OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hannah Höch

Hannah Höch (Gotha, Alemanya, 1 de novembre de 1889-Berlín, 31 de maig de 1978) va ser una artista plàstica i fotògrafa alemanya integrada en el moviment dadà que va utilitzar com a manera d'expressió el fotomuntatge, i fou considerada pionera en aquesta tècnica fotogràfica.
Era la més gran de cinc germans i va abandonar els estudis als quinze anys per tenir cura de la seva germana, però, el 1912 va començar estudis d'arts gràfiques i dibuix sobre vidre a l'Escola d'Arts i Oficis de Berlín, i tingué com a mestre Harold Bergen. En començar la Primera Guerra Mundial va oferir els seus serveis a la Creu Roja, tot i que aviat va començar a estudiar amb Emil Orlik i el 1915 va conèixer Raoul Hausmann, amb el qual va tenir una aventura extramatrimonial amb resultats «artísticament productius però amb una relació turbulenta». També va conèixer Kurt Schwitters, que va suggerir que es canviés el nom de Johanne per Hannah, i Johannes Baader, que la va anomenar «la dadàsofa» pel fet de ser la companya del «dadàsof», com li deien a Raoul Hausmann; a partir d'aquest moment es va implicar activament en el moviment dadà.
Una de les seves preocupacions era la presentació d'una «dona nova» a la República de Weimar i la denúncia d'una societat masclista i misògina. Va ser l'única dona que va participar en el moviment dadà i col·laborà amb Jefim Golyscheff en la seua Antisimfonia actuant com a percussionista. També va participar en la primera exposició dadà a Berlín el 1919 i en la presentació de les seves nines dadà a la Fira internacional Dadà de 1920.
Després de passar pel dadaisme es va integrar al Novembergruppe i participà en totes les exposicions del grup fins a 1931, i es va aproximar al grup De Stijl; el 1937 va patir la prohibició del govern nazi,per la qual cosa va haver d'exposar a l'estranger. A partir dels anys quaranta el seu treball es va centrar en els fotomuntatges en color. Entre els temes que va abordar hi ha l'androgínia i l'amor lèsbic, que els va abordar des de l'experiència personal pel fet de mantenir una relació amb l'escriptora holandesa Til Brugman durant nou anys, entre 1926 i 1935. Entre 1938 i 1944 va estar casada amb el pianista Kurt Matthies.

## Referències

* 1 2 3 Diccionari d'història de la fotografia. Edicions Càtedra, 2003, p. 230. ISBN 84-376-2038-4.
* 1 2 F. Samaniego. . El País, 21 gener 2004 [Consulta: 31 gener 2010].
* ↑ Dada, Dickerman / Sabine T Kriebel, National Gallery of Art Washington, 2006 p. 472
# La Tossella

La Tossella és una muntanya de 1.456 metres que es troba al municipi de Cercs, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Marans

El cantó de Marans és un cantó francès del departament del Charente Marítim, al districte de La Rochelle. Té sis municipis i el cap és Marans.

## Municipis

* Andilly
* Charron
* Longèves
* Marans
* Saint-Ouen-d'Aunis
* Villedoux

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Petit | RI |
| 1949-1985 | Roland Le Bigot | Divers gauche, després MRG |
| 1985-2004 | Bernard Bouchereau | Divers droite |
| 2004-2011 | Bernard Ferrier | Les Verts |
| 2011- | Patrick Blanchard | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 6.906 | 7.085 | 7.983 | 8.834 | 9.150 | 9.644 | 11.898 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Billar anglès

El blackball (de l'anglès black ball: bola negra), també anomenat algunes vegades billar anglès (i en anglès, també: English eight-ball (bola 8 anglès) o reds and yellows (vermelles i grogues)), és una modalitat de billar que es juga amb 16 boles: 7 vermelles, 7 grogues, 1 negra o bola 8 i 1 blanca, i una taula de billar amb sis forats o troneres. Tot i que és una modalitat basada en l'especialitat de billar americà "bola 8", es considera un joc independent.
L'objectiu del joc consisteix a embossar totes les boles d'un color a les troneres, colpejant-les amb la bola blanca, i finalitzant amb la introducció de la bola negra.
# Tour de Drenthe femení

El Tour de Drenthe femení era una competició ciclista neerlandesa femenina d'un sol dia que es disputa per les carreteres de la província de Drenthe. És la versió femenina de la cursa masculina homònima. Fou creada el 2007 i era la competició més important dins el tríptic de curses format per la Drentse Acht van Westerveld i la Novilon Euregio Cup, sent el Tour de Drenthe femení la més prestigiosa al ser puntuable des de la seva existència primer per a la Copa del Món femenina i des del 2016 per l'UCI Women's WorldTour. El 2024, la prova es va deixar de celebrar per motius econòmics i logístics.
Lorena Wiebes és la màxima guanyadora de la prova amb 4 victòries.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2007 | Adrie Visser | Élodie Touffet | Marianne Vos |
| 2008 | Chantal Beltman | Marianne Vos | Ina-Yoko Teutenberg |
| 2009 | Emma Johansson | Loes Gunnewijk | Chantal Blaak |
| 2010 | Loes Gunnewijk | Annemiek van Vleuten | Giorgia Bronzini |
| 2011 | Marianne Vos | Kirsten Wild | Giorgia Bronzini |
| 2012 | Marianne Vos | Kirsten Wild | Emma Johansson |
| 2013 | Marianne Vos | Ellen van Dijk | Emma Johansson |
| 2014 | Lizzie Armitstead | Anna van der Breggen | Shelley Olds |
| 2015 | Jolien D'Hoore | Amy Pieters | Ellen van Dijk |
| 2016 | Chantal Blaak | Gracie Elvin | Trixi Worrack |
| 2017 | Amalie Dideriksen | Elena Cecchini | Lucinda Brand |
| 2018 | Amy Pieters | Alexis Ryan | Chloe Hosking |
| 2019 | Marta Bastianelli | Chantal Blaak | Ellen van Dijk |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | Lorena Wiebes | Elena Cecchini | Eleonora Gasparrini |
| 2022 | Lorena Wiebes | Elisa Balsamo | Lotte Kopecky |
| 2023 | Lorena Wiebes | Susanne Andersen | Maike van der Duin |
| 2024 | Lorena Wiebes | Elisa Balsamo | Puck Pieterse |

## Referències

* ↑ «UCI WTF: Ronde van Drenthe, 138 kms. de trazado neerlandés» (en castellà). ciclo21, 11-03-2016. [Consulta: 11 març 2024].
* ↑ Mitchell, Mathew. «The end of Ronde van Drenthe: A historic race bows out» (en anglès britànic), 12-07-2024. [Consulta: 3 gener 2025].
* ↑ «Vuelta Drenthe (F): Wiebes, por cuarto año consecutivo» (en castellà). ciclo21, 10-03-2024. [Consulta: 11 març 2024].

## Vegeu també

* Tour de Drenthe (competició masculina)

## Enllaços externs

* Tour de Drenthe femení - Lloc web oficial
# Tossal del Pas

El Tossal del Pas és una muntanya de 903 metres que es troba al municipi d'Os de Balaguer, a la comarca catalana de la Noguera.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 253102001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# El Pedró (Castellar de n'Hug)

El Pedró és una serra situada al municipi de Castellar de n'Hug a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 1.543 metres, al cim de Puiners.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de La Tremblade

El cantó de La Tremblade és un cantó francès al districte de Rochefort (departament del Charente Marítim) que compta amb sis municipis: Arvert, Chaillevette, Étaules, Les Mathes, Saint-Augustin, La Tremblade; essent aquest darrer la capital.
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | René Baraton | SFIO |
| 1951-1958 | Abel Besson | RPF, després RS |
| 1958-197. | M. Nicolle | radical |
| 197.-1976 | François Franc-Valluet | UDR, després sense etiqueta |
| 1976-1994 | Christian Mandin | PRG |
| 1994- | Jean-Pierre Tallieu | RPR, després Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 10.394 | 10.805 | 11.238 | 11.201 | 11.748 | 12.526 | 14.062 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Bilulu

Bilulu fou una deessa sumèria, germana de la deessa Belili i del déu Dumuzi. És una de les protagonistes d'El mite d'Inanna i Bilulu.

## Enllaços externs

* Anunnaki — Sumerian Gods (anglès)
# Serra de la Penya-roja (Tibi i Xixona)

La Serra de la Penya-roja és una alineació muntanyosa entre els municipis valencians de Tibi (l'Alcoià) i Xixona (l'Alacantí). La serra separa les foies de Castalla (al nord-oest) i de Xixona (al sud-est).

## Particularitats

La serra presenta una direcció sud-oest nord-est, i s'enclava en el conjunt format per la serra de la Carrasqueta i la serra del Quarter, que l'entrecreuen de manera quasi perpendicular. Al sud del complex muntanyós es troba el cim de la Penya del Migjorn o Penya-roja (1.226 msnm), punt culminant de la serra de la Penya-roja. Els paratges de la Llibreria i del barranc de Castalla, de relleu esquerp i rocallós, esdevenen els límits septentrionals i punts de nexe amb les serres de la Carrasqueta i del Quarter. També en el sector nord, el subsector de la serra dels Madronyals (amb altures màximes de 1.037 msnm) és la continuació de la serra del Carrascar d'Ibi, també inclosa en este conjunt muntanyenc.
Altres cims destacats són el Cabeç Redó (1.135 msnm), Cabeç de Vistabella (777 msnm) o la Penya de la Moleta (721 msnm). Els principals corrents que desaigüen la serra són el riu Verd o Montnegre que arreplega les aigües del vessant sud, el riu del Coscó que desemboca en el riu de la Torre (que també va a parar al Montnegre).
Geològicament, predominen els materials calcaris del Terciari, comuns als relleus del Prebètic intern, al qual pertany la serra de la Penya-roja.

## Referències

* «SUB-SECTOR OROGRÁFICO 08D (Serra del Madronyal, Penya Roja y Penya Alta)» (en espanyol). Catálogo de Cavidades de la Província de Alicante. Rafael Pla Salvador, 20-10-2010. Arxivat de l'original el 12 d’abril 2017. [Consulta: 8 febrer 2012].
* «La Carrasqueta i la Penya Roja (blog)». [Consulta: 8 febrer 2012].
# Tossal de Mormur

El Tossal de Mormur és una muntanya de 326 metres que es troba al municipi de Balaguer, a la comarca catalana de la Noguera.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 255107001).
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
# Cangur rata nan de Nullarbor

El cangur rata nan de Nullarbor (Bettongia pusilla) era una espècie de Bettongia endèmica de la Plana de Nullarbor a Austràlia Occidental. Només se'n coneix l'existència a partir de registres fòssils.

## Taxonomia

El cangur rata nan de Nullarbor era una espècie de Bettongia, un gènere que inclou espècies encara vives com el cangur rata septentrional, pertanyent a la subfamília Potoroinae. La descripció va ser publicada per primera vegada el 1997 per R. A. McNamara utilitzant exemplars recollits a les coves de Koonalda i Weekesla de la plana de Nullarbor. L'holotip forma part de la mandíbula dreta d'un individu jove, al qual li falten algunes dents, obtingut al jaciment de Koonalda. L'autor va reconèixer una descripció anterior, identificada erròniament com a Caloprymnus campestris per Ernest Lundelius i William D. Turnbull el 1984, i la referència informal a una espècie de potoroid. L'article de McNamara sobre la nova espècie detalla que el seu diagnòstic va sorgir de manera independent, però dona crèdit pel descobriment a la identificació del tàxon per part d'antics estudiosos com a «potoròid sense nom de Thomson» o «potoròid sense nom» (Baynes 1987).
L'epítet pusilla deriva del llatí, una referència a la petita mida de l'animal.

## Descripció

Betongia pusilla mostra una dentició i estructura de la mandíbula que la distingeix dels seus congèneres. La mandíbula és més lleugera que en les espècies vivents i les dents són més petites. Els molars de Bettongia pusilla tenen costats rectes amb una capçada elevada, que contrasta amb la forma bulbosa d'altres espècies de Bettongia.

## Distribució i hàbitat

Només es coneix per una sèrie de restes esquelètiques trobades a les coves de la plana de Nullarbor, una regió desèrtica àrida del sud d'Austràlia. Se suposa que l'espècie s'ha extingit als estats d'Austràlia Occidental i Meridional durant el període de colonització.

## Referències

* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
* ↑ Lundelius, E.L.; Turnbull, W.D.. The mammalian fauna of Madura Cave, Western Australia. Macropodidae: Potoroinae /. 14. Chicago: Field Museum of Natural History, 1984.
* 1 2 McNamara, J.A. «Some smaller macropod fossils of South Australia». Proceedings of the Linnean Society of New South Wales, 117, 1997, pàg. 97–106.
* 1 2 3 Menkhorst, P.W.; Knight, F. A field guide to the mammals of Australia. 3rd. Melbourne: Oxford University Press, 2011, p. 146. ISBN 9780195573954.
# La Roqueta (Borredà)

La Roqueta és una muntanya de 903 metres que es troba al municipi de Borredà, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Béinat

El cantó de Béinat és un cantó francès del departament de la Corresa, situat al districte de Briva la Galharda. Té 7 municipis i el cap és Béinat.

## Municipis

* Albinhac
* Obasina
* Béinat
* Lantòl
* Palajanjas
* Lo Peschier
* Serelhac

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1833-1840 | François Chabrignac | |
| 1840-1848 | Christophe de Cosna | |
| 1848-1864 | Auguste de Lapraderie | |
| 1864-1870 | Paul Régnauld | |
| 1870-1871 | Christophe de Cosnac | |
| 1871-1893 | Pierre Brugeilles | Partit Radical |
| 1894-1898 | Michel Mielvacque de Lacour | Republicà progressista |
| 1898-1909 | M.Brugeilles | Republicà |
| 1909-1942 | Jean-Baptiste Laumond | Partit Republicà Radical i Radical-Socialista |
| 1945-1970 | Pierre Leyx | PRR i RS |
| 1970-1982 | Georges Debat | Divers droite |
| 1982-1988 | Yves Terrieux | PS |
| 1988-2008 | Jean Champy | Divers droite, després RPR |
| 2008- | Pascal Coste | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.258 | 3.543 | 3.175 | 3.113 | 3.222 | 3.309 | 3.466 |
# Bilwi

Bilwi (Puerto Cabezas en Castellà) és un municipi de Nicaragua, capital de la Regió Autònoma de l'Atlàntic Nord (RAAN). El 2005 tenia 33.600 habitants.

## Història

Si bé la ciutat es troba en territori miskito, el terme Bilwi és d'origen sumu o mayagna. Aquest poble procedeix de la zona de Matagalpa, al centre de Nicaragua, però que es veieren obligats a emigrar cap a l'est per part dels espanyols durant la conquesta. Fruit d'aquesta migració entraren en conflicte amb els miskitos, els quals es van valer del suport dels britànics, durant el segle xvii, per dominar bona part del territori sumu i rama.
Tot i que el mateix Cristòfol Colom va tocar terra al Cap Gracias a Diós, a la desembocadura del riu Coco, no gaire lluny de Bilwi, la ciutat no va ser fundada fins al segle xix, amb l'arribada de missioners protestants de la congregació moraviana procedents d'Alemanya. La ciutat va anar creixent gràcies a l'explotació forestal i el cultiu de la banana. A començaments del segle xx la regió del Carib fou incorporada oficialment a la resta de Nicaragua i la ciutat va rebre el nom de Puerto Cabezas.
Durant la guerra de la Contra la població va créixer de 5.000 a 30.000 habitants a causa de la seva importància militar i al foment de la colonització que va propiciar el govern sandinista. El port va ser un important punt d'arribada de a l'ajuda militar des de Cuba i la Unió Soviètica per a l'Exèrcit Popular Sandinista.
És una ciutat que està agermanada amb dues viles catalanes: Vilafranca del Penedès i Sant Pere de Ribes.

## Enllaços externs

* Pàgina de la universitat URACCAN
* Portal de la ciutat
* Història de la ciutat Arxivat 2006-04-10 a Wayback Machine.
# Un Nos Ola Leuad

Un Nos Ola Leuad (en gal·lès, una nit de lluna) és una pel·lícula del Regne Unit en gal·lès basada en la famosa novel·la Un Nos Ola Leuad (1961), de Caradog Prichard. Va ser produïda el 1991 per Cwmni Gaucho. El director va ser Endaf Emlyn que també va escriure el guió, amb Gwenlyn Parry. La pel·lícula és protagonitzada per Dyfan Roberts i Tudor Roberts en el paper principal (com a adult i nen), Betsan Llwyd com a mare, i altres.
Igual que a la novel·la, els esdeveniments de la pel·lícula estan ambientats en un poble imaginari de pedreres al nord de Gal·les, que representa clarament Bethesda, Gwynedd, la ciutat natal de Caradog Prichard. És una pel·lícula poderosa que tracta sobre la malaltia mental, la bogeria, la sexualitat i emocions.
S'ha emès diverses vegades a Sianel 4 Cymru. Fou projectada com a part de la secció oficial del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1991.

## Repartiment

* Dyfan Roberts (Dyn)
* Tudor Roberts (Bachgen)
* Betsan Llwyd (Mam)
* Delyth Einir (Jini)
* Cian Ciarán (Huw)
* Dilwyn Vaughan (Moi)

## Premis

| Festival | Any | Premi | Receptor |
| Gwyl Ffilmiau Celtaidd | 1992 | Ysbryd yr Ŵyl | |
| BAFTA Cymru | 1992 | Millor so | |
| BAFTA Cymru | 1992 | Millor il·luminació | |
| BAFTA Cymru | 1992 | Millor vestuari | |
| BAFTA Cymru | 1992 | Millor maquillatge | |
| BAFTA Cymru | 1992 | Millor drama | |
| Festróia | 1992 | Millor guió | |
| Festróia | 1992 | Millor actriu | Betsan Llwyd |
| Festróia | 1992 | Millor fotografia | |

## Referències

* ↑ Un Nos Ola Leuad a filmhubwales.org
* ↑ Un Nos Ola' Leuad (1991) a porth.ac.uk
* ↑ La divertida tragedia de una polaca en Nueva York, ABC, 27 de setembre de 1991
* ↑ Cymru / Make Up & Hair al web dels BAFTA

## Bibliografia

* David Berry, Wales and Cinema: the first hundred years (Caerdydd: Gwasg Prifysgol Cymru, 1994)
* Dave Berry, 'Unearthing the Present: Television Drama in Wales', yn Steve Blandford (gol.), Wales on Screen (Penybont: Seren, 2000), tt. 128-151.
* Steve Blandford, Film, Drama and the Break-Up of Britain (Llundain: Intellect, 2007)
* Martin McLoone, Film, Media and Popular Culture in Ireland: Cityscapes, Landscapes, Soundscapes (Dulyn: Irish Academic Press, 2007)
* Robert Murphy, The British Cinema Book (Llundain: BFI, 2001)

## Enllaços externs

* Un Nos Ola Leuad a Dailymotion
# Tossal de les Forques (Ponts)

El Tossal de les Forques és una muntanya de 528 metres que es troba al municipi de Ponts, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Atèlids

Els atèlids (Atelidae) són una de les quatre famílies de micos del Nou Món actualment reconegudes. Anteriorment, se la incloïa a la família dels cèbids. Els atèlids són en general micos grossos i la família inclou les mones aranya, mones llanoses i les mones udoladores. Viuen a les regions boscoses de Centreamèrica i Sud-amèrica, des de Mèxic fins al nord de l'Argentina.

## Referències

* ↑ Wilson, Don E; Reeder, Dee. «Atelidae». A: Mammal Species of the World. Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0..
* ↑ «Monos araña y aulladores (Familia Atelidae)» (en castellà). colombia.inaturalist.org. [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ Rylands, Anthony B.; Mittermeier, Russell A. The Diversity of the New World Primates (Platyrrhini): An Annotated Taxonomy (en anglès). New York, NY: Springer, 2009, p. 23-54. DOI 10.1007/978-0-387-78705-3_2. ISBN 978-0-387-78705-3.
# L'Agulló (Vilada)

L'Agulló és una muntanya de 872 metres que es troba al municipi de Vilada, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cantó de Briva la Galharda Nord-Oest

El cantó de Briva la Galharda Nord-Oest és un cantó francès del departament de la Corresa, situat al districte de Briva la Galharda. Comprèn part del municipi de Briva la Galharda.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1992 | Jean-Claude Cassaing | PS |
| 1992-1998 | Jean-Michel Delsart | UDF |
| 1998-2008 | Philippe Nauche | PS |
| 2008- | Michel Da Cunha | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | - | - | - | - | - | 11.174 |
# Juliano Dornelles

Juliano Dornelles de Faria Neves (Recife, Pernambuco, 1980) és un director de cinema i guionista brasiler. Va guanyar el Premi a la millor direcció al LII Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya per Bacurau.

## Filmografia
### Director

* 2019: Bacurau (amb Kleber Mendonça Filho) - llargmetratge
* 2011: Mens Sana in Corpore Sano - curtmetratge

### Director artístic

* 2016: Aquarius (de Kleber Mendonça Filho) - llargmetratge
* 2015: Permanência (de Leonardo Lacca) - llargmetratge
* 2014: Loja de Répteis (de Pedro Severien) - curtmetratge
* 2013: O Som ao Redor (de Kleber Mendonça Filho) - llargmetratge
* 2012: Boa Sorte, Meu Amor (de Daniel Aragão) - llargmetratge
* 2009: Recife Frio (de Kleber Mendonça Filho) - curtmetratge

## Referències

* ↑ «Juliano Dornelles». [Consulta: 17 maig 2019].
* ↑ Palmarés: La española 'El hoyo' conquista el Festival de Sitges 2019, Fotogramas, 12 d'octubre de 2019

## Enllaços externs

* Entrevista a Juliano Dornelles, codirector del filme Bacurau a Lima Gris
# Bintanath (filla de Seti I)

Bintanath (Bent'anta, Bint-Anath, Bintanat) fou una princesa egípcia, filla del faraó Seti I. El seu nom era d'origen sirià i volia dir "filla d'Anath".
Es va casar com era tradicional amb el seu germà Ramsès II i després de la mort de la dona principal Nefertari (després del 25è any de regnat) i de la segona dona principal Isetnofret (després de l'any 30è de regnat) va esdevenir de fet l'esposa principal, fins i tot quant el faraó es va casar amb la princesa hitita Maathorneferure, que probablement no coneixia prou bé el cerimonial egipci.
Una possible estàtua d'aquesta reina es troba al peu d'una estàtua colossal de Ramsès II a Karnak.
Està enterrada a la tomba 71 de la Vall de les Reines.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.
# Tossal de les Forques (la Sentiu de Sió)

El Tossal de les Forques és una muntanya de 290 metres que es troba al municipi de la Sentiu de Sió, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Resinogalea

Resinogalea és un gènere de fongs d'una sola espècie de la família Bruceomycetaceae. Tant el gènere com la seva espècie Resinogalea humboldtensis van ser descrites com a noves per a la ciència el 2016 per Jouko Rikkinen i Alexander Schmidt. El fong, que es troba a Nova Caledònia, creix sobre la resina semiendurida que desprèn l'espècie arbòria endèmica Araucaria humboldtensis.

## Referències

* ↑ Rikkinen, Jouko; Beimforde, Christina; Seyfullah, Leyla J.; Perrichot, Vincent; Schmidt, Kerstin; Schmidt, Alexander R. «Resinogalea humboldtensis gen. et sp. nov., a new resinicolous fungus from New Caledonia, placed in Bruceomycetaceae fam. nova (Ascomycota)» (en anglès). Annales Botanici Fennici, 53, 3–4, 2016, pàg. 205–215. DOI: 10.5735/085.053.0408.
# Les Palanquetes

Les Palanquetes és una serra situada al municipi de Vallcebre a la comarca del Berguedà, amb una elevació màxima de 1.359 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Les Palanquetes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.