# Adjectius i gentilicis per a objectes astronòmics

A continuació es poden trobar una sèrie de llistes d'adjectius de cossos celestes i en alguns casos els seus gentilicis, per denominar els noms d'habitants proposats per aquests objectes. En aquest article s'intenten esmentar una sèrie d'adjectius generals i gentilicis, citant als autors que els utilitzen en un context científic propi de l'astronomia o ciències relacionades amb l'astronomia.
Segons M. Teresa Cabré, en català es poden formar adjectius a partir dels noms per mitjà de sufixos. Seguint l'autora esmentada trobam també que es poden formar adjectius que expressen una relació general afegint els sufixos +er, +ar, +ari (com a cometari), +ífic, +ioide, +i, i també es pot afegir un sufix que crea adjectius que també es poden considerar gentilicis, són: +à, +í, +enc, +és. Hi ha adjectius que indiquen: “propi de”, afegint els sufixos: +esc, +ívol, +al (i. e. asteroidal, universal). També podem trobar adjectius que indiquen “partidari o seguidor de” amb els sufix: +ià. Finalment els adjectius possessius es formen afegint els sufixos: +ós, +at, +ut. En gairebé tots el sufixos l'accent del sufix s'imposa a l'accent del radical original, però hi ha excepcions, en els casos de +ia, +i, +ic. Hi ha una sèrie de sufixos, originàriament valoratius, com en el cas de +arro,+às, +et, +ell, +ic, +ill, +im, +ó, +ol, +ot, que han servit per crear mots a partir d'un altre original, però que en l'actualitat no tenen un rendiment important a l'hora de formar noves paraules. Els sufixos adjectivadors més freqüents per crear neologismes són: +ià, +ista, +dor, +ble, +ic, +al, +er, +ori, +esc, +ós, +ari, +istic, +iu, +aire, +enc, +ar, +eta, +il, +ivol.

## Nom genèric dels cossos extraterrestres

La següent taula està basada en Amigó i Ochando 2001, p. 67
| Nom | Adjectiu |
| asteroide | asteroidal |
| cometa | cometari, cometària |
| cosmos, univers | còsmic, universal |
| eclíptica | eclíptic-a, zodiacal |
| galàxia | galàctic |
| meteoroide | meteoroidal |
| nebulosa | nebular |
| planeta | planetari, |
| planetoide | planetoidal |
| quasar | quasàric |
| cel | celeste |
| estel | estel·lar, |
| supernova | (en català no hi ha un adjectiu corresponent) |

## Constel·lacions

Les formes adjectives corresponents a les constel·lacions s'utilitzen principalment per les pluges de meteors. Aquests adjectius es basen en la forma del genitiu de la constel·lació (en llatí), que s'utilitza per anomenar les estrelles. (Vegeu: constel·lació) Els adjectius usats de forma independent són menys comuns.
| Nom segons la UAI | Adjectiu | Adjectiu (derivat de) |
| Andromeda | | Andromèdid |
| Aquarius | | Aquàrid |
| Aries | | Arietid (anglès) |
| Auriga | | Aurígid |
| Bootes | | Bootid (anglès) |
| Cancer | | Cancrid (anglès) |
| Carina | | Carinid (anglès) |
| Capricornus | Caprian | Capricornid |
| Centaurus | | Centaurid |
| Cetus | | Cetid |
| Coma Berenices | | Coma Berenicid |
| Corona Austrina | | Corona Austrinid |
| Crux | | Crucid |
| Cygnus | | Cygnid |
| Dorado | | Doradid |
| Draco | | Dracònid |
| Eridanus | | Eridanid |
| Gemini | | Geminid |
| Hydra, Hydrus | | Hydrid |
| Leo | | Leonid |
| Leo Minor | | Leo Minorid |
| Libra | | Librid |
| Lyra | | Lyrid |
| Monoceros | | Monocerotid |
| Norma | | Normid |
| Ophiuchus | | Ophiuchid |
| Orion | | Orionid |
| Pavo | | Pavonid |
| Pegasus | | Pegasid |
| Perseus | | Perseid |
| Phoenix | | Phoenicid |
| Pisces | | Piscid |
| Piscis Austrinus | | Piscis Austrinid |
| Puppis | | Puppid |
| Sagittarius | Sagittarian | Sagittariid |
| Scorpius | | Scorpiid |
| Taurus | | Taurid |
| Ursa major, Ursa minor | | Ursid |
| Vela | | Velid |
| Virgo | | Virginid |
| zodíac | zodiacal | |

## Referències i notes

* ↑ Cabré, 1994, p. 53.
* ↑ «Gramàtica del català contemporani». Morfologia – capítol 6 – La derivació. Universitat Pompeu Fabra, 30-03-2000. Arxivat de l'original el 6 de febrer 2012. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ Santiago Albertí, 1961, p. 674
* ↑ Rosselló, 2000, p. 96.
* ↑ Sagan, 2006, p. 188.
* ↑ Hegel, 1991, p. 17.
* ↑ Rosselló, 2000, p. 215.
* ↑ Comissió de Dinamització Lingüística, 2003, p. 215.
* ↑ Sagan, 2006, p. 181.
* ↑ La paraula “meteoroidal” no s'ha pogut trobar en català, ni amb el Google, ni als diccionaris, es podria crear un neologisme afegint +al, tal com s'esmenta a la introducció.
* ↑ En el cas de "nebular" s'ha creat un adjectiu a partir del neologisme "nebula", mentre s'ha adoptat "nebulosa", un diminutiu pel nom.(Institut d'Estudis Catalans 1995, p. 1269)
* ↑ Pigem, 1999, p. 46.
* ↑ La paraula “planetoidal” no s'ha pogut trobar en català, ni amb el Google, ni als diccionaris, es podria crear un neologisme afegint +al, tal com s'esmenta a la introducció.
* ↑ La paraula “quàsaric” no s'ha pogut trobar en català, ni amb el Google, ni als diccionaris, es podria crear un neologisme afegint +al, tal com s'esmenta a la introducció.
* ↑ Nolla, 2006, p. 270.
* ↑ En català la paraula «celestial» només s'usa dins un context religiós, per tant no ho consideram com a paraula relacionada amb l'astronomia, encara que és un sinònim de «celeste».
* ↑ La paraula estel presenta un problema greu, en català, si ens referim a la seva semàntica. El significat d'aquesta paraula es pot referir a una estrella (estela), és a dir, un objecte astronòmic amb llum pròpia, però també pot fer referència a un estel fugaç, —un meteor, que també de qualque manera llueix també amb llum pròpia— a qualsevol objecte brillant dins el cel: planeta, satèl·lit, meteor, àdhuc a una màquina, o (usat com a derivat) a una classe de bandera proposada pels Països Catalans, l'estelada.
* ↑ Amigó i Ochando, 2001, p. 54.
* 1 2 «Adjectius i gentilicis per a objectes astronòmics». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Astronomia Trador». Riuamunt. Publicació independent de l'Alt Cardener. Riuamunt, Tardor 2009. Arxivat de l'original el 2 de novembre 2009. [Consulta: 22 agost 2010].

## Bibliografia

* Nolla, Ramon. Societat Catalana de Matemàtiques. Estudis i activitats sobre problemes clau de la història de la matemàtica. Primera edició, juliol de 2006, p. 270. ISBN 84-7283-838-2 [Consulta: 15 agost 2010].
* Institut d'Estudis Catalans. Institut d'Estudis Catalans. Diccionari de la llengua catalana (1908 pàgines). 3a edició, 1995, p. 1269. ISBN 8429739815, 9788429739817 [Consulta: 15 agost 2010].
* Pigem Pérez, Jordi. Institut d'Estudis Catalans. El pensament de Raimon Panikkar: interdependènca, pluralisme, interculturalitat. Primera edició, març de 2007, p. 46 (Treballs de la Secció de Filosofia i Ciències Socials; 36). ISBN 978-84-7283-903-8 [Consulta: 15 agost 2010].
* Vocabulari de física: català, castellà, anglès. Barcelona: Universitat de Barcelona, octubre de 2003. ISBN 84-95817-01-2.
* Cabré, M. Teresa. «II». A: A l'Entorn de la Paraula. València: Universitat de València, 1994. ISBN 84-370-1518-9.
* Hegel, Georg Wilhelm Friedrich. Introducció General a les “Lliçons sobre la Filosofia de la Història Universal”. València: Universitat de València, 1991. ISBN 84-370-0742-9.
* Amigó, Josep M.; Ochando, Luis E.. Geologia i Química del Cosmos i de la Terra. Universitat de València, 2001. ISBN 84-370-5264-5 [Consulta: 10 agost 2003].
* Rosselló Botey, Victòria. Tradició i canvi científic en l'astronomia espanyola del segle XVIII. Universitat de València, 2000. ISBN 84-7030-806-8.
* Sagan, Carl. «El Fil de l'Eternitat». A: OMNIS CELLULA. Cosmos. 2006a ed.. Barcelona: Facultat de Biologia - Universitat de Barcelona, novembre 2006. ISBN 84-475-3131-7 [Consulta: 10 agost 2003].
* Edicions Universitat de Barcelona. Edicions Universitat de Barcelona. Vocabulari de física: català, castellà, anglès, 2003, p. 77 (Vocabularis bàsics per l'alumnat). ISBN 9788495817013.

## Enllaços externs

* Adjectius derivats de verbs, xtec.cat, document OpenOffice (català)
* Gramàtica del català contempori, Morfologia, Capitol 6, La derivació, segona revisio, 30-3-2000, per M. Teresa Cabré Arxivat 2012-02-06 a Wayback Machine. (català)