OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miralles (Pinós)

Miralles és una masia del municipi de Pinós (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. En l'actualitat, sota el nom de Casa Miralles, és una casa que acull hostalatge com a turisme rural per a grups. A la contrada també és anomenada com Miralles de Su, per distingir-la de Miralles de Sant Serni, del terme de Torà.

## Situació

La masia es troba a l'extrem nord del municipi, al nord-oest de Matamargó, però molt més a prop de Su (Riner). Està arrecerada als peus de la solana de la costa de Miralles, als fondals del marge esquerre de la riera de Matamargó. L'indret es va recuperant dels estralls que hi va provocar l'incendi de l'any 1998, especialment virulent en les obagues de la serra de Pinós, enfront de la masia. Els efectes encara són ben visibles.
S'hi va des de la carretera de Cardona a Su, per un trencall que es troba poc més enllà del cap de província(41° 53′ 29″ N, 1° 34′ 33″ E﻿ / ﻿41.891525°N,1.575937°E﻿ / 41.891525; 1.575937), a un quilòmetre de Su. Està molt ben senyalitzat. Hi ha 2,3 km. fins a Miralles. Es pren la pista ben arranjada cap al sud. Als 750 metres es passa pel davant de la masia de la Serra i als 1,8 km es troba un encreuament. Per la dreta es va a Miralles. La de l'esquerra portaria a Fornells.

## Descripció

Gran casa de pagès fortificada, amb restes d'antiga muralla, molt deteriorada. La part més antiga és de planta rectangular amb teulada a quatre vessants. La part més recent és també de planta rectangular però amb teulada a dos vessants. Està orientada nord-sud. La façana principal és a la cara sud, amb porta d'arc de mig punt adovellada. A les quatre cares hi ha petites obertures. Als quatre vessants de la teulada, hi ha diverses gàrgoles de pedra picada.
Construcció: parament de carreus irregulars, no tallats. La nova construcció es troba a la cara nord-oest.
A pocs metres de la masia hi ha la capella de Miralles.

## Història

La casa Miralles es troba a prop de Can Vendrell, antic castell de Su, que era dels senyors de Cervera al segle xi, els quals tenien diverses possessions i masos per la contrada.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* 1 2 3 4 «Miralles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 març 2015].
# La Nativitat de la Mare de Déu de Sossís

La Nativitat de la Mare de Déu de Sossís és l'església de Sossís, pertanyent al municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Claverol. Es tracta d'una església petita, situada a la part baixa del poble, a ponent. Al costat oest de l'església hi ha l'antic cementiri parroquial, actualment clausurat. És una obra protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Església d'una nau, planta rectangular i dos cossos més baixos afegits lateralment, formant les capelles i sagristia.
Les voltes són de creueria amb coberta de lloses de pedra a dues vessants.
El cor, il·luminat a l'eix de la nau, és de mig punt sense cap valor, igual que els murs i llindes de les finestres laterals. Tota l'obra és feta amb carreus de pedra del país.
La façana de ponent és coronada per un campanar d'espadanya de dos ulls, amb dues campanes.
Interiorment l'església està revestida amb morter de calç i guix i pintada en diverses ocasions. Els murs exteriors mostren la pedra, tot i que probablement havien estat arrebossats amb morter de calç i guix, si més no pel que fa a la façana principal.

## Història

A l'espadanya hi ha dues campanes de bronze datades del 1702 i 1808.
Antigament era una església sufragània, dependent de Santa Maria de Montsor. En l'actualitat aquesta església està agrupada, amb la major part de les del seu terme municipal, a la parròquia de Salàs de Pallars.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «La Nativitat de la Mare de Déu de Sossís». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].

## Bibliografia

* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
# Can Romeu (Font-rubí)

Can Romeu és una masia de Font-rubí (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran masia composta de planta baixa, pis i golfes. Teulada a dues vessants. Composició simètrica de la façana. Balcons al primer pis i galeria d'arcades de mig punt a les golfes. Utilització de gran carreus de pedra tallada regulars a les cantoneres, als brancals i als ampits de finestres i balcons. Portals adovellats. Ull de bou. Rellotge de sol. En els portals i al rellotge de sol hi ha inscripcions i relleus.
En els portals hi ha les següents dates: 1789 i 1819.

## Referències

* 1 2 «Can Romeu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Piedra Sola

Piedra Sola és una localitat de l'Uruguai ubicada al límit entre els departaments de Paysandú i Tacuarembó, el qual coincideix, en aquesta zona, amb la via ferroviària que enllaça Montevideo amb Rivera.
Es va formar al voltant de l'Estació Piedra Sola, important des del punt de vista ferroviari perquè uneix les vies cap al nord i cap al litoral oest mitjançant el Ramal Piedra Sola, el qual va fins a l'Estació Tres Árboles.
El nom de l'estació es deu al fet que es va construir amb carreus procedents d'una sola pedra, de la qual queda una part declarada monument històric.

## Referències

* ↑ Dades geogràfiques de Piedra Sola a fallingrain.com (anglès)
* ↑ Por la ruta de los pies descalzos Arxivat 2008-02-29 a Wayback Machine. - aebu.org.uy (castellà)
# Església de Sant Vicenç de Calders

Sant Vicenç de Calders és una església parroquial al poble de Calders (Moianès) catalogada com a bé cultural d'interès local. Queden restes de l'església del s.XII representats en el primer tram de l'actual temple, resultat d'una transformació del que era una nau en tres, ampliació que data de finals del segle xvi. Al segle xvii es fa la porta d'ingrés amb el campanar, i al segle xix correspon l'erecció de la capella del Santíssim. Consta que el 1611 havia estat construït el retaule de la Verge del Roser. Se sap per Visites Pastorals que el 1699 hi havia els altars del Roser, del Sant Crist, Sant Francesc, Nostra Senyora de la Concepció, Sant Jaume, i l'altar major, dels que no en queden restes. A finals del segle xix s'avançaren les naus laterals, igualant-les a la central. El 1963 se li va treure un petit atri exterior.

## Arquitectura

És una església de tres naus, cobertes per volta de creuer, i rematades en presbiteri poligonal amb volta d'ogiva. Pilars, nervacions, arcs i claus de volta en carreus de pedra picada. A les claus de volta hi ha diferents decoracions: sants, petxines, elements vegetals... A l'extrem de la nau esquerra, sobre un pla circular i coberta de cúpula i llanternó hi ha la capella al Santíssim, de posterior construcció. La porta d'entrada a l'església és adovellada, de mig punt, a la façana de ponent. Al capdamunt, simple campanar d'espadanya; ingrés a l'església per un cancell de fusta treballada. Material constructiu: a la nau central carreus ben escairats; la resta és pedra i reble. Hi ha dues escultures tallades en forma de mènsula que avui es troben als murs laterals exteriors de l'església. Una d'elles, mirant a nord, representa una figura humana amb trets orientals, el cos molt arrodonit, les mans unides a ell i una barba bifurcada. L'estil recorda el romànic. L'altra imatge, situada a la banda sud, és un àngel al qual se li distingeix la cabellera, les ales i una mà oberta. Els seus trets també recorden l'escultura romànica. Totes dues es troben als murs laterals de l'església, fent cantonada amb la façana. Ambdós estan situats als murs construïts amb motiu de l'eixamplament de l'antiga església romànica al segle xvii. Són dos elements aprofitats d'antigues estructures i que estan fora del seu context original.

## Referències

* ↑ 16327 Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català
* 1 2 3 4 5 «Sant Vicenç de Calders». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 agost 2014].

## Bibliografia

* BENET I CLARÀ, Albert, JUNYENT I MAYDEU, Francesc i MAZCUÑAN I BOIX, Alexandre. "Sant Vicenç de Calders". A Catalunya romànica. XI. El Bages. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1984. ISBN 84-85194-57-8
* GAVÍN, Josep M. "Bages 5". A: Inventari d'esglésies. Barcelona: Artestudi Edicions i Arxiu Gavín, 1979. ISBN 84-85180-18-6
# Serra de les Ferreres (Gavà)

La Serra de les Ferreres és una serra situada al municipi de Gavà a la comarca del Baix Llobregat, amb una elevació màxima de 201 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Districte de Faridkot

El districte de Faridkot és una divisió administrativa del Panjab a l'Índia. La capital és Faridkot (ciutat). La superfície del districte és de 1.475,7 km² i la població de 552.466 habitants (2001). Els districtes de Moga i Muktsar van formar part del districte fins que en foren separats.
Administrativament està formada per 2 thesils i dos blocks de desenvolupament. Hi ha 171 pobles (164 habitats) amb 3 ciutats (1991). Els tehsils són:
* Faridkot
* Jaitu
I els blocks:
* Faridkot
* Kot Kapura

## Vegeu també

* Faridkot, principat

## Enllaços externs

* Districte de Faridkot - Lloc web oficial
# Ca la Quimeta

Ca la Quimeta és una obra de Ripoll protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt format per tres portes, amb brancals i llinda de carreus de pedra. El pany de paret entre les tres obertures és a base de còdols de riu. La llinda de la porta central té gravada la data 1771 i una creu llatina; per sota hi ha una inscripció il·legible.

## Referències

* ↑ «Ca la Quimeta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Baixos Casa Garriga

Els Baixos Casa Garriga és una obra de Ripoll protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt format per tres obertures; la central serveix per accedir a l'immoble. Les llindes i els brancals estan formats per carreus de pedra. Els brancals estan decorats amb relleus de traçats lineals.

## Referències

* ↑ «Baixos Casa Garriga». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Cal Ricardo

Cal Ricardo és una casa amb elements neoclàssics del poble de Ferran, al municipi d'Estaràs (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa situada en un dels carrers principals del nucli urbà, entre mitgeres de cases del poble. L'edifici se'ns presenta de planta rectangular, estructurat a partir de planta baixa, primer pis i golfes, i remodelat. La coberta exterior és a doble vessant i també presenta un ràfec de teula i maó a la façana principal. La porta d'accés s'estructura a partir d'un arc escarser, i disposa d'una mènsula amb decoració vegetal a la clau de l'arc. L'edifici presenta un parament paredat, així com carreus de pedra picada del país a la porta d'accés.

## Referències

* ↑ «Cal Ricardo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 març 2019].
# Santa Maria de Fonolleres

Santa Maria de Fonolleres és una església amb elements romànics i barrocs del poble de Fonolleres, al municipi de Granyanella (Segarra), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església situada sota el castell i enmig d'una plaça.
Tot i que conserva trets romànics, pel que fa a la seva estructura original, ha estat molt modificada en segles posteriors. Presenta coberta a dues aigües, amb el mur format per carreus irregulars de pedra local, amb la presència de capelles laterals i campanar d'espadanya amb tres ulls, dos dels quals estan ocupats per les campanes, afegits posteriorment a la l'edifici original. A la façana principal s'observa la porta d'accés amb llinda superior sense cap tipus de decoració, i una obertura circular a la part superior, modificació contemporània a les capelles i al campanar.

## Referències

* 1 2 «Santa Maria de Granyanella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 març 2019].
# Molí del Nuix

El Molí del Nuix és un molí fariner de Ivorra (Segarra) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un molí situat a l'esquerra del torrent d'Ivorra, el qual només conserva part de la seva estructura primitiva, com ara el cacau. La resta d'edificacions que s'hi observen són fruit d'una ampliació i reconversió en habitatge durant el primer terç del segle xx. Esta realitzat amb carreus de pedra de grans dimensions, amb arrebossat superficial, exceptuant les obertures que estan realitzades amb maó, amb coberta a dues aigües, per sota de la qual apareix una petita franja decorativa realitzada amb maó.

## Història

Les primeres fonts documentals que parlen d'aquest molí són de principis i mitjan segle xiv quan diferents terratinents es disputaven la seva utilització. A finals del segle xix deixà de funcionar a causa de la construcció de la fàbrica de farina.

## Referències

* 1 2 «Molí del Nuix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 març 2019].
# Portal de Cal Reart

El Portal de Cal Reart és una obra romànica de Ivorra (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Portal situat a uns 8 metres respecte el portal de Cal Millàs o de baix, en direcció cap a l'interior del nucli. Esta precedit per un pas cobert amb arc rebaixat i originàriament tancava el clos enmurallat. Es conserven pocs elements originaris del portal a causa de la construcció d'habitatges al seu voltant, realitzat amb carreus força regulars de pedra sorrenca molt erosionada, conserva el galze i les pollegueres superior i inferior.
El fet que estigui situat més endarrere que el portal de Cal Millàs o de baix, fa pensar que es va realitzar amb anterioritat, possiblement en època baixmedieval.

## Referències

* 1 2 «Portal de Cal Reart». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 març 2019].
# Cisterna del Castell

La Cisterna del Castell és una cisterna de Ivorra (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una cisterna situada sota la plaça Major, al costat de la rectoria.
La construcció és rectangular excavada a la roca per sota del nivell del carrer, realitzada amb volta de canó mitjançant carreus regulars de mitjanes dimensions rejuntats amb morter d'arena i calç. Situades a les parets laterals, just a l'arrencada de la volta, hi trobem tres mènsules que es podien utilitzar per sostindre una sèrie de bigues amb una finalitat actualment desconeguda.
A la part superior del mur paral·lel a l'accés actual, trobem una petita obertura a través de la qual es recollia l'aigua, mentre que al centre de la volta de la cisterna, hi ha una obertura quadrangular per on treien l'aigua mitjançant una corriola.

## Història

Una marca de picapedrer que es trobà a la volta, permet datar l'obra a finals del segle xiii.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cisterna del Castell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 març 2019].
# Pletes de Mont-ros

Les Pletes de Mont-ros és una obra de Sant Ramon (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pletes situades a la part baixa del nucli abandonat de Mont-ros. Es tracta de cabanes on es resguardava el ramat i el pastor de les inclemències del temps. Estaven formades per una part totalment coberta, que era utilitzada pel pastor, una part coberta amb volta però descobertes per la part del davant, utilitzaca pel ramat.
En aquestes pletes només es conserva la part utilitzada pel ramat, formada per la successió de dues voltes de canó, una de les quals està parcialment derruïda, realitzades amb paredat i carreus irregulars units en sec i amb coberta exterior de lloses de pedra i terra per donar major compacitat a la volta.

## Referències

* 1 2 «Pletes de Mont-ros». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 març 2019].
# Casa Secanell

La Casa Secanell és una obra de Tarroja de Segarra (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici cantoner de tres plantes situat a la Placeta del Portal Baix. És una construcció de pedra arrebossada pintada de blanc amb decoració de carreus pintats amb color terracota.
A la planta baixa, en un dels extrems de la façana, s'obra una gran portada rectangular emmarcada amb grans carreus de pedra ben escairats. Al primer pis tres portes balconeres amb els seus respectius balcons de forja, la central decorada amb una motllura de pedra i les laterals amb una llinda de maons. L'última planta està constituïda per quatre portes balconeres, les dues centrals unides, amb obertures d'arc de mig punt formades per maons i una barana de forja.
Es juga amb elements pintats com a carreus als angles i una motllura que divideix les plantes superiors, per donar vida a la façana.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Secanell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 març 2019].
# Castell de Clarà (Torredembarra)

El Castell de Clarà és un edifici de Torredembarra (Tarragonès) declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Del vell castell només es conserven alguns vells elements molt adulterats i integrats en un edifici modern.
El Castell de Clarà és una antiga masia medieval fortificada, amb pati al qual s'accedeix per un arc de mig punt, sota una torre amb matacà que actualment està força restaurada i que possiblement pertany al nucli primitiu del segle xiv. La casa té finestres amb llindes i arcs conopials. La construcció és la típica de maçoneria i carreus.

## Història

Fortalesa. Documentada el 1227. Tot el nucli de Clarà formava una espècie de caseriu, amb la seva església, i és el nucli més antic que es coneix de la primitiva Torredembarra.

## Referències

* 1 2 3 «Castell de Clarà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 març 2019].

## Enllaços externs

* «Castell de Clarà». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Casa Reig (Vilallonga del Camp)

La Casa Reig és una obra de Vilallonga del Camp (Tarragonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La casa Reig és de planta quadrada i ben proporcionada. Estructuralment consta de planta baixa, pis i golfes. Els murs de la casa han estat emblanquinats, a excepció dels marcs de finestres i portes, que són estructurats amb carreus de pedra, i del sòcol de la façana. La planta baixa té dues portes, una més gran d'arc de mig punt adovellat i l'altra allindada. Al primer pis hi ha dos balcons senzills i les golfes primitives estan ocupades per diverses finestres disposades simètricament. La façana està rematada per una cornisa motllurada que sobresurt.

## Referències

* ↑ «Casa Reig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 març 2019].

## Enllaços externs

* «Casa Reig». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# L'Hostal del Pan

L'Hostal del Pan és una obra gòtica d'Horta de Sant Joan (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici amb dues façanes força ben conservat, tot i que ha estat modificat sovint. A la façana principal, feta amb carreus de pedra, les finestres primitives han passat a ser balcons. La portada, d'arc de mig punt adovellat, ha estat eixamplada i s'ha augmentat l'alçada original de l'edificació.
La façana posterior és força més simple. Consta d'obertures ordenades, finestres amb llinda de pedra, i ràfec força ample de fusta sota teulada.
L'interior és tot actualitzat.

## Història

L'edifici fou anomenat Hostal "del pan" fins gairebé el 1980. Actualment és un habitatge plurifamiliar.

## Referències

* 1 2 3 4 «L'Hostal del Pan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 març 2019].
# Pont Vell de les Bordes

El Pont Vell de les Bordes és una obra d'Es Bòrdes (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pont de l'antic Camin Reiau sobre la Garona que comunica el nucli d'Es Bòrdes. Els estreps del pont aprofiten sengles roques sobresortints en el llit del riu com a base. És d'un sol ull, amb les arcades resoltes a partir de carreus disposats en full de llibre, l'intradós amb tres rengles de forats de bastida; en la resta predomina l'aparell de còdols sense escairar. La part superior del pont es va arreglar a principi del segle XX per tal d'ampliar el camí, de manera que avui presenta el pis inclinat i s'han perdut les baranes.

## Història

El qüestionari de Francisco de Zamora consigna ja l'any 1789 sobre el riu Garona, entre Benòs i Es Bòrdes, un pont fet de cal i carreus aprofitant dues penyes, que servia per a la comunicació d'altres pobles entre ells, i no es pagava. Al segle xix, Pascual Madoz fa esment també del pont de pera sobre la Garona que comunica la península el·líptica d'Es Bòrdes, en el Camin Reiau.

## Referències

* 1 2 «Pont Vell de les Bordes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 29 març 2019].
# Can Feliu (Sant Miquel de Fluvià)

Can Feliu és una obra de Sant Miquel de Fluvià (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici cantoner situat al centre del poble, a pocs metres de l'església del poble. És un edifici de planta baixa i pis, amb coberta a dues vessants. Aquesta casa originàriament presentava tres crugies cobertes amb voltes grasses perpendiculars al carrer. La crugia del mig és més curta, deixant lloc a un pati en el que hi ha l'escala al costat d'un pou de carreus molt ben tallats. El pati s'obre a la crugia de tramuntana per un gran arc de pedres ben tallades. Posteriorment s'hi afegiren dues crugies més a migdia, una coberta amb volta grassa i l'altra amb cairats de fusta. Més tard també es va cobrir la meitat del pati amb un arc de maó.
Exteriorment veiem una construcció de grans blocs de pedra ben escairats amb porta d'entrada per arc de mig punt i grans dovelles, i amb una finestra allindada a la part superior.

## Referències

* 1 2 «Can Feliu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 maig 2020].
# Casa de la Volta (Sant Miquel de Fluvià)

La Casa de la Volta és una obra de Sant Miquel de Fluvià (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa situada en cantonada, amb un cos afegit d'època contemporània, amb una gran volta de mig punt, amb volta de maó pla, que permet el pas del carrer per sota. És una casa de planta baixa i pis, amb paredat arrebossat, i coberta a dues vessants. Una de les finestres del primer pis, de tipus renaixentista, conserva els carreus originals, ben escairats, decorada amb rosetes en relleu.

## Referències

* ↑ «Casa de la Volta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 maig 2020].