OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# The ring 2

The ring 2 (títol original en anglès: The Ring Two) és una pel·lícula estatunidenca-japonesa de 2005 dirigida per Hideo Nakata. Ha estat doblada al català.

## Argument

Sis mesos després dels esdeveniments del primer Ring, Rachel i el seu fill han fugit de Seattle i s'han refugiat al tranquil llogarret d'Astoria. Mentre que pensaven haver acabat amb els horrors de Samara, el vídeo casset reapareix.

## Repartiment

* Naomi Watts: Rachel Keller
* David Dorfman: Aidan Keller
* Daveigh Chase: Samara Morgan
* Simon Baker: Max Rourke
* Elizabeth Perkins: Emma Temple
* Gary Cole: Martin Savidge
* Sissy Spacek: Evelyn
* Emily VanCamp: Emily
* Kelly Stables: Evil Samara Morgan
* Shannon Cochran: Anna Morgan (no surt als crèdits)

## Vegeu també
### Trilogia original

* 1998: Ring, de Hideo Nakata
* 1998: Rasen, de Jôji Iida (continuació desaprovada)
* 1999: Ring 2, de Hideo Nakata
* 2000: Ring Ø: Birthday, de Norio Tsuruta

### Remakes

* 1999: Ring Virus, de Kim Dong-bin
* 2002:The Ring, de Gore Verbinski

### Televisió

* 1995: Ring: Kanzenban, de Chisui Takigawa
* 1999: Ring: The Final Chapter, Yoshihito Fukumoto (sèrie de televisió en 12 episodis)
* 1999: Rasen, de Takao Kinoshita i Hiroshi Nishitani (sèrie de televisió en 13 episodis)

## Referències

* ↑ «The ring 2». ÉsAdir.cat. [Consulta: 31 maig 2022].
* ↑ «'The Ring Two': Still Afraid of That Video and Fatal Career Missteps» (en anglès). NYTimes.com. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Cannabàcies

Les cannabàcies (Cannabaceae) són una família de plantes angiospermes de l'ordre de les rosals (Rosales), dins del clade de les fàbides, un subclade de les ròsides. Conté més d'un centenar d'espècies, agrupades en 10 gèneres. És una família cosmopolita, present a tots els continents que, a més del cànem (Cannabis sativa) amb els seus diferents fenotips amb o sense substàncies psicoactives, inclou d'altres de ben conegudes com el lledoner (Celtis australis), el llúpol (Humulus lupulus).

## Descripció

Són arbres, lianes o plantes herbàcies. Les fulles acostumen a ser compostes i palmades o lobulades i a disposar-se de manera oposada o en espiral. Sovint són plantes dioiques, les flors femenines acostumen a tenir un estil amb varis estigmes. El fruit és un aqueni o una sàmara.

## Taxonomia

Aquesta família va ser publicada per primer cop l'any 1820, sota el nom de Cannabinae, a l'obra Техно-ботанический словарь на латинском и российском языках (Diccionari tecno-botànic en llatí i rus) pel botànic rus Ivan Martinov (1771-1833).

### Gèneres

Dins d'aquesta família es reconeixen els 10 gèneres següents:
* Aphananthe Planch.
* Cannabis L.
* Celtis L.
* Chaetachme Planch.
* Gironniera Gaudich.
* Humulus L.
* Lozanella Greenm.
* Pteroceltis Maxim.
* Sparrea Hunz. & Dottori
* Trema Lour.

## Referències

* ↑ Byng et alii., 2016, p. 16.
* ↑ Byng et alii., 2016, p. 3.
* 1 2 «CANNABACEAE Martynov,» (en anglès). Angiosperm Phylogeny Website, version 14, 01-07-2017. [Consulta: 23 abril 2024].
* ↑ «Cannabaceae» (en anglès). Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica, Inc.. [Consulta: 23 abril 2024].
* 1 2 «Cannabaceae» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 23 abril 2024].
* ↑ «Cannabaceae Martinov» (en anglès). International Plant Names Index, The Royal Botanic Gardens, Kew, Harvard University Herbaria & Libraries and Australian National Botanic Gardens. [Consulta: 25 abril 2024].
* ↑ Martinov, 1820, p. 99.

## Bibliografia

* Martinov, Ivan. Техно-ботанический словарь на латинском и российском языках (en rus i llatí), 1820.
# Chan Vathanaka

Chan Vathanaka (khmer: ចាន់ វឌ្ឍនាកា) (Kampot Province, 23 de gener de 1994), khmer: ចាន់ វឌ្ឍនាកា AFI [can ʋɔətʰanaːkaː], simplement conegut com a CV11, és un futbolista cambodjà. Ha disputat 39 partits amb la selecció de Cambodja.

## Estadístiques

Selecció de Cambodja :
| Anys | Partits | Gols |
| 2013 | 2 | 0 |
| 2014 | 6 | 2 |
| 2015 | 6 | 2 |
| 2016 | 14 | 6 |
| 2017 | 9 | 3 |
| 2018 | 2 | 1 |
| Total | 39 | 14 |

## Referències

* ↑ National Football Teams

## Enllaços externs

* Chan Vathanaka, Fitxa a Soccerway
* Perfil a la J. League (japonès)
* Perfil al Fujieda MYFC (japonès)
* Vathanaka a mondedufoot (francès)
# Circle Line (desambiguació)

«Circle Line» té aquests significats:
* Circle Line (Londres), línia de ferrocarril de trànsit ràpid del Metro de Londres.
* Circle Line (Singapur), una de les sis línies del metro de Singapur.
# Hores d'Isabel Estuard

Les Hores d'Isabel Estuard, duquessa de Bretanya (MS 62), és un llibre d'hores il·luminat que es va fer a Angers entre el 1417 i el 1418 o abans del 1431 (hi ha dues teories contraposades sobre el seu encàrrec), al taller del Mestre Rohan, tot i que hi col·laboraren altres mestres, inclòs el mestre de Giac i el mestre de la Mare de Déu.
El manuscrit segueix la litúrgia de les Hores de París i està escrit en llatí. Fa 24,8 cm per 17,8 cm i té 234 folis. Conté or, tinta i pintura al tremp. El va adquirir Richard Fitzwilliam el 1808, que el va llegar al Museu Fitzwilliam de Cambridge després de la seua mort, el 1816.
El van fer per a Violant de la Corona Catalanoaragonesa (1380-1442), duquessa d'Anjou; duu, però, el nom d'Isabel Estuard, que en fou una de les primeres propietàries i hi va fer afegir l'escut d'armes de la seua família. Violant era coneguda per la seua intel·ligència i perspicàcia política, i fou mecenes de les arts; encarregà cap al 1400-1414 la construcció de la capella de Joan Baptista al castell d'Angers. Posseïa el llibre d'hores Belles hores de Jean de France, duc de Berry, i el posà a disposició del mestre Rohan mentre treballava en aquest llibre, que probablement estava destinat a la seua filla, també anomenada Violant (1412-40), amb motiu del seu matrimoni amb Francesc I, duc de Bretanya.
* Ofici de Difunts
* La Visitació
* Marededeu i Infant
* Crist

## Referències

* ↑ Booton, Diane. Manuscripts, Market and the Transition to Print in Late Medieval Brittany. Routledge, 2010. ISBN 978-0-7546-6623-3.
# Real (residència)

Durant el temps del Xarq al-Àndalus un real (de l'àrab رِيَاض, riyāḍ) era una espècie d'hort o jardí, amb alguna mena d'edificació com a residència d'esplai, que solien pertànyer als un membres de l'oligarquia urbana andalusina, situats al voltant de les ciutats o alqueries grans. En aquest sentit, també s'emprava en altres zones d'Al-Àndalus la paraula almúnia. Segons Carme Barceló, un exemple seria el Palau del Real de València, tot i que el terme real continua dins el català com a arabisme, present en molts topònims com ara el Secar de la Real a Palma, el Real de Montroi i el Real de Gandia, o el mateix Pla del Real a València. És molt comú confondre la seua etimologia amb un derivat de reial o referent al rei, cosa que es fa més explícita en el cas del Palau del Real per ser aquest residència reial.

## Referències

Viccionari
* ↑ Barceló, Carme (2011): Àrab i català: Contactes i contrastos, Valencia / Barcelona: Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana / Publicacions de l'Abadia del Montserrat, 2011, pp. 86-87.
* ↑ Navarro Palazón, Julio; Jiménez Castillo, Pedro. Casas y palacios de al-Andalus. Siglos XII-XIII. Legado Andalusí, 1995. ISBN 978-84-7782-342-1.
* ↑ «Etimología de Real» (en castellà). Diccionario Etimológico Castellano en Línea. Arxivat de l'original el 2022-05-26. [Consulta: 10 desembre 2022].
# Unió de Forces de Dreta

La Unió de Forces de Dreta (en rus: Союз правых сил; СПС; Soyuz pravykh sil, SPS), és un moviment polític liberal-conservador de Rússia, fundat inicialment com a coalició electoral el 1999 i liderada per personalitats com Anatoli Txubais, Boris Nemtsov, Serguei Kirienko i Yegor Gaidar. Malgrat es va dissoldre el 2008, el SPS es va tornar a registrar al 2012 com a organització pública amb el nom Moviment de la Unió de Forces de Dreta.

## Història

El SPS es va establir l'any 1999, després d'una fusió de diversos partits liberals, incloent-hi l'Elecció Democràtica de Rússia, amb l'objectiu de presentar-se a les eleccions legislatives del mateix any. Així, va obtenir el 8,6% dels vots i 32 escons a la Duma estatal. Tot i haver donat suport oficial a la candidatura de Vladímir Putin al 2000, molts membres i dirigents del partit van donar suport a l'opositor Grigori Yavlinsky. Més endavant, amb el lideratge de Boris Nemtsov, adoptarien una postura més bel·ligerant amb el govern, criticant l'autoritarisme i la reducció de llibertats polítiques i d'expressió.
Malgrat aquest gir, per a les eleccions legislatives de 2003 van perdre tota representació parlamentària al no arribar al llindar del 5%, obtenint només 3 escons per mètode uninominal, que acabarien dins de la facció governant Rússia Unida. El president Boris Nemtsov va admetre la derrota i daltabaix electoral, dimitint al gener de 2004. El partit, després de negociar infructuosament una coalició amb Iàbloko, es va presentar en solitari a les eleccions de 2007, les quals van ser un desastre major que les anteriors, sense obtenir cap representació.
En aquest context, l'1 d'octubre de 2008, el consell polític federal del partit va votar per dissoldre'l a favor del nou partit Causa Justa. Pocs anys després, però, antics militants i dirigents del SPS van decidir refundar el partit, fent-ho efectiu al 2012.

## Resultats electorals
### Eleccions presidencials

| Any | Candidat | 1a volta | 1a volta | 2a volta | 2a volta | Resultat |
| Any | Candidat | Vots | % | Vots | % | Resultat |
| 2000 | Suport a Vladímir Putin | 39,740,434 | 52.94 | N/A | N/A | 1 Electe |
| 2004 | Irina Khakamada | 2,671,313 | 3.84 | N/A | N/A | 2 Derrota |
| 2008 | Boris Nemtsov | Retirat, donant suport a Kasyanov | Retirat, donant suport a Kasyanov | Retirat, donant suport a Kasyanov | Retirat, donant suport a Kasyanov | Retirat, donant suport a Kasyanov |

### State Duma

| Any | Líder | Resultats | Resultats | Resultats | Resultats | Pos. |
| Any | Líder | Vots | % | Escons | +/– | Pos. |
| 1999 | Sergey Kiriyenko | 5,677,247 | 8.52 | 29 / 450 | Nou | 4t |
| 2003 | Boris Nemtsov | 6,944,322 | 3.97 | 3 / 450 | 26 | 6è |
| 2007 | Nikita Belykh | 2,408,535 | 0.96 | 0 / 450 | 3 | 8è |

## Referències

* ↑ «Parties and Elections in Europe», 09-04-2009. Arxivat de l'original el 2011-08-24. [Consulta: 26 febrer 2024].
* ↑ «Партия СПС объявила о самороспуске» (en rus), 02-10-2008. [Consulta: 26 febrer 2024].
# Alessandro Leardini

Alessandro Leardini (vers a principis del segle XVII a Urbino), fou un compositor italià.
Hi ha molt poques referències envers aquest compositor. Se sap que treballà entre 1643-1652 a les ciutats d'Urbino i Mantua.

## Vida i treball

* La finta savia (lletra, Giulio Strozzi), drama (1. gen. 1643 Venècia, Teatre SS. Giovanni e Paolo), juntament amb Laurenzi, Ferrari (escenes 1, 2, 8, 9, de l'acte III), G. B. Crivelli, T. Merula, V. Tozzi (de Leardini). només 2 Intermezzo)
* Argiope (N. N. i Giovanni Battista Fusconi), faula musical (29 de desembre de 1648 divendres, Teatre SS. Giovanni e Paolo)
* Psique (Diamante Gabrielli), tragicomèdia (1649 Màntua)
* Introducció al ballet dels dotze Caesars Augusti (Angelo Tarachia) (1615 Màntua)
* Festival de Barreres (Pio Enea degli Obizzi), Turnier (febrer de 1652 Màntua, Teatro Grande)

## Referències

* 1 2 https://operone.de/komponist/alessandro-leardini/
# Alfred George Robyn

Alfred george robyn (Saint Louis (Missouri), 29 abril, 1860 – Nova York, 18 d'octubre, 1935), era un compositor estatunidenc, educador musical, director, organista i pianista. Era fill de l'emigrant William Robyn (1814-1905) d'Emmerik, també compositor, professor de música i director d'orquestra. Alfred George Robyn va utilitzar els pseudònims per a determinades obres: A. G. Nybor i Sixteenth Streat.ç

## Biografia

Robyn va rebre les seves primeres lliçons de música del seu pare William Robyn. Als onze anys esdevingué organista de l'església de St. John de Saint Louis (Missouri). Posteriorment també va exercir com a organista a l'església presbiteriana de Grand Avenue, a l'església del Temple Israel i a l'església de la Santa Comunió. També va ser organista de l'església de Sant Miquel, l'església de l'Anunciació i l'església de la Immaculada Concepció.
Com a pianista solista, va fer una gira de concerts pels Estats Units amb la "Emma Abbott Concert Company" el 1878. Robyn va ser directora del Teatre Olímpic de Saint Louis (Missouri) i va dirigir, entre altres coses, l'estrena de l'òpera satírica "L'Afr me; or, The Tale of a Dark Continent" de Wayman C. McCreery, basada en un llibret de William Schuyler. També va ensenyar música a les escoles públiques de Saint Louis, Missouri durant aproximadament 25 anys. També va ser professor al Conservatori de Música de Strassberger.
De 1891 a 1893 va ser pianista del "Beethoven Trio Club" de Saint Louis, Missouri. De 1894 a 1902 va ser director de l'orquestra de l'Apollo Club. El 1910 es va traslladar a Brooklyn i va succeir a Clarence Eddy com a organista a l'Església Congregacional de Tornpkins Avenue a Brooklyn. El 1912 va tornar a Saint Louis i va esdevenir organista de l'església metodista de Sant Andreu. Durant aquest temps també va ser director de la "Marion English Opera Company" a Saint Louis i instructor de l'Oficina de Veterans dels Estats Units. El 1909 va ser nomenat doctor honoris causa de la Saint Louis University (SLU) de Saint Louis (Missouri).
El 1910 va tornar a marxar a Nova York i s'hi va quedar fins a la seva mort.
Com a compositor és autor d'aproximadament 300 obres de diversos gèneres, teatre musical (òperes, 28 operetes), obres per a orquestra, banda de concerts, cors, música vocal, música sacra i música de cambra. Va ser membre de la Societe des Beaux Arts de París.

## Composicions

Per la seva llarga llista de composicions, aneu al seu arxiu de la Viquipèdia neerlandesa.

## Referències

* 1 2 https://adp.library.ucsb.edu/index.php/mastertalent/detail/109465/Robyn_Alfred_G
# Sant Romà d'Estanya

L'església de Sant Romà d'Estanya està situada de l'entitat de població d'Estanya, al municipi de Benavarri a la Baixa Ribagorça oriental. El 1066 va ser vinculada a Sant Pere d'Àger. És el temple parroquial i va ser construït a segle xvi des de 1586 en estil renaixentista popular.

## Referències

* ↑ Chesé Lapeña, Ramon. Col·lecció diplomàtica de Sant Pere d'Àger fins 1198 (pdf). Volum I. Barcelona/Lleida: Fundació Noguera / Pagès editors, 2011. ISBN 978-84-9975-118-4. Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine.
* ↑ Fort i Olivella, Joan «Les esglésies dedicades a Sant Andreau i a Sant Romà a les terres catalanes» (pdf). Societat Onomàstica, 106-107, pàg. 68-90. Arxivat de l'original el 2016-02-24 [Consulta: 17 febrer 2016].
# Francis Jordane

Francis Jordane (Arles, 29 de març de 1946) és un entrenador de bàsquet nord-català, que ha estat entrenador de la Selecció de bàsquet de França de 1988 a 1993. Es graduà com a professor d'esport a la Universitat de Tolosa de Llenguadoc i va començar com a conseller tècnic d'esports als departaments de l'Alt Rin i Baix Rin, i entrenà a diversos equips alsacians, entre ells l'Strasbourg IG de 1971 a 1982. <De 1982 a 1986 treballà al consell regional del Llenguadoc Rosselló i de 1088 a 1993 va entrenar la selecció francesa-
De 1993 a 1998 fou encarregat nacional de la formació de quadres tècnics i de 1998 a 2006 fou director municipal de joventut i esports de Montpeller. En 2000-2001 fou entrenador de la Selecció de bàsquet de Tunísia. En 2009 fou entrenador de la Selecció de bàsquet del Marroc. En 2010-2011 va entrenar l'equip femení Bàsquet Català Perpinyà Mediterrani.

## Obres

* Jordane, Francis; Martin, Josep. Basket performance. Amphora (Editions), 13 de juliol de 2001, p. 310. ISBN 2-85180-282-8.

## Referències

* ↑ Souvenirs d'Euro : Francis Jordane : « Ma vie a basculé après les championnats d'Europe de 1993 » Arxivat 2018-10-22 a Wayback Machine., basketretro.fr
* ↑ Francis Jordane, le pionnier al web del Strasbourg IG
* ↑ Entretien avec Francis Jordane, entraineur de l'équipe nationale de Basket : Objectif : mise en place d'un Cinq marocain solide, libe.ma
* ↑ Francis Jordane dit tout l'Independant, 14 d'abril de 2011
* ↑ «Francis Jordane sur le départ» (en francès). LIndependant.fr, 13-04-2011. [Consulta: 16 maig 2018].
* ↑ ARLES-sur-TECH : La Trobada Basket a su rassembler, ouillade.eu, 26 de març de 2013
# Soddyita

La soddyita és un mineral de la classe dels nesosilicats. Va ser descoberta l'any 1922 en una mina de la província de Katanga (República Democràtica del Congo), sent nomenada així en honor de Frederick Soddy, radioquímic anglès.

## Característiques químiques

És un uranil-silicat hidratat, o nesosilicat d'urani.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la soddyita pertany a «09.AK: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats), uranil nesosilicats i polisilicats» juntament amb els següents minerals: cuprosklodowskita, oursinita, sklodowskita, boltwoodita, kasolita, natroboltwoodita, uranofana-β, uranofana, swamboïta, haiweeïta, metahaiweeïta, ranquilita, weeksita, coutinhoïta, ursilita, magnioursilita, calcioursilita i uranosilita.

## Formació i jaciments

Apareix barrejat amb curita a la zona d'oxidació dels jaciments de minerals de l'urani, format per alteració de la uraninita.
Sol trobar-se associat a altres minerals com: curita, uraninita, kasolita, sklodowskita, uranofana o torbernita.

## Usos

És extret en les mines com a mena de l'estratègic urani. Per la seva forta radioactivitat, ha de ser manipulat i emmagatzemat amb els protocols adequats.

## Referències

* ↑ Schoep, A., 1922.
* Soddyita, mindat.org.
* Soddyita, webmineral.com.
* Manual de soddyita, Mineral Data Publishing.
# Caecilia occidentalis

Caecilia occidentalis és una espècie d'amfibi de la família Caeciliidae endèmica de Colòmbia que habita en montans humits tropicals o subtropicals, plantacions, jardins rurals, àrees urbanes i zones prèviament boscoses ara molt degradades.

## Referències

* ↑ «Caecilia occidentalis Taylor, 1968» (en castellà). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ «AmphibiaWeb - Caecilia occidentalis» (en anglès). [Consulta: 25 octubre 2024].
* ↑ «Amphibian Species of the World 6.2, an Online Reference - Caecilia occidentalis Taylor, 1968» (en anglès). American Museum of Natural History. [Consulta: 24 octubre 2025].
* ↑ «Caecilia occidentalis: IUCN SSC Amphibian Specialist Group: The IUCN Red List of Threatened Species 2019: e.T59522A49354812» (en anglès). IUCN Red List, 10-02-2019. DOI: 10.2305/iucn.uk.2019-3.rlts.t59522a49354812.en.
# Monitoratge

* Ciència i tecnologia:
** Biomonitoratge, de compostos tòxics químics, elements o els seus metabòlits, en substàncies biològiques
** Monitoratge de deformació, mesurament i seguiment de l'alteració en la forma o les dimensions d'un objecte com a resultat de les tensions
** Monitoratge d'energia i focalització, tècnica d'eficiència energètica
* Medicina:
** Monitoratge (medicina), l'observació d'una malaltia, afecció o un o diversos paràmetres mèdics a través del temps
** Monitoratge en assaigs clínics, la supervisió i els esforços administratius que supervisen la salut d'un participant durant un assaig clínic
** Monitoratge del nadó, vegeu intèrfon de vigilància
** Monitoratge del ritme cardíac, vegeu pulsímetre
** Monitoratge neurofisiològic intraoperatori
* Monitoratge fetal en el part
* Informàtica:
** Monitorar el rendiment d'aplicacions, seguiment i gestió del rendiment i la disponibilitat de les aplicacions de programari
** Monitoratge de transaccions de negocis, la gestió de tecnologia de la informació des d'una perspectiva de transacció comercial
** Monitoratge (informàtica), sistemes que monitoren constantment una xarxa informàtica per als components lents o que fallen, i que ho notifiquen a l'administrador de la xarxa
** Monitoratge de pàgina web, procés de proves i verificació on els usuaris finals poden interactuar amb una pàgina web o una aplicació web com s'esperaria que ho fessin.
** Monitoratge al núvol, servei de monitoratge que utilitza la informàtica al núvol.
* En temes socials:
** Monitoratge electoral, l'observació d'una elecció per una o més parts independents
** Servei de monitoratge de mitjans, proporciona als clients les còpies de contingut dels mitjans de comunicació que siguin d'interès específic
** Monitoratge o vigilància, observació de la conducta o comunicacions de persones o grups
** Monitoratge (psicologia)
# Sant Salvador de Puigsec

Sant Salvador de Puigsec és una capella amb elements romànics i gòtics de Lladurs (Solsonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Restes d'una capella aïllada situada al serrat de Puigsec, al costat de la masia del mateix nom, també en runes, al poble de Lladurs. La capella envoltada de bosc és de difícil visibilitat i accés. Consta d'una sola nau de planta rectangular amb absis semicircular. Tot i que manté en part l'estructura original es troba en estat de runa, alguns trams de mur i la coberta de la nau estan ensorrats i l'interior, envaït per la vegetació, presenta restes d'arrebossat. El parament està bastit de pedres ben tallades disposades en filades regulars i unides amb morter. S'hi accedeix des de la façana lateral per un portal de mig punt adovellat amb brancals de carreus. Destaca l'arc apuntat de l'absis amb dovelles i brancals de grans blocs de pedra escairada.

## Història

La capella podria ser del segle XII amb reformes posteriors, tot i que no hi ha referències documentals medievals. Es coneix que va estar oberta al culte públic a mitjans del segle xix.

## Referències

* 1 2 «Sant Salvador de Puigsec». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 agost 2021].
# Eriçó (desambiguació)

«Eriçó» té aquests significats:
Zoologia:
* Eriçó Erinaceinae, petits mamífers recoberts de punxes.
* Eriçó comú, Erinaceus europaeus.
* Eriçó de mar, Echinoidea, una classe dels equinoderms.
Botànica:
* Eriçó (Erinacea anthyllis), espècie de la família de les fabàcies.
* Eriçó (Vella spinosa), espècie de la família de les brassicàcies.
* Eriçó (Launaea lanifera), espècie de la família de les asteràcies.
* Eriçó (Rebutia), gènere de la família de les cactàcies.
* Eriçó groc (Echinospartum horridum), espècie de la família de les fabàcies.
Altres plantes que poden ser anomenades eriçó:
* Argelaga de Lobel (Genista longipes), espècie de la família de les fabàcies.
* Coixinet de monja (Launaea cervicornis), espècie de la família de les asteràcies.
* Eixorba-rates negre (Astragalus balearicus), espècie de la família de les fabàcies.
Altres:
* Eriçó antisubmarí, una arma contra els submarins.
* Ericó antitanc o eriçó txec, sistema per aturar l'avanç dels tancs.
* Eriçó (escacs), en escacs, un tipus de formació de peons, anomenada hedgehog en anglès.