OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pes wèlter

Pes wèlter és una categoria competitiva de la boxa i d'altres esports de combat, la qual agrupa competidors de pes intermedi. A la boxa professional la categoria abasta els púgils que pesen més de 63,503 quilos (140 lb) i menys de 66,678 quilos (147 lb). A la boxa amateur (homes majors) la categoria abasta els boxejadors que pesen més de 64 quilos (141,10 lb) i menys de 69 quilos (152,12 lb).
Pel que fa a la boxa professional, la categoria immediata anterior és el pes superlleuger i la immediata superior el pes superwèlter. Quant a la boxa amateur, la categoria immediata anterior és el pes wèlter lleuger i la immediata superior el pes mitjà.
El pes wèlter és una de les vuit categories tradicionals de la boxa: mosca, gall, ploma, lleuger, wèlter, mitjà, semipesant i pesant.
El terme també és sovint utilitzat per designar una categoria d'altres esports de combat com el kickboxing i el taekwondo.

## Dones i cadets

A la boxa professional no hi ha diferències entre homes i dones, pel que fa als límits entre les categories, amb l'aclariment que entre les dones no existeix la categoria de pes superpesant i, per tant, la categoria màxima és pes pesant.
A la boxa d'aficionats sí que hi ha diferències en els límits de les categories, entre els homes majors (adults i juniors), pel que fa a les dones i els cadets (menors d'edat). En el cas de la boxa femenina de la categoria semipesant és la següent:
* Límit inferior: 60 quilos.
* Límit superior: 64 quilos.

## Enllaços externs

* "Categories masculines (12.6)", Reglament de l'Associació Mundial de Boxa (WBA) (anglès)
* "Categories femenines (Apèndix A)", Reglament de l'Associació Mundial de Boxa (WBA) (anglès)
* "Reglament Tècnic i de Competició. Apèndix C: terminologia per a les categories de pesos i el rang de pesos", Associació Internacional de Boxa Amateur.
# Francisco Coloma Gallegos

Francisco de Paula Coloma Gallegos y Pérez (San Esteban de Pravia, Astúries, 26 d'abril de 1912 - Sevilla, 28 de setembre de 1993) va ser un militar espanyol que va ocupar càrrecs importants durant la Dictadura franquista.

## Biografia
### Carrera militar

En 1930 ingressa en l'Acadèmia General Militar de Saragossa, per posteriorment passar per l'Acadèmia d'Infanteria de Toledo, on va ser promogut a tinent en 1934 i destinat a Jaca. S'incorpora al Primer Terç de la Legió Espanyola amb guarnició a Melilla. En iniciar-se la Guerra Civil espanyola es trasllada a la Península amb la seva bandera, combatent en el front de Toledo. Ferit en quatre ocasions, rep la Medalla Militar Individual al front d'Astúries.

### Franquisme

En acabar la contesa torna al Protectorat espanyol al Marroc per a, posteriorment i amb el grau de comandant, ingressar com a alumne en l'Escola d'Estat Major, i en acabar els seus estudis és destinat a la caserna general de la 101a Divisió, a Melilla. Des d'agost de 1959 fins a gener de 1961 va ser Coronel al comandament del Terç Don Juan de Áustria de la Legió, de guarnició en el Sàhara Espanyol. Va ser Ministre de l'Exèrcit des de l'11 de juny de 1973 fins al 12 de desembre de 1975. Durant el seu ministeri va encarregar una recerca militar secreta i extraoficial per aclarir el magnicidi de Carrero Blanco, denominada "Operació Cantàbria".
Vidu d'Esperanza Gómez López, té sis fills i es va casar, en segones noces a Santiago de Compostel·la el 3 de gener de 1976, amb Mercedes de Picón y Agero, marquesa de Seoane, sent Capità General de la I Regió Militar (Madrid) També fou germà del tinent general Julio Coloma Gallegos, que va ser Capità General de la II Regió Militar. Entre 1976 i 1978 fou Capità General de la IV Regió Militar.

## Referències

* ↑ ABC SEVILLA (Sevilla) - 04/01/1976, p. 40 - ABC.es Hemeroteca

## Enllaços externs

* Llista dels Governs de Franco
* Blanco y Negro (Madrid) - 26/04/1975, p. 83 - ABC.es Hemeroteca
# Dalmau I de Banyuls

Dalmau de Banyuls (potser vers el 1272 - 1345) fou un simple cavaller i senyor de Banyuls dels Aspres que després d'una variada experiència militar a Itàlia va esdevenir un personatge molt influent. Tenia almenys dos germans: Ramon i Bord, i era fill seu Dalmau II de Banyuls.

## Biografia

A principis del segle xiv Dalmau de Banyuls es va posar al servei del rei de Nàpols Robert d'Anjou, marit de la infanta Sança de Mallorca. Després estigué al servei de la lliga de ciutats güelfes de la Toscana. Entre 1308 i 1309 tingué un rol important en la guerra que tenien el Papat i Venècia pel domini de Ferrara, i de fet va acabar esdevenint el capità general del primer a la ciutat entre el 1309 i el 1313. Aquell any ell i els seus germans van posar-se al servei de Venècia per tal de liderar un exèrcit de 2.000 soldats contra la ciutat rebel de Zadar, a la Dalmàcia, però com que no van cobrar el preu que havien pactat es van passar al bàndol de Zadar. Finalment les dues ciutats pactaren una pau negociada per Dalmau de Banyuls en persona, tot i que aquest va haver de marxar a cuita-corrents, ja que els dos bàndols van acabar desconfiant d'ell.
Aleshores va tornar als Comtats de Rosselló i Cerdanya, a on el rei Sanç de Mallorca li va fer molta confiança i el va nomenar conseller seu, i després lloctinent reial de Mallorca entre 1320 i 1322. Quan va morir el 1324, l'hereu Jaume encara era menor d'edat, i per aquest motiu l'infant Felip es feu càrrec de la regència. Però una sèrie de nobles (entre els quals Dalmau de Banyuls) es van oposar al regent, prengueren Perpinyà i s'apoderaren de Jaume. Fins al 1325 Dalmau va utilitzar el càrrec de canceller del regne de Mallorca, però quan el regent Felip recuperà el control hagué de fugir a Catalunya, i després encara es va haver d'exiliar a Avinyó cercant la protecció del Papa. Gràcies al cardenal Pellegrue (legat a Itàlia quan era el capità general de Ferrara) que era bon amic seu, Dalmau va acabar sent perdonat. Anys després quan Jaume III ja era rei, va posar-lo al càrrec de lloctinent reial al Rosselló entre 1338 i 1340.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 L'Enciclopèdia.cat
Obres referenciades:
* «Dalmau I de Banyuls». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Equivalència tòxica

| Compost | OMS-TEF (2005) |
| Dibenzodioxines policlorades |
| 2,3,7,8-TCDD | 1 |
| 1,2,3,7,8-PeCDD | 1 |
| 1,2,3,4,7,8-HxCDD | 0.1 |
| 1,2,3,6,7,8-HxCDD | 0.1 |
| 1,2,3,7,8,9-HxCDD | 0.1 |
| 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD | 0.01 |
| OCDD | 0.0003 |
| Dibenzofurans policlorats |
| 2,3,7,8-TCDF | 0,1 |
| 1,2,3,7,8-PeCDF | 0,03 |
| 2,3,4,7,8-PeCDF | 0,3 |
| 1,2,3,4,7,8-HxCDF | 0,1 |
| 1,2,3,6,7,8-HxCDF | 0,1 |
| 1,2,3,7,8,9-HxCDF | 0,1 |
| 2,3,4,6,7,8-HxCDF | 0,1 |
| 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF | 0,01 |
| 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF | 0,01 |
| OCDF | 0,0003 |
| Bifenils policlorats |
| PCB 77 | 0.0001 |
| PCB 81 | 0.0003 |
| PCB 126 | 0.1 |
| PCB 169 | 0.03 |
| 105 | 0.00003 |
| 114 | 0.00003 |
| 118 | 0.00003 |
| 123 | 0.00003 |
| 156 | 0.00003 |
| 157 | 0.00003 |
| 167 | 0.00003 |
| 189 | 0.00003 |
El factor d'equivalència tòxica (TEF per les sigles en anglès), també anomenat factor de toxicitat relativa, és un factor que compara la toxicitat de diferents compostos respecte al més tòxic del conjunt o al de referència. Aquest sistema es va crear per poder comparar la toxicitat dels diferents congèneres de les dioxines. En la taula annexa, es compara el grau de toxicitat de cada un dels congèneres de diferents dioxines respecte a la (2,3,7,8-Tetraclorodibenzodioxina).

## Sistemes d'avaluació

Al llarg del temps s'han anat succeint diversos sistemes per avaluar la toxicitat, com ara el "factor d'equivalència tòxica Internacional per a dioxines i furans" I-TEQ$_{DF}$ i el factor d'equivalència tòxica propi d'alguns països. Avui en dia, el més acceptat és l'OMS-TEQ$_{DFP}$ (WHO-TEQ$_{DFP}$ per les sigles en anglès) de l'Organització Mundial de la Salut el qual inclou els bifenils policlorats.

## TEQ

El TEF permet calcular la TEQ o Teq, que és la quantitat d'equivalent a la toxicitat del compost que volem avaluar. És a dir, és la manera de saber la toxicitat d'una mostra que conté diversos congèneres, amb quina quantitat de 2,3,7,8-TCDD, la toxicitat seria equivalent. S'obté en multiplicar la quantitat determinada d'un agent pel seu factor d'equivalència tòxica (TEF). Així, per exemple, el 2,3,4,7,8-PeCDF (pentaclorodibenzofurà) amb un TEF=0,5 ha de doblar la seva dosi per induir el mateix efecte que el 2,3,7,8-TCDD. L'ús del TEF és molt útil per expressar la toxicitat de barreges de congèneres, situació usual en la pràctica, especialment amb els PCBs.

## Utilitat

El TEQ permet facilitar l'avaluació dels riscs i els controls reglamentaris, ja que possibilita la quantificació de la toxicitat d'una mostra que contingui diferents congèneres. Mitjançant la suma del TEQ de cada compost d'una mescla, es pot saber el TEQ total i, per tant, el grau de contaminació de la mostra.
    $\sum _{i}Quantitat_{i}*TEF_{i}=TEQ$

## Referències

* 1 2 Organització Mundial de la Salut, 2005 Reavaluació dels TEF, Reavaluació dels factors tòxics equivalents en humans i mamífers(TEFs). 2005 (anglès)
# Dipòsit d'expansió

Un dipòsit d'expansió o vas d'expansió és un element utilitzat en circuits de calefacció d'edificis per absorbir l'augment de volum que es produeix en expandir-se, per escalfament, el fluid portador de calor que conté el circuit. Els vasos d'expansió poden ser de tipus obert o tancat.

## Vas d'expansió obert

    El vas d'expansió obert és un recipient que ha d'estar col·locat a la part més alta de la instal·lació per recollir l'aigua sobrant de l'expansió i tornar quan es refreda el portador de calor. És important que l'aigua continguda en aquest dipòsit tingui el menor contacte possible amb l'aire, ja que si s'oxigena produiria oxidació dels components de la instal·lació al reintroduir (és molt important no renovar mai o gairebé mai l'aigua continguda en una instal·lació de calefacció). El vas d'expansió obert ha de tenir, sovint, algun dispositiu que eviti que l'aigua continguda es geli (sistema de recirculació), el que pot passar perquè ha d'estar situat a la part superior per sobre de la zona calefactada (a les instal·lacions que té circulació per bomba, ha d'estar almenys quatre metres per sobre de l'emissor més alt, per evitar la cavitació a la bomba).

## Vas d'expansió tancat

    El vas d'expansió tancat està format per dues zones: una en contacte amb el circuit primari de calefacció i, per tant, plena d'aigua i una segona zona plena d'aire o gas nitrogen és el cas. Aquestes zones estan separades per una membrana impermeable. Quan l'aigua s'expandeix, augmentant de volum, la membrana cedeix comprimint l'aire i aconseguint una pressió de funcionament estable. Aquest tipus de vas produeix una sobrepressió al circuit, qüestió que ha d'estar prevista perquè no faci malbé els seus components. El seu avantatge és que pot estar en el mateix local que les calderes i, per tant, a l'abric de les gelades. Generalment s'identifica a les instal·lacions de calefacció per estar pintat de color taronja i tenir forma de bombona, aquest està col·locat a la part posterior o davantera de les calderes murals i formant part de la instal·lació en les calderes amb suport de peu.

## Enllaços externs

* VAREM Spa fabricant italià
# 1072

El 1072 (MLXXII) fou un any de traspàs iniciat en diumenge pertanyent a l'edat mitjana.

## Esdeveniments

* Guillem I d'Anglaterra envaeix Escòcia.
* Fi de l'Emirat de Sicília.

## Necrològiques

* Zamora: Sanç II de Castella, rei de Castella (n.v.1036-1039)
* Romà IV Diògenes
# 218
## Esdeveniments

* 16 de maig - Pàrtia: Elagàbal és proclamat emperador romà pels seus legionaris.
* 8 de juny - Antioquia (Síria): Hi té lloc la batalla que enfronta els partidaris de l'emperador romà Macrí i el pretendent Elagàbal, amb la victòria d'aquest darrer.

## Naixements

* Roma: Gal·liè, darrer emperador romà. (m. 268)

## Necrològiques

* juny - Pàrtia: Macrí, emperador romà, executat.
* juny - Pàrtia: Diadumenià, fill de l'anterior, associat per ell al govern, executat.
# Barranc de Carrasquer

El barranc de Carrasquer (Congrusto en aragonès) és un afluent del riu Isàvena, situat en el municipi d'Isàvena, a la Baixa Ribagorça de l'Aragó. Neix a la serra del Jordal i rep d'aquesta serra la major part de les aigües. Neix també en aquesta serra la riera de Vacamorta, afluent de l'Éssera, però aquesta va en direcció oest. Les aigües del barranc de Carrasquer baixen cap a l'est entre la serra del Jordal i la serra d'Esdolomada, al costat de la carretera CR-326, que surt de la Pobla de Roda en direcció a Carrasquer (poble del que rep el nom el barranc), Esdolomada i Merli. Desemboca en el riu Isàvena a la Pobla de Roda.

## Afluents
### Serra d'Esdolomada

* Barranc de Rigallanz
* Barranc de Torrontiello o Torrontillo
* Barranc Canyemà o de La Font

### Serra del Jordal

* Barranc del Vedau
* Barranc de Congustro
* Barranc de Comacentre
* Barranc de Vayart
* Barranc de Runals

## Vegeu també

* Riu Isàvena

## Imatges del Congustro de Carrasquer

* Congost

## Referències

* ↑ «Barranc de Carrasquer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Barranc de Carrasquer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Barranc de Carrasquer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 La Puebla de Roda. Madrid: Ministerio de Fomento - Instituto Geográfico Nacional, 1.997 (Mapa Topográfico Nacional de España escala 1:25.000, 251-I).
* ↑ Cruchaga, Luis Javier. PRAMES. Turbón y Sierra de Sis (en espanyol). PRAMES, 2002, p. 40 (Mapas excursionistas, 12). ISBN 84-8321-123-8.
* ↑ Arén. Madrid: Direcció General de l'Institut Geogràfic i Catastral (Mapa Topogràfic, escala 1:50.000, 251).
# Josep Antoni Santamaría i Mateo

Josep Antoni Santamaría i Mateo (Xirivella, 1957) és un polític valencià, alcalde de Xirivella i diputat al Congrés dels Diputats de la VIII, IX i X legislatures.
Graduat en Ciències Polítiques i de l'administració, Master en Intervenció Interdisciplinar en Violència de Gènere, inicià estudis d'arquitectura, treballa com a funcionari de la Generalitat Valenciana. Militant del PSPV-PSOE, ha estat Secretari General Comarcal de l'Horta Sud i alcalde de Xirivella des de les eleccions de 1991 per majoria absoluta, sent relegit els anys 1995 (majoria relativa), 1999 (majoria absoluta) i 2003 (majoria relativa). Ha estat President de la Mancomunitat Intermunicipal de l'Horta Sud. En 2004 reunciaria del càrrec per la seua elecció com a diputat al Congrés espanyol, càrrec que renovà a les eleccions generals de 2008. Ha sigut Portaveu adjunt de la Comissió de Foment i Habitatge (2004-2011). En 2015 va substituir en el seu escó Carmen Montón Giménez quan fou nomenada consellera de la Generalitat Valenciana.

## Enllaços externs

* Biografia de polítics valencians Arxivat 2013-06-18 a Wayback Machine.
* Blog de J.A Santamaria Arxivat 2008-03-14 a Wayback Machine.
* Fitxa de J.A. Santamaría al Congrés dels Diputats
Càrrecs públics :
| Precedit per: Juan José Teruel Morales | Alcalde de Xirivella 1991 - 2004 | Succeït per: Josep Soriano Martínez |
# 215
## Esdeveniments

* Alexandria: L'emperador romà Caracal·la hi provoca una gran massacre, de milers de morts, en escarment a sàtires contra la seva persona.

## Naixements

* Imperi Persa: Sapor I, emperador sassànida. (m. 272)

## Necrològiques

* Alexandria: Climent d'Alexandria, Patriarca.
# Josep Germà i Homet

Josep Germà i Homet (Castellar del Vallès, 15 d'octubre de 1873 - Sabadell, 17 d'agost de 1936) fou un industrial licorer, mecenes de la cultura i l'esport i alcalde de Sabadell.

## Biografia

Propietari de l'Anís del Taup –empresa creada el 1898 i que va produir més de 20 tipus de licors i aiguardents durant més de 80 anys–, Germà va ser un personatge inquiet i actiu dins la vida sabadellenca. Presidí l'Atlètic de Sabadell, quan jugaven al camp on, anys després, es construí el mercat actual. També presidí el Centre d'Esports, com també l'Aeroclub Sabadell i el del Vallès.
Arran dels Fets del 6 d'octubre de 1934 va ser nomenat alcalde per l'autoritat militar, després de consultar amb la gestora: "En virtut de l'estat de guerra vigent i de les atribucions que m'han estat conferides [...] i les condicions especials que en vostè concorren el nomeno Alcalde gestor del municipi..." (signat pel comandant Francesc Llopis). Va ser doncs, batlle de Sabadell des de l'octubre de 1934 fins al febrer de 1936, per força.
Va morir assassinat a la cuneta de la carretera de Castellar a Matadepera el 17 d'agost de 1936, quan tornava de les Arenes.
El 2013 un besnet seu, Ramon Comadrán, va tornar a obrir l'empresa amb el nom de Destil·leria Germà, que el 2015 va guanyar la Medalla d'Or 2015 al Concurs Mundial de Brussel·les per la seva ginebra Dry-Gin Germà Premium.

## Referències

* 1 2 Nomenclàtor. «Plaça de Josep Germà». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 21 maig 2016].
* 1 2 Arderiu, Lídia. «Una de les millors ginebres del món és de Sabadell». iSabadell.cat, 11-11-2015. [Consulta: 12 novembre 2015].
* ↑ «Sabadell ja compta amb la nova plaça de Josep Germà, que va ser alcalde de la ciutat, a més de mecenes de la cultura i l'esport i exitós licorer». Web Ajuntament de Sabadell, 18-03-2011. [Consulta: 6 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Cara a cara amb Amparo Germà Rovira, neta de Josep Germà Homet Arxivat 2012-06-30 a Wayback Machine.. Entrevista de Víctor Colomer (Sabadell, 27 d'octubre de 1999)
# Espoleta

Es denomina espoleta en la terminologia militar, i en sentit estricte, al dispositiu integrat en un projectil que inicia la detonació de la seva càrrega després de ser disparat. Més genèricament s'utilitza per a designar a qualsevol aparell que serveixi de detonador.
Les espoletes estan presents en molts tipus de projectils, com granades, coets, míssils o torpedes; existint diversos tipus en funció de l'objectiu: de percussió, proximitat, retardades o per control remot. En general, i per raons de seguretat, les espoletes romanen emmagatzemades separades del projectil i només s'acoblen moments abans del seu ús.

## Tipus d'espoletes de projectils d'artilleria
### Espoleta de percussió

Durant el segle XX la major part de les espoletes eren de "percussió", ja sigui col·locades a la part frontal o base del projectil. Els mecanismes que activen l'espoleta varien des de l'impacte del projectil fins a la desaccelaració d'aquest o un període prefixat. Les espoletes de percussió encara s'utilitzen àmpliament, sobretot per a l'entrenament. Altres mecanismes permeten la detonació durant el vol del projectil (airburst), tecnologia que incorporen la majoria de detonadors per a artilleria moderns. La munició per a artilleria de la majoria d'exèrcits occidentals compten actualment amb espoletes multifunció, que permeten utilitzar un mecanisme o altre o la combinació d'ambdós.

#### Detonadors d'acció directa

Els més simples, s'activen quan el detonador (que es troba a la part frontal del projectil) impacta amb un element sòlid com el sòl o un edifici. Això provoca la ignició del detonador que fa explotar la càrrega explosiva.

#### Detonadors de desacceleració

Semblant al resultat obtinguts ens els d'acció directe però la ignició de la càrrega detonadora és deguda al moviment causant per la desacceleració sobtada del projectil (quan impacta). És l'únic mecanisme que es pot utilitzar en els detonadors de base.

#### Detonadors amb retard

Permeten que l'explosió es produeixi un temps determinat després del mateix impacte. Poden aplicar-se als detonadors de base o a altres tipus de mecanismes. Per exemple les municions especials contra formigó (per destruir fortificacions o búnquer acostumen a utilitzar un detonador retardat en combinació amb un detonador d'acció directa reforçat.

#### Detonadors de base

Se situen fixats a la base del projectil i, per tant, no són danyats per l'impacte inicial. El retard amb què provoquen la detonació es pot ajustar abans de ser disparats. No s'han utilitzat àmpliament en l'artilleria terrestre, però sí en l'artilleria naval i costera fins als anys 50 del segle xx. També s'han utilitzat en municions d'artilleria antitancs.

## Vegeu també

* Metxa
* Detonador
* Espoleta de proximitat
* Munició
* Armeria

## Referències

* Bethel, HA. 1911. ”Modern artillery in the field”. London: Macmillan & Co.

## Enllaços externs

* Espoletes Globalsecurity.com (en anglès)
* "SOME OTHER FUSES AND ACCESSORIES" Informació sobre detonadors francesos, belguqes, britànics i alemanys de la Primera Guerra Mundial.(en anglès)
# 208
## Esdeveniments

* Bretanya: Septimi Sever arriba a l'illa a fer-se càrrec de la seva consolidació.
* Pàrtia: Vologès VI succeeix el seu pare Vologès V.

## Naixements

* 19 de setembre - Roma: Diadumenià, emperador adjunt amb el seu pare Macrí. (m. 218)
* 1 d'octubre - Arca Caesarea (Judea): Alexandre Sever, emperador romà. (m. 235)

## Necrològiques

* 1 de maig - Vivarès (Gàl·lia): Sant Aniol, evangelitzador, màrtir.
* Pàrtia: Vologès V, rei.
# Doji llarg neutral

Un doji llarg neutral (en anglès: Long-Legged Doji o Rickshaw Man; en japonès juji) és, en gràfics d'espelmes, pràcticament idèntic a un simple doji neutral, però és més freqüent trobar-lo al final d'una tendència i, per tant, té un lleuger matís de possible canvi de tendència més significatiu. Si els preus no coincideixen totalment, formant un ínfim cos, se l'anomena High Wave. El doji és sinònim de dubte i equitat de forces, i per això forma part d'alguns patrons de canvi de tendència.

## Criteri de reconeixement

* . El cos és pràcticament nul per la coincidència de preus, per bé que també pot ser blanc o negre.
* . Les ombres molt, molt llargues, i això és el que el fa significatiu.

## Explicació

Igualment que en un simple doji neutral els preus d'obertura i tancament haurien de ser idèntics, essent indiferent si això es produeix a una equidistància del high i el low o no. Malgrat això un doji ideal no és freqüent i és habitual la presència de dojis amb un petit cos, blanc o negre. Malgrat això, continuarà essent un doji i la seva significació d'indecisió en el mercat sobre la direcció a prendre és allò rellevant. El doji llarg neutral ens indica que els preus han estat molt, molt alcistes durant una part de la sessió, i molt, molt baixistes en l'altres, però que les forces de bulls i bears estan equilibrades i que cap ha guanyat el control de la situació.

## Factors importants

El Doji llarg neutral es caracteritza per aparèixer al final d'una tendència, indicant una pèrdua de forces d'aquesta. Malgrat això, un doji llarg neutral, per si sol, no és suficient per a indicar el canvi de tendència sinó tan sols un advertiment, de manera que una reducció de les posicions podria ser aconsellable.

## Bibliografia

* «Long Legged Doji». Candlesticker. [Consulta: 1r maig 2011]. (anglès)

## Enllaços externs

* Doji
* Candlestick Pattern Dictionary Arxivat 2011-05-20 a Wayback Machine.