OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mare de Déu de la Misericòrdia (Bonanat Zaortiga)

Mare de Déu de la Misericòrdia és un quadre de Bonanat Zaortiga pintat el 1430-1440 que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Procedeix de Blancas (Terol).

## Història

Aquesta taula constituïa el compartiment central d'un retaule provinent de l'ermita de la Mare de Déu de la Carrasca, a Blancas, província de Terol. La “carrasca” és una alzina petita, i l'arbre representat al marge inferior esquerre de la composició fa, justament, referència a l'origen de la peça.

## Descripció

La Mare de Déu de la Misericòrdia aixopluga sota el seu mantell una multitud de personatges integrada per homes, a l'esquerra, i dones, a la dreta, de diferents edats i condicions i entre els quals podem trobar laics i religiosos. El seu mantell, sostingut per dos àngels, protegeix els éssers humans de les cinc fletxes que han caigut del cel, i que simbolitzen un dels mals més temuts i estesos a l'Europa de la Baixa Edat Mitjana, la pesta, entesa tot sovint com a càstig diví pels pecats de la humanitat.

## Anàlisi

La taula de la Mare de Déu de la Misericòrdia, coneguda també com de la Carrasca, atribuïda a l'aragonès Bonanat Zaortiga, amb el característic aplec de fidels sota el seu mantell, s'aparta del tema del donant. Tanmateix, és un bon exemple del tractament encara genèric en ple segle xv d'una gran diversitat d'individus, no tan sols homes d'església, reis, nobles o grans dignataris, sinó també menestrals i homes d'altres condicions socials, caracteritzats bàsicament tots ells per la indumentària.

## Referències

* 1 2 Mare de Déu de la Misericòrdia - fitxa de l'obra al lloc web del Museu Nacional d'Art de Catalunya (MNAC). [Accedit el 6 de juny de 2024].
* ↑ Nova presentació del Gòtic Arxivat 2011-09-12 a Wayback Machine. Dossier de premsa del MNAC. PDF
* ↑ Comentari de l'obra al web del MNAC

## Bibliografia

* DDAA. Museu Nacional d'Art de Catalunya. Florència: Mnac i SCALA GROUP S.p.A, 2009. ISBN 978-84-8043-198-9.
# Sabeco

Sabeco és una cadena espanyola de supermercats. La seva seu es troba a Villanueva de Gállego (Saragossa). Sent filial del Grup Auchan, opera sota diferents noms depenent del tipus d'establiment. Així, podem trobar supermercats Sabeco sota les següents marques:
* Simply City: Petits establiments de proximitat.
* Simply Market: Varien en grandària i ubicació. Des de grans supermercats similars a City, fins a petits hipermercats en Centre Comercial | Centres Comercials.
* Simply Store: Botigues de conveniència, només en Saragossa.
* Lauko: Associats, només alguns establiments de Navarra i País Basc.
* Aro Rojo,El Supermercat: Associats.
* HiperSimply: Grans hipermercats.
A Saragossa, a més, Sabeco proporciona un servei de compra telefònica, de nom Expresso (no està disponible en tots els supermercats).

## Història
### Primers anys

Sabeco inicia el seu camí el 16 abril de 1960 al carrer Delícies de Saragossa, amb un supermercat anomenat SuperMax. Pocs anys després, canviaria el seu nom pel Super Sabeco. Des de llavors, ha continuat obrint supermercats i hipermercats per Aragó, i actualment està present a més en País Basc, Castella-la Manxa, Castella i Lleó, la Rioja, Navarra, Madrid, Catalunya i el País Valencià. A mitjans dels 90 va passar a ser part del grup Auchan, ja present en Espanya a través d'Alcampo.

### Concepte Simply

A 2006, Auchan decideix aplicar a Espanya el model de supermercat present ja en França i Itàlia, Simply Market. El primer supermercat Sabeco transformat en Simply va ser el de Bravo Murillo, a Madrid. No va ser fins al juny de 2010 quan va finalitzar la transformació de tots els centres Sabeco a alguna de les ensenyes "Simply". En l'actualitat, Sabeco compta amb 124 supermercats i hipermercats, a més de 13 benzineres i 123 supermercats associats en format de franquícia.

## Referències

* ↑ Localitzador de Supermercats
* ↑ Auchan unifica la gestión de Alcampo y Supermercados Sabeco, allmarket, 26 d'ocatubre de 2015
* ↑ La cadena Auchan transforma su red de 125 supermercados Sabeco bajo la enseña Simply Market, El País, 18 de juny de 2007
* ↑ Sabeco (Auchan) abre su primer supermercado en Barcelona tras 15 años de actividad en Cataluña, Europapress, 3 de novembre de 2003

## Enllaços externs

* Pàgina web del grup
* Bloc nutrició i salut
# Jehan (cràter)

Jehan és un petit cràter d'impacte situat en la cara visible de la Lluna, a l'entorn del cràter Euler i al nord-oest del cràter Natasha. Els seus veïns més propers són els cràters Ango i Rosa al sud-oest; el propi Natasha en el sud-est, i el cràter Akis en el sud. En el nord-oest del cràter es troba els Mons Vinogradov; en el nord-est la Rima Euler; i al sud la Rima Wan-Yu i la Catena Pierre.
El cràter té forma de copa circular amb una vora afilada. L'eix de la vora sobre el terreny circumdant té una altura d'uns 180 metres.
La seva designació fa referència a un nom originalment no oficial aparegut a la pàgina 39C2/S1 de la sèrie de plànols del Lunar Topophotomap de la NASA. Va ser adoptada per la UAI el 1976. Amb anterioritat era denominat Euler K.

## Vegeu també

* Llista de cràters de la Lluna
* Selenografia

## Referències

* ↑ LAC-39.
* ↑ Lunar Impact Crater Database
* ↑ Topophotomap 39C2/S1
* ↑ Exzerpt Proceedings IAU (Grenoble 1976). Transactions of the IAU Bd. XVIB, Hrsg. von D. Riedel, 1977

## Bibliografia

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* Referència UAI de Jehan
* LPI Digital Lunar Orbiter Photographic Atlas of the Moon
* Mapa LROC
* The-moon.wikispaces.com: Jehan
* Jehan a The-Moon Wiki
# Posavina

Posavina és el nom que adopta la conca del riu Sava a Croàcia, Bòsnia i Sèrbia. També es diu així la regió circumdant. Les ciutats més importants de la riba del riu Sava són Brod, Samac, Odzak, Brčko a Bòsnia, i Slavonski Brod, Zupanja a Croàcia.
# Pleasant Run

Pleasant Run és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 5.267 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pleasant Run tenia 5.267 habitants, 1.778 habitatges, i 1.477 famílies. La densitat de població era de 982,4 habitants/km².
Dels 1.778 habitatges en un 42,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 16,9% no eren unitats familiars. En el 15,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,95 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 32% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 57.065 $ i la renda mediana per família de 60.305 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.973 $ mentre que les dones 30.432 $. La renda per capita de la població era de 20.307 $. Aproximadament l'1,7% de les famílies i el 3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pleasant Run». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pleasant Run». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Praomys coetzeei

Praomys coetzeei és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic del nord-oest d'Angola. Té el pelatge suau. El seu hàbitat natural són els boscos, ja siguin primaris, secundaris o de galeria. L'espècie fou anomenada en honor de Neels Coetzee, «per les seves contribucions al coneixement de la fauna de mamífers de l'Àfrica Austral». Com que fou descoberta fa poc, encara no se n'ha avaluat l'estat de conservació.

## Referències

* ↑ Van der Straeten, E. «Notes on the Praomys of Angola with the description of a new species (Mammalia: Rodentia: Muridae)» (PDF) (en anglès). Stuttgarter Beiträge zur Naturkunde, 1, 2008, pàg. 123-131.
# Praomys degraaffi

Praomys degraaffi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 1.900 i 2.600 msnm a la part oriental del rift Albertí (Burundi, Ruanda i Uganda). El seu hàbitat natural són els boscos montans humits. Està amenaçat per la desforestació del seu medi. L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg Gerrit De Graaff.

## Referències

* ↑ Van der Straeten, E.; Kerbis Peterhans, J. Praomys degraaffi. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 19 novembre 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 104. ISBN 978-0801893049.
# Prant de Baroda

El prant de Baroda fou una de les quatre grans divisions del principat de Baroda, a la part central amb capital a Baroda (ciutat). Tenia 754 km² i una població de 761.501 el 1881 i 644.074 el 1901) i estava dividida en 9 talukes i 2 peta a més de la capital i els acantonaments:
* Baroda
* Padra
* Petlad
* Savli
* Sisva
* Chogandia
* Vaghodia
* Dabhoi
* Sinor
* Sankheda
* Tilakwada
* Baroda (ciutat) i acantonaments
Les municipalitats del prant de Baroda eren Baroda (ciutat), Dabhoi, Petlad, Padra, Sinor, Sojitra, Vaso, Savli, Bhadran, Sankheda i Makarpura.
La taluka de Baroda del prant de Baroda tenia 64 km² i una població el 1881 de 96.387 habitants i el 1901 de 60.428.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Prant de Sorath

El prant de Sorath fou una de les quatre subdivisions de l'agència de Kathiawar, a la presidència de Bombai. Estava situada a la part sud-occidental de la península de Kathiawar. La superfície era de 5.217 km² i la població el 1901 era de 677.987 habitants.
Incloïa diversos principats, que eren:
* Junagarh
* Porbandar
* Jafarabad
* Bantva Manavadar
* Jetpur
* Bantva (Gidad)
* Dedan
* Vasavad
* Bagasra
* Kuba
* Vinchhavad Charkha
* Dahida
* Dholarva
* Gadhia
* Garmali Moti
* Garmali Nani
* Gigasaran
* Halaria
* Jamka
* Kaner
* Kathrota
* Khijadia Najani
* Lakhapadar
* Manavav
* Monvel
* Silana
* Vaghvadi
* Vekaria

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Pintada crestada occidental

La pintada crestada occidental (Guttera verreauxi) és una espècie d'ocell de la família dels numídids (Numididae) que habita zones de sabana i matollar d'Àfrica occidental, des de Guinea-Bissau fins l'oest de Kenya, Zàmbia i Angola.

## Taxonomia

Aquesta espècie conté dues subespècies:
* Guttera verreauxi verreauxi (Elliot, DG, 1870). Habita des de Guinea-Bissau fins l'oest de Kenya, Zàmbia i Angola.
* Guttera verreauxi sclateri, Reichenow, 1898. Habita al nord-oest del Camerún.
Amdues subespècies eren incloses a Guttera pucherani, fins que alguns autors van considerar que formaven una espècie diferent, sobre la base de les diferències de color de la pell de la cara i del coll, la forma del plomall del cap i les vocalitzacions. L'IOC ha seguit el mateix criteri en època recent.

## Referències

* ↑ «Pintada crestada occidental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
* ↑ del Hoyo, Josep; Collar, Nigel J; Christie, David A; Elliott, Andrew; Fishpool, Lincoln D C; Peter Boesman i Guy M. Kirwan (en anglès) HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World Volum 2 isbn= 9788496553989. Lynx Edicions [barcelona].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Megapodes, guans, guineafowl, New World quail» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2.
# Pinta del Vent

La Pinta del Vent XV, comunament coneguda simplement com a Pinta del Vent o La Pinta del Vent i erròniament com Pinta dels Vents, és un conjunt d'escultures d'Eduardo Chillida sobre una obra arquitectònica de l'arquitecte basc Luis Peña Ganchegui, que és possiblement la seva obra més important i coneguda. En basc és coneguda com a Haizearen Orrazia i en castellà com a Peine del Viento.
El conjunt està situat en un extrem de la badia de La Concha, al final de la Platja d'Ondarreta, a Sant Sebastià, País Basc. Està compost per tres escultures d'acer, incrustades en unes roques que donen a la mar Cantàbrica, les ones del qual les golpegen.
Chillida va continuar treballant en la sèrie Pinta del Vent, que coincideix en l'aspecte formal amb la seva col·lecció d'Esteles, i particularment, amb les dedicades a Picasso, Allende i Neruda.
L'obra va ser finalitzada el 1976. A banda de les escultures, es va condicionar una zona als voltants de les mateixes amb unes sortides d'aire i aigua que es proveeixen de les ones que trenquen contra les roques i les escultures.

## Referències

* ↑ «"La Pinta del Vent", de Chillida, inaugurada 30 anys després de la seva col·locació». 3cat24, 16-09-2007. [Consulta: 23 juny 2010].
* ↑ «El 'Peine del Viento'» (en castellà). El País, 2001. [Consulta: 23 juny 2010].
# Pou de les Sinyoles

El Pou de les Sinyoles és una obra de la Sénia (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pou a camp obert, dintre la partida dita de "les Senyoles". Es poden diferenciar dos nivells, el primer dels quals està sota terra de secció cilíndrica i parets revestida amb pedres més o menys regulars i encaixades sense morter. El segon sobre el nivell del terra té forma de petit túmul, més o menys semicircular, obert a l'exterior per un costat i cobert amb volta de mig punt encofrada i feta a base de lloses col·locades radialment com si fossin dovelles. Tant aquestes lloses com la resta de pedres del nivell superior estan ja relligades amb morter, fet de glera i calç. Al davant del pou un abeurador per a bestiar.

## Història

Pel seu caràcter d'arquitectura popular no es pot saber quan fou construït. Aquest i el pou del Torril són utilitzats per abeurar el bestiar.

## Referències

* 1 2 «Pou de les Sinyoles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 agost 2021].
# Pou de les Aigües (Bàscara)

El Pou de les Aigües és una obra de Bàscara (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat dins del nucli urbà de la població de Bàscara, al bell mig del terme, en el solar on s'està edificant la plaça Catalunya.
Es tracta d'una torre de planta hexagonal, distribuïda en dos cossos diferenciats i coberta amb una cúpula també hexagonal. A mode decoratiu presenta pilastres adossades als angles, rematades amb capitells esglaonats i cornisa motllurada. La torre presenta forats de ventilació circulars, a mode d'ull de bou, al cos inferior i d'arc ultrapassat al superior. La construcció és bastida amb maons.

## Història

Torreta del pou de les aigües, de propietat municipal, bastida vers els segles XIX i XX.

## Referències

* 1 2 3 «Pou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2017].
# Pou de neu del Sobirà

El Pou de neu del Sobirà és una obra d'Osor (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El pou està constituït per una cambra cilíndrica semisoterrada i una volta semiesfèrica. Les dimensions del pou són vuit metres de diàmtre per onze metres d'alçada respecte el sol. El pou presenta dues boques a diferents nivells, orientades a nord i a sud.
El pou es tracta d'una construcció massissa, amb paret d'uns 80 centímetres de gruix. Unes parets que tenen com a matèria primera la pedra, combinant els blocs de pedra irregulars, sense desbastar i treballar, les pedres fragmentades i els còdols; tot lligat amb morter de calç.
El pou està completament emboscat i cobert íntegrament per vegetació, cosa que complica extremadament la seva identificació. El pou està ubicat en un terreny irregular de forta pendent.

## Història

El pou de neu és datat entre els segles XVII i XVIII, i és fruit del comerç de neu que es feia aleshores. El origen el pou era propietat del mas el Sobirà. La documentació referent a la cronologia del pou es va perdre en un incendi.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Pou de neu del Sobirà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Plaça Baquedano

La Plaça Baquedano és una plaça ovoide situada en la comuna de Providència, a la ciutat de Santiago, Xile, en el límit amb les comunes de Santiago pel ponent i Recoleta pel norponent.
La intersecció giratòria és coronada pel Monument al General Baquedano, un dels artífexs de la victòria xilena en la guerra del Pacífic davant Bolívia i el Perú (1879-1883), feta per l'escultor xilè Virginio Arias i inaugurada el 1928.
És el centre de la celebració d'assoliments nacionals i és coneguda popularment com a «Plaza Itália» pel seu nom anterior, entre 1910 i 1928.
Esta rodejada per l'inici de l'Avinguda Providència, que és la continuació est de l'Avinguda Libertador General Bernardo O'Higgins, on comença l'Avinguda Vicuña Mackenna. Al nord està el Parc Balmaceda; a l'est, la Torre Telefónica; al sud, el Teatre Universitat de Xile; a l'oest, el Parc Forestal i a baix, l'estació Baquedano del Metre de Santiago.
Segons l'historiador xilè Armant de Ramón, el lloc va ser batejat com Plaza La Serena el 1875 com a homenatge a la ciutat xilena de la Província de Coquimbo; el 1892 va ser rebatejat com Plaza Colón amb el cognom del navegant Cristóbal Colón amb motiu dels 400 anys del Descobriment d'Amèrica. Després, amb la celebració del centenari de la independència de Xile, el govern italià va donar el Monumento al Genio de la Libertad de l'artista Roberto Negri, i com a agraïment al país europeu va passar a ser anomenada Plaza Itàlia el 1910, fins al 1928. El 2018 va integrar el Circuit de carrer de Santiago utilitzat pel Santiago ePrix de la Fórmula E i va albergar el podi. El 25 d'octubre de 2019, més d'1,2 milions de persones es van reunir a la plaça amb motiu de les protestes per la desigualtat social al país i exigir la posada en marxa de profundes reformes socials.

## Referències

* 1 2 «¿Por qué llamamos Plaza Italia al lugar donde está la estatua del General Baquedano?». [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ Salazar Naudón, Cristian. «El monumento de la colonia italiana: triste reflejo de nuestra bicentenaria independencia». Urbatorivm, 21-06-2008. [Consulta: 14 juny 2014].
* ↑ Redacción «"La marcha más grande de Chile": la histórica manifestación de más de un millón de personas que tomó las calles de Santiago» (en castellà). BBC, 26-10-2019.
# Praia do Bilene

Praia do Bilene és un municipi de Moçambic, situat a la província de Gaza. En 2007 comptava amb una població de 7.951 habitants. Es troba a 140 kilòmetres de Maputo i compta amb l'aeroport de Bilene, actualment en desús. És conegut com a destí turístic, al costat del Canal de Moçambic. Hi ha la llacuna d'Uembje, separada de l'oceà Índic per una franja de dunes. Des de maig de 2013 també és municipi. A les eleccions locals de 2013 fou elegit president del consell municipal Mufundisse Chilende (Frelimo) amb el 91,74 % dels vots.

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2007-12-19. [Consulta: 19 desembre 2007].
* ↑ Lonely Planet Guide to Mozambique, Fitzpatrick, Mary, 2007, p.80, Retrieved on June 14, 2008
* ↑ Vale, Maria de Lurdes do (2002), Bilene: Uma Abordagem Geográfica. Imprensa Universitária, UEM, Maputo
* ↑ Sociedade do Notícias S/A. «AR aprova mais dez autarquias».
* ↑ Joseph Henlon. «Resultados finais das eleições autárquicas de 2013» (PDF, 275 KB). Boletim sobre o processo político em Moçambique 54 - parte 2 / Mozambique Poltiical Process Bulletin 54 - Part 2, 2013.
# Podarg de les Filipines

El podarg de les Filipines(Batrachostomus septimus) és una espècie d'ocell de la família dels podàrgids (Podargidae) que habita boscos de les Filipines.

## Referències

* ↑ «Podarg de les Filipines». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)