OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tortoreta barrada

La tortoreta barrada (Geopelia maugeus) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita zones amb més o menys arbres, terres de conreu i ciutats de les illes Petites de la Sonda, des de Lombok cap a l'est fins a les illes Kai.
# Tórtora terrestre ullblava

La tórtora terrestre ullblava (Columbina cyanopis) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita el Cerrado al Brasil, localment al sud Goiás i de Mato Grosso i a l'oest de São Paulo.
# Tórtora terrestre de Moreno

La tórtora terrestre de Moreno (Metriopelia morenoi) és un colom sud-americà, per tant un ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita zones obertes i terres de conreu dels Andes, endèmica al nord-oest de l'Argentina.

## Descripció

Té el dors marró i el ventre cendrós; i la zona periocular ataronjada. Les seves potes són rosàcies.
S'observa en grups petits. És confiada, però difícil de trobar, donat que es mimetitza amb l'entorn. Habita muntanyes subtropicals o tropical de zones altes.

## Referències

* ↑ BirdLife International. 2016. Metriopelia morenoi. The IUCN Red List of Threatened Species 2016: e.T22690834A93290900. {{format ref}} https://dx.doi.org/10.2305/IUCN.UK.2016-3.RLTS.T22690834A93290900.en. Downloaded on 12 September 2021
* ↑ «Metriopelia morenoi (Bare-eyed Ground-Dove) -». Avibase. [Consulta: 12 setembre 2021].
* ↑ «Moreno's Ground-dove (Metriopelia morenoi) -». BirdLife species factsheet. [Consulta: 12 setembre 2021].
# Colom feréstec de l'illa de Grenada

El colom feréstec de l'illa de Grenada (Leptotila wellsi) és un colom de la zona Neotropical, per tant un ocell de la família dels colúmbids (Columbidae). És endèmic de les zones de matoll de l'illa de Grenada.
# Colom guatlla safir

El colom guatlla safir (Geotrygon saphirina) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita la selva humida des de l'est de l'Equador, pel nord del Perú fins a la zona limítrofa del Brasil, i al sud-est de Perú.
# Colom guatlla frontblanc

El colom guatlla frontblanc (Geotrygon leucometopia) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita els boscos de les terres altes del centre de la Hispaniola.
# Cantó de Maillezais

El cantó de Maillezais és un cantó francès del departament de la Vendée, situat al districte de Fontenay-le-Comte. Té 11 municipis i el cap es Maillezais.

## Municipis

* Benet
* Bouillé-Courdault
* Damvix
* Doix
* Liez
* Maillé
* Maillezais
* Le Mazeau
* Saint-Pierre-le-Vieux
* Saint-Sigismond
* Vix

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1973 | M. Fleury | PCF, després Divers gauche, després FGDS, després PS |
| 1973-1998 | Christiane Anger | Divers droite, després RPR |
| 1998-2011 | Jean Tallineau | Divers droite |
| 2011- | Daniel David | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 10.394 | 9.838 | 9.595 | 10.187 | 10.370 | 10.240 | 11.311 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# La Sella (la Palma d'Ebre)

La Sella és una muntanya de 502 metres que es troba entre els municipis de la Bisbal de Montsant, a la comarca del Priorat i de la Palma d'Ebre, a la comarca catalana de la Ribera d'Ebre.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Soledad González de Huguet

Soledad González Pomes de Huguet (24 de setembre de 1934 - (c. 2012) ) va ser una jugadora d'escacs argentina que tenia el títol de Mestra Internacional Femenina des de 1957. Va guanyar dues vegades el Campionat femení de l'Argentina (1954 i 1956).

## Biografia

Nascuda a Madrid, Espanya, els seus pares es van exiliar durant la guerra civil espanyola a Buenos Aires, Argentina. Era la neboda del conegut militant socialista gallec Pepín de la Lejía, també exiliat a l'Argentina.
Des de finals de la dècada de 1950 i, fins a principis de la dècada de 1960, Soledad González de Huguet va ser una de les principals jugadores d'escacs argentines. Va guanyar dues vegades el Campionat femení de l'Argentina: 1954 i 1956.
El 1957, a Rio de Janeiro, Soledad González va guanyar el Torneig Zonal de Sud-amèrica classificatori pel Campionat del món femení i se li va atorgar el títol de Mestre Internacional Femení (WIM).
El 1959, va participar en el Campionat del món d'escacs femení a Plòvdiv i hi va ocupar el lloc 15è.
El 1963, a Fortaleza (Ceará), Soledad González va ocupar el 3r lloc al Torneig Zonal de l'Amèrica del Sud.
No hi ha referència d'esdeveniments posteriors, no obstant això és de suposar que la seva defunció es va produir durant o abans de l'any 2012.

## Referències

* ↑ «PEPIN DE LA LEJIA Y SU SOBRINA AJEDRECISTA».
* ↑ «SOLEDAD GONZALEZ POMES DE HUGUET, SOBRINA DE PEPIN DE LA LEJIA».
* ↑ «Cronología del ajedrez rosarino - 1957». www.ara.org.ar.
* ↑ «Rio de Janeiro 1957 - 3° Torneio Zonal Sulamericano Feminino». www.brasilbase.pro.br.
* ↑ «1959 Candidates Tournament : World Chess Championship (women)». www.mark-weeks.com.
* ↑ «Fortaleza zt (Women) 1963 - 365Chess.com Tournaments». www.365chess.com.
# Bob Mark

Robert Ian «Bob» Mark (Albury, 28 de novembre de 1937 − Sud-àfrica, 21 de juliol de 2006) fou un jugador de tennis australià.
En el seu palmarès destaquen tres títols de Grand Slam en dobles masculins i dos més en dobles mixts.

## Torneigs de Grand Slam
### Dobles masculins: 7 (3−4)

| Resultat | Núm. | Any | Torneig | Parella | Oponents | Marcador |
| Finalista | 1. | 1958 | Australian Championships | Roy Emerson | Ashley Cooper Neale Fraser | 5−7, 8−6, 6−3, 3−6, 5−7 |
| Guanyador | 1. | 1959 | Australian Championships | Rod Laver | Don Candy Bob Howe | 9−7, 6−4, 6−2 |
| Finalista | 2. | 1959 | Wimbledon | Rod Laver | Roy Emerson Neale Fraser | 6−8, 3−6, 16−14, 7−9 |
| Guanyador | 2. | 1960 | Australian Championships (2) | Rod Laver | Roy Emerson Neale Fraser | 1−6, 6−2, 6−4, 6−4 |
| Finalista | 3. | 1960 | US Championships | Rod Laver | Roy Emerson Neale Fraser | 7−9, 2−6, 4−6 |
| Guanyador | 3. | 1961 | Australian Championships (3) | Rod Laver | Roy Emerson Martin Mulligan | 6−3, 7−5, 3−6, 9−11, 6−2 |
| Finalista | 4. | 1961 | Internationaux de France | Robert Howe | Roy Emerson Rod Laver | 6−3, 1−6, 1−6, 4−6 |

### Dobles mixts: 3 (2−1)

| Resultat | Núm. | Any | Torneig | Parella | Oponents | Marcador |
| Guanyador | 1. | 1959 | Australian Championships | Sandra Reynolds | Renée Schuurman Rod Laver | 4−6, 13−11, 6−1 |
| Finalista | 1. | 1959 | US Championships | Janet Hopps | Margaret Osborne Neale Fraser | 5−7, 15−13, 2−6 |
| Guanyador | 2. | 1961 | US Championships | Margaret Smith | Darlene Hard Dennis Ralston | Renúncia |

## Enllaços externs

* Bob Mark a l'ATP (anglès)
* Bob Mark a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Bob Mark a la Copa Davis (anglès)
# Josep Antoni d'Albert i Muntadas

Josep Antoni d'Albert i Muntadas, III comte de Santa Maria de Sants i II baró de Terrades (1910 — Barcelona, 5 de febrer de 1990) va ser un aristòcrata i industrial català, propietari de La España Industrial.

## Biografia

Va néixer en el si d'una important família d'industrials catalans, que havia accedit a l'aristocràcia per gràcia del rei Alfons XIII. La seva mare, Maria del Carme Muntadas i Estruch II comtessa de Santa Maria de Sants, era hereva d'un pròsper negoci familiar, La España Industrial SA, una de les majors indústries tèxtils del moment, que dirigia el seu espòs Josep Maria Albert i Despujol, I baró de Terrades.
Com a fill primogènit del matrimoni va heretar els títols nobiliaris i va rellevar al seu pare com a director gerent de la España Industrial, que va comandar al costat del seu germà Carles. A partir dels anys 1960 va haver de fer front a la crisi del sector tèxtil, que li va obligar a reduir progressivament la plantilla i abandonar la històrica fàbrica Vapor Vell, al barri d'Hostafrancs de Barcelona, per traslladar la producció a Mollet del Vallès. Aquí va cessar definitivament l'activitat el 1981.

### Com a dirigent esportiu

Gran aficionat a l'esport, va impulsar la construcció d'unes instal·lacions esportives al costat del recinte fabril d'Hostafrancs destinades a l'esplai dels seus obrers, que incloïen un camp de futbol amb capacitat per 5000 espectadors. Això va propiciar la creació, el 1934, de la Secció Esportiva La España Industrial, equip de futbol que després d'una dècada participant en tornejos per a empreses es va federar per competir oficialment. Albert va presidir l'equip durant els anys 1940, abans de donar el relleu al seu germà Carles.
El 14 d'agost de 1943 les autoritats esportives franquistes van nomenar-lo president del FC Barcelona. Ocupava el lloc d'un altre aristòcrata, el Marquès de la Mesa de Asta, que havia renunciat al càrrec després d'una controvertida derrota per 11-1 a l'Estadi de Chamartín. Albert només es va mantenir un mes al capdavant del club; va renunciar el 20 de setembre per assumir la vicepresidència de la Federació Catalana de Futbol. Posteriorment, fruit de la seva vinculació a la SD La España Industrial i al FC Barcelona, va impulsar un acord de filiació entre ambdues entitats, que va permetre al modest club fabril donar un notable salt qualitatiu, aconseguint fins i tot la Primera Divisió el 1956 amb el nom de CD Comtal.

## Referències

* ↑ «Josep Antoni d'Albert Muntadas». GEC. [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ «El señor Carceller en «La España Industrial»». La Vanguardia, 12-06-1943, pàg. 2.
* ↑ «Toma de posesión del nuevo presidente del CF Barcelona». La Vanguardia, 15-08-1943, pàg. 8.

## Bibliografia

* Folch, Guifré; González, Demetrio; Gordo-Guarinos, Francesc. El quaranta-vuit presidents del FC Barcelona. Toisón, 2006.
* Iturriaga, Ángel. Diccionario de técnicos y directivos del FC Barcelona. Barcelona: Editorial Base, 2011. ISBN 9788493916114.

## Enllaços externs

* Perfil en la web oficial del FC Barcelona Arxivat 2014-08-10 a Wayback Machine.
# Puig del Prat

El Puig del Prat és una muntanya de 597 metres que es troba al municipi de Caldes de Montbui, a la comarca del Vallès Oriental.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sant Jaume de Naüja

Sant Jaume de Naüja (Saint-Jacques de Nahuja en francès) és l'església parroquial del poble i terme de Naüja, a l'Alta Cerdanya, de la Catalunya del Nord.
Està situada a la zona occidental del poble, a peu de carretera, en el punt on la carretera s'eixampla per formar la plaça de Sant Jaume.

## Història

L'església apareix esmentada a la documentació per primer cop al 839, en l'acta de consagració de la catedral d'Urgell, d'on en depenia (recentment s'ha descobert que aquesta acta és en realitat quasi 200 anys posterior al que es creia). D'origen romànic, va ser modificada els segles xvii i xviii; aquesta segona reconstrucció va ser força important, i només sembla haver-se conservat part del mur meridional original. Al portal de l'església, hi figura la data de 1757, data en què es podrien haver acabat les obres.

## Descripció

L'església és d'una sola nau, amb tres capelles laterals, i està rematada a ponent per un campanar d'espadanya amb obertura per a una campana. De l'obra romànica original es conserva només un fragment del mur meridional, a la part oriental, visible a l'interior hi ha encara traces de l'arc triomfal de mig punt.

## Mobiliari

La decoració interior té diversos elements d'interès. Comprèn dues taules gòtiques pintades, de començaments del segle xvi, que havien format part de l'antic retaule de l'altar major (1743?) i representen dues escenes de la vida de sant Jaume el Major i dues de la de sant Jaume el Menor. L'actual retaule de l'altar major és una peça de 1759 (o 1747, segons altres fonts), d'una factura gòtica una mica ingènua. Destaquen també el retaule del Crist, una obra igualment del 1759, i dues marededéus, una de sedent (segle xiii o començament del XIV) i una altra dedicada al Roser, del segle xviii. La decoració es completa amb una pintura mural que mostra els Apòstols, suposadament del segle dissetè.

## Referències

* ↑ Sant Jaume de Naüja en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* Breus notes històriques i descriptives Arxivat 2011-09-10 a Wayback Machine. (francès)
* Fotografies
# Eleccions federals alemanyes de 1972

Les eleccions federals alemanyes de 1972 se celebraren el 19 de novembre de 1972 per a elegir els membres del Bundestag de la República Federal d'Alemanya.

## Campanya

La coalició SPD/FDP havia perdut la majoria absoluta perquè parlamentaris del FDP van deixar el seu partit i es van convertir en membres de la CDU/CSU com a protesta en contra de la política de Willy Brandt de reconèixer i mantenir relacions diplomàtiques amb la República Democràtica Alemanya. La CDU/CSU havia tractat de treure a Brandt de la cancelleria amb un vot de ni confiança en el Bundestag després que la coalició havia perdut la majoria. Però el candidat de la CDU/CSU Rainer Barzel, no va assolir convertir-se en Canceller.
Durant la campanya, la CDU/CSU va atacar Brandt com a traïdor de la democràcia alemanya. També van esmentar la lluita de Brandt contra l'Exèrcit alemany durant la Segona Guerra Mundial a Noruega. El SPD i FDP van treure profit de l'enorme popularitat personal del Canceller, que havia rebut el premi Nobel de la Pau en 1971. El lema d'elecció del SPD era "Willy Brandt ha de seguir sent Canceller" mentre els Conservadors parlaven sobre una decisió entre la "Llibertat" i el "Socialisme".
← Eleccions federals alemanyes, 19 de novembre de 1972 → :
| Partit | Vots | Percentatge de vots | Diferència vers 1969 | Total d'escons | Diferència vers 1969 | Percentatge d' Escons |
| Partit Socialdemòcrata (SPD) | 17.175.169 | 45,8% | +3,1% | 230 | +6 | 46,4% |
| Unió Demòcrata Cristiana d'Alemanya (CDU) | 13.190.837 | 35,2% | -1,4% | 177 | -16 | 35,7% |
| Unió Social Cristiana (CSU) | 3.615.183 | 9,6% | +0,2% | 48 | -1 | 9,7% |
| Partit Democràtic Lliure (FDP) | 3.129.982 | 8,4% | +2,6% | 41 | +11 | 8,3% |
| Altres | 348.579 | 0,9% | | 0 | | 0,0% |
| Totals | 37.459.750 | 100,0% | | 496 | +0 | 100,0% |

## Post-elecció

La coalició de l'SPD i el FDP es va mantenir en el poder amb Willy Brandt com canceller. El 1974, afectat per un escàndol d'espionatge, el cas Guillaume, que involucrava a un dels seus assistents personals, Brandt va renunciar a la cancelleria, però la coalició es va mantenir en el poder amb Helmut Schmidt com a nou canceller.
# Toyota Supra

El Toyota Supra era un esportiu de tracció al darrere produït pel fabricant japonès Toyota Motor Corporation des de 1979 fins a 2002 i després tragueren el 2008 2009 i fins ara no han arribat més models. En els seus començaments, el Toyota Supra derivava del Toyota Celica, encara que lleugerament més llarg i ampli. A partir de mitjans de 1986, la tercera generació del Toyota Supra passà a ser un model propi.
El Supra també té les seues arrels en el Toyota 2000GT, sent el motor el seu principal exemple. Les tres primeres generacions s'oferiren amb un descendent directe a la M 2000*GT del motor. Les quatre generacions de Supra tenen una línia de 6 cilindres.
Juntament amb aquest nom i l'automòbil Toyota també inclogué el seu propi logotip de la Supra. És derivada de l'original del logotip Celica, sent de color blau en comptes de taronja. Aquest logotip va ser utilitzat fins a gener de 1986, quan la tercera generació del Supra va ser presentada. El nou logotip va ser similar en grandària, de color taronja amb l'escriptura sobre un fons roig, però sense el disseny de drac.el logotip, al seu torn, ho van utilitzar fins al 1989, quan Toyota ho redisseny canviat al seu actual logotip oval de l'empresa
Aquest model es va deixar de comercialitzar als Estats Units en 1999 i en 2002 al Japó.
Generacions:

## Mark IV (1993-2002)

L'any 1997, va haver una variant designada "JZ" la qual muntava un biturbo de fins a 800cv.
El nou supra es presentarà el 2010.

## Referències

* ↑ «¿Veremos una nueva versión del Toyota Supra en 2010?». Arxivat de l'original el 2009-07-23. [Consulta: 17 juny 2009].
# Cantó de Canes Est

El cantó de Canes Est és un cantó francès del departament dels Alps Marítims, situat al districte de Grassa. Compta amb part del municipi de Canes.

## Municipis

* Canes

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1964-1976 | Bernard Cornut-Gentille | Divers gauche |
| 1976-1982 | Jacques Sallebert | UDF |
| 1982-1994 | Anne-Marie Dupuy | RPR |
| 1994-2001 | Jacques Dozol | RPR |
| 2001-2008 | Jacqueline Héricord | RPR, després UMP |
| 2008- | David Lisnard | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | - | 23.924 | 25.071 |
# Lo Mussol

El Lo Mussol és una muntanya de 341 metres que es troba al municipi de la Palma d'Ebre, a la comarca catalana de la Ribera d'Ebre.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Clàudia Cos

Clàudia Cos és una actriu catalana. És coneguda a Catalunya pel seu paper a la sèrie de TV3 Ventdelplà, on interpreta el paper de Cristina. Ha participat en el film Xtrems, dels directors Abel Folk i Joan Riedweg, considerat com una de les revelacions de l'any 2009. Es va formar a Barcelona i als EUA.

## Trajectòria professional
### Teatre

* Cyrano de Bergerac. Dir. Albert Pueyo. Teatre Borràs.
* River through Time. Dir. Phillip Hardy (Gira per Irlanda).
* The Seagull (La Gavina). Dir. Andrei Savchenko. Teatre Nacional de Minsk, Belarús.
* Encuentros. Dir. Ragnar Conde (Mèxic).
* The Bear. Dir. Juan Souki. Columbia University, Nova York, Estats Units.

### Cinema

* 2009: Xtrems. Dir. Abel Folk.
* 2009: El hilo de Ariadna. (curtmetratge) Dir. Luis M. Fernández.
* 2008: 8 citas. Dir. Peris Romano i Rodrigo Sorogoyen.
* 2008: Enloquecidas. Dir. Juan Luis Iborra.
* 2007: Hidden Camera. Dir. Bryan Goeres (V.O. en anglès).

### Televisió

* 2007: R.I.S. Sèrie de Videomedia per a Telecinco (col·laboració).
* 2007-2010: Ventdelplà. (TV3 i Diagonal TV).
* 2006: Los Serrano. Sèrie de Globomedia per a Telecinco (col·laboració).
* 2006: Tirando a dar. (Telecinco).
* 2006: SMS. Sèrie de Globomedia per a La Sexta.
* 2006: Mar de fons. (TV3 i Diagonal TV (col·laboració)).

## Referències

* ↑ «El concurs de guions convida Clàudia Cos». Bon dia. [Consulta: 23 desembre 2014].
* ↑ «"Aquí todo es mucho más cutre que en EE UU, basta ver las series de televisión"». Levante. [Consulta: 23 desembre 2014].
* ↑ «Clàudia Cos». Arxivat de l'original el 23 de desembre 2014. [Consulta: 23 desembre 2014].
# Bocas del Toro

Bocas del Toro és un arxipèlag situat a l'est de Panamà. Una de les illes que el formen és Cayo Zapatillas, una petita illa amb una platja d'aigües cristal·lines i coral meravellós.
A Bocas del Toro es poden veure moltes espècies d'animals: estels de mar, granotes diminutes... a més d'un espectacular fons marí.
# Colom de les Palau

El colom de les Palau (Pampusana canifrons, antigament Gallicolumba canifrons i Alopecoenas canifrons) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae). Habita els boscos de les illes Palau.
El fort bombargeig de les illes Palau durant la Segona Guerra Mundial gairebé portaren l'espècie a la extinció, però la seva població es pogué recuperar el suficient per sortir de la llista d'espècies en perill del Servei de Pesca i Fauna Salvatge dels Estats Units el 1985.

## Referències

* ↑ «Palau Ground Dove / Pampusana canifrons» (en anglès). DiBird.com. [Consulta: 3 agost 2024].
* ↑ «2023 eBird Taxonomy Update - eBird Science». [Consulta: 4 agost 2024].
* ↑ «Palau Ground-dove Pampusana canifrons» (en anglès). BirdLife International. [Consulta: 3 agost 2024].
* ↑ «Palau ground dove» (en anglès). Center for Biological Diversity. [Consulta: 3 agost 2024].
* ↑ «Palau ground dove (Gallicolumba canifrons)» (en anglès). U.S. Fish & Wildlife Service. [Consulta: 3 agost 2024].
# Colom bru de Mindanao

El colom bru de Mindanao (Phapitreron brunneiceps) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita la selva humida de Mindanao i Basilan, a les Filipines.
# Colom verdós de Buru

El colom verdós de Buru (Treron aromaticus) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita els boscos de Buru i petites illes del Mar de Flores. Considerat sovint una subespècie de Treron pompadora.
# Colom verdós gros

El colom verdós gros (Treron capellei) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita els boscos de la Península Malaia, Sumatra, Java, Borneo i algunes illes properes.
# Colom verdós africà

El colom verdós africà (Treron calvus) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita sabanes i boscos poc densos de l'Àfrica subsahariana, des del Senegal i Gàmbia cap a l'est fins a Etiòpia, i cap al sud fins al nord de Namíbia i l'est de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ Colom verdós africà al TERMCAT Rev. 10/06/2012
# Ptilinop de Leclancher

El ptilinop de Leclancher (Ramphiculus leclancheri) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita els boscos de Taiwan i les illes Filipines.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 110. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Ptilinop encaputxat occidental

El ptilinop encaputxat occidental (Ptilinopus ornatus) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids. Es pot trobar a la Península de Doberai, a l'oest de l'illa de Nova Guinea, a Indonèsia. Es desconeix el volum d'exemplars de l'espècie, encara que es manté estable.
Habita en boscos tropicals i subtropicals humits de terres baixes i de muntanya.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 112. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Ptilinopus ornatus» (en anglès). IUCN Red List. BirdLife International. 2014. [Consulta: 26 agost 2014].
* ↑ «Ornate Fruit Doves (Ptilinopus ornatus)» (en anglès). Beauty of Birds. Avian web.. [Consulta: 26 agost 2014].
# Ptilinop de front daurat

El ptilinop de front daurat (Ptilinopus aurantiifrons) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita boscos, manglars i sabanes de Nova Guinea i illes de l'àrea, en Aru, illes Raja Ampat, Yapen i Fergusson.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 112. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Ptilinop de Tahití

El ptilinop de Tahití (Ptilinopus purpuratus) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita zones boscoses de les illes de la Societat.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 114. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Ptilinop de les Tuamotu

El ptilinop de les Tuamotu (Ptilinopus coralensis) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita les zones boscoses de les illes Tuamotu, mancant de Makatea.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 114. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Ptilinop coronat

El ptilinop coronat (Ptilinopus coronulatus) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita boscos i sabanes de Nova Guinea i altres illes de la zona, com Aru, Salawati, Yapen i Manam.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 113. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Ptilinop de les Salomó

El ptilinop de les Salomó (Ptilinopus solomonensis) és una espècie d'ocell de la família dels colúmbids (Columbidae) que habita els boscos d'illes de la zona de Nova Guinea, a Numfor, Biak i altres properes, les Bismarck i les Salomó.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 111. ISBN 978-84-16728-37-4.