OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marek Grechuta

Marek Michał Grechuta (10 de desembre de 1945, Zamość- 9 d'octubre de 2006, Cracòvia) fou un poeta, compositor i pintor polonès. Es va graduar de l'escola secundària de la seva localitat natal. El 1963 va arribar a Cracòvia per estudiar arquitectura. Allí va conèixer Jan Kanty Pawluśkiewicz, amb qui va fundar el grup de música Anawa el 1966. En 1967 va ser guardonat amb el segon lloc en el Concurs Nacional VI de Músics d'Estudiants. En aquest període es van crear les seves cançons més conegudes, com: Niepewność, Dni, których nie znamy, Tango Anawa. Llavors la major part de la seva cançó es basa en la poesia polonesa del segle xix i xx. El 1971 va marxar i va fundar Anawa nou grup, anomenat Wiem. Llavors va començar nou període en el seu estil, que es va fer més inspirat per la poesia polonesa moderna i el rock progressiu. El 1976 es va crear amb Jan Kanty Pawluśkiewicz el musical Szalona Lokomotywa. Marek Grechuta va escriure també alguns poemes i cançons per a nens.,

## Discografia

* Marek Grechuta & Anawa (1970)
* Korowód (1971)
* Droga za widnokres (1972)
* Magia obłoków (1974)
* Szalona lokomotywa (1977)
* Pieśni Marka Grechuty do słów Tadeusza Nowaka (1979)
* Śpiewające obrazy (1981)
* W malinowym chruśniaku (album)|W malinowym chruśniaku (1984)
* Wiosna - ach to ty (1987)
* Krajobraz pełen nadziei (1989)
* Piosenki dla dzieci i rodziców (1991)
* Dziesięć ważnych słów (1994)
* Niezwykłe miejsca (2003)

## Referències

* ↑ Tausende Personen verabschieden Grechuta
* ↑ Leszek Gnoiński, Jan Skaradziński: Encyklopedia Polskiego Rocka. Poznań: In Rock, 2006, s. 227-231. ISBN 83-60157-14-6

## Enllaços externs

* Marek Grechuta - Lloc web oficial
* Marek Grechuta Arxivat 2013-04-16 at Archive.is a culture.pl
* Marek Grechuta a discogs
* Marek Grechuta a Music Brainz
# Classificació per al Campionat de la CONCACAF 1969

Un total de 10 equips van participar en la classificació per al Campionat de la CONCACAF de 1969. Els 10 equips van ser emparellats, i van jugar una eliminatòria a doble partit. El campió de cada eliminatòria es va classificar per al Campionat de la CONCACAF 1969.

## Eliminatòries
### Eliminatòria 1

La primera eliminatòria va enfrontar Haití i els Estats Units. Aquesta eliminatòria també va servir com a segona ronda de la classificació per al Mundial del 70.
| Haití | 2 – 0 | Estats Units |
Port-au-Prince, Haití
| Estats Units | 0 – 1 | Haití |
San Diego, Estats Units
Classificat: Haití amb un marcador global de 3 a 0.

### Eliminatòria 2

La segona eliminatòria va enfrontar a Mèxic i a Bermudes.
| Mèxic | 3 – 0 | Bermudes |
| Mancilla 5', 30' Langarica 51' | | |
Ciutat de Mèxic, Mèxic
| Bermudes | 2 – 1 | Mèxic |
| Brangman Dowling | | Santana |
Hamilton, Bermudes
Classificat: Mèxic amb un marcador global de 4 a 2.

### Eliminatòria 3

La tercera eliminatòria va enfrontar a Jamaica i a Panamà.
| Jamaica | 1 – 1 | Panamà |
| Dennis Zaidie | | Ernesto Tapia |
Kingston, Jamaica
| Jamaica | 2 – 1 | Panamà |
Kingston, Jamaica
Classificat: Jamaica amb un marcador global de 3 a 1.

### Eliminatòria 4

La quarta eliminatòria va enfrontar a Hondures i a Antilles Neerlandeses. Hondures va ser desqualificada per la Guerra del Futbol amb El Salvador i, per tant, es va classificar les Antilles Neerlandeses.
Classificat: Antilles Neerlandeses

### Eliminatòria 5

La cinquena eliminatòria va enfrontar a El Salvador i a Trinitat i Tobago. El Salvador va ser desqualificat per la Guerra del Futbol amb Hondures i, per tant, es va classificar Trinitat i Tobago.
Classificat: Trinitat i Tobago.

## Referències

* RSSSF.com
Edicions del Campionat de la CONCACAF (Copa d'Or) :
# Mare de Déu de l'Esperança de Ferreres

La Mare de Déu de l'Esperança de Ferreres és una església de Ferreres, al municipi de Flaçà (Gironès), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta rectangular, amb una sola nau i cobertura de teula a dues vessants. Façana principal arrebossada, amb carreus de pedra a les cantonades i rematada amb espadanya. La porta d'entrada està emmarcada amb carreus de pedra, té la llinda horitzontal, amb tres creus en relleu representant un calvari. Sobre aquesta porta hi ha una fornícula, amb un arc de mig punt, actualment buida. La part baixa de la façana d'aquesta ermita és molt semblant a la de Sant Fermí, que es troba al barri de la Colonia, al mateix municipi.

## Història

És una ermita construïda l'any 1567, segons consta a la llinda de la porta principal. És consagrada a la Mare de Déu de l'Esperança. L'any 1790 es va comprar una campana que va tocar fins a l'any 1936. La festa a Ferreres se celebra el 18 de desembre de cada any, amb ofici a l'ermita i altres actes festius.

## Referències

* 1 2 3 «Mare de Déu de l'Esperança de Ferreres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 novembre 2016].
* ↑ «Goigs a la Mare de Déu de l'Esperança de Flaçà». [Consulta: 2018].
# Sirenum Fossae

Sirenum Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -23.29 ° de latitud N i 223.62 ° de longitud E. Fa 2.731,21 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1973 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Sirenum Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Rima Hansteen

Rima Hansteen és una estructura geològica del tipus rima a la superfície de la Lluna, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -11.58 ° de latitud N i -52.85 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 30.89 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1964 i fa referència al proper cràter Hansteen.

## Referències

* ↑ "Rima Hansteen". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Arthur, D. W. G. i altres. Communications of the Lunar and Planetary Laboratory. The System of Lunar Craters, Quadrants I, II, III, IV. vol. 2, no. 30, 1963: vol. 3, no. 40, 1964: vol. 3, no. 50, 1965: vol. 5, no. 70, 1966..
# Mercat de Torrefiel

El Mercat Municipal de Torrefiel està situat en el barri del mateix nom, al nord de la ciutat de València, entre els carrers d'Alemany, del Mont Carmel, del llibreter Esclapés i de Sant Doménec Savio. A més dels productes frescos d'horta, de granja, de pesca i els d'ultramarins, típics d'aquesta mena d'establiments, té un petit passatge en el seu interior en què es poden trobar botigues de regals, perruqueria, cafeteria i altres serveis diversos. L'edifici és obra de l'arquitecte F. Darder, ocupa una superfície de 2.300 m$^2$ i alberga 76 parades. L'inaugurà l'alcalde Ricard Pérez Casado el 12 de novembre de 1987, sobre un solar on s'havia previst la construcció d'una església, però acabà destinant-se a mercat després de la mobilització popular, promoguda per l'associació de veïns de Torrefiel, reclamant a l'Ajuntament aquest canvi de plans.

## Referències

* ↑ «El mercado de Torrefiel celebra su 25 aniversario marcado por los recortes». Levante-EMV, 31-10-2012 [Consulta: 21 desembre 2015].
* ↑ Veres, Paco «Una reivindicación vecinal obligó a construir el mercado de Torrefiel que cumple 25 años». Valencia Noticias, 30-10-2012 [Consulta: 21 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Informació sobre el mercat en la web de l'Ajuntament de València
* Web oficial Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine.
# Pont romànic de Caldes

El Pont romànic de Caldes és una obra de Caldes de Montbui (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

El pont consta de dos arcs de mig punt d'amplades diferents, recolzats en un pilar central i dos estreps laterals que l'enllacen amb els marges de la riera. L'arc més gran, a mà esquerra mirant aigües amunt, és el que salva el pas de l'aigua. L'arc de la dreta és de dimensions més reduïdes i està situat en un replà rocós en una cota més elevada respecte al nivell del llit de la riera. Damunt del pilar central, entre els dos arcs hi ha una obertura coronada amb un petit arc de mig punt que actua d'arc de descàrrega al mateix temps que dona esveltesa i redueix la resistència del pont al pas de l'aigua en cas de grans cabals. A l'estrep esquerre es pot observar la rebranca d'una altra possible obertura d'aquest tipus.
El traçat del pont és recte i s'eixampla en els extrems on conflueix amb els marges. La calçada és de doble pendent, del tipus d'esquena d'ase, amb el punt més alt situat sobre l'eix de l'arc més gran. Les dovelles dels angles exteriors dels arcs són fetes amb carreus perfectament carejats per les dues cares vistes.
L'intradós és fet amb pedres i disposades en plec de llibre. El pilar central té adossat per la part d'aigües amunt el tallamar amb el qual forma un sol cos monolític amb carreus ben escairats i uniformes. En la volta d'arc gran són encara visibles els forats emprats per a sostenir la cintra de fusta. L'aparell dels paraments dels carcanyols és fet amb pedres de paredat disposades en filades horitzontals força regulars.
Per tal de fer el pont més ample es va col·locar a sobre d'aquest una estructura feta de maó. Uns arcs rebaixats es recolzen directament sobre el pont antic i, a sobre d'aquest, es col·loca l'estructura més ample que a la part superior és recte i permet el trànsit rodat.

## Història

La documentació més antiga del pont data de l'any 1226. El pont es pot inscriure dins el grup de construccions civils realitzades durant el segle xiii amb modificacions i reconstruccions posteriors (segle xvi, XVII i XIX) que aprofiten la situació i les estructures del pont anterior, segurament romà. D'aquest últim sols queden restes de les bases dels pilars.
Se situa al final del carrer del Pont, prop de l'antic portal del mateix nom. Aquest era una de les entrades importants de la ciutat emmurallada medieval. La seva missió era la de salvar el fort desnivell de la riera de Caldes, donant continuïtat al camí, que anava de Caldes a Sentmenat. En època medieval fou molt transitat, ja que el camí comunicava Caldes amb poblacions tant importants com Martorell, passant per Sabadell i Ègara.
El camí ha caigut en desús, però el pont segueix comunicant els dos costats de la riera i permetent l'expansió de la població per l'altra banda, on hi ha una zona residencial i la zona escolar i esportiva de Caldes.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Pont de Caldes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].
# Tithoniae Fossae

Tithoniae Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -0.5 ° de latitud N i 283.63 ° de longitud E. Fa 838 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1982 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Tithoniae Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Rima Marius

Rima Marius és una estructura geològica del tipus rima a la superfície de la Lluna, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 17.85 ° de latitud N i -47.78 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 283.54 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1964 i fa referència al proper cràter Marius.

## Referències

* ↑ "Rima Marius". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Arthur, D. W. G. i altres. Communications of the Lunar and Planetary Laboratory. The System of Lunar Craters, Quadrants I, II, III, IV. vol. 2, no. 30, 1963: vol. 3, no. 40, 1964: vol. 3, no. 50, 1965: vol. 5, no. 70, 1966..
# Catalina Moner i Mora

Catalina Moner i Mora (Palma, 1957) és una historiadora mallorquina especialitzada en història contemporània de Mallorca.
Moner es doctorà el 2009 en Humanitats i Ciències socials per la Universitat de les Illes Balears (UIB). Component del Grup d’Estudis de la Cultura, la Societat i la Política al Món Contemporani, és professora associada de la UIB de Metodologia i Recursos a la Didàctica de les Ciències Socials al màster universitari de formació del professorat. Ha exercit de professora d'educació secundària de Geografia i Història i d'inspectora d'educació. Ha publicat estudis sobre Emili Darder (1895-1937) —el darrer batle republicà de Palma, afusellat el 24 de febrer de 1937 per les tropes franquistes— i el seu context, la cultura a l'època contemporània, la didàctica de les ciències socials i l'organització i la gestió escolar. També ha publicat un llibre sobre Gabriel Alomar (1873-1941).
El 2011 fou guardonada amb el premi Emili Darder dels Premis 31 de Desembre de l'Obra Cultural Balear (OCB).

## Obra

* Emili Darder Cànaves (1895-1937): vida i martiri. Mallorca: Miquel Font (2007).
* Emili Darder Cànaves (1895-1937): metge i polític, víctima de la repressió franquista. Illes Balears: Fundació Emili Darder (2012).
* Gabriel Alomar. Pedagog, publicista, escriptor, poeta i polític. Mallorca: Illa Edicions (2017).

## Referències

* ↑ «Grup d’Estudis de la Cultura, la Societat i la Política al Món Contemporani». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Moner Mora, Catalina». Cronicó de Mallorca. [Consulta: 25 desembre 2024].
* ↑ Una Nit de la Cultura fortament reivindicativa
# Puig Rodó (Moià)

El Puig Rodó és una muntanya de 1.055,9 metres d'altitud del terme municipal de Moià, a la comarca del Moianès, i és el cim més alt del municipi. És a prop del termenal amb l'Estany.
Està situat a la zona de més al nord del terme municipal, a ponent de Garfís i a llevant de la Casa Nova de l'Heura, a l'esquerra de la capçalera de la Riera de Postius, a ponent de l'extrem meridional del Serrat de Garfís i a l'extrem nord-oriental del Serrat Bover. A prop seu, en el vessant sud-oriental del puig, es troba el Dolmen de Puig Rodó, restaurat el 2016. En el seu vessant nord-est s'estén la Baga de Garfís i, a ponent, la Baga de Comes, amb el Pla de l'Àliga al capdamunt. Queda a prop i al sud-oest del Collet de Cantallops. Les roures de roure martinenc i les pinedes de pi roig dominen els voltants d'aquest turó, mentre que en el seu vessant septentrional hi dominen les plantacions de pins (pinassa i pinastre) fetes al voltant dels anys 60 del segle xx.
Al cim podem trobar-hi el vèrtex geodèsic 288104001.

## Determinació de la longitud del metre

Aquest cim va formar part de la colla de vèrtexs on es van prendre dades i s'hi van fer triangulacions, a finals del Segle XVIII, per mesurar amb precisió el meridià terrestre que passa per Dunkerque, París i Barcelona. Això va permetre determinar la longitud del metre. L'any 2019, en el marc d'una trobada de les societats de matemàtiques de parla catalana, es va col·locar una placa commemorativa en el vèrtex geodèsic recordant tal efemèride.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Mapes de patrimoni cultural». Diputació de Barcelona. [Consulta: 9 abril 2023].
* ↑ «Puig Rodó (Moià)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Puig Rodó (Moià)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Restauració del dòlmen de Puig Rodó». Ajuntament de Moià, 21-11-2016. [Consulta: setembre 2019].
* ↑ «Mapes de patrimoni cultural». Diputació de Barcelona. [Consulta: 9 abril 2023].
* ↑ Moreu-Rey, Enric. El naixement del metre. Mallorca: Raixa, 1956.
* ↑ «Trobada de Societats de Matemàtiques de parla Catalana». Associació d'ensenyants de matemàtiques de les comarques gironines. [Consulta: 9 abril 2023].

## Enllaços externs

* El Puig Rodó, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Comtat de Laon

El comtat de Laon fou una jurisdicció feudal de França formada pel territori entorn de Laon anomenat Laonnois.

## Llista de comtes

* Emili, suposat comte de Laon, casat amb Celina (-† vers 458), pare de l'arquebisbe de Reims sant Remigi (459-† 533).
* Bercari de Laon, comte el 650
* Cariveu o Hervé, comte de Laon entre 680 i 692, suposat avi de Caribert de Laon.
* Caribert de Laon o Heribert (abans de 696 -† abril de 747) suposadament casat amb Gisela de Laon i pare de Berta del Gran Peu (maig 726 -†12 de juliol 783).
* Bernat, comte a Laon, esmentat el 877-878, fill del herbertià Pipí comte au nord del Sena
* Adalelm de Laon (?- † 891), probablement fill de Robert III comte d'Hesbaye i de Wormsgau i, per tant, probablement germà de Robert el Fort († 866), marquès de Nèustria. Conseller de Lluís II de França en 877
* Gautier de Laon, fill, executat el 892
* Roger I de Laon (vers 867-† 926) casat amb Heilwida de Friül.
* Roger II de Laon (després de 890 -† 942) fill del precedent i d'Helwide, desposseït el 928 del comtat de Laon per Herbert II de Vermandois.
* Herbert II de Vermandois, va haver de cedir el comtat i la vila de Laon a Raül el 931 i la ciutadella el 938.
A partir del 931 el Laonnois va quedar incorporat als dominis de la corona.

## Enllaços externs

* Comtes del nord de França
# Casa al passeig del Remei, 16 (Caldes de Montbui)

La Casa al passeig del Remei, 16 és una casa modernista de Caldes de Montbui (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres de crugia molt estreta, originàriament unifamiliar, de planta baixa i un pis. L'estructura de l'edifici és la tradicional de parets de càrrega i forjats de bigues de fusta.
La façana ordena la disposició i el tipus de forats segons dos eixos verticals. Aquests eixos no es disposen de manera simètrica sinó que es desplacen a l'esquerra respecte el centre de la façana. Els forats són de proporcions verticals. La façana presenta una component horitzontal important, degut a la posició central de la balconera a manera de balustrada que relliga els dos forats de la primera planta i els remats decoratius de ceràmica que formen unes franges compositives tant en la primera planta com a la planta baixa. El remat superior es produeix mitjançant una barana d'obra corbada. Els acabats de la façana són estucats i presenten en planta baixa un especejament, imitant carreus de pedra. La coberta és a dues vessants de teula àrab i queda amagada pel remat o barana corbada.
Es pot destacar els elements arquitectònics individuals que componen la façana, principalment els remats i motius decoratius de ceràmica que formen una sèrie de franges compositives molt singulars que marquen unes traces divisòries horitzontals; el remat de l'edifici format per una espècie de frontó circular; i els petits detalls de ferro forjat de la porta i de la finestra de la planta baixa. Cal destacar en el seu interior el paviment original de peces de ceràmica de colors.

## Història

La casa és d'inicis d'aquest segle. Com totes les de la zona, eren cases pels treballadors de la fàbrica que hi ha just al costat. Se situa al passeig del Remei, construït cap a 1860. Les edificacions del passeig es realitzaren principalment a finals del segle xix i principis del XX. Posteriorment s'han dut a terme modificacions, sobretot en l'interior dels habitatges, però no han fet desmerèixer gaire la imatge del conjunt urbà.
L'arquitectura és força homogènia, sobretot amb la tipologia de cases unifamiliars entre mitgeres. Les alçades són principalment de dues i tres plantes. És un dels espais urbans més peculiars i representatius de la vila de Caldes, amb unes característiques molt pròpies. A la banda de llevant del carrer se situaven les cases dels treballadors de la fàbrica, més petites i de crugia molt estreta. A la banda de ponent se situaven les cases d'estiueig, aquestes tenien unes dimensions i una crugia més grans.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Casa al passeig del Remei, 16». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].
# Tractus Fossae

Tractus Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 29.29 ° de latitud N i 260.67 ° de longitud E. Fa 403.06 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1988 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Tractus Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Codex Laurentianus plut. 90.125

El Codex Laurentianus plut. 90.125, conegut també amb el nom de Gaddiano, és un còdex realitzat en la dècada dels 40 del segle XIV per Francesco di Ser Nardo da Barberino que conté La Divina Comèdia de Dante Alighieri.

## Història

Realitzat per Francesco di Ser Nardo da Barberino en els anys 40 del segle xiv (va ser completat l'any 1347), el còdex és un dels més antics que mostren La Divina Comèdia. A més d'incloure l'obra dantesca, el manuscrit conté també la Consolació de la filosofia d'Alberto della Piagentina da Boeci. Pel que fa a la secció que mostra La Comèdia, el còdex no contenia la part inicial dels tres Càntics, així doncs aquestes parts van haver de ser afegides al document a partir d'altres còdexs. El Codex Laurentianus 90.125 és també anomenat Gaddiano en tant que, abans de formar part de la Biblioteca Laurenziana, pertanyia a la noble família florentina dels Gaddi.

## Descripció

Pel que fa a la seva descripció, el còdex consta de 101 fulls que mesuren 37,5 x 27,5 centímetres i, com ja s'ha dit, conté un còdex sense cap de la Comèdia i un de la Consolació de la filosofia. Originalment s'havia de completar amb miniatures com el Trivulziano Codex 1080, i les lletres majúscules de cada cant són decorats alternativament de vermell i de blau. La parte de la Comèdia presenta escriptura bastarda de base cancelleresca.

## Referències

* 1 2 3 4 «Codice Laurenziano Pluteo 90 sup. 125 / Gaddiano 90 sup. 125». Dante Online. [Consulta: 15 agost 2018].
* ↑ Francesco di Ser Nardo. Istituto dell'Enciclopedia Italiana, 1970. Francesco di Ser Nardo [Consulta: 15 agost 2018].
* ↑ «Codice Laurenziano Pluteo 90 sup. 125 / Gaddiano 90 sup. 125». Dante Online. [Consulta: 15 agost 2018].
* ↑ «Alberto della Piagentina - Della filosofica consolazione». Tradizione della letteratura italiana online. Arxivat de l'original el 16 agost 2018. [Consulta: 15 agost 2018].
# Edifici al carrer Hostalric, 6 (Caldes de Montbui)

Edifici al carrer Hostalric, 6 és una casa de Caldes de Montbui (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de planta baixa i dos pisos amb la coberta a doble vessant de teula àrab. Hi ha un ordre en la disposició de les obertures en la façana les quals estan disposades en tres eixos verticals. A la primera planta hi ha dos balcons amb els brancals i la llinda de carreus de pedra. La façana està arrebossada i queda rematada per un ràfec pla de formigó.

## Referències

* ↑ «Edifici al carrer Hostalric, 6». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].
# Coprates Chasma

Coprates Chasma és una estructura geològica del tipus chasma a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -10.32 ° de latitud N i 307.44 ° de longitud E. Fa 958.31 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1973 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Coprates Chasma". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.