OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Camelop

Els camelops (Camelops) són un gènere extint de camells que visqueren a l'oest de Nord-amèrica, on van desaparèixer cap a finals del Plistocè fa uns 10.000 anys. El seu nom deriva del grec κάμελος (camell) + ὀψ (rostre), és a dir, ‘rostre de camell’.
Els Camelops aparegueren per primer cop cap a finals del Pliocè i s'extingiren a finals del Plistocè. La seva extinció fou part d'una extinció més generalitzada a Nord-amèrica, en la qual també s'extingiren cavalls, camèlids i mastodonts. Aquesta extinció del Quaternari, va coincidir aproximadament amb l'aparició de la cultura Clovis, els quals eren grans caçadors. Anàlisis bioquímics han demostrat que les eines d'aquesta cultura, es feren servir per caçar camells.
A causa del fet que els teixits tous generalment no es conserven en els jaciments de fòssils, no hi ha constància que els Camelops tinguessin una gepa, com els camells actuals, o no en tenien, com succeeix amb les actuals llames, un parent modern.
El Camelops hesternus feia poc més de dos metres d'alçada a l'espatlla, sent lleugerament més alt que el modern camell bactrià. Restes de plantes trobades a la seva dentadura com són l'herba, suggereixen que camell era un herbívor oportunista, és a dir, que s'alimenta de qualsevol planta a la seva disposició tal com ho fan els actuals camells.

## El camell de Wal-Mart

El camell de Wal-Mart és el fòssil d'un camell prehistòric (Camelops sp.) trobat l'any 2007, durant la construcció d'un futur magatzem Wal-Mart a Mesa, Arizona. Treballadors que es trobaven cavant un forat per plantar un arbre cítric ornamental, trobaren ossos de dos animals que podien haver viscut feia uns 10.000 anys. El conservador del Museu de Geologia de la Universitat Estatal d'Arizona, el va destacar com a troballa important i poc comuna a la zona. Els directius de Wal-Mart i el propietari del viver Greenfield Citrus John Babiarz, els treballadors del qual havien trobat les restes, van estar d'acord que els ossos anirien directament al Museu de Geologia de la Universitat Estatal d'Arizona, on la investigació i restauració del fòssils es podria fer. Aquests camells visqueren en el que actualment és Arizona fins fa uns 8.000 anys. El maig de 2008, es trobaren més ossos d'aquesta espècie de camell a Gilbert, Arizona.

## Referències

* ↑ (anglès) Scott, J. «Camel-butchering in Boulder, 13,000 years ago». Colorado Arts and Sciences Magazine. University of Colorado at Boulder, 26-02-2009. [Consulta: 1r maig 2009].
* ↑ (anglès) 10,000-year-old camel bones found in Arizona
* ↑ (anglès) Bones of prehistoric camel found at Wal-Mart site, East Valley Tribune, April 28, 2007 Arxivat de gener 7, 2008, a Wayback Machine.
* ↑ (anglès) Rare camel fossil unearthed in southeast Gilbert, East Valley Tribune, May 25, 2008
* ↑ (anglès) Bones of large prehistoric camel found in Gilbert, The Arizona Republic, May 21, 2008
# Kidonia (província)

Kidonia (grec Κυδωνίας [kiðo'nias] o [ciðo'nias]) és una de les províncies històriques de Grècia, una regió de l'illa de Creta. És a la costa nord-oest, dins de la prefectura de Khanià. Inclou la península d'Akrotiri, i els illots d'Àgii Theódori, Paleosuda i Suda. Arriba de la costa nord fins a la plana d'Omalos al peu de les Lefka Ori (Muntanyes Blanques).
La seva capital és Khanià. La província té aquests municipis:
* Akrotiri
* Elevthérios Venizelos
* Keramià
* Khanià (Chania) (històricament en català, Canea)
* Mussuri (Mousouroi)
* Nea Kidonia (Nea Kydonia)
* Plataniàs
* Suda (Souda)
* Thérisso (Theriso)
# Guèiser marcià

Els guèisers marcians són llocs de la regió polar sud de Mart, on petites erupcions semblen produir-se durant el desglaç de la primavera.
«Taques fosques» a les dunes i «aranyes» són els dos tipus de característiques més visibles atribuïdes a aquestes erupcions. No s'assemblen a cap fenomen geològic terrestre conegut.
L'albedo, formes i l'aparença inhabitual de les «aranyes» han estimulat una sèrie d'hipòtesis sobre el seu origen, però totes les hipòtesis geofísiques actuals suposen una mena d'activitat sota la forma de guèisers a Mart. Les seves característiques i el procés de la seva formació són encara un tema de debat.

## Referències

* 1 2 «NASA Findings Suggest Jets Bursting From Martian Ice Cap» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. NASA, 16-08-2006. Arxivat de l'original el 2009-10-10. [Consulta: 10 desembre 2011].
* ↑ David Shiga. «Sand geysers could explain mystery spots on Mars» (en anglès). NewScientist, 16-08-2006. [Consulta: 10 desembre 2011].

## Vegeu també

* Guèiser.

## Enllaços externs

* L'aigua efervescent d'uns superguèisers alimentava un Mart antic.
# Cal Bessó (Ulldemolins)

Cal Bessó és una obra d'Ulldemolins (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de paredat amb planta baixa, pis amb dos balcons i golfes, amb portells. A la planta baixa, a banda i banda de la porta principal, s'obren portes auxiliars. La portalada principal amb un arc adovellat, la clau presenta un motiu decoratiu amb la data esborrada i a un angle de la porta hi ha les inicials MR.

## Història

L'edificació correspon al segle xviii, com bona part d'altres edificis de la zona tals com la portalada amb cal Nebot al número 37 del mateix carrer. L'addició dels balcons i l'obertura de portes és posterior. La casa es mostra d'un període d'esplendor de la vila que s'havia iniciat al segle xviii, com ho mostren altres edificis de la localitat.

## Referències

* 1 2 «Cal Bessó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].
# Yazid III

Yazid ibn al-Walid o Yazid III (àrab: يزيد بن الوليد, Yazīd ibn al-Walīd) (701-744) fou califa omeia marwànida de Damasc (744). Va governar uns sis mesos i fou conegut com an-Nàqis (àrab: الناقص, an-Nāqiṣ, ‘el que disminueix’, perquè, volent imitar el seu antecessor, el califa Úmar, va reduir el sou de la tropa, com també havia fet Úmar, després que Yazid II l'hagués augmentat). La seva mare fou una de les netes de Yezdegerd III que fou feta presonera a Transoxiana, i es vantava que d'ella havia heretat sang sassànida i romana d'Orient. Fou famós pel seu ascetisme i religiositat.
Va agafar el poder en un cop d'estat contra el seu cosí al-Walid II ibn Yazid, la qual cosa va provocar la tercera guerra civil del califat o tercera fitna. El principal suport de Yazid foren els kalbites de la regió de Damasc; va afavorir els kalbites o iemenites contra els qaysites o mudarites. Va enviar al kalbita Mansur ibn Jumhur a l'Iraq per destituir al governador qaysita Yússuf ibn Úmar ath-Thaqafí, però després hi va nomenar governador a l'omeia Abd-Al·lah ibn Úmar ibn Abd-al-Aziz.
Hauria mort de manera natural, tot i que també es diu que fou víctima de la pesta, el setembre del 744 i el va succeir Ibrahim ibn al-Walid.

## Referències

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «نقص». ISBN 978-84-412-1546-7.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Yazīd (III) b. al-Walīd (I)».
# Lèmur de front blanc

El lèmur de front blanc (Eulemur albifrons) és una espècie de primat estrepsirrí de la família dels lemúrids (Lemuridae). Com tots els lèmurs, és endèmic del nord-est de Madagascar. Té costums arborícoles i se'l sol trobar a la copa dels arbres de la selva. A diferència d'altres membres de la família Lemuridae, el lèmur de front blanc no és una espècie amenaçada.

## Referències

* ↑ Andrainarivo, C., Andriaholinirina, V. N., Feistner, A., Felix, T., Ganzhorn, J., Garbutt, N., Golden, C., Konstant, B., Louis Jr., E., Meyers, D., Mittermeier, R. A., Perieras, A., Princee, F., Rabarivola, J. C., Rakotosamimanana, B., Rasamimanana, H., Ratsimbazafy, J., Raveloarinoro, G., Razafimanantsoa, A., Rumpler, Y., Schwitzer, C., Thalmann, U., Wilmé, L. i Wright, P.. Eulemur albifrons. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 7 octubre 2008.
# Lèmur mangosta

El lèmur mangosta (Eulemur mongoz) és una espècie de primat estrepsirrí de la família dels lemúrids. És una espècie que presenta dimorfisme sexual: el mascle té el pelatge gris, amb la cara més pàl·lida i les galtes i el mentó de color vermell, mentre que la femella té el pelatge marró, amb la cara més fosca i les galtes i el mentó de color blanc. Els exemplars adults són més petits que la majoria d'altres lèmurs. Mesura 32-37 cm de llargada corporal, amb una cua de 47-51 cm. Pesa 2-2,2 kg.
# Mona de nit de mans grises

La mona de nit de mans grises (Aotus griseimembra) és una espècie de primat del grup de les mones de nit (Aotidae). Sovint s la classifica com a subespècie de la mona de nit de ventre gris. Com totes les mones de nit, es tracta d'un primat petit amb ulls ben grans, que són una adaptació al seu estil de vida nocturn. El pelatge del dors és de color marró grisenc, mentre que el del ventre és taronja groguenc. Els braços i les potes són grisos i les mans i els peus són marrons.
# Mona de nit del Perú

La mona de nit del Perú (Aotus miconax) és una espècie de primat del grup de les mones de nit (Aotidae). Més concretament, se'l classifica dins del grup de les mones de nit «de coll vermell». Igual que els altres animals d'aquest grup, la mona de nit del Perú és un primat relativament petit. Té el pelatge més llarg que els seus parents propers. Té una cua peluda que és més llarga que el cos.
Aquesta espècie es troba únicament a les regions andines del nord i el centre del Perú. El seu hàbitat són els boscos, especialment les selves nebuloses a entre 1.700 i 2.400 msnm.
# Tití negre cendrós

El tití negre cendrós (Plecturocebus cinerascens) és una espècie de primat del gènere dels titís (Callicebus), dins la família dels pitècids (Pitheciidae). Com tots els titís, és un primat relativament petit, amb el pelatge espès i suau. Aquesta espècie és majoritàriament grisa, amb una mica de marró a l'esquena. Té la cua peluda i més llarga que el cosa, però no és prènsil. Té el cap petit i arrodonit.
# Tití costaner de mans negres

El tití costaner de mans negres (Callicebus melanochir) és una espècie de primat platirrí de la família dels pitècids.
Antigament se'l considerava una subespècie del tití emmascarat (com a Callicebus personatus melanochir) però en fou separat i elevat al rang d'espècie.
El tití costaner de mans negres és endèmic de les àrees de boscos caducifolis del centre i el sud de l'estat brasiler de Bahia.
# Gibó argentat

El gibó argentat (Hylobates moloch) és una espècie de primat hominoïdeu de la família dels gibons (Hylobatidae). És una de les espècies de primat en major perill d'extinció. Endèmic de l'illa de Java, les seves últimes poblacions habiten en escassos reductes en una de les illes més densament poblades per l'home en tot el planeta.

## Taxonomia

Alguns experts reconeixen dues subespècies de Hylobates moloch:
* Hylobates moloch moloch, Gibó argentat occidental o Gibó de Java occidental.
* Hylobates moloch pongoalsoni, Gibó argentat oriental o Gibó de Java oriental.
Aquestes dues subespècies no estan reconegudes per la Llista Vermella de la UICN.

## Referències

* ↑ Geissmann, Thomas. «Gibbon Systematics and Species Identification» (en anglès). [Consulta: 13 abril 2006].
# Gibó huloc occidental

El gibó huloc occidental (Hoolock hoolock) és una espècie de primat hominoïdeu de la família dels gibons (Hylobatidae). L'espècie es troba a Assam, Bangladesh i a Myanmar a l'est del riu Chindwin.

## Referències

* ↑ Groves, C. P. «Geographic variation in the hoolock or white-browed gibbon (Hylobates hoolock harlan 1834).». Folia Primatologica, 7, 1967, pàg. 276–283. 10.1159/000155125.
# Rinopitec de cua de porc

El rinopitec de cua de porc (Simias concolor) és una espècie de primat catarrí de la família dels cercopitècids, l'única del gènere Simias. És un mico gran i robust amb braços llargs que l'ajuden a grimpar. Té el pelatge de color negre i cafè. La cara manca de pèl i és negra. És l'únic mico de la subfamília dels colobins amb la cua relativament curta. La cua és lleugerament peluda i només mesura 15 cm de llargada. El nas curt apunta cap amunt. El rinopitec de cua de porc assoleix una llargada total de 50 cm i un pes de 7 kg.
# Langur gris del Caixmir

El langur gris de Caixmir (Semnopithecus ajax) és una espècie de primat catarrí de la família dels cercopitècids. Habita al nord-oest de l'Índia, el Caixmir pakistanès i Nepal. Anteriorment se'l considerava una subespècie del langur gris comú. Apareix com a espècie en perill d'extinció a la Llista Vermella de la UICN a causa del seu territori petit, la fragmentació de les seves poblacions i l'acció dels humans. Es tracta d'una espècie arborícola i diürna que viu a diferents tipus de boscos a altituds d'entre 2.200 i 4.000 msnm.

## Referències

* 1 2 Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 174. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* 1 2 3 Groves, C. P.; Molur, S. Semnopithecus ajax. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 gener 2009.
* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 174-175. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
# Miguel Ángel Álvarez Arias

Miguel Ángel Álvarez Arias, més conegut com a Míchel, és un exfutbolista gallec. Va nàixer a Lugo el 29 de setembre de 1975. Ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

Comença a destacar al juvenil del CD Lugo. El 1994 és fitxat pel CD Logroñés, que l'incorpora al seu filial. Tot i això, disputa un encontre amb el primer equip a la màxima categoria, en la temporada en la qual els riojans són cuers de primera divisió.
El 1996 retorna a Galícia per militar al filial del Deportivo de La Coruña. Sense possibilitat de pujar al primer equip, la temporada 98/99 fitxa pel CD Lugo.
L'any 2000 recala a l'Endesa As Pontes, i la campanya posterior, al Betanzos CF, on roman dos anys. La 03/04 la milita al Bergantiños FC, equip al qual retorna el 2008, després de quatre temporades formant per al Laracha CF. Mitjada la campanya 09/10 es retira a causa d'una lesió.

## Referència

* ↑ «Adios al oficial con modales de caballero» (en castellà). La Voz de Galicia, 19-01-2010. [Consulta: 31 gener 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Mandeure

Mandeure és un municipi francès al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. El 2022 tenia 4672 habitants, una pèrdua constant des de 1975. L'any 2007 encara tenia 5.022 habitants.

## Demografia

El 2022 tenia de 4.672 habitants. El 2007, hi havia 2.224 famílies i hi havia 2.423 habitatges, dels quals 2.261 eren habitatges principals, 22 segones residències i 140 desocupats. La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 3.210 persones, 2.226 eren actives i 984 eren inactives. El 2009 tenia un1 centre de salut i tres farmàcies, dues escoles maternals, tres escoles i un col·legi d'ensenyament secundari amb 273 alumnes. Té una xarxa de comerços variada per a les necessitats de cada dia, així com uns restaurants i hotels.
L'any 2000 hi havia 8 explotacions agrícoles que conreaven un total de 256 hectàrees.

## Llocs d'interés

* El teatre romà del segle i, el més gran de la Gàl·lia romana.

## Referències

* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* ↑ Félix, Caroline. «Le théâtre gallo-romain de Mandeure devient le «plus grand théâtre des Gaules» grâce à une découverte» (en francès). France Bleu, 21-08-2018. [Consulta: 3 gener 2025].
# Pol Castellanos Mayós

Pol Castellanos Mayós (Barcelona, 7 de juny de 1991) és un escriptor català.
Graduat en Estudis Literaris a la Universitat de Barcelona i ha cursat el màster de Creació Literària de la Universitat Pompeu Fabra. També s'ha format a l'Escola d'Escriptura de l'Ateneu Barcelonès. Actualment, combina l'escriptura amb la docència.
La seva novel·la debut, L'impostor de Viena, va guanyar el Premi Alba 2020 a la millor novel·la fantàstica per a joves en català. La novel·la L'assassina de Venècia va guanyar el Premi Ramon Muntaner, el Protagonista Jove i va ser seleccionada a White Ravens.

## Obra publicada
### Narrativa juvenil

* L'assassina de Venècia, Estrella Polar (Grup 62), 2021.
* L'impostor de Viena, Estrella Polar (Grup 62), 2019.

### Contes

* La cara fosca de les llegendes, Estrella Polar (Grup 62), 2023.

## Premis

* 2023: Premi Protagonista Jove per L'assassina de Venècia.
* 2022: Premi Alba 42 al Millor llibre juvenil per L'assassina de Venècia.
* 2021: Premi Ramon Muntaner de literatura juvenil per L’assassina de Venècia.
* 2020: Premi Alba al Millor llibre fantàstic per a joves en català per L’impostor de Viena.

## Referències

* ↑ «Pol Castellanos: “No em censuro en contingut ni en forma per si els joves no m’entenen”» (en català). [Consulta: 14 gener 2021].
* ↑ «Pol Castellanos». [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ redacció. «Víctor Nubla i Elisenda Solsona, premis Ictineu - 26 nov 2020». [Consulta: 14 gener 2021].
* 1 2 «Pol Castellanos y David Cirici se hacen con el premio Protagonista Jove» (en castellà), 15-06-2023. [Consulta: 3 gener 2025].
* 1 2 Nopca, Jordi. «Tània Juste guanya el Prudenci Bertrana amb la història d'una pintora brillant i desconeguda», 22-06-2021. [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ «Pol Castellanos, veí de Sant Andreu, s'alça amb el Premi Alba 42 a la millor obra juvenil 2022 amb “L'assassina de Venècia”». [Consulta: 3 gener 2025].
* ↑ ibbycat. «I Premis Alba a millors llibres fantàstics per a joves», 14-01-2021. [Consulta: 3 gener 2025].
# Emily Loizeau

Emily Loizeau és una cantautora francobritànica nascuda a Neuilly-sur-Seine el 7 de febrer de 1975, filla d'un pare francès i d'una mare anglesa, i neta de l'actriu Peggy Ashcroft. Compon i canta tant en anglès com en francès, aportant a la cançó francesa un cert cosmopolitisme d'inspiració folk.

## Nota biogràfica

De formació musical clàssica (piano, violí i contrabaix) i atreta pel teatre, el 2001 decideix dedicar-se a la cançó i autoprodueix el seu primer disc, Folie En Tête, que no obté gaire ressò. No obstant això, segueix actuant fins que el 2005 obté el premi de la Sacem (organisme francès dels drets d'autor).
Més coneguda pel públic gràcies als seus concerts i a col·laboracions amb diversos artistes, el 2006 edita L'Autre Bout du Monde, àlbum en part autobiogràfic que obté un gran èxit de vendes i de crítica. Les seves aparicions escèniques es multipliquen, així com els duos i altres col·laboracions musicals. El 2009 instal·la un estudi d'enregistrament a l'Ardèche, regió tradicionalment ocupada per gent alternativa tipus hippie i enregistra Pays Sauvage, on hi participen diversos artistes invitats i pel que obté el Premi Constantin que recompensa l'àlbum revelació francès de l'any. El mateix any compon la banda sonora de la pel·lícula King Guillaume i participa en la de Gainsbourg, vie héroïque.
Emily Loizeau enregistra el seu tercer àlbum a principis del 2012, a la seva casa de l'Ardeche. El disc, Mothers and tygers, és editat el 10 de setembre del 2012.

## Discografia

* 2005 Folie en tête (autoproduït)
* 2006 L'Autre Bout du Monde
* 2007 Live Au Grand Rex (edició limitada)
* 2009 Pays Sauvage
* 2009 King Guillaume (banda sonora)
* 2012 Mothers and Tygers

## Referències

* ↑ «Emily Loizeau» (en castellà). Nuestros Vecinos del Norte, 28-09-2008. [Consulta: 2 gener 2025].
* 1 2 3 4 5 6 «Biografia a music-story.com». Arxivat de l'original el 2011-06-28. [Consulta: 22 abril 2011].
* 1 2 «Nota a concerts.fr». Arxivat de l'original el 2012-02-10. [Consulta: 22 abril 2011].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Enllaç a myspace
# Halotà

L'halotà és un agent anestèsic volàtil halogen líquid de la família dels haloalcans utilitzat per la inducció i manteniment de l'anestèsia general. La seva toxicitat cardíaca i toxicitat hepàtica, responsable de l'aparició d'hepatitis fulminants, l'ha fet pràcticament desaparèixer de l'anestèsia humana, excepte en països subdesenvolupats on s'usa per raó del seu baix cost.

## Història

L'halotà és una molècula coneguda des de fa molts de temps. Es va sintetitzar per primera vegada el 1951 per Charles Suckling i es va utilitzar a partir de 1956. Fins als anys 1980 va estar al capdavant delsanestèsics halògens. Cap a la meitat dels anys 1980 va ser susbstituïda per l'isoflurà i sobretot pel desflurà i el sevoflurà, que són molècules més eficaces i molt més segures.

## Propietats

El mode d'acció de l'halotà s'explica en part pel seu efectet al·lostèric positiu sobre els canals ionòtrops GABA$_A$, que comporten un augment de la freqüència i intensitat dels potencials postsinàptics inhibidors (PPSI) a nivell del cervell.

## Referències

* 1 2 WHO Model Formulary 2008. World Health Organization, 2009, p. 17–8. ISBN 9789241547659.
* ↑ «Halothane - FDA prescribing information, side effects and uses». www.drugs.com, 01-06-2005. Arxivat de l'original el 21 December 2016. [Consulta: 13 desembre 2016].
* ↑ Trends and Changes in Drug Research and Development. Springer Science & Business Media, 2012, p. 109. ISBN 9789400926592.
* ↑ «Fluothane: FDA-Approved Drugs». U.S. Food and Drug Administration. [Consulta: 12 febrer 2022].
* ↑ «Halothane Toxicity». A: StatPearls. Treasure Island (FL): StatPearls Publishing, 2022.
* ↑ «Determination of the halothane metabolites trifluoroacetic acid and bromide in plasma and urine by ion chromatography» (en anglès). Journal of Chromatography B: Biomedical Sciences and Applications, vol. 692, 2, 09-05-1997, pàg. 413–418. DOI: 10.1016/S0378-4347(96)00527-0. ISSN: 0378-4347. PMID: 9188831.
# Llengua abolida (1973-1989)

Llengua abolida (1973-1989) és el títol de l'obra poètica completa de Maria-Mercè Marçal i Serra, publicada el 1989.
Va rebre el premi Carles Riba 1976 per Bruixa de dol, la Flor Natural (Jocs Florals de Barcelona 1981) pels poemes Raval d'amor: variacions sobre una mateixa onada, posteriorment inclosos a Sal oberta, i el premi de poesia Josep Maria López Picó de l'any 1985 per La germana, l'estrangera. Desglaç es publicà com a volum independent el 1997 i Llengua abolida (1973-1989) es reedità l'any 2000. Ha estat traduïda a diverses llengües, incloent-hi l'anglès, castellà, francès, gallec, hongarès, italià, japonès i portuguès.

## Referències

* ↑ Pallàs Barta, Marina. «Maria-Mercè Marçal: Que no mori la revolta», 27-03-2019. [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ «Llengua abolida (1973-1989)». Diccionari de la Literatura Catalana. [Consulta: 18 abril 2020].
# Míner (Llucmajor)

Míner és una possessió del terme municipal de Llucmajor, Mallorca, situada al nord, a la zona muntanyosa.
Míner està situada entre les possessions de Pérola, Binificat, es Pèlec i Son Vent. Documentada el 1232 com a diverses alqueries que foren donades als cavallers templaris per la seva contribució a la conquesta de Mallorca: alqueria Minur de 7 jovades, alqueria Albu Caze de 2 jovades i alqueria Minur abin Ferru de 2 jovades. Des de la conquesta de Mallorca fou propietat dels Desmàs, família de ciutadans, que la posseïren els segles XIII al XV. Al llarg del segle xv sofrí nombrosos canvis de titularitat. El 1529 era del senyor Salvador Sureda, cavaller, que hi tenia nombrosos esclaus. Tenia cases amb clastra, celler, alambins i capella, on hi havia un retaule de Sant Joan Baptista i les armes dels Sureda. Era dedicada a vinyes, conreu de cereals i lleguminoses i ramaderia ovina. El 1578 pertanyia al senyor Salvador Sureda i tenia 256 quarterades. És sistemàticament documentada amb la forma Mina (segles XV a XX).

## Referències

* 1 2 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 11. Palma: Promomallorca, p. 22. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Rosselló, G «Mallorca 1232. Colectivos urbanos, ordenes militares y reparto del botín». Aragón en la Edad Media. Universitat de Saragossa, 19, 2006, pàg. 461-484.