OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Suites Avenue Luxe

Suites Avenue Luxe és un hotel situat al Passeig de Gràcia, 83 de Barcelona. L'edifici forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

En aquest indret hi hagué un edifici modernista de l'arquitecte Josep Domènech i Estapà construït el 1900 per encàrrec de Josepa Trius i Rodó, vídua de l'empresari tèxtil Ramon Almirall. Va ser enderrocat el 1959 i s'hi va aixecar un edifici d'oficines, projectat per l'arquitecte Leopold Gil i Nebot i conegut com a Edifici Europa, ja que hi tenia la seu l'empresa Europa S.A. Compañía Española de Capitalización. Als baixos hi havia la companyia aèria alemanya Lufthansa i el restaurant Tropeziens. A la dècada de 1980 va ser reformat.
A principis del segle xxi, l'equip d'arquitectes format per Toni Olaya de l'estudi Factoria UDA i Carles Bassó, amb la col·laboració de Toyo Ito pel disseny de la façana i del vestíbul van reformar de manera integral l'anterior edifici d'oficines.

## Descripció

El disseny de la façana s'inspira en les formes orgàniques de la naturalesa (niu d'oreneta). El material, fulles d'alumini de 8 mm, permet canviar de color segons la tonalitat de la llum solar. L'ús d'aquest tipus de façana també permet aconseguir un mur de separació entre els apartaments i la ciutat aïllant-los i mantenint la privacitat dels hostes sense perdre la visibilitat i la llum natural exterior.
L'interior s'organitza a partir d'un pati de llums de quarsita i vidre. Del disseny destaca l'ús de la combinació de diferents materials com, per exemple, marbre travertí i fusta de noguera a les zones comunes o pedra de quarsita i fusta del banús als passadissos.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Suites Avenue Luxe». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «Edifici Suits Avenue». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.

## Enllaços externs

* «Edifici Suites Avenue». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* «CASA DE LA VIUDA ALMIRALL. Passeig de Gràcia 83. (1900-1959)». Barcelofília (blog). Miquel Barcelonauta, 20-07-2014.
* «EDIFICIO EUROPA. Passeig de Gràcia 83. (1962-2008)». Barcelofília (blog). Miquel Barcelonauta, 20-07-2014.
# (921) Jovita

(921) Jovita és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 4 de setembre de 1919 per Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya.
Està possiblement anomenat per una noia del calendari Lahrer Hinkender Pot.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* «(921) Jovita» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 6 juny 2018].
# (936) Kunigunde

(936) Kunigunde és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 8 de setembre de 1920 per Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya. Està possiblement anomenat per una noia del calendari Lahrer Hinkender Pot. Forma part de la família asteroidal de Temis.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «Families of Asteroids» (en anglès). Japanese Journal of Astronomy and Geophysics, 1, pàg. 55-94 [Consulta: 30 juliol 2015].

## Enllaços externs

* «Dades de la NASA (JPL Small-Body Database Browser)» (en anglès). [Consulta: 7 juny 2018].
* «(936) Kunigunde» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 7 juny 2018].
# (937) Bethgea

(937) Bethgea és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 12 de setembre de 1920 per Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya. Està anomenat en honor del poeta alemany Hans Bethge (1876-1946). Bethgea forma part de la família asteroidal de Flora.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «Families of Asteroids» (en anglès). Japanese Journal of Astronomy and Geophysics, 1, 1922, pàg. 55-94 [Consulta: 4 agost 2018].

## Enllaços externs

* «Dades de la NASA (JPL Small-Body Database Browser)» (en anglès). [Consulta: 7 juny 2019].
* «(937) Bethgea» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 7 juny 2019].
# (1014) Semphyra

(1014) Semphyra és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert per Karl Wilhelm Reinmuth el 29 de gener de 1924 des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya.
Al principi es va designar com 1924 PW. Més tard va ser nomenat per Semphyra, un personatge de les obres de l'escriptor rus Aleksandr Puixkin (1799-1937).
Semphyra orbita a una distància mitjana del Sol de 2,803 ua, podent acostar-se fins a 2,243 ua i allunyar-se fins a 3,364 ua. Té una inclinació orbital de 2,268° i una excentricitat de 0,1999. Empra a completar una òrbita al voltant del Sol 1714 dies.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1014.
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «(1014) Semphyra» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 8 juny 2018].

## Enllaços externs

* «(1014) Semphyra» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 8 juny 2018].
# (1064) Aethusa

(1064) Aethusa és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 2 d'agost de 1926 per Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya.
Aethusa es va designar al principi com 1926 PA. Posteriorment va ser nomenat per l'etusa (Aethusa cynapium), una planta de la família de les apiàcies.
Aethusa orbita a una distància mitjana del Sol de 2,542 ua, podent acostar-s'hi fins a 2,093 ua i allunyar-se'n fins a 2,992 ua. Té una inclinació orbital de 9,501° i una excentricitat de 0,1768. Empra 1481 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (1001) al (1100)
* Cos menor del sistema solar

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1064.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 27 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «(1064) Aethusa» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 12 juny 2018].

## Enllaços externs

* «(1064) Aethusa» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 12 juny 2018].
# (1066) Lobelia

(1066) Lobelia és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert per Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya, l'1 de setembre de 1926. Inicialment va ser designat 1926 RA. Més tard es va anomenar per les lobèlies, una planta de la família de les campanulàcies.
Orbita a una distància mitjana del Sol de 2,402 ua, podent acostar-s'hi fins a 1,898 ua i allunyar-se'n fins a 2,905 ua. Té una inclinació orbital de 4,824° i una excentricitat de 0,2097. Empra 1360 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1066.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 27 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «(1066) Lobelia» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 12 juny 2018].

## Enllaços externs

* «(1066) Lobelia» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 12 juny 2018].
# (1067) Lunaria

(1067) Lunaria és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert per Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya, el 9 de setembre de 1926. Inicialment es va designar com 1926 RG. Posteriorment va ser anomenat per les lunàries, unes plantes de la família de les brasicàcies.
Lunaria orbita a una distància mitjana de 2,872 ua del Sol, podent acostar-se fins a 2,33 ua i allunyar-se fins a 3,414 ua. La seva excentricitat és 0,1886 i la inclinació orbital 10,56°. Emplea 1778 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1067.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 27 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «(1067) Lunaria» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 12 juny 2018].

## Enllaços externs

* «(1067) Lunaria» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 12 juny 2018].
# (1017) Jacqueline

(1017) Jacqueline és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert per Benjamin Jekhowsky des de l'observatori d'Alger, a Bouzaréah, Algèria, el 4 de febrer de 1924.
Inicialment va ser designat com 1924 QL. Més tard, es va anomenar en honor de Jacqueline Zadoc-Kahn, una antiga alumna del descobridor.
Jacqueline està situat a una distància mitjana del Sol de 2,605 ua, podent acostar-s'hi fins a 2,401 ua. La seva excentricitat és 0,07854 i la inclinació orbital 7,929°. Triga a completar una òrbita al voltant del Sol 1536 dies.

## Vegeu també

* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1017.
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «Dades de la NASA (JPL Small-Body Database Browser)» (en anglès). [Consulta: 14 juny 2018].

## Enllaços externs

* «(1017) Jacqueline» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 14 juny 2018].
* «Diagrama orbital de (1017) Jacqueline» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 14 juny 2018].
# (1660) Wood

(1660) Wood és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert per Jacobus Albertus Bruwer des de l'observatori Unió de Johannesburg, República Sudafricana, el 7 d'abril de 1953.
Inicialment es va designar com 1953 GA. Posteriorment va ser nomenat en honor de l'astrònom britànic Harry Edwin Wood (1881-1946).
Wood està situat a una distància mitjana del Sol de 2,395 ua, podent acostar-s'hi fins a 1,673 ua. La seva inclinació orbital és 20,57° i l'excentricitat 0,3016. Empra 1354 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Vegeu també

* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 30 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1660.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 28 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «Dades de la NASA (JPL Small-Body Database Browser)» (en anglès). [Consulta: 15 juny 2018].

## Enllaços externs

* «(1660) Wood» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 15 juny 2018].
* «Diagrama orbital de (1660) Wood» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 15 juny 2018].
# Marc Hirschi

Marc Hirschi (Berna, 24 d'agost de 1998) és un ciclista suís. Actualment corre a l'equip suís Tudor Pro Cycling Team. Combina la carretera amb el ciclisme en pista.
El 2018 es proclamà campió del món en ruta sub-23 als Mundials d'Innsbruck.
El 2019 passà al professionalisme de la mà de l'equip Sunweb. El 2020 guanyà la dotzena etapa del Tour de França, després d'haver estat segon i tercer en la segona i desena etapa respectivament. Una setmana després de finalitzar el Tour guanyà la medalla de bronze al Campionat del món de ciclisme en ruta que es van disputar a Imola i pocs dies més tard guanyà la Fletxa Valona.

## Palmarès en ruta

* 2015
** Campió de Suïssa júnior en ruta
** 1r al Gran Premi General Patton
** 1r al Gran Premi Rüebliland i vencedor d'una etapa
* 2016
** Campió de Suïssa júnior en ruta
** 1r al Tour al País de Vaud
** 1r al Trofeu Emilio Paganessi
** 1r al Tour de Berna amateur
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Rüebliland
* 2017
** Campió de Suïssa sub-23 en contrarellotge
** 1r al Tour del Jura
* 2018
** Campió del món en ruta sub-23
** Campió d'Europa sub-23 en ruta
** Vencedor d'una etapa a l'Istrian Spring Trophy
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Priessnitz spa
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Alsàcia
* 2020
** 1r a la Fletxa Valona
** Vencedor d'una etapa al Tour de França i Combativitat
* 2021
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Luxemburg
* 2022
** 1r a la Per sempre Alfredo
** 1r al Gran Premi del cantó d'Argòvia
** 1r al Giro de la Toscana-Memorial Alfredo Martini
* 2023
** Campió de Suïssa en ruta
** 1r a la Volta a Hongria i vencedor d'una etapa
** 1r al Giro dels Apenins
** 1r a la Clàssica d'Ordizia
** 1r a la Coppa Sabatini
** 1r a la Volta a Luxemburg
* 2024
** 1r a La Drôme Classic
** 1r al Czech Tour i vencedor d'una etapa
** 1r a Clàssica de Sant Sebastià
** 1r a la Bretagne Classic
** 1r al Gran Premi de la indústria i l'artesanat de Larciano
** 1r a la Coppa Sabatini
** 1r al Memorial Marco Pantani
** 1r a la Coppa Agostoni

### Resultats al Tour de França

* 2020. 54è de la classificació general. Vencedor d'una etapa. Combativitat
* 2021. 98è de la classificació general
* 2022. 127è de la classificació general

## Palmarès en pista

* 2016
** Campió del món júnior en Madison (amb Reto Müller)
** Campió de Suïssa en Madison (amb Reto Müller)

## Referències

* ↑ «Welcome Marc Hirschi and Fabian Lienhard!». Tudor Pro Cycling Team, 12-08-2024. Arxivat de l'original el 8 setembre 2024. [Consulta: 5 gener 2025].
* ↑ «Hirschi premia con el oro y un doblete el gran trabajo suizo; Castrillo sexto». mundodeportivo.com, 28-09-2018 [Consulta: 28 octubre 2017].
* ↑ «Hirschi se estrena a lo grande en el Tour ante los mejores ciclistas» (en castellà), 10-09-2020. [Consulta: 10 setembre 2020].
* ↑ «Mundial de Ciclismo 2020: Alaphilippe da el oro a Francia 23 años después» (en castellà), 27-09-2020. [Consulta: 1r octubre 2020].
* ↑ «Hirschi se confirma en la conquista del Muro de Huy» (en castellà), 30-09-2020. [Consulta: 1r octubre 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Marc Hirschi a ProCyclingStats
# Orlando Guillén

Orlando Guillén (Ayucán, Veracruz – 16 de juny de 1945), és un poeta, assagista i traductor mexicà, establert a Catalunya.
És. autor, entre altres obres, de: Cantar del Pantagruelista (1972); Libro de la Dicha Negra (1972); Noticias contradictorias (colectivo, 1972); Canto y Celebración de Diana (1974); Poesía inédita (1970-78) (1979); Versario pirata (1983); Hombres como madrugadas (assaig, Barcelona, 1985); Rey de bastos (1985).
Com a traductor, és l'autor de Doce poetas catalanes del siglo XX, con Tres Añadiduras y un Apéndice de Varia Intención, obra que comprèn la traducció al castellà dels següents poemaris: La ciutat d'ivori, de Guerau de Liost; El cor quiet, de Josep Carner; el Segon llibre de les Estances, de Carles Riba; El poema de la rosa als llavis de Joan Salvat-Papasseit; Cròniques de l'ultrason, de J. V. Foix; Vacances pagades, de Pere Quart; Quetzalcóatl, d'Agustí Bartra; Final del laberint, de Salvador Espriu; Vent d'aram, de Joan Vinyoli; El tràngol, de Joan Brossa; Teoria dels cossos, de Gabriel Ferrater; El gran foc dels garbons. de Vicent Andrés Estellés; Cinc poemes desolats i altres poemes, de Rosa Leveroni; poemes de Cançons i elegies, de Clementina Arderiu, i poemes d'Espigues en flor, de Maria-Antònia Salvà; així com un apèndix amb altres traduccions esparses. L'obra comprèn un epíleg d'Enric Casasses, el qual, posteriorment fou publicat per si sol sota el títol de Notícia de la poesia catalana (2024).

## Enllaços externs

* Guillén, Orlando (traductor). «Doce poetas catalanes del siglo XX, con tres añadiduras y un apéndice de varia intención». [Consulta: 25 desembre 2024].

## Referències

* ↑ «Orlando Guillén». Enciclopedia de la literatura en México. Fundación para las letras mexicanas, 06-01-2011 [Consulta: 25 desembre 2024].
* ↑ García, Sonia «Orlando Guillén: "Me enamoré de una catalana y su idioma"». El Periódico, 08-10-2008 [Consulta: 27 desembre 2024].
* ↑ «Orlando Guillén». Altazor. Revista electrónica de literatura. Fundación Vicente Huidobro. ISSN: 2452-5332.
* ↑ Casasses, Enric «Orlando Guillén». Visat. PEN Català [Barcelona], 10-2012 [Consulta: 27 desembre 2024].
* ↑ Guillén, Orlando (traductor). «Doce poetas catalanes del siglo XX, con tres añadiduras y un apéndice de varia intención». [Consulta: 25 desembre 2024].
* ↑ Casasses, Enric. Notícia de la poesia catalana. Barcelona: Editorial Empúries (Edicions 62), 2024. ISBN 9788419729583.
# Costat de l'Epístola i costat de l'Evangeli

En una església, el costat de l'Epístola és el costat dret des del punt de vista dels fidels, mirant cap a l'altar, i el costat de l'Evangeli n'és el costat esquerre. Els noms responen als costats del presbiteri des dels quals es llegeix respectivament l'Epístola i l'Evangeli durant la missa.
En les esglésies de tres naus es parla també de les naus laterals com la nau de l'Epístola i la nau de l'Evangeli, segons el costat.
* Capelles del costat de l'Evangeli a la catedral de Barcelona
* Capelles del costat de l'Epístola
# Mөnkhbatin Urantsetseg

Mөnkhbatin Urantsetseg –en mongol, Мөнхбатын Уранцэцэг– (Bayan-Ovoo, 14 de març de 1990) és una esportista mongola que practica les arts marcials mixtes. Va ser judoka en la categoria de -48 kg, fins a la seva retirada l'any 2022.
Va guanyar la medalla de bronze als Jocs Olímpics de Tòquio 2020. Va guanyar quatre medalles (1 d'or) en els Campionats del Món i sis medalles (2 d'or) als Campionats d'Àsia de judo. Als Jocs Asiàtics de 2014 va aconseguir una medalla d'or i una medalla de bronze als Jocs Asiàtics de 2018.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2020 | Tòquio ( Japó) | 3 | -48 kg |
| Campionat del Món ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2013 | Rio de Janeiro ( Brasil) | 1 | –48 kg |
| 2017 | Budapest ( Hongria) | 2 | -48 kg |
| 2019 | Tòquio ( Japó) | 3 | -48 kg |
| 2021 | Budapest ( Hongria) | 3 | -48 kg |
| Jocs Asiàtics ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2014 | Incheon ( Corea del Sud) | 1 | –48 kg |
| 2018 | Jakarta ( Indonèsia) | 3 | -48 kg |
| Campionat d'Àsia de judo ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2009 | Taipei ( Xina Taipei) | 3 | –48 kg |
| 2012 | Taixkent ( Uzbekistan) | 1 | –48 kg |
| 2013 | Bangkok ( Tailàndia) | 3 | –48 kg |
| 2015 | Al-Kuwait ( Kuwait) | 2 | –48 kg |
| 2016 | Taixkent ( Uzbekistan) | 2 | –48 kg |
| 2017 | Hong Kong ( R.P. de la Xina) | 1 | –48 kg |

## Referències

* ↑ Mөnkhbatin Urantsetseg Arxivat 2012-12-18 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Olympic medallist Urantsetseg quits judo to focus on mixed martial arts» (en anglès). Inside the games, 20-01-2022.
* ↑ «Judoka M.Urantsetseg wins Mongolia's first medal of Tokyo Olympics» (en anglès). Montsame, 26-07-2021.
* ↑ Mөnkhbatin Urantsetseg en Judoinside.com (anglès)
# Michaela Polleres

Michaela Polleres (15 de juliol de 1997) és una judoka austríaca que competeix en la categoria de pes mitjà (actualment -70 Kg). Ha participat en 1 Olimpíada, guanyant la medalla de plata als Jocs Olímpics de Tòquio. A més, ha guanyat 3 medalles de bronze als Campionats del Món i 6 medalles (1 d'or) als Campionats d'Europa.

## Trajectòria internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Posició | Categoria |
| 2020 | Tòquio | 2 | –70 kg |
| 2024 | París | | |
| Campionat del Món ||||
| 2018 | Bakú | 2a ronda | -70 Kg |
| 2019 | Tòquio | 5a posició | -70 Kg |
| 2021 | Budapest | 3 | –70 kg |
| 2022 | Taixkent | 7a posició | -70 Kg |
| 2023 | Doha | 3 | -70 Kg |
| 2024 | Abu Dhabi | 1/8 final | -70 Kg |
| Campionat d'Europa ||||
| 2017 | Varsòvia | 2a ronda | -70 Kg |
| 2018 | Tel-Aviv | 3 | –70 kg |
| 2019 | Minsk | 7a posició | -70 Kg |
| 2020 | Praga | 2a ronda | -70 Kg |
| 2021 | Lisboa | 2a ronda | -70 Kg |
| 2022 | Sofia | 5a posició | -70 Kg |
| 2023 | Montpeller | 2a ronda | -70 Kg |

## Referències

* ↑ «Perfil oficial» (en anglès). Federació Internacional de Judo. [Consulta: 13 juliol 2024].
* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). Olympics.com. [Consulta: 13 juliol 2024].
* ↑ «Resultats oficials» (en anglès). Federació Internacional de Judo. [Consulta: 13 juliol 2024].