OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gordii Fossae

Gordii Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 18.27 ° de latitud N i 233.44 ° de longitud E. Fa 369 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 2000 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Gordii Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Medusae Fossae

Medusae Fossae és una estructura geològica del tipus fossa a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -1.39 ° de latitud N i 199.31 ° de longitud E. Fa 278.52 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1973 i pren el nom d'una característica d'albedo que fa referència a Medusa, la més coneguda de les tres gorgones.

## Referències

* ↑ "Medusae Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Australe Montes

Australe Montes és una estructura geològica del tipus mons a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -76.39 ° de latitud N i 30.5 ° de longitud E. Fa 411.67 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 2003 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Australe Montes". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Electris Mons

Electris Mons és una estructura geològica del tipus mons a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -44.99 ° de latitud N i 154 ° de longitud E. Fa 104.47 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI 12 d'agost de 2013 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Electris Mons". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Geryon Montes

Geryon Montes és una estructura geològica del tipus mons a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -7.17 ° de latitud N i 281.5 ° de longitud E. Fa 377.83 km de diàmetre. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1982 i pren el nom d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Geryon Montes". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Calendari civil

El calendari civil és el calendari, o un dels diversos calendaris, que cada país utilitza per a finalitats civils, oficials o administratives. El calendari civil gairebé sempre és el més utilitzat. El calendari civil més estès i la norma internacional de facto és el calendari gregorià, adoptat per molts països seculars i no cristians, encara que alguns països utilitzen altres calendaris.

## Història

Un calendari és el sistema de mesura d'unitats llargues de temps. En els països musulmans els calendaris es basen principalment en el calendari lunar, mentre que a Europa, Amèrica i altres zones del món s'utilitza el calendari solar, que al seu torn parteix de l'any tròpic de 365,2422 dies solars mitjans. El fet que no hi hagi un nombre enter de dies fa que aquest calendari sigui poc pràctic per l'ús habitual de la població. Des de l'antiguitat clàssica hi ha hagut moltes propostes per solucionar aquesta problemàtica, partint de l'any tròpic i donant més o menys llargària als mesos.
Juli Cèsar assessorat per Sosígenes foren els grans reformadors, instaurant el 46 aC el calendari julià, format per cicles de quatre anys, amb tres anys comuns de 365 dies i un any de traspàs de 366 dies; convertint la durada de l'any civil mitjà en 365,25 dies. Durant les dècades posteriors el calendari patí petites reformes, com la reducció dels dies de febrer. El cas és que tots els països europeus descendents de l'imperi romà van adoptar aquest calendari. El seu principal problema és que l'any tròpic és 11 segons i 14 minuts més curt que l'any julià, el que genera un problema amb la predicció d'equinoccis i solsticis i cada 128 anys genera un dia de retard.
Un dels problemes principals va sorgir al segle IV al voltant de la data de la festivitat de la Pasqua, que se celebra el primer diumenge després de la lluna plena, i anava acumulant retards. El 1580 el retard ja era de 10 dies. Va ser Gregori XIII que assessorat per els germans Lilius, el 1582 va publicar una butlla papal amb el calendari gregorià, que s'ajustava millor a l'any tròpic. En la seva aplicació, per recuperar dies perduts, es va passar del dijous 4 d'octubre de 1582 directament al divendres 15 d'octubre de 1582. Amb aquesta reforma, de cada 400 anys n'hi ha 303 de 365 dies i 97 de 366 dies i, per tant, la diferència amb l'any tròpic passa a ser de 0,0003 dies, un dia de retard cada 3.333 anys. El calendari gregorià fou adoptat com a calendari civil progressivament, primer pels països catòlics i després per d'altres entre els segles XVI i XX.

## Referències

* 1 2 3 David Galadí-Enríquez; Enric Marco Soler; Vicent J. Martínez García Astronomia fonamental, 2a ed.. Universitat de València, 28 novembre 2011, p. 74–. ISBN 978-84-370-8712-2.
# Bertrix

Bertrix (en való Bietris) és un municipi belga de la província de Luxemburg a la regió valona. L'1 de gener del 2024 tenia 9.009 habitants. Comprèn les viles de Biourge, Orgeo, Rossart, Nevraumont, Auby-sur-Semois, Cugnon, Mortehan, La Géripont, Assenois, Blanche-Oreille, Glaumont, Jéhonville, Sart, Acremont i La Girgaine.

## Agermanaments

* Charmes (Vosges)

## Referències

* ↑ «BEVOLKINGSCIJFERS PER PROVINCIE EN PER GEMEENTE OP 1 JANUARI 2024 / CHIFFRES DE LA POPULATION PAR PROVINCE ET PAR COMMUNE, A LA DATE DU 1er JANVIER 2024» (en francès i neerlandès). Ministeri d'Interior de Bèlgica, 27-01-2024. [Consulta: 29 desembre 2024].
* ↑ «Fête nationale et jumelage avec Charmes» (en francès). L'Avenir, 14-07-2018. [Consulta: 29 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Web de la Royal Entente Bertrigeoise
# La perfecta desconeguda

La perfecta desconeguda (títol original en anglès, Complete Unknown) és una pel·lícula de thriller de misteri del 2016, dirigida per Joshua Marston, a partir d'un guió del mateix Marston i de Julian Sheppard. És protagonitzada per Rachel Weisz, Michael Shannon, Kathy Bates i Danny Glover. Es va estrenar al Festival de Cinema de Sundance el 25 de gener de 2016. La pel·lícula es va estrenar el 26 d'agost de 2016 a càrrec d'Amazon Studios i IFC Films. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ «Complete Unknown». Sundance Film Festival. Arxivat de l'original el July 13, 2020. [Consulta: 11 maig 2016].
* ↑ Murthi, Vikram. «‘Complete Unknown’ Trailer: Rachel Weisz And Michael Shannon Star In Romantic Identity Drama». Indiewire, 10-08-2016. [Consulta: 25 agost 2016].
* ↑ «La perfecta desconeguda». Goita què fan, ara!. [Consulta: 26 juny 2024].
# Castell nou de la Gornal

El Castell nou de la Gornal és un edifici de Castellet i la Gornal (Alt Penedès) declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Es troben alguns carreus treballats en els marges del camí de Clariana. En un punt determinat es troben les restes d'uns murs fets amb pedra arrenglerada amb algunes filades d'opus spicatum.

## Història

Fortalesa documentada al segle xiv. Amb les restes del castell va ésser bastida una masia, el Mas Castellnou, avui completament enrunada.

## Referències

* 1 2 «Castell nou de la Gornal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 octubre 2017].
# Casa Romaguera (Pont de Molins)

Casa Romaguera és una casa de Pont de Molins (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La casa és deshabitada.

## Descripció

És una casa cantonera situada al centre del poble. Consta de planta baixa, pis i golfes. La coberta és a dues vessants. La façana, de pedra, està recoberta d'una capa d'arrebossats. El portal és d'arc de mig punt amb grans dovelles. Algunes de les obertures de la casa són emmarcades amb carreus ben escairats. El paredat de la casa és de pedra i maó.

## Referències

* 1 2 «Casa Romaguera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 octubre 2017].
# El Grau (Maçanet de Cabrenys)

Can Grau o el Graués un mas a uns tres quilòmetres del poble de Maçanet de Cabrenys (l'Alt Empordà).
Es tracta d'un edifici de planta baixa i pis, amb una gran porta d'accés d'arc de mig punt amb carreus ben tallats. El paredat de tota la construcció és de pedra i la coberta a dos vessants.
L'any 1170, pertanyia a Berenguer Guerau, junt amb el mas Dalmau i un altre que es deia Robau, formaven un veïnat anomenat Vilardelet. EI 1352, de Guillem Guerau; el 1526, de Lluís Sala; 1553, de Baldiri Sunyer; 1606 de Martí Sunyer; el 1689 de Francesc Sunyer, el 1700 de Pau Sunyer.

## Notes

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya ► Alt Empordà ► Maçanet de Cabrenys
* 1 2 Text importat de: «Can Grau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Generalitat de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. Llicència CC-0 [Importat: 15 octubre 2017] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).
# Molí d'en Paris

El Molí d'en Paris és una obra de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat a escassa distància al nord del nucli urbà de la població de Maçanet de Cabrenys, al marge esquerre de la riera de l'Ardenya, prop del pont de can Poquet.
Es tracta de les restes d'un antic molí de planta més o menys rectangular, actualment força degradat i cobert de vegetació. L'estructura s'assenta damunt d'uns grans blocs de pedra que probablement formen part del terreny natural de la zona. Es conserva el cacau, format per una volta de mig punt bastida en pedra i lligada en morter. L'arc exterior és de pedra desbastada disposada a sardinell. Al seu costat hi ha dues estretes obertures, força petites. La façana de ponent de l'estructura presenta una obertura rectangular amb els brancals bastits amb carreus de pedra i la llinda plana. Actualment es troba completament coberta per la vegetació. A la part posterior encara hi ha restes de la seva bassa.
La construcció està bastida en pedra desbastada i sense treballar, lligada amb morter de calç.

## Història

Prové del cognom del fundador de la cas, Joan París, com podem llegir a la llinda de la porta, el 1682. També cal Rei sobrenom del qui regentava l'hostal i botiga de la planta baixa i avui bar la Cova a ca la Pilar.

## Referències

* 1 2 3 4 «Molí d'en Paris». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Rec antic (Maçanet de Cabrenys)

El Rec antic és una obra de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat al sud del nucli urbà de la població de Maçanet, seguint el traçat del passeig Miquel Bernades i del Vial nou, seguint el curs de la riera de la Fraussa.
Canalització de traçat rectilini en direcció est - oest, delimitada per un muret de poca alçada bastit en pedra desbastada i alguns carreus ben tallats lligats amb morter. El llit interior del rec, per on circula l'aigua de la riera de la Fraussa, està bastit amb el mateix tipus d'aparell que la resta de l'estructura. De tant en tant, per travessar el rec trobem diferents passeres o petits ponts d'un sol ull arquejats, bastits en pedra sense treballar lligada amb morter de calç. Cal destacar la presència de petites presses utilitzades per regular el nivell de l'aigua interior del rec. Compten amb petites comportes de fusta que poden desaiguar l'aigua cap a l'exterior.

## Referències

* 1 2 «Rec antic». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Rectoria d'Espinavessa

La Rectoria d'Espinavessa és una casa de Cabanelles (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada al sud-est del nucli urbà de la població de Cabanelles, dins del nucli urbà del veïnat d'Espinavessa, al carrer de la Font.
Edifici entre mitgeres de planta rectangular, amb la coberta de teula de dos vessants i distribuït en planta baixa, pis i golfes. Actualment, damunt de la coberta s'hi ha afegit un altell de nova planta. Totes les obertures presents a l'edifici són rectangulars, algunes d'elles restituïdes o bé arranjades. La façana principal presenta un portal d'accés amb els brancals bastits amb carreus de pedra ben desbastats i la llinda plana monolítica, gravada amb la data 1792. S'hi accedeix mitjançant una doble escala i rampa de pedra adossada al parament, que salva el desnivell entre el carrer i la planta baixa de la construcció. Al costat del portal hi ha una petita finestra bastida en pedra desbastada. Al pis hi ha dues finestres balconeres bastides en maons i amb les llindes de pedra, delimitades per simples baranes de ferro damunt d'ampits motllurats. A les golfes hi ha tres senzilles finestres rectangulars amb els emmarcaments en pedra.
La construcció està bastida en pedra sense treballar disposada irregularment i lligada amb abundant morter de calç, que alhora revesteix el parament.

## Història

La Rectoria d'Espinavessa és edificada vers el final del segle xviii, tal como ho testimonia la llinda de la porta principal, on hom pot llegir l'any 1792.
Cap a finals del 2008, el cuiner Jordi Rollán la reconvertí en restaurant, anomenant-la La Rectoria Restaurant.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Rectoria d'Espinavessa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Can Cortada (Borrassà)

Can Cortada és una casa de Borrassà (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casal amb teulada a dues aigües situat en un petit turó. Està envoltat per una paret de tanca que s'obre en un portal, l'arc del qual rebaixat lleugerament, és de pedra sorrenca, de tan sols uatre peces. A la dovella clau de l portal trobem inscrita la data 1760, època en què probablement es conbstruí el portal.
Consta d'un baix destinat a quadres i s'accedeix a la planta per una escala de carreus de pedra. Del pis destaca l'enorme sala distribuïdora d'espai; fins fa poc la coberta i el bigam consistia en un tirada doble sobre una jàssera central que anava de banda a banda de la sala, sense cap estintol central.
Al cos central s'hi afegiren pallers i d'altres cossos fins al punt que la porta d'accés principal ara és lateral, passant per una eixida.
Hi ha tres obertures a la façana i la porta que dona accés a l'eixida destaca pel ràfec format per dues fileres de teules i rajols.
L'aparell consisteix en materials força diversos units amb calç, sobretot s'aprecia a la paret de tança, la façana està arrebossada.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Cortada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 octubre 2017].
# Torre sobre la cala Ros

La Torre sobre la cala Ros és una obra de Cadaqués (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada al sud-est del nucli urbà de la població, a la punta de sa Costa i a l'inici de la badia on es troba la platja o cala Ros, a la que està encarada.
Torre de planta rectangular, coronada per un campanar d'espadanya, situat damunt la façana principal. Aquesta presenta una porta d'accés rectangular, descentrada cap a l'esquerra del mur. Té una llinda monolítica de pissarra i els brancals acabats amb pedres d'altres materials, escairades i treballades. Damunt seu hi ha una petita finestra rectangular, a la part dreta del parament, i un petit rosetó central, amb vitralls acolorits. És bastida amb la tècnica de la maçoneria, emprant llosses de pissarra de la zona, lligades amb morter. A les cantonades presenta carreus ben escairats i llindes aprofitades d'altres construccions.
Segons el cadastre de béns immobles, la finca és de l'any 1957.

## Referències

* 1 2 3 «Torre sobre la cala Ros». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 octubre 2017].
# Casa al carrer des Cotxe, 2 (Cadaqués)

La Casa al carrer des Cotxe, 2 és una obra de Cadaqués (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat dins del nucli urbà de la població de Cadaqués, al bell mig del terme, formant cantonada entre el carrer des Cotxe i el des Vigilant.
Edifici cantoner de planta rectangular amb pati posterior i la coberta de teula de quatre vessants. Està distribuït en planta baixa i dos pisos. La façana principal presenta, a la planta baixa, dos portals d'accés a l'interior, un de rectangular i l'altre d'arc rebaixat. Ambdós presenten els emmarcaments arrebossats i emblanquinats. Al primer pis hi ha dos finestrals d'arc rebaixat amb l'emmarcament en relleu emblanquinat, que tenen sortida a un balcó corregut amb la llosana motllurada i barana de barrots de ferro. Al mig de les dues obertures hi ha un escut de pedra profusament decorat que fa referència a l'antic col·legi públic. A la segona planta hi ha dos balcons exempts que presenten les mateixes característiques tipològiques que els del primer nivell, inclosos els finestrals. La façana està emmarcada per dues filades verticals en relleu, disposades a mode de carreus. La façana lateral, més senzilla que l'anterior, presenta finestres d'arc rebaixat amb els emmarcaments en relleu emblanquinats. Tant la façana principal com la lateral presenten cornises motllurades en la divisòria dels pisos i en el coronament dels paraments. Adossat a la façana posterior destaca un cos amb la coberta de teula d'un sol vessant i distribuït en planta baixa i pis. Està format per un porxo a la planta baixa obert al pati mitjançant arcs de mig punt emblanquinats, i una terrassa al primer pis coberta per un sostre de biguetes i revoltons.
La construcció presenta els paraments arrebossats i emblanquinats.

## Història

L'edifici funciona actualment com la seu de la oficina de turisme de Cadaqués, encara que en un altre temps fou seu de l'escola pública, tal com ho testimonia l'escut emplaçat a la façana principal on es pot llegir COLEGIO PÚBLICO / PATRONATO DEL EXCMO SR GENERAL DE ESCOFET. En una altra placa de marbre es pot llegir EFIFICI DE LA / MARMESSORIA DEL / GENERAL ESCOFET. Joan Escofet i Palau fou un enginyer militar i arquitecte cadaquesenc que nasqué el 1720 i morí al mateix poble el 1810. En el seu testament donà al poble aquest edifici per a ús públic i per això és conegut com l'antiga marmessoria (testamentaria) del general Escofet.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa al carrer des Cotxe, 2». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 octubre 2017].
# Forn de calç de Can Palau

El Forn de calç de Can Palau és una obra de Darnius (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Forn situat al camí que porta a Can Palau, del qual es conserven les parets de l'interior, amb el paredat de pedres irregulars. També es conserva el mur exterior, tot i que cobert per la vegetació. L'element més interessant és la porta del forn situada sota una volta d'arc rebaixat, amb els estreps fets amb carreus grans a l'exterior i més petits a l'interior, i amb la volta feta de maó.

## Referències

* ↑ «Forn de calç de Can Palau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 octubre 2017].
# La Fonda (l'Escala)

Can Sureda o la Fonda és una casa dins del nucli antic de la població de l'Escala (l'Alt Empordà), al sector nord-oest, formant cantonada amb la Plaça de Víctor Català i el Carrer del Pintor Joan Massanet. Edifici preconcebut com a hostal o fonda, tal como ho indica el plafó central emplaçat a la façana principal. Va ser restaurada vers l'any 2005. Actualment solament s'utilitza una part dels baixos destinats a un centre d'estètica. La resta de l'immoble es troba en desús.

## Arquitectura

Edifici de planta rectangular, distribuït en planta baixa i dos pisos, amb la coberta plana. La façana oberta a la plaça Víctor Català presenta dues obertures d'arc rebaixat bastides en pedra, utilitzades com el portal d'accés i un gran finestral. A cada pis hi ha dos balcons exempts, els del primer amb llosana rectangular motllurada i els superiors amb llosana circular. La façana està rematada amb una barana combinada d'obra i ferro, amb un plafó central amb el nom de "LA FONDA". La façana al Carrer del Pintor Joan Massanet presenta un únic portal rectangular emmarcat amb carreus de pedra, a la planta baixa. A cada pis hi ha tres balcons exempts, el central molt més ample que els laterals.
Tot el parament és arrebossat i pintat de color groc. Les cantonades estan decorades imitant carreus perfectament escairats.

## Notes

* 1 2 3 4 «La Fonda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 octubre 2017].

## Enllaços externs

* «Casa Can Sureda (registre: 2554)». Col·legi Oficial d'Arquitectes de Catalunya Demarcació de Girona. [Consulta: 17 abril 2020].
# Casa al carrer Calvari, 5 (l'Escala)

La Casa al carrer Calvari, 5 és una obra de l'Escala (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada dins del nucli antic de la població de l'Escala, a l'extrem nord-oest del terme i formant cantonada entre els carrers Calvari i Perxel.
Edifici cantoner de planta rectangular, format per tres crugies adossades, amb la coberta a dues vessants de teula i distribuït en planta baixa i pis. La façana principal presenta dos portals emmarcats amb carreus de pedra i, entremig, una porta d'entrada al garatge, oberta posteriorment. Al pis hi ha dos balcons exempts amb la llosana motllurada i la barana de ferro. Els dos portals que hi donen accés són rectangulars i estan bastits amb carreus de pedra. La façana està rematada amb un gran ràfec doble, combinant el dentat i la teula. Tocant a la cantonada de la façana hi ha un plafó de sis rajoles de ceràmica decorades. La façana lateral només presenta tres obertures, dues finestres a la planta baixa i una finestra balconera al pis. L'element destacat és la base de la façana, donat que es troba atalussada.
Tot el parament es troba arrebossat i pintat de color blanc.

## Referències

* 1 2 3 «Casa al carrer Calvari, 5». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 octubre 2017].