# Yingzao Fashi

Yingzao Fashi (en xinès: 營造法式, en pinyin: yíngzàofǎshì, literalment «Tractat sobre Mètodes d'arquitectura o les normes de construcció de l'Estat», és un tractat tècnic sobre arquitectura i artesania escrit per l'autor xinès Li Jie (李 誡; 1065–1110). El text s'emmarca en la direcció d'edificis i construcció a mitjan dinastia Song de la Xina.
Un arquitecte prometedor, va revisar molts tractats més antics en l'arquitectura des de 1097 a 1100. Per 1100, havia acabat la seva obra arquitectònica, que va presentar a l'emperador Zhezong de Song. El successor de l'emperador, Huizong de Song, tenia el llibre publicat el 1103 amb la finalitat de proporcionar un conjunt unificat de normes arquitectòniques per a constructors, arquitectes i artesans alfabetitzats, així com per a les agències d'enginyeria del govern central.
Amb el seu llibre convertit en un èxit notori, Li Jie va ser promogut per Huizong com el director del Palau d'Edificis. A partir de llavors, Li Jie va arribar a ser ben conegut per la seva supervisió en la construcció d'oficines administratives, els apartaments del palau, portes i torres-comportes, el temple ancestral de la Dinastia Song, juntament amb nombrosos temples budistes. El 1145, una segona edició del llibre de Li va ser publicada per Wang Huan. Entre 1222 i 1233, es va publicar una tercera edició. Aquesta edició, publicada a Pingjiang (ara Suzhou), va ser posteriorment copiada en l'Enciclopèdia Iǒnglè i en Siku Quanshu. A més, es van realitzar una sèrie de copies en edicions de biblioteques privades. Una d'aquestes còpies de l'edició Pingjiang va ser redescoberta el 1919 i impresa com a facsímil l'any 1920.

## El tractat

Per al llibre de Li, es va usar material d'escrits arquitectònics preexistents, però la major part està formada per la documentació de les tradicions heretades dels artesans i arquitectes transmesa de boca en boca. El llibre ofereix un glossari de termes tècnics que inclouen fórmules matemàtiques. Va incorporar la topografia en les seves estimacions per a edificis en diversos tipus de llocs. També va estimar els costos monetaris de la contractació de treballadors amb diferents nivells d'habilitat i tipus d'experiència en l'artesania. Les seves estimacions prenen un dia de treball com a base i inclouen els materials necessaris, tenint en compte la temporada en la qual es va realitzar el treball.
El treball de Li incorpora normes de construcció i regulacions, la informació comptable, normes per als materials utilitzats en la construcció, i la classificació dels diferents oficis. Els 34 capítols del llibre especifiquen detalladament les unitats de mesura, la construcció de fossats i fortificacions, i normes per a la maçoneria, així com l'artesania en fusta en mides grans i petites. Inclou les especificacions (i il·lustracions) per a la construcció d'unitats de puntals amb els braços inclinats i juntes per a columnes i bigues, així com les directrius per a la talla de fusta, tornejat i trepat, serrat, obra de bambú, sòl de rajoles, la construcció de la paret, la pintura i la decoració, i les fórmules de pintures decoratives, esmalts i diversos revestiments. S'inclouen les proporcions de mescla de morters en maçoneria, maó i acristalament amb rajoles. El llibre conté il·lustracions dibuixades a mà de totes les pràctiques i normes. Va esbossar la fusteria estructural en gran detall, proporcionant mesures dimensionals estàndard per a tots els components. Per exemple, Li va desenvolupar un sistema de classificació estàndard de 8 rangs per a diferents grandàries d'elements de fusta. El sistema es coneix com el sistema cai-fen d'unitats i podria aplicar-se universalment als edificis.
Encara que altres tractats van ser escrits i compilats per endavant, el llibre de Li és el manual tècnic més antic existent a l'arquitectura de la Xina que ha sobreviscut intacte i íntegrament.

## Galeria

* Una pàgina d'una edició de 1145 de la dinastia Song, volum 8.
* Grup de Permòdols amb Mènsules, Yingzao Fashi (1103)
* Suports de mènsula transversals, Yingzao Fashi (1103)
* Suport i braços voladissos, Yingzao Fashi (1103)
* Arca budista, Yingzao Fashi (1103)
* Marc de fusta «paifang» en Yingzao Fashi

## Vegeu també

* Arquitectura de la Xina
* De architectura

## Referències

* 1 2 Guo, pp. 1-3.
* 1 2 3 Guo, p. 4.
* 1 2 3 Needham, p. 84.
* 1 2 Guo, p. 6.
* 1 2 3 4 Guo, p.5.
* ↑ Needham, pp.84-85.
* 1 2 3 Guo, p. 1
* 1 2 3 Needham, volum 4, p. 85
* ↑ Guo, p. 2.
* ↑ Guo, pp.6-7.

## Bibliografia

* Needham, Joseph. Science and Civilization in China: Vol. 4, Part 3 (en anglés). Cambridge University Press, 1986.
* Guo, Qinghua. Yingzao Fashi: Twelfth-Century Chinese Building Manual (en anglés). SAHGB Publications Limited, 1998.