OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aeonium stuessyi

Aeonium stuessyi és una espècie de planta suculenta del gènere Aeonium, de la família de les Crassulaceae.
Hi ha dubtes en si A. stuessyi és sinònim d'A. leucoblepharum. Veure Nota a l'apartat Taxonomia.

## Descripció

És un subarbust epifític perenne de poques branques, de fins a 2 m d'alçada.
Les branques són ascendents a decumbents, sovint en grups, d'1 a 2 cm de gruix, glabres, llises, escorça fisurada irregularment, amb característiques cicatrius de les fulles.
Les rosetes, de 10 a 20 cm de diàmetre, aplanades al centre, amb fulles les joves atapeïdes.
Les fulles són de 5 a 12 cm de llarg, de 2,5 a 3,5 cm d'ample, i de 3 a 5 mm de gruix, oblanceolades a obovades-espatulades, apicalment agudes o acuminades, bàsicament cuneades, puberulents, marge amb cilis rectes o corbats (0,4 a 1,0 mm), de color verd groguenc a verd fosc, generalment variegat vermellós al llarg del marge.
La inflorescència és de 8 a 18 cm d'ample i de 8 a 18 cm d'alt, peduncle de 3 a 15 cm, pedicels d'1 a 6 mm, poc puberulent.
Les flors són de 7 a 11parts; sèpals de 2 a 3 mm de llarg i d'1,5 a 2 mm d'ample, poc puberulents, verds, de vegades variegats amb vena mitjana vermella; pètals de 7 a 8 mm de llarg i d'1,5 a 2,5 mm d'ample, obovats o el·líptics, glabres, retusos, de color groc, amb línies vermelloses; filaments glabres; anteres grogues. Floreixen d'agost a abril.

## Distribució

Planta endèmica de l'est de l'Àfrica (Etiòpia, Kenya, Tanzània). Creix sobre els arbres, ocasionalment a les roques, a 2000 - 3000 m d'altitud.

## Taxonomia

Aeonium stuessyi H.Y.Liu va ser descrita per Ho Yih Liu i publicada a NMNS Taiwan Special Publ. 3: 77. 1989.
El nom genèric prové del llatí aeonium, probablement derivat del grec aionion, que significa "sempre viva". L'epítet específic stuessyi és atorgat en honor del botànic estatunidenc Tod Falor Stuessy.
Ni la descripció d’A. leucoblepharum ni la d’A. stuessyi mencionen una franja mitjana vermella a la superfície de la fulla. Per tant, no és clar si el nom A. leucoblepharum s'aplica a la planta de fulla verda o a la planta amb una franja mitjana vermella. S'han trobat plantes amb una franja mitjana vermella al Iemen i a Etiòpia, mentre que a Kenya i altres països de l'Àfrica Oriental es produeixen plantes de fulla verda. Si les plantes amb una franja mitjana vermella es consideren A. leucoblepharum, les plantes de fulla verda, recollides per primera vegada a Kenya, representen A. stuessyi. Tanmateix, si el tipus d’A. leucoblepharum és una planta de fulla verda, el nom d’A. stuessyi es converteix en un sinònim d’A. leucoblepharum i la planta amb la franja mitjana vermella és una espècie encara no descrita.

## Referències

* 1 2 «Aeonium stuessyi H.Y.Liu». International Crassulaceae Network.
* ↑ «Aeonium stuessyi H.Y.Liu». International Plant Names Index.
* 1 2 «Aeonium stuessyi H.Y.Liu». Au Cactus Francophone.
# Tossa del Morral

El Tossa del Morral és una muntanya de 652 metres que es troba al municipi de Tivissa, a la comarca catalana de la Ribera d'Ebre.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Miquel Periel

Miquel Periel Mitjana (Barcelona, 12 de setembre de 19??) és un actor català. Va estudiar a l'Institut del teatre de Barcelona i l'any 1977 va entrar a formar part de la companyia Dagoll Dagom on va fer d'actor fins a l'any 1992 (Antaviana, La nit de Sant Joan, Glups!, El Mikado, Mar i Cel i Flor de Nit). D'aleshores ençà s'ha dedicat a la direcció de càsting i ha col·laborat en les tasques de direcció. Va treballar amb Dagoll Dagom fins que es va jubilar.

## Referències

* 1 2 «Dagoll Dagom · Teatro Independiente». [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ Serra, Laura. «L'àlbum dels 100 anys de l'Institut del Teatre», 09-04-2013. [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ S, L. «Tricicle i Dagoll Dagom: i després de la retirada, què?», 28-06-2019. [Consulta: 14 febrer 2022].
# Biatló als Jocs Olímpics d'hivern de 1972

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1972 celebrats a la ciutat de Sapporo (Japó) es disputaren dues proves de biatló en categoria masculina, un de 20 quilòmetres i una altra de relleus 4x7,5 quilòmetres. La prova de 20 km. es realitzà el dia 9 de febrer i la de relleus el dia 11 de febrer de 1972 a les instal·lacions situades a la població de Minami-ku. Hi participaren un total de 62 biatletes de 14 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| 20 quilòmetres detalls | Magnar Solberg | Hansjörg Knauthe | Lars-Göran Arwidson |
| Relleus per equips detalls | Unió SovièticaAleksandr Tíkhonov Rinnat Safin Ivan Biakov Viktor Mamatov | FinlàndiaEsko Saira Juhani Suutarinen Heikki Ikola Mauri Röppänen | RDAHansjörg Knauthe Joachim Meischner Dieter Speer Horst Koschka |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Noruega | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 1 | Unió Soviètica | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | RDA | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 4 | Finlàndia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | Suècia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 2 | 2 | 2 | 6 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Biathlon at the 1972 Winter Olympics». [Consulta: 26 desembre 2024].
# Ganesa Macula

Ganesa Macula és un tret fosc del satèl·lit de Saturn Tità. El nom li fou posat en referència a la divinitat hindú Ganesha.
Ganesa ha sigut identificada provisionalment com a cúpula criovolcànica: el resultat de la barreja d'aigua i amoníac erupcionant des del centre de la cúpula i erupcionant fins a formar quelcom similar a un pastís.

## Referències

* ↑ «Ganesa Macula isn't a dome» (en anglès). Planetary.
# Laia

«Laia» té aquests significats:
* Laia (nom), nom propi femení, variant d'Eulàlia.
* Laia, nom donat al fòssil de Pliobates cataloniae trobat als Hostalets de Pierola
* Laia (Salvador Espriu), novel·la de Salvador Espriu publicada el 1932.
* Laia (pel·lícula de 1970), adaptació cinematogràfica de la novel·la homònima de Salvador Espriu enregistrada l'any 1970.
* Laia (pel·lícula de 2016), adaptació cinematogràfica de la novel·la homònima de Salvador Espriu enregistrada l'any 2016.
* Editorial Laia, antiga editorial de Barcelona (1972-1989).
* LAIA, acrònim en basc de Langile Abertzale Iraultzaileen Alderdia, antic partit polític basc que va donar origen a Herri Batasuna.
* Laia o Iaia de Cízic, pintora del segle i aC
# Regió de Trnava

La Regió de Trnava - Trnavský kraj (eslovac) - és una de les 8 regions (kraj) de la República d'Eslovàquia.
Fa frontera amb la República Txeca, Àustria i Hongria. El riu Morava representa la frontera amb Txèquia i Àustria, mentre que el Danubi ho fa respecte Hongria.
Té una superfície de 4.146,3 km², ocupant el 8,5% de l'àrea d'Eslovàquia.
A finals de 2023 tenia una població de 566.114 habitants, essent 10,4% del total d'Eslovàquia.
La capital és Trnava. Es divideix en els 7 districtes següents:
* Dunajská Streda
* Galanta
* Hlohovec
* Piešťany
* Senica
* Skalica
* Trnava
Les ciutats més grans d'aquesta regió són Trnava, Piešťany, Dunajská Streda, Hlohovec i Senica.

## Municipis

Hi ha 249 municipis a la regió, dels quals 16 són ciutats.

## Referències

* ↑ «Slovakia – EU country profile | European Union» (en anglès). [Consulta: 23 juny 2024].
* 1 2 «Self-Governing Trnava Region» (en anglès). Self-Governing Trnava Region. [Consulta: 23 juny 2024].
* 1 2 3 «Trnavský kraj - Characteristic of the region» (en anglès). Statistical Office of the Slovak Republic, 14-05-2024. [Consulta: 23 juny 2024].
# Bebel García García

Bebel García García (Ribadeo, 1914 - Punta Herminia, 29 de juliol de 1936) va ser un futbolista i polític gallec.

## Trajectòria

Futbolista del Deportivo de la Corunya. Treballava en el negoci familiar de fàbrica de lleixiu. Militant de les Joventuts Socialistes de La Corunya, es va incorporar a les Joventuts Socialistes Unificades. Amb la revolta del 18 de juliol de 1936 va ser detingut i jutjat a la Corunya per rebel·lió militar. Condemnat a pena de mort, va ser executat a Punta Herminia amb el seu germà France.
Eduardo Galeano li va dedicar un relat on el va definir com a “esquerrà per a jugar i per a pensar”.

## Referències

* ↑ «Galeano dedica un relato a un deportivista fusilado en 1936» (en castellà), 24-09-2008. [Consulta: 31 gener 2024].
* ↑ Segura, Arnau. «Bebel García, un gesto imperecedero» (en castellà), 16-09-2021. [Consulta: 31 gener 2024].
* ↑ Pena, Marcos Pérez. «Bebel García, jugador del Deportivo fusilado en julio de 1936, será homenajeado este domingo» (en castellà), 27-08-2018. [Consulta: 31 gener 2024].

## Bibliografia

* Lamela García, Luis (2002). A Coruña, 1936. Memoria convulsa de una represión, Ediciones del Castro
# Amauris comorana

Amauris comorana és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae). Es troba a les Illes Comores.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Lepidoptera Specialist Group (1996). "Amauris comorana." 1996 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 1996. [Consulta: 13 abril 2023]
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
# Eduard Magnus

Eduard Magnus (7 de gener de 1799 – 8 d'agost de 1872) va ser un pintor alemany.
Era germà del científic Heinrich Gustav Magnus
Eduard Magnus nasqué a Berlínn, dins d'una família jueva. El seu pare, Johann Matthias Magnus, havia fundat la banca Magnus-Bank. Eduard estudià a la universitat de Berlín i pintura sota Jakob Schlesinger, la seva primera exposició va ser l'any 1826. Més tard viatjà a París i Itàlia tornant a Alemanya el 1829.

## Obres

A Itàlia, Magnus va fer dues pintures titulades El Retorn del Palikaren, i La Benedicció del Net, amb èxit considerable.
Magnus tingué alta reputació com pintors de retrats.
L' Edat d'Or, també va ser molt apreciada i amb reminiscències en l'obra similar de Sir Joshua Reynolds.

## Escrits

* Ueber Einrichtung und Beleuchtung von Räumen zur Aufstellung von Gemälden und Sculpturen
* Die Polychromie vom künstlerischen Standpunkte .

## Referències

* ↑ Bryan, Michael. A biographical and critical dictionary of recent and living painters and engravers: forming a supplement to Bryan's dictionary of painters and engravers, as edited by George Stanley. H. G. Bohn, 1866, p. 115 [Consulta: 24 abril 2012].
* 1 2 The Art journal. Virtue and Co., 1848, p. 184 [Consulta: 24 abril 2012].
* «Magnus». A: Meyers Konversations-Lexikon (en alemany). 11. 4th, 1890, p. 94.
* Plantilla:Cite AmCyc
* Plantilla:Source-attribution
* Plantilla:Source-attribution
# Lluís Rovira i Pato

Lluís Rovira i Pato (Girona, 1968) és un científic català. És doctor en biologia i especialista en l’anàlisi i gestió de la ciència.
Doctor en Biologia per la Universitat de Barcelona i especialista en l'anàlisi i gestió de la ciència i la tecnologia. La seva faceta com a investigador l'ha dut a interessar-se per l'anàlisi de l'activitat científica i la bibliometria, camp en el què ha dirigit diversos projectes de recerca.
Com a gestor, ha estat secretari del Consell Social de la Universitat de Girona i del Parc Científic i Tecnològic de la mateixa universitat. Ha estat director adjunt a l'Agència de Gestió d'Ajuts Universitaris i de Recerca (AGAUR) (2005-2009) i adjunt al director general de Recerca (2009-2011).
Entre 2011 i 2024 fou director dels Centres de Recerca de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Lluís Rovira, nou director de la Institució dels Centres de Recerca de Catalunya». [Consulta: 30 novembre 2024].
* ↑ Aguilar, Xavi. «"No pot ser que alguns centres no hagin avançat en els últims deu anys" - 01 febrer 2024». [Consulta: 30 novembre 2024].
* ↑ «Laia Pellejà, nova directora de la Fundació Institució dels Centres de Recerca de Catalunya (iCERCA)». [Consulta: 30 novembre 2024].
# Steve Krug

Steve Krug és un professional en UX (experiència d'usuari) i en Arquitectura de la informació actualment treballant en Chesnut Hill, Massachusetts. És conegut pel seu llibre "Don't Make Me Think" sobre interacció persona-ordinador i usabilitat web. També dirigeix ell mateix una empresa de consultoria anomenada Advanced Common Sense. Krug ofereix sessions d'assessorament a domicili on imparteix classes sobre usability testing i proporciona assessorament dirigit als clients en estratègies d'usabilitat web. Krug publicà Rocket Surgery Made Easy: The Do-It-Yourself Guide to Finding and Fixing Usability Problems en 2009.

## Referències

* ↑ https://builtin.com/design-ux/simplicity-ux-steve-krug-interview
* ↑ «Steve Krug Biography». Arxivat de l'original el 2013-05-14. [Consulta: 16 abril 2013].
* ↑ «Don't Make Me Think: 20 Wise Thoughts About Usability from Steve Krug». Tubik Studio, 12-03-2018. [Consulta: 12 març 2018].
* ↑ «Don’t Make Me Think – Key Learning Points for UX Design for the Web». Interactive Design Foundation, 14-07-2018. [Consulta: 14 juliol 2018].
* ↑ «Advanced Common Sense - Who we are» (en anglès). [Consulta: 19 març 2018].
# Amfíon de Cnossos

Amfíon de Cnossos (en grec antic: Ἀμφίων; en llatí: Amphion), fill d'Acèstor, fou un escultor grec nascut a Cnossos (Creta), deixeble de Ptòlic de Corcira i mestre de Pisó de Calaurea. Va florir cap als anys 428/424 aC.
Va executar un grup d'estàtues entre les quals destacava la figura de Batos I, el colonitzador de Cirene i fundador dels Batíades, representat damunt d'un carro, amb una personificació de Líbia coronant-lo i la nimfa Cirene conduint. Aquest grup va ser dedicat pel poble de Cirene a Delfos, segons Pausànies.

## Referències

* ↑ 1.Amphion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 151
# The Christmas Chronicles

The Christmas Chronicles és una pel·lícula nadalenca dels Estats Units de comèdia familiar dirigida per Clay Kaytis des d'un guió de Matt Lieberman. És protagonitzada per Kurt Russell, Judah Lewis i Darby Camp.
La pel·lícula fou estrenada el 22 de novembre de 2018 per Netflix.

## Sinopsi

La Kate Pierce i el seu germà Teddy pretenen gravar Santa Claus durant la Nit de Nadal. Després de muntar-se d'amagatotis al seu trineu, provoquen un accident que podria arruïnar el Nadal. A partir d'aleshores els germans viuran amb Santa Claus i els seus fidels elfs tota una sèrie d'aventures per salvar el Nadal abans que sigui massa tard. Al final la Kate i en Teddy aconsegueixen salvar el Nadal i tornen a casa amb la seva mare. En Teddy, en obrir el regal que li va donar Santa Claus, comprèn la importància del Nadal.

## Repartiment

* Kurt Russell: Pare Noel
* Judah Lewis: Teddy Pierce
* Darby Camp: Kate Pierce
* Oliver Hudson: Doug, pare d'en Teddy i la Kate
* Kimberly Williams-Paisley: Claire Pierce, mare d'en Teddy i la Kate
* Lamorne Morris: Mikey Jameson
* Martin Roach: Dave Povenda
* Goldie Hawn: Sra. Claus
* Vella Lovell: Wendy
* Lauren Collins: dona en una altra taula
* Jameson Kraemer: Freddy
* Tom Kane: el narrador.

## Referències

* ↑ «The Christmas Chronicles Teaser Netflix». [Consulta: 6 novembre 2018].
# Kozlovka

«Kozlovka» té aquests significats:
* Kozlovka (Mordòvia), localitat de la república de Mordòvia, a Rússia
* Kozlovka (Nijni Nóvgorod), localitat de l'óblast de Nijni Nóvgorod, a Rússia
* Kozlovka (Orenburg), localitat de l'óblast d'Orenburg, a Rússia
* Kozlovka (Komi), localitat de la república de Komi, a Rússia
* Kozlovka (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Kuslavkka, localitat de la república de Txuvàixia, a Rússia
# Estació de Can Tries - Gornal

* El títol d'aquest article és incorrecte a causa de limitacions tècniques. El títol correcte de l'article és Estació de Can Tries | Gornal.
Mapa Metro Línies 9 i 10 :
Can Tries | Gornal és una estació de les línies L9 i L10 del metro de Barcelona. És la darrera parada del tram comú de les 2 línies i on els serveis de la L9 se separen cap a l'Aeroport i els de la L10 cap a la Zona Franca.
Se situa a la població de l'Hospitalet de Llobregat i dona servei al barri de Gornal. L'unic accés és a la confluència entre els carrers Can Tries i Narcís Monturiol.
La previsió inicial era obrir l'estació l'any 2007, posteriorment es donava com a data l'any 2011, però donats els contratemps es va posar en funcionament el 12 de febrer de 2016.
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Aeroport T1 | Europa | Fira | Torrassa | Zona Universitària |
| Zal | Riu Vell | Provençana | Torrassa | Collblanc |
| Projectat |||||
| Aeroport T1 | Europa | Fira | Torrassa | Can Zam |
| Pratenc | Provençana | Torrassa | Gorg |
| Font recorregut: PDI 2009-2018. |||||

## Referències

* ↑ «L9». gencat.cat. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r juny 2011].
* ↑ «Can Tries / Gornal». [Consulta: 26 desembre 2024].
* ↑ Borrell, Anna «Metro. Línia 9». Anuari territorial de Catalunya 2005. Institut d'Estudis Catalans, pàg. 230 [Consulta: 3 juny 2011].
* ↑ PDI 2009-2018, pàg. 158
* ↑ «Territori i Sostenibilitat presenta els pressupostos de 2011 amb l'objectiu de reactivar l'economia». Gencat.cat. Generalitat de Catalunya, 03-06-2011. Arxivat de l'original el 2012-01-20. [Consulta: 3 juny 2011].
* ↑ «Compte enrere per a la inauguració del metro a l'aeroport del Prat». [Consulta: 14 gener 2016].
* ↑ «PDI de la regió metropolitana de Barcelona 2009-2018: Programa AX (ampliació de xarxa)» (PDF). Autoritat del Transport Metropolità, 2009. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2010. [Consulta: 21 setembre 2010].

## Vegeu també

* Llista d'estacions del metro de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Tucumán

Tucumán (al text de la Constitució provincial: Província de Tucumán) és una de les vint-i-tres províncies que hi ha a la República Argentina. Alhora, és un dels vint-i-quatre estats autogovernats o jurisdiccions de primer ordre que conformen el país, i un dels vint-i-quatre districtes electorals legislatius nacionals. La seva capital és San Miguel de Tucumán, la ciutat més gran del Nord Argentí i la 5a més extensa i poblada del país amb més d'un milió d'habitants a la seva àrea metropolitana. Està ubicada al Nord-oest argentí, a la Regió del Nord Gran Argentí, limitant al nord amb Província de Salta, a l'est amb Santiago del Estero i al sud i oest amb Catamarca.
La província és la productora de llimones més gran del món. Va ser escenari del Congrés de Tucumán entre els anys 1816 i 1820 que, entre altres coses, va declarar la Independència de les Províncies Unides del Sud (primer nom oficial de l'Estat sobirà anomenat Argentina) respecte d'Espanya i qualsevol altre poder estranger, el 9 de juliol de 1816. Raó per la qual aquest dia es torna capital simbòlica de la República Argentina per decret del Poder Executiu Nacional Num. 81/1991. És la província de menor superfície de l'Argentina i la de més densitat de població del país. El 2016, Tucumán va ser seu de les festes del Bicentenari de la Independència de la República Argentina.

## Referències

* ↑ «Constitució de la Província de Tucumán.». Arxivat de l'original el 24 d'octubre de 2018. [Consulta: 2 juny 2018].
* ↑ "Jurisdicció de primer ordre" a Argentina
* ↑ Estats Provincials - "La República Argentina és un estat Federal constituït per 23 Províncies i una Ciutat Autònoma".
* ↑ Constitució Nacional Argentina vigent - Segona part "Autoritats de la Nació"
# Terra del Foc, Antàrtida i Illes de l'Atlàntic Sud

Terra del Foc, Antàrtida i Illes de l'Atlàntic Sud, al text de la Constitució provincial: Província de Terra del Foc, Antàrtida i Illes de l'Atlàntic Sud, és una de les vint-i-tres províncies que conformen la República Argentina. Alhora, és un dels vint-i-quatre estats autogovernats o jurisdiccions de primer ordre que conformen el país, i un dels vint-i-quatre districtes electorals legislatius nacionals. La seva capital és Ushuaia i la seva ciutat més poblada és Río Grande.
És la província més meridional de l'Argentina. Segons les reivindicacions argentines, no reconegudes per la comunitat internacional, comprèn també el tros de l'Antàrtida que queda al sud del país, i les illes Malvines. La sobirania argentina sobre aquests dos territoris, però, no és acceptada internacionalment.
Fou Territori Nacional fins al 1991, any en què fou reconvertida en província. Limita a l'oest amb la Regió de Magallanes i de l'Antàrtica Xilena, a Xile, i s'encavalca amb el Territori Antàrtic Britànic i, en part, amb el Territori Xilè Antàrtic, tot i que les reclamacions sobre l'Antàrtida no són reconegudes internacionalment, doncs el continent antàrtic, a conseqüència de la signatura del Tractat Antàrtic, ha sigut declarat de sobirania universal i no sotmès a la sobirania de cap estat o país del món.

## Referències

* ↑ Constitució de la Província de Terra del Foc, Antàrtida i Illes de l'Atlàntic Sud.
* ↑ «Jurisdicción», 25-01-2018. [Consulta: 19 novembre 2024].
* ↑ «Estados Provinciales» (en espanyol europeu). [Consulta: 19 novembre 2024].
* ↑ Constitució Nacional Argentina vigent - Segona part "Autoritats de la Nació"
* ↑ «Provincia Tierra del Fuego, Antártida e Islas del Atlántico Sur, Argentina - Ciudades y pueblos del mundo». [Consulta: 5 maig 2021].
# El Sangles Vell

El Sanglàs Vell és un monument del municipi de les Masies de Roda (Osona) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici civil, es tracta d'una masia de planta rectangular, amb el carener perpendicular a la façana, orientada a migdia. En aquest cos s'hi annexiona un altre de planta rectangular que forma un recinte porxat que arriba fins al carener de la façana. A l'angle sud-oest de la casa hi ha una garita de pedra picada semi enrunada. Les finestres presenten motllures de tipus goticitzant. Les parets són arrebossades i s'hi veuen lleus restes d'antigues decoracions esgrafiades. La casa es troba en un estat de total abandonament.

## Història

Antic mas anomenat els Angles. Es troba en un lloc privilegiat a dalt d'un turó, malgrat tot, avui es troba en estat d'abandonament, ja que als seus peus té l'embassament de Sau, el que ha fet que es quedés pràcticament sense terres de conreu.
L'època d'esplendor econòmic dels Sangles, a deduir per l'arquitectura, deuria ser al segle xvii, quan es produí la reforma més gran de la casa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Sanglàs Vell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 novembre 2012].

## Enllaços externs

* «Sanglàs Vell». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# El Farigolar

El Farigolar és un antic mas del terme de Sau, avui englobat a Vilanova de Sau, que es troba sobre la Riba de Sau, hostal construït després de la inundació del poble de Sau. Aquesta masia és interessant per la simplicitat estructural i per les reduïdes dimensions que presenta. És totalment funcional, destinat per a poca gent. Fou masoveria del mas veí: l'Albereda (Vilanova de Sau). Es troba encara avui dins el terme d'aquesta propietat.
Masia de petites dimensions. És de planta rectangular, cobert a dues vessants i amb el carener esquerre més prolongat que el dret. El portal d'entrada es troba orientat a migdia i està descentrat de l'edificació. És rectangular i la llinda de roure, al damunt hi ha dues finestres i a la part esquerra sota la teulada hi ha un espai destinat a magatzem de palla. A la part posterior sobresurt un cos cobert a una sola vessant al costat del qual es forma una mena de pati o corral sense cobrir, aquest part està semi derruïda. Cal destacar a la part dreta de la façana una construcció que degué ubicar un antic forn. És construïda amb pedra rogenca i fusta. L'estat de conservació és mitjà. Es troba deshabitada.

## Referències

* 1 2 3 «El Farigolar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2012].

## Enllaços externs

* «El Farigolar». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.