OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Porxo del Mig

El Porxo del Mig és una obra de Juncosa (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un porxo amb un habitatge superior de dos pisos. És un arc de mig punt una mica rebaixat que arrenca d'un petit sòcol. Està fet tot de pedra vista amb carreus ben escairats. Les parets laterals s'han adossat amb posterioritat al porxo; ho veiem a través de material que és diferent, així com el tipus de parament murari o també perquè la façana renaixentista ha estat mutilada.
Just a sobre de l'arc hi ha una finestra amb motllures llises. Resulta interessant la inscripció del dintell de la finestra gran on s'hi pot llegir: "A 21 d'abril de lani 1598 se/ comença es/ ta casa i neva pam y mig de neu". Popularment es diu que el mot neu voldria dir món, d'aquí que tradicionalment es considerés Juncosa com el mig del món.

## Referències

* 1 2 «Porxo del Mig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 setembre 2016].
# Casal dels Fontanella

El Casal dels Fontanella és una obra d'Olot (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local(BCIL).

## Descripció

És un casal senyorial sobre un primer edifici del segle xv. Reformat posteriorment, la seva traça actual es presenta segons les darreres reformes del segle xviii. A la planta soterrani i planta baixa es conserva part de les voltes de creuria sobre un pilar central. A la façana, sobre una planta baixa amb carreus de pedra, es formalitza una composició simètrica amb eixos verticals per les tres obertures. Es visualitzen les decoracions amb formes geomètriques d'estil classicista al voltant de les obertures principals. El ferrer Joan Fontanella comprà l'edifici el 1491 i és la casa natal del jurisconsult Joan Pere Fontanella, que nasqué el 1575.

## Referències

* 1 2 «Casal dels Fontanella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# La Pinadella

La Pinadella és una masia de Sant Joan les Fonts (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia que actualment és emprada com a casa de colònies. És de planta rectangular i té un gran teulat a dues aigües amb els vessants vers les façanes laterals. Disposa, a la façana oest, de baixos i dos pisos, i a l'est, de baixos i pis. Ha estat molt modificada però conserva, d'interessant, la façana oest, amb àmplies finestres de carreus molt ben escairats. Té adossada una masoveria. Tenia, al costat de l'era una menuda pallissa que ha estat totalment modificada.

## Història

Aquest mas va ser del directe domini dels senyors del castell de La Miana i dels senyors de Castellfollit, des de l'any 1206. Hereus d'aquesta casa foren: Joan (1566-1614); Rafaela (1593); Sebastià (1612); Jaume (1720-1772) i Joan (1825). Antigament hi havia dos masos a Pinadella, doncs Francesc Caula troba Na Rafaela Pinadella, vídua de Pere Pelegrí, que era senyora útil dels masos Pinadella de Mont i Pinadella de Vall, com també del mas Pla de Vallbona, de Begudà, i de la "batllia de sac" de dita parròquia, l'any 1593.

## Referències

* 1 2 «Masia de la Pinadella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Mas Cabrafiga

El Mas Cabrafiga és un mas al terme de Sant Joan les Fonts a tocar del nucli de la Canya (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Arquitectura

És un gran casal de planta rectangular, amb el teulat a dues aigües i els vessants vers les façanes principals. Disposa de baixos, amb petites finestres de ventilació de les quadres, planta noble, pis i golfes. Va ser bastit amb carreus ben escairats als angles i obertures; actualment els murs estan arrebossats. Cal remarcar el pou de pedra unit a la casa per una terrassa, que en la part inferior té volta de pedra, que servia de pas pels carruatges. Conserva una pallissa bastida de pedra volcànica i carreus on es pot apreciar el seu procés d'ampliació a mesura que el mas anava adquirint importància.

## Història

El Mas Cabrafiga va tributar per diverses peces de terra al priorat de Sant Joan les Fonts i per altres terres a la parròquia de Socarrats, el priorat de Santa Maria de Besalú. Hereus d'aquesta casa: Bernat (1354), Margarida (1548); Margarida (1548-1561); Joanna (1579); Joan (1594); Joan (1700); Joan (1816); Enric, que fou alcalde l'any 1865. El darrer Joan Cabrafiga citat es casà amb Maria Lliurella, natural d'Argelaguer, qui mort el marit, comprà a Antoni Hom de Vellissana i Reixach, veí de Sant Joan de les Fonts, el Molí Nou, situat a la ribera de Bianya, el 14 de gener de l'any 1862.

## Referències

* 1 2 «Mas Cabrafiga». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# La Devesa (Sant Joan les Fonts)

La Devesa és una obra de Sant Joan les Fonts (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un gran casal de planta rectangular i teulat a dues aigües, amb els vessants vers les façanes laterals. Va ser bastit amb pedra menuda del país, alternant amb carreus ben tallats per fer els cantoners i emmarcar les obertures. Disposa de baixos (amb petites obertures per la ventilació dels animals), pis habitatge (amb accés directe per la façana de migdia, lloc on hi ha l'era. Per la façana de tramuntana disposa d'una eixida porxada) i pis superior (antigament utilitzat com a graner i magatzem). Envolten la casa diverses construccions modernes destinades a la cria de bestiar. A la façana de tramuntana s'observa un carreu amb la següent inscripció: "M E F E C I T J O S E P D A V E S A A N Y 1 8 4 4".

## Història

La data de 1844 sens dubte es refereix a una ampliació del mas, ja que Francesc Caula esmenta el mas Devesa entre els masos tributaris del pla de Begudà (Pag. 73) però no n'ofereix dades històriques.

## Referències

* 1 2 «La Devesa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# La Cau (mas a Sant Joan les Fonts)

La Cau és un mas al vessant sud-oest del Puig de la Cau al terme de Sant Joan les Fonts (la Garrotxa). Està format per dos cossos de plantes rectangulars i teulats a dues aigües. Possiblement el cos que mira a la façana de migdia era residència del propietari. Disposa de baixos pels animals, planta i pis. Els interiors amenacen ruïna. La façana, realitzada amb carreus ben tallats, va ser emblanquinada durant els anys 1930. El mas la Cau o Ça Calm es troba deshabitat des de fa molts anys i el seu estat general és molt deficient; es conserva l'estructura exterior malgrat que els interiors ja comencen a cedir; la pallissa ubicada davant del mas, al costat de l'era és ja una ruïna. Arquitectònicament cal remarcar la porta principal de l'edifici realitzada amb boniques dovelles. La central porta la següent inscripció "I S / E S T E V A / C A U M E / 1 7 1 9".

## Història

El mas de la Cau va tributar a l'almoiner de Santa Maria de Ripoll, al priorat de Sant Joan les Fonts, al monestir de Sant Pere de Camprodon, i al benefici de Sant Pere de l'església parroquial de Sant Esteve d'Olot. El fundador del mas fou Guillem Pere, qui la va bastir en una de les dues trilles pròximes al mas Trull de Ça Calm, que li cedí Arnau de Trull de Ca Calm l'any 1244. El varen succeir Castelló (1246), Pere (1283), Guillem Pere (1289); aquest darrer va ser "batlle del sac" per l'almoiner Ponç de Santa Maria de Ripoll, en la parròquia de Sant Joan les Fonts.
El 7 de juny de 1412, Sibília Calm ven el domini útil del mas a un tal Joan; la nova família, com de costum, va prendre el nom de la casa. El hereus de la nova família, datats fins a l'any 1729, són: Joan, fill o net del comprador del mas (1497), Pere (1528-1548), Esteve (1551-1598), Joan (1598-1620), Esteve (1620-1663), Pere (1663-1700) i Esteve (1700-1729).
Per un precari o nou establiment firmat per l'almoiner de Santa Maria de Ripoll a favor d'Esteve Caum, data el 20 de gener de 1663, es pot comprovar que els casals dels masos Aulines i Trull de Ça Calm restaven destruïts i deshabitats amb les seves terres, honors i possessions, units i agregats al mas Ça Calm, posseint llurs senyors útils en lliure i franc alou, l'antiga borda de Sanguineda, aleshores anomenada Sangoyeda, encara habitada, a la parròquia de Castellar de la Muntanya.

## Notes

* 1 2 3 4 «Mas la Cau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Copa de Campions de la CONCACAF 2008

La Copa de Campions 2008 va ser la quaranta-tresena edició de la Copa de Campions de la CONCACAF. En la Ronda final hi participaran vuit equips. El guanyador representà Amèrica del Nord, Amèrica Central i el Carib al Mundial de Clubs 2008.

## Equips classificats

Zona Nordeamericana
* Mèxic
   * Pachuca - Campió Clausura 2007
   * Atlante - Campió Apertura 2007
* Estats Units
   * DC United - Guanyador de la MLS Supporters' Shield
   * Houston Dynamo - Guanyador de la MLS Cup
Zona Centreamericana
* Motagua - Campió Copa Interclubes UNCAF 2007
* Deportivo Saprissa - Subcampió Copa Interclubes UNCAF 2007
* CSD Municipal - Tercer lloc Copa Interclubes UNCAF 2007
Zona Caribeña
* Harbour View - Campió Campionat de Clubs de la CFU 2007

## Fase final
### Quarts de final

| 13 de març de 2008 - 20:45 |
| 13 de març de 2008 - 20:45 | CSD Municipal | 0-0 | Houston Dynamo | Mateo Flores (Guatemala) |
| 20 de març de 2008 - 20:45 |
| 20 de març de 2008 - 20:45 | Houston Dynamo | 3-1 (0-0) | CSD Municipal | Robertson Stadium (Houston) |
| 14 de març de 2008 - 20:45 |
| 14 de març de 2008 - 20:45 | Atlante | 2-1 (1-1) | Deportivo Saprissa | Quintana Roo (Cancun) |
| 21 de març de 2008 - 20:45 |
| 21 de març de 2008 - 20:45 | Deportivo Saprissa | 3-0 (2-0) | Atlante | Ricardo Saprissa (San José) |
| 12 de març de 2008 - 20:45 |
| 12 de març de 2008 - 20:45 | Motagua | 0-0 | Pachuca | Carias Andino (Tegucigalpa) |
| 20 de març de 2008 - 20:45 |
| 20 de març de 2008 - 20:45 | Pachuca | 1-0 (1-0) | Motagua | Estadio Hidalgo (Pachuca) |
| 13 de març de 2008 - 20:45 |
| 13 de març de 2008 - 20:45 | Harbour View | 1-1 (0-1) | DC United | Harbour View Stadium (Kingston) |
| 19 de març de 2008 - 20:45 |
| 19 de març de 2008 - 20:45 | DC United | 5-0 (1-0) | Harbour View | RFK Stadium (Washington DC) |

### Semifinals

| 2 d'abril de 2008 - 20:45 |
| 2 d'abril de 2008 - 20:45 | Pachuca | 2-0 (0-0) | DC United | Estadio Hidalgo (Pachuca) |
| 10 d'abril de 2008 - 20:45 |
| 10 d'abril de 2008 - 20:45 | DC United | 2-1 (0-0) | Pachuca | RFK Stadium (Washington DC) |
| 3 d'abril de 2008 - 20:45 |
| 3 d'abril de 2008 - 20:45 | Houston Dynamo | 0-0 | Deportivo Saprissa | Robertson Stadium (Houston) |
| 10 d'abril de 2008 - 20:45 |
| 10 d'abril de 2008 - 20:45 | Deportivo Saprissa | 3-0 (1-0) | Houston Dynamo | Ricardo Saprissa (San José) |

### Final

| 23 d'abril de 2008 - 20:45 |
| 23 d'abril de 2008 - 20:45 | Deportivo Saprissa | 1-1 (0-0) | Pachuca | Ricardo Saprissa (San José) |
| 30 d'abril de 2008 - 20:45 |
| 30 d'abril de 2008 - 20:45 | Pachuca | 2-1 (1-0) | Deportivo Saprissa | Estadio Hidalgo (Pachuca) |
Edicions de la Champions League de la CONCACAF :
# Llinda de Can Mensió

La Llinda de Can Mensió és un element arquitectònic de Santa Pau (Garrotxa) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Mensió és una casa de planta baixa amb porxo i tres pisos. No conserva pràcticament res de la fàbrica original, només uns bonics finestrals, avui tapiats. Ha sofert moltes remodelacions posteriors i fa pocs anys es va restaurar la façana principal. Fou construïda amb morter i carreus ben escairats a les obertures. És un casal construït al segle xv i remodelat al XVIII. A la llinda de la porta d'entrada hi diu "HEC ENS REQRIES MEA INQVAT TREPIDABO", "IOANISTO RENTO EX OPIDOSANCTE", "17 66" i "PACISFACTAEX ME XUKAS (…)".

## Referències

* 1 2 «Can Mensió». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Can Torrents (Santa Pau)

Can Torrents és una casa de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Torrents és una gran casa pairal situada en els límits se la Vall de Sant Miquel de la Cot i la Serra de Finestres. Disposa de planta baixa i dos pisos. Actualment està habitada per dues famílies de masovers. Originàriament la seva planta era rectangular i, amb el pas del temps, es construïren diferents cossos annexos. Va ser bastida amb pedra volcànica i carreus molt ben tallats per als angles i obertures. El seu origen cal remuntar-lo, potser, a les acaballes del món feudal; l'estructura actual pertany al segle xviii.
Destaquen les llindes. Té una llinda situada al costat esquerre de la casa, damunt d'una porta cegada. Tant pel tipus d'ornaments com la lletra de l'escriptura, gravada, pertanyen al segle xviii, encara que la data esculpida pugui aixecar alguns dubtes. "[...] AN VI [ ] NRASI/EN TI FR[±]ANCISCO/[...]ACIS[ ]NOVIEJ.1555". Sobre la porta principal una altra llinda porta la inscripció: "VA..V N S + T TORRENT / 1774". A la finestra n'hi ha una altra on diu "RAFEL TO.T +ME A 1736". La del balcó principal posa "SIENTACA / SAN BCA- // NCA NO FA + RAS TU FAS // FARMANSA / I 1774". Finalment, a la llinda de la finestra es pot llegir "17 75".

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Torrents». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Can Mainou (Santa Pau)

Can Mainou és una obra de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Mainou està situat ran de la carretera comarcal Gi-524 d'Olot a Banyoles per Santa Pau i Mieres. Casal de planta baixa i dos pisos. Construït amb carreus molt ben tallats en angles i finestres. La façana més destacable és la sud, on en el pis superior s'obren tres esveltes arcades. La planta baixa és destinada a quadres i corral, mentre que els dos pisos superiors estaven destinats a l'habitació. Conserva dues grans pallisses annexes a la casa.

## Història

Els orígens de Can Mainou són remots, possiblement es remunten a l'època baronial. La primera notícia històrica de la vall de Sallent la trobem al diploma que Lluís el Tartamut, rei de França (any 880), va estendre en ple concili de Troies a favor del monestir de Banyoles i de l'abat. Després, la possessió és confirmada amb els delmes, primícies i oblacions dels fidels, pels papes Benet VIII (1017), Urbà (1097) i Alexandre (1175).

## Referències

* 1 2 «Can Mainou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Can Bosquets de Dalt

Can Bosquets de Dalt és una obra de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Bosquets de Dalt està situat entre el Pla de les Forques i la Vall de Sant Martí Vell, prop dels contraforts de la serra de Sant Julià del Mont. És un gran casal de planta rectangular, amb baixos i dos pisos. A nivell del primer pis conserva tres amples arcades i dos balcons amb boniques baranes de fusta; a nivell del segon pis, les tres arcades es conserven, però amb mides molt més reduïdes. La façana de darrere, és a dir, la nord, conserva dues boniques finestres, emmarcades amb carreus molt ben tallats de color vermellós.

## Història

L'actual propietària de Can Bosquets de Dalt continua tenint cura del vell casal i tots els seus camps de conreu estan treballats. Possiblement, Can Bosquets de Dalt va ser bastit a finals del segle xviii o principis del XIX i va sofrir diverses remodelacions posteriorment. El vulcanisme que l'envolta, provoca estats ambientals d'una força que torba, essent un indret on s'escauen les històries més ingènues: bruixes, bruixots i follets, tenen una permanència popular que sobreviu a qualsevol tècnica actual.

## Referències

* 1 2 3 «Can Bosquets de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Can Descolls

Can Descolls és una obra de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Alguna gent de Santa Pau també la coneix pel nom de "Jordà".

## Descripció

És un casal de planta rectangular amb teulat a dues aigües. Disposa d'una planta baixa destinada al bestiar, planta noble i primer pis. La llinda de la porta principal porta la data "1585" i damunt ella hi ha una finestra, molt feta malbé, que segueix les línies del gòtic. Va ser bastida amb carreus molt ben tallats, destinats als cantons i les obertures, i més petits i pedra volcànica per fer els murs. Segurament hi va existir un petit molí per moldre grà, ja que encara hi resta una pedra de moldre al costat de la porta. Al costat del casal hi ha dues grans pallisses, conservant, una d'elles, la següent inscripció damunt una de les pedres: "ANCr REN/COLI IHS S 1633/N".

## Referències

* 1 2 «Can Descolls». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Can Neres

Can Neres és una obra de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Està situat en un lloc privilegiat, dominant la vall de Santa Pau fins a Sant julià del Mont. De planta irregular, degut a diferents afegits posteriors, disposa de baixos i dos pisos. Va ser bastida amb carreus molt ben tallats als angles de la casa i en les obertures. Una petita finestra del primer pis conserva la data de 1S90.

## Història

La vila de Santa Pau deu la gran empenta constructiva als seus barons. A finals de l'època feudal (segle XIV i XV) es va bastir tot el reducte fortificat: muralles, castell, plaça porticada o firal dels bous, casals, etc. Poc després es va bastir la Vila Nova, fora muralles, al volt de la Plaça de Baix; cal destacar els grans casals de Can Cortada i Can Daniel. Al segle xviii es construiran les cases del carrer del Pont i les del carrer de Sant Roc. És el moment de la construcció del barri de Cases Noves i el moment d'ampliació del casal de Can Neres, de construcció més antiga que les cases veïnes.

## Referències

* 1 2 3 «Can Neres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Ca n'Heres

Ca n'Heres és una masia de Canet d'Adri (Gironès) declarada bé cultural d'interès nacional.Actualment funciona com Hotel rural.

## Descripció

Es tracta d'una edificació de planta quadrangular amb ampliacions annexades. Inicialment haurien format el conjunt la torre de defensa i un cos més baix corresponent a la part construïda amb aparell de carreus. Les ampliacions posteriors fetes amb aparell més bast, haurien donat la volumetria actual. La façana principal conserva el portal principal d'arc de mig punt i adovellat. La coberta és amb teula àrab i actualment està parcialment enfonsada. Els sostres estan fets amb cairats. Conserva diverses espitlleres a la façana principal.
Al segle xviii es construí la capella, de nau rectangular, dedicada a Sant Llorenç. A partir de la segona meitat del segle xix es construí un nou cos d'habitatges adossat a la primitiva construcció. Es reformaren les antigues cambres i la torre. Les façanes també s'embelliren amb elements arquitectònic d'estil neogòtic, com les finestres d'arc conopial lobulat. Al segle xx també s'efectuaren noves construccions, com el porxo que precedeix l'era.

## Història

El primer documentat trobat on es nomena la masia data de 1274. La família Heres ha estat propietària de la finca al llarg dels segles. La darrera hereva de la família, la Maria Heras, va morir l'estiu del 2023. Ja fa uns anys que es va vendre la propietat i actualment és d'una família alemanya que l 'han restaurat i convertit en hotel rural. (www.canheras.com)

## Referències

* 1 2 3 «Ca n'Heres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2016].
# Can Font (Canet d'Adri)

Can Font és una masia de Canet d'Adri (Gironès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una masia del segle xv amb diversos cossos adossats. El cos principal té una configuració basilical i consta de planta baixa i dos pisos superiors, coberta a dues vessants de teula àrab acabada amb un ràfec de doble filera, a base de rajols plans i teules. Les parets de pedra, deixant a la vista els carreus que emmarquen les obertures i les cantonades. La porta principal conserva la llinda amb una llosa plana i els brancals de pedra. Les finestres tenen llinda, ampit i brancals de pedra. La porta principal té la inscripció "1753 RENO [creu] BADA 1900" i en tres finestres hi ha cisellat "1753 [tres creus]", "1471 [creu]", "1700", així com diverses mostres de decoració esgrafiada. Hi ha quatre lloses planes i de grans dimensions col·locades al terra de l'entrada de la masia; i un rellotge de sol en perfecte estat sobre la finestra d'un dels laterals. A banda i banda de la masia, adossats dos porxos de planta baixa i pis superior, oberts per la façana principal.

## Referències

* ↑ «Can Font». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2016].
# Can Puig (Canet d'Adri)

Can Puig és una masia de Canet d'Adri (Gironès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una masia de planta rectangular desenvolupada en planta baixa i planta pis sota teulada amb coberta a dues vessants i teula àrab, acabada amb un ràfec de doble filera, a base de rajols plans i teules. Les parets portants són fetes de pedra i morter de ciment que deixen a la vista els carreus que emmarquen les obertures i cantonades. Les dues portes que hi ha a la façana principal estan fetes amb llinda amb una llosa plana i brancals de pedra. Les finestres conserven la llinda, l'ampit i els brancals de pedra. Destacar que a la part posterior d'aquest edifici es conserven dos finestres gòtiques. Adossat a un dels costats d'aquest edifici hi ha un porxo obert amb dos arcs de mig punt.

## Referències

* ↑ «Can Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2016].
# Rectoria d'Adri

La Rectoria d'Adri és una obra al nucli d'Adri, al municipi de Canet d'Adri (Gironès), protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una construcció de forma rectangular desenvolupada en planta baixa i dos pisos superiors. Les parets portants són de maçoneria arrebossada amb alguna pedra a les façanes exteriors, que deixen a la vista els carreus que emmarquen les obertures i les cantonades. La porta principal està feta amb llinda d'una llosa plana i brancals de pedra. Les finestres conserven l'ampit, la llinda i els brancals de pedra. A la llinda de la porta principal hi ha una llosa plana que té cisellar l'any 1781.

## Referències

* ↑ «La Rectoria d'Adri». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2016].