OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Les cérvoles

Les cérvoles (Les Biches) és un quadre de Marie Laurencin dipositat al Museu de l'Orangerie de París.

## Història

L'opereta Les Cérvoles s'estrenaren a l'Òpera de Montecarlo el 6 de gener del 1924. Es tracta d'una creació dels Ballets Russos de Serguei Diàguilev, amb tema i música de Francis Poulenc, llibret de Jean Cocteau i coreografia de Bronislava Nijinska, germana de Vàtslav Nijinski. Els decorats i els vestits eren de Marie Laurencin. La representació fou un èxit triomfal i l'estrena a París, el 26 de maig següent al Théatre des Champs-Élysées i en el marc dels Jocs Olímpics d'Estiu de 1924, fou esperada amb expectació.
A mig camí entre la paròdia i la crítica de costums, aquest divertiment coreogràfic dividit en vuit quadres posa en escena la societat elegant i amanerada de principis dels anys vint. El títol de Les Cérvoles fou inspirat a Francis Poulenc pels animals així denominats, però d'identitat zoològica difícil de determinar, que habiten les teles de Marie Laurencin. El compositor recorda l'argument del ballet:
| « | "Vaig tindre la idea d'ambientar unes festes galants modernes dins d'un ampli saló de camp tot blanc, amb un immens canapè de color blau Laurencin com a única peça de mobiliari. Una vintena de dones coquetes i encantadores hi joguinejaven amb tres homes ben plantats vestits de remadors. Podies no veure res en aquests jocs galants, o bé imaginar el pitjor..." | » |

## Descripció

Aquest oli sobre tela de 73 × 92 cm és un quadre preparatori del teló de fons de l'escenari. La composició s'organitza a partir d'una figura central, una dona-cérvola, al voltant de la qual graviten alguns animals fantàstics, una guitarra sense cordes i una altra figura estranya, mig dona i mig cérvola, amb un braç acabat en forma de peülla de cèrvid. Darrere de les figures, un motiu en expansió es repeteix en una successió de tons evanescents.
Laurencin es va prendre la seua participació en aquesta opereta com un manifest artístic i va mostrar un especial afecte per aquest quadre fins al punt que el va penjar a la sala d'estar de casa seua durant un temps.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Pierre Georgel, José Francisco Yvars, Jean-Pierre Labiau, 2002. De Renoir a Picasso: obres mestres del Musée de l'Orangerie, París. Barcelona: Fundació "la Caixa". ISBN 8476647808. Pàgs. 204-205.
* 1 2 Museu de l'Orangerie Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine. (francès) i (anglès)
* ↑ Citat a José Pierre, Marie Laurencin, París, Somogy, 1988, pàg. 104.

## Enllaços externs

* Flickr (anglès)
# Casanova '70

Casanova '70 es una pel·lícula italiana de comèdia del 1965 produïda per Carlo Ponti, dirigida per Mario Monicelli i protagonitzada per Marcello Mastroianni, Virna Lisi, Enrico Maria Salerno i Michèle Mercier.

## Sinopsi

Andrea, un oficial de l'OTAN, és un Don Juan que s'enamora contínuament de les dones que coneix. No es resisteix a cap d'elles i es dedica a seduir-les. Tot i això, Andrea té un problema, només li interessa el plaer de la conquesta perquè a l'hora de concloure, la por al fracàs el paralitza fins al punt que creu que és impotent. Un dia decideix consultar un psicoanalista que, entre diverses conclusions excèntriques, explicarà a Andrea que de fet la seva fantasia és barrejar seducció i perill, l'única situació que l'emociona sexualment.

## Repartiment

* Marcello Mastroianni... Major Andrea Rossi-Colombotti
* Virna Lisi... Gigliola
* Marisa Mell... Thelma
* Michèle Mercier... Noelle
* Enrico Maria Salerno... Professor (psiquiàtra)
* Liana Orfei... Lion Tamer
* Guido Alberti... Monsignore
* Beba Lončar... La ragazza del museo
* Moira Orfei... Santina
* Margaret Lee… Lolly
* Rosemary Dexter... Maid
* Jolanda Modio... Addolorata
* Seyna Seyn... Indonesian Airline Hostess
* Luciana Paoli... La moglie del droghiere
* Marco Ferreri... Comte
* Bernard Blier... Il commissario

## Premis

* La pel·lícula fou nominada a l'Oscar al millor guió original.
* Va guanyar el Premi Sant Sebastià d'interpretació masculina (Mastroianni) i la Conquilla de Plata al millor director al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1965.

## Referències

* ↑ «NY Times: Casanova 70». NY Times.com. Arxivat de l'original el 2012-10-21. [Consulta: 22 març 2009].
* ↑ Premis del 1965 al web del Festival de Sant Sebastià
# Cylindropuntia spinosior

Cylindropuntia spinosior és una espècie de planta fanerògama de la família dels Cactus, nativa d'Amèrica del Nord a Mèxic, Arizona i Nou Mèxic.
Aquesta espècie té una estructura d'arbre compacte amb branques disposades en verticils i aconsegueix mesurar de 0,4 a 2 m d'alçada. Les tiges són verdes o lleugerament violàcies, amb seccions de 5 a 23 cm de llarg i de 1,3 a 3,5 cm de diàmetre. Les arèoles són el·líptiques, de color groc cap a bronze i són més fosques en la vellesa, i porten gloquidis d'1 a 2 mm de longitud, de grocs a marrons que es tornen grisos amb l'edat. De 4 a 24 espines són presents a la majoria de les arèoles, essent de color rosa a marró vermellós. Les flors són de color rosa a vermell púrpura, bronze, porpra, groc o blanc. Els fruits són cilíndrics, de color groc tenyit de porpra, carnosos i amb clotets de 2-5 cm de llarg i tenen un diàmetre d'1,7 a 3 cm. Els fruits poques vegades proliferen.

## Taxonomia

Cylindropuntia spinosior va ser descrita per (Engelm.) F.M.Knuth i publicada a Kaktus-ABC 126, l'any 1935.

### Etimologia

* Cylindropuntia: nom genèric compost de cylindro = "cilíndric" i opuntia, fent referència al fet que les plantes son cilíndriques i similars a les del gènere Opuntia.
* spinosior: epítet llatí que significa "espinós".

### Sinonímia

* Grusonia spinosior (Engelm.) G.D.Rowley
* Opuntia spinosior (Engelm.) Toumey
* Opuntia spinosior var. neomexicana Toumey
* Opuntia whipplei var. spinosior Engelm.

## Referències

* ↑ «Cylindropuntia spinosior». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 17 maig 2013].
* 1 2 «Cylindropuntia spinosior a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 17 juliol 2017].
* ↑ spinosior a Epítetos Botánicos

## Bibliografia

* CONABIO. 2009. Catálogo taxonómico de especies de México. 1. In Capital Nat. México. CONABIO, Mexico City.
* Flora of North America Editorial Committee, e. 2003. Magnoliophyta: Caryophyllidae, part 1. Fl. N. Amer. 4: i–xxiv, 1–559

## Enllaços externs

* http://cactiguide.com/cactus/?genus=Cylindropuntia&species=spinosior
# Picacrestes

Picacrestes és la Colla Dansaire del Prat de Llobregat creada l'any 2011 que treballa per recuperar i promoure la dansa tradicional del Prat de Llobregat i catalana en general. La colla ha recuperat i reconstruït balls pratencs com El Carnestoltes, El Ball de la Creu, El Ball del Tortell, i alguns balls de bastons. L'any 2015, impulsà el primer Dansabaix, Trobada de Danses Tradicionals pròpies del Baix Llobregat. El 2017 s'inaugura La Nau de Cultura Popular, seu de la federació El Nus, on Picacrestes hi té un espai.

## Referències

* ↑ «Colla Dansaire del Prat Picacrestes». Ajuntament del Prat de Llobregat.
* ↑ «El Baix Llobregat exhibirà el seu patrimoni cultural amb la primera trobada de danses tradicionals comarcals». Llobregat Digital.
* ↑ «S'inaugura una nau de cultura popular al Prat de Llobregat». La Premsa del Baix.
# Zhang Yi

Zhang Yi és el nom dels següents personatges:
* Zhang Yi (Període dels Regnes Combatents) (張儀), estrateg durant el període dels Regnes Combatents
* Zhang Yi (Junsi) (張裔), oficial de Shu Han durant el Període dels Tres Regnes
* Zhang Yi (Boqi) (張嶷), general de Shu Han durant el Període dels Tres Regnes
* Zhang Yi (Bogong) (張翼), general de Shu Han durant el Període dels Tres Regnes
* Zhang Yi (Dinastia Tang) (張鎰), oficial durant la Dinastia Tang
* Zhang Yi (triatleta) (張一), triatleta femenina
# Cos (física)

* Per a altres significats, vegeu «Cos».
En física, un cos és una porció de matèria, objecte, que pot ser descrita per la teoria de la mecànica clàssica, o la mecànica quàntica, i mesurada amb Instruments de mesura.
Per exemple, una pilota de futbol pot ser considerat un objecte, però la pilota també es compon de moltes partícules (partícules de matèria).
La concepció comuna dels objectes físics inclou que tenen l'extensió en el món físic, encara que existeixen teories de la física quàntica i la cosmologia, que pot desafiar això.
En particular, en mecànica clàssica, el cos és un document de síntesi matemàtica per a abstraure algunes característiques comunes de les coses naturals que ens envolten per tal de descriure el seu comportament mecànic. En aquest sentit, tenint en compte que el cos té una Massa física (inercial i gravitacional) i que es pot determinar la posició, la velocitat i en alguns casos, "orientació dins l'espai físic, i com aquestes característiques canvien sota l'acció de forces que se li apliqui. El concepte de posició s'associa amb el concepte de volum. Aquesta propietat es basa en la definició d'Aristòtil de cos: El cos és el que té extensió en totes direccions (Aristòtil, Física)
En la física clàssica, un cos físic és un cos amb massa, no només energia, és de tres dimensions, té una trajectòria de la posició i orientació en l'espai, i una certa durada de temps. És l'objecte d'estudi en un experiment i és l'objecte previst en una llei de la física, o la teoria física. Es pot considerar com un tot, però pot estar compost per una col·lecció de petits cossos físics, per exemple, un pes, una pilota, els protons, o un planeta
En mecànica, la teoria dels cossos està en general, en conformitat amb l'estructura estructura matemàtica de lògica booleana. Plantilla:Infotaula composició de la matèria
Viccionari
# Filostefà

Filostefà (en llatí Philostephanus, en grec antic Φιλοστέφανος) fou un escriptor grec de geografia i història que va treballar aAlexandria, nascut però a Cirene al segle III aC.
Era amic o deixeble de Cal·límac en temps de Ptolemeu II Filadelf cap a l'any 249 aC. Alguns autor l'identifiquen amb un poeta còmic de la vella comèdia o mitjana que tenia el mateix nom, però no se sap segur.
Va escriure entre d'altres:
* Περὶ παραδόξων ποταμω̂ν ("Perí paradoxon potamon" Sobre els rius meravellosos), que cita Ateneu de Nàucratis.
* Περὶ τω̂ν ἐν τῃ̂ ̓Ασίᾳ πόλεων ("Perí ton en té Asía póleon" Sobre les ciutats d'Àsia), citat per Eli Harpocratió.
* Περὶ νήσων ("Perí néson" Sobre les illes), també mencionat per Harpocratió.
* Τὰ ἠπειρωτικά (Tá Epeirotiká" Sobre l'Epir), Harpocratió.
* Περὶ εὑρημάτων ("Perí euremáton" Sobre els invents), de la que en parla Plini el Vell.
* Ὑπομνήματα ("Ypomnémata", Memòries històriques), que potser no era un títol sinó el tema, mencionat per Plutarc.
Climent d'Alexandria diu que va escriure una obra sobre Xipre, que potser podria estar inclosa a l'obra Sobre les illes.

## Referències

* ↑ 2.Philostephanus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 322

## Bibliografia

* Karl Wilhelm Ludwig Müller. Fragmenta historicorum Graecorum: vol. 3. París: Firmin Didot, 1849, p. 28-34.
# Catharus

Catharus és un gènere d'aus de la família dels túrdids (Turdidae). Aquestes grivetes habiten principalment a Amèrica. Alguns són migrants i passen l'hivern en Amèrica del Sud, després d'haver passat l'estiu al Nord.

## Taxonomia

Segons la classificació del IOC (versió 11.1, 2021) hom distingeix 13 espècies vives al gènere Catharus:
* Catharus gracilirostris - griveta becnegra.
* Catharus aurantiirostris - griveta de bec taronja.
* Catharus fuscater - griveta fumada.
* Catharus occidentalis - griveta de Swainson.
* Catharus frantzii - griveta de capell rogenc.
* Catharus mexicanus - griveta galtagrisa.
* Catharus dryas - griveta encaputxada.
* Catharus maculatus - griveta capnegra.
* Catharus fuscescens - griveta canyella.
* Catharus minimus - griveta de Mèxic.
* Catharus bicknelli - griveta de Bicknell.
* Catharus ustulatus - griveta costanera.
* Catharus guttatus - griveta ermitana.
# Casanova (Artés)

Casanova és una masia del municipi d'Artés (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un mas construït en diverses fases. És edificat en part sobre la roca, aprofitant com a mur. El cos principal és rectangular, allargat i amb coberta a doble vessant. La façana principal i el portal d'entrada (avui en desús) és al cantó de ponent. El portal actual (1841) és fet sobre un d'anterior. Al mur encarat al Nord s'hi ha adossat un cos estret, semiporxat als baixos (és per on s'accedeix a l'interior en l'actualitat) i amb una galeria al pis superior. A la façana sud té una gran galeria. La casa té força obertures (balcons i finestres), la majoria adovellades amb bons carreus. Al cantó Est, i de manera perpendicular, hi té adossat un cos rectangular i molt allargat que serveix per al bestiar. Té altres annexes més petits. El recinte queda tancat per una paret de pedra i tova que delimita el mas i el barri.

## Història

El mas és documentat des del segle xiv, però les estructures que en resten són del s. XVII-XIX. Hi ha llindes que daten d'obres que s'hi van fer pel 1691,1777,1841... Era un mas força potent, elo que actualment és l'horta d'Artés era pràcticament tota seva. Part de l'exterior i pràcticament tot l'interior va ser reformat a finals del s.XIX i principis de l'actual. Conserva pintures a la paret i una interessat pica- rentamans amb el brollador de pedra, simulant una cara, sobre un fons de rajola del segle xix, pintada a mà.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casanova». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
Viccionari
# South Pasadena

* Per a altres significats, vegeu «South Pasadena (Florida)».
South Pasadena és una ciutat del Comtat de Los Angeles a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 24.292 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, South Pasadena tenia 24.292 habitants, 10.477 habitatges, i 6.003 famílies. La densitat de població era de 2.726,5 habitants/km².
Dels 10.477 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,4% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 42,7% no eren unitats familiars. En el 34,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,6% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 34,7% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.728 $ i la renda mediana per família de 72.039 $. Els homes tenien una renda mediana de 55.336 $ mentre que les dones 40.304$. La renda per capita de la població era de 32.620 $. Entorn del 3,6% de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Persones il·lustres

* Joel McCrea (1905 - 1990) actor

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- South Pasadena». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- South Pasadena». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Picada

La picada és una de les salses i tècniques culinàries essencials de la cuina catalana. La picada és una tècnica culinària en la qual s'esmicolen herbes i nous, com ara la picada de julivert o la picada d'ametlles, per després afegir-les a un àpat més complex, com una sopa de peix. La picada se sol afegir als darrers moments de la cocció del plat, uns cinc minuts abans que aquest estigui llest, i no s'ha de fer mai abans de colar o de desgreixar la salsa o el plat. La picada no és una salsa autònoma com l'allioli o el romesco, és a dir, s'afegeix durant la cocció al plat que ha de condimentar. Sovint, una elaboració comença per una altra salsa essencial, el sofregit i acaba amb la picada, que se sol afegir prop de deu minuts abans de treure el plat del foc. Serveix per acabar de lligar el suc, espessir i donar l'excel·lent toc final a una multitud de receptes: carns, peix, arrossos, sopes, llegums, verdures, etc.
La picada es prepara en el morter i ha de contenir una terna bàsica: ametlles, pa i líquid. Les ametlles són torrades i es poden substituir per algun altre fruit sec com ara avellanes, pinyons o nous, o combinats. El pa ha de ser rígid per poder-lo picar, és a dir, torrada, o fregit en una mica d'oli a la paella, o galeta, o crostó, o pa vell, o carquinyolis. El líquid sol ser el suc de la cocció però també pot servir brou, aigua calenta o vi. A partir d'aquí hi ha moltes variants per afegir a la base. Els alls són molt usats i gairebé tan importants com els altres tres elements. El safrà és un altre ingredient que per a molts entesos és indispensable. El julivert també hi fa sovint acte de presència. I d'altres com la canyella, fetge cuit, xocolata, comí…

## Antecedents i relacions

Històricament, les picades d'ametlles són documentades a la cuina catalana des de sempre. Els tractats medievals més antics ja les tenen presents.
Les altres cuines veïnes mediterrànies, com l'occitana o la italiana, tenen salses d'essència semblant com ara el pesto.
Amb el nom castellà de picadillo es designa un guisat de carn trinxada o capolada, aquesta essent molt utilitzada al segle xvii. Permetia d'aprofitar-la al màxim i resultava fàcil de menjar, cosa gens menyspreable en temps en què molta gent patia problemes dentals. Es preparava de moltes maneres: en pilotes o simplement amb un sofregit. Sovint s'acompanyava amb verdures o fruites seques.

## Referències

* ↑ Thibaut i Comalada, Eliana. Cuina medieval catalana: història, dietètica i cuina. Cossetània Edicions, 2006, p. 68. ISBN 8497912160.
* ↑ «Picadillo - Lleida». Ruta 1714. Arxivat de l'original el 2 d'octubre de 2016. [Consulta: 21 agost 2019].

## Bibliografia

* Jaume Fàbrega, La Cuina Gironina, Barcelona, 1985. Graffiti Ed., ISBN 84-7222-748-0
* Jaume Fàbrega, La Cuina Catalana II: Per cuinar i acompanyar, Barcelona, 1995. Ed. La Magrana, ISBN 84-7410-806-3
* Josep Lladonosa i Giro, El llibre dels guisats i les picades, Barcelona, 2003, Ed. Empúries, ISBN 84-7596-474-5
* Ramon Parellada Garrell, El llibre de les picades, Barcelona, 2007, Ed. RBA, ISBN 84-7871-856-7
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
Viccionari
# FCB

FCB té els següents significats:

## Clubs esportius

* Futbol Club Barcelona: entitat esportiva de Barcelona, fundada el 1899.
* Fußball-Club Bayern München: entitat esportiva de Múnic, fundada el 1900.

## Informàtica

* File control block (bloc de control de fitxers): estructura de sistema de fitxers en el qual es manté l'estat d'un fitxer obert.
# Cens dels Estats Units del 1900

El cens de 1900 als Estats Units va ser el dotzè cens i va ser conduït per la Census Office l'1 de juny de 1900. Va determinar que la població resident als Estats Units era de 76.212.168 persones amb un increment del 21% sobre les 62.979.766 persones enumerades durant el cens de 1890.

## Preguntes censals

El cens de 1900 va recollir la següent informació:
* adreça
* nom
* relació amb el cap de família
* Gènere
* raça (enumerada com "Color o raça" al cens)
* edat, mes i any nascut
* Estat civil i, casat, nombre d'anys casats
* per a dones, nombre de fills nascuts i nombre dels que ara són vius
* lloc de naixement de la persona i els seus pares
* si és estranger, any d'immigració i si està naturalitzat
ocupació *
* mesos sense ocupació
* escola
* capacitat de parlar anglès
* ja sigui en un granger
* propietat de casa o llogada, i, si és propietat, ja sigui hipotecada
La documentació completa per al cens de 1900, incloent-hi formularis de censos i instruccions d'enumerador, està disponible a partir de Integrated Public Use Microdata Series.

## Segons els estats

| Posició | Estat | Població |
| 01 | Nova York | 7,268,894 |
| 02 | Pennsilvània | 6,302,115 |
| 03 | Illinois | 4,821,550 |
| 04 | Ohio | 4,157,545 |
| 05 | Missouri | 3,106,665 |
| 06 | Texas | 3,048,710 |
| 07 | Massachusetts | 2,805,346 |
| 08 | Indiana | 2,516,462 |
| 09 | Michigan | 2,420,982 |
| 10 | Iowa | 2,231,853 |
| 11 | Geòrgia | 2,216,331 |
| 12 | Kentucky | 2,147,174 |
| 13 | Wisconsin | 2,069,042 |
| 14 | Tennessee | 2,020,616 |
| 15 | Carolina del Nord | 1,893,810 |
| 16 | Nova Jersey | 1,883,669 |
| 17 | Virgínia | 1,854,184 |
| 18 | Alabama | 1,828,697 |
| 19 | Minnesota | 1,751,394 |
| 20 | Mississipi | 1,551,270 |
| 21 | Califòrnia | 1,485,053 |
| 22 | Kansas | 1,470,495 |
| 23 | Louisiana | 1,381,625 |
| 24 | Carolina del Sud | 1,340,316 |
| 25 | Arkansas | 1,311,564 |
| 26 | Maryland | 1,188,044 |
| 27 | Nebraska | 1,066,300 |
| 28 | Virgínia de l'Oest | 958,800 |
| 29 | Connecticut | 908,420 |
| 30 | Maine | 694,466 |
| 31 | Colorado | 539,700 |
| 32 | Florida | 528,542 |
| 33 | Washington | 518,103 |
| 34 | Rhode Island | 428,556 |
| 35 | Oregon | 413,536 |
| 36 | Nou Hampshire | 411,588 |
| 37 | Dakota del Sud | 401,570 |
| 38 | Vermont | 343,641 |
| 39 | Dakota del Nord | 319,146 |
| 40 | Utah | 276,749 |
| 41 | Montana | 243,329 |
| 42 | Delaware | 184,735 |
| 43 | Idaho | 161,772 |
| 44 | Wyoming | 92,531 |
| 45 | Nevada | 42,335 |

## Referències

* ↑ «[https: //web.archive.org/web/20090130004637 /http://purl.org/net/nysl/nysdocs/9643270 Bulletin of Bibliography Bulletin 88, Records del Cens d'Estat de Nova York, 1790-1925]» p. 45 (pàgina 51 del PDF). New York State Library, 01-10-1981. Arxivat de l'original el 30 de gener de 2009. [Consulta: 15 desembre 2008].
# Les Iglésies

Les Iglésies és una masia de Navars (Bages) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Masia orientada al sud. Tipus I de la classificació de J. Danés. De dues plantes amb porta adovellada i estructura simètrica. Ampliacions i construccions annexes recents. Material de construcció = pedra.

## Història

L'edifici fou construït el 1508 segons consta en una inscripció sobre un finestral. L'edifici també consta en el fogatge de 1553. Al costat mateix de l'edifici hi ha l'església de "Santa Maria de les Iglesies", que data de 1574.

## Referències

* 1 2 «Les Iglésies». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 octubre 2018].
# Casancots

Casancots és una masia situada al municipi d'Avià a la comarca catalana del Berguedà inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta quadrangular amb alguns cossos annexos de menors dimensions. Està estructurada en planta baixa i dos pisos. El parament és de carreus de pedra de diverses dimensions, la major part sense desbastar, units amb morter. Les obertures estan disposades de forma aleatòria, la major part són de petites dimensions i allindanades. La porta d'entrada té els muntants fets de grans carreus ben escairats i la llinda és una biga de fusta. Al seu costat trobem un petit cobert en molt mal estat. La coberta és a dues aigües amb teula àrab.

## Història

A la pedra que fa de llinda de la finestra central de la façana hi ha una inscripció amb una data de difícil interpretació. Els últims masovers marxaren a causa de les males condicions de l'interior.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ «Casancots». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Casancots». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 agost 2014].