustradors de Catalunya. El 2005 va ser la convidada oficial a la Fira del Llibre Infantil de Bolonya i el 2014 va participar com a convidada en la Fira del Llibre de Göteborg, on la literatura catalana és un dels temes principals.
També ha fet portades per còmics. En alguns casos ha estat acreditada com "Mariona Cavassa". És membre del col·lectiu Mal & Cía.

## Obra (selecció)

* Conte per contar mentre es menja un ou ferrat, text de Pep Bruno, Kalandraka, 2004.
* Adivina adivinanza, tengo un cero en la panza, text d'Àngels Navarro, Anaya, 2008.
* Botes d'aigua grogues, text de Xabier Mendiguren, Animallibres, 2012.
* Històries de Nasrudín, text de Halil Bárcena, (Fragmenta Editorial, 2015), ISBN 978-84-15518-18-1 (edició simultània en català, castellà i portuguès)
* El dia de l'Anar i Venir, text d'Alain Allard, (Fragmenta Editorial, 2016), ISBN 978-84-15518-51-8 (edició simultània en català, castellà i portuguès)

## Referències

* 1 2 3 4 «Mariona Cabassa» (en castellà). La Vanguardia. [Consulta: 30 desembre 2024].
* ↑ «Mariona Cabassa i Cortés» (en castellà). Tebeosfera. [Consulta: 30 desembre 2024].
* ↑ «Nasrudín, sabuduría y amor». Radio Exterior de España, 12-01-2016. Arxivat de l'original el 2017-03-12 [Consulta: 10 març 2017].
* ↑ «Entrevista a Mariona Cabassa per 'El dia d'Anar i Venir'». Ràdio Vilafranca, 15-02-2017. Arxivat de l'original el 2017-03-12 [Consulta: 10 març 2017].

## Enllaços externs

* Mariona Cabassa i Cortés - Lloc web oficial
# Microgomphodon oligocynus

Microgomphodon oligocynus és una espècie de teràpsid de la família dels bàurids que visqué entre el Triàsic inferior i el Triàsic mitjà en allò que avui en dia és el sud d'Àfrica. Se n'han trobat restes fòssils a Namíbia i Sud-àfrica. Es tracta de l'única espècie reconeguda del gènere Microgomphodon. Tenia el musell curt, les fosses orbitàries força grosses i les dents incisives grosses i punxegudes.

## Referències

* ↑ Entrada «Microgomphodon oligocynus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Ricard Torres Balaguer

Ricard Torres Balaguer (Llíria, 13 de febrer de 1955) és un empresari i polític valencià, alcalde de Llíria i diputat al Congrés dels Diputats en la VIII Legislatura.

## Biografia

És llicenciat en Dret i en Ciències Econòmiques, va obtenir un m'aster en auditoria financera i treballa com a auditor de comptes. Militant del PSPV-PSOE, ha estat alcalde de Llíria (1991-1995) i president de la Comissió Revisora de Comptes del PSOE. Fou elegit diputat per la província de València a les eleccions generals espanyoles de 2004, on ha estat portaveu d'economia i hisenda.
El novembre de 2004 la comissió d'incompatibilitats del Congrés dels Diputats li va atorgar autorització per a seguir exercint la seva activitat privada en les set empreses a les quals està vinculat, entre elles T.R Tributación y Consultoría, S.L.U. No es presentà a la reelecció en 2008 i actualment és soci de Yuris Concursal.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Libertad Digital, 21-12-2004
* ↑ El portavoz económico del PSOE asesora a 7 empresas en paralelo con su actividad Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., ABC, 22 de desembre de 2004]
* ↑ Biografia Arxivat 2015-08-09 a Wayback Machine. al web de Yuris Concursal

## Enllaços externs

* Entrevista
# Sant Pere de Saifores

Sant Pere és una església de petites dimensions a la Plaça de Sant Pere a Saifores (Baix Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La façana principal té un arc semicircular a la porta d'entrada, i és rematada per una espadanya d'un sol cos que conté una campana. Les cobertes són de dues vessants. L'edifici és arrebossat i emblanquinat. L'interior presenta una sola nau i un gran arc rebaixat. A la part esquerra de l'altar hi ha una imatge de Sant Pere.
La capella, propietat de Cal Mata, data, segons una inscripció que hi ha a l'interior, del 1755. Però la propietària té documents del 1475 que esmenten dita ermita. Així, sembla que fou construïda en el segle xv i que en el 1775 fou restaurada per Ramon Mata. Es recorda un retaule gòtic amb alguna restauració barroca (1775), del qual no hi ha cap vestigi.

## Referències

* 1 2 «Sant Pere de Saifores». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Sant Pere de Saifores». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Jeju

«Jeju» té aquests significats:
* Illa de Jeju, l'illa més gran de Corea del Sud
* Província de Jeju (Jeju-do), província de Corea del Sud de l'illa de Jeju
* Ciutat de Jeju, la ciutat més gran de Jeju-do
* Jeju United FC, equip de fútbol de la ciutat de Jeju
* Gos de Jeju, gos originari de Jeju-do
* Llengua de Jeju, l'idioma coreà que es parla a Jeju-do
* Poble de Jeju
* Jeju Black, raça de bestiar de l'illa
* Jeju Air, aerolínia que opera des de Jeju-do
* Jeju Bank, filial del Shinhan Bank
* Jeju (woreda), un dels 180 districtes woredes de la regió etíop d'Oròmia
* Jeju Shinhwa World, un complex turístic sud-coreà situat a l'illa de Jeju
* Hoplerythrinus unitaeniatus, peix amazònic conegut com jeju

## Vegeu també

* Jejú, part de l'intestí prim