OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Congiari

A l'antiga Roma, un congiari (en llatí Congiarium) era una gerra per contenir un congi (congius), equivalent a sis sextaris, que era la mesura més corrent per l'oli.
Durant la República Romana el congi era la mesura habitual per l'oli. Quan es feia la distribució gratuïta d'oli entre el poble es donava justament un congiari. Això va fer, segons Quintilià, que el nom de congiari fos aplicat en general a les donacions liberals al poble, fins i tot si eren de vi, gra o diner entre altres coses. En canvi les donacions als soldats es deien donativa i encara que algunes vegades s'aplicava la paraula congiaria, no era correcte. També es va donar el nom de congiària a una pensió que l'emperador o persones d'alt rang donaven als seus amics.
Sovint s'utilitza el terme congiarium per indicar un regal fet per una persona d'alt rang als seus amics, clients o persones que depenien d'ell. Plini el Vell parla de que el rei Anc Marci (segle vii aC) va donar 6.000 modis de sal al poble com a congiari. Durant la República, els congiari podien ser també en forma de jocs i espectacles. Tiberi quan va pujar al tron va donar tres-centes monedes a cada ciutadà. Calígula ho va doblar (600 sestercis en dues vegades); Neró en va donar 400. Trajà va donar 75 denaris per persona l'any 99, però després en va fer almenys dues més que van pujar fins a 650 denaris per cap.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Congiarium». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 17 març 2022].
# Comtat de Darnius

El comtat de Darnius és un títol nobiliari concedit el 1692 al mestre de camp Miquel Joan de Taverner-Montornès i d'Ardena (mort el 1708), comte de les Illes (Vallespir) i cavaller de l'orde de Sant Joan. En fou segon titular el seu germà Oleguer de Taverner-Montornès i d'Ardena. L'any 1834, el títol passà als Fiveller, ducs d'Almenara Alta, i el 1896, als Martorell, marquesos d'Albranca.
La seva denominació fa referència a la localitat de Darnius (Alt Empordà).

## Referències

* ↑ «Comtat de Darnius». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Comtat de Derry

El comtat de Derry (gaèlic Dhoire), oficialment, el comtat de Londonderry (en anglès: County Londonderry) és un dels sis comtats d'Irlanda que formen part d'Irlanda del Nord. Doire vol dir "roure" en gaèlic. Segons el cens de 2001 el 55,56% dels habitants són catòlics, el 57% al districte de Derry.

## Divisió administrativa

El govern britànic ha dividit el territori de l'antic comtat de Londonderry en quatre districtes:
* Districte de Derry and Strabane (que inclou part de Comtat de Tyrone)
* Districte de Causeway Coast and Glens (que inclou part de Comtat d'Antrim)
* Districte de Mid-Ulster (que inclou part de Comtat de Tyrone)

## Ciutats i viles

* Derry
* Coleraine
* Limavady
* Magherafelt, Portstewart
* Culmore (part de l'àrea urbana de Derry), Dungiven, Eglinton, Maghera, Newbuildings (part de l'àrea urbana de Derry)
* Ballykelly, Bellaghy, Castledawson, Castlerock, Claudy, Draperstown, Garvagh, Greysteel, Kilrea, Moneymore, Strathfoyle (part de l'àrea urbana de Derry)
* Articlave, Ballerin, Ballymaguigan, Ballyronan, Clady, Culnady, Desertmartin, Downhill, Drumsurn, Feeny, Glenullin, Gulladuff, Lettershendoney, Macosquin, Ringsend, Swatragh, Tobermore, Upperlands

### Baronies

* Coleraine
* Keenaght
* North East Liberties of Coleraine
* North West Liberties of Londonderry
* Loughinsholin
* Tirkeeran

## Vegeu també

* Coleraine FC
* Seamus Heaney

## Referències

* 1 2 «2001 Census Statistics» (pdf) (en anglès). Arxivat de l'original el 2007-11-27. [Consulta: 9 abril 2013].
# Concert per a tres clavecins en re menor (Bach)

El Concert per a tres clavecins en re menor, BWV 1063, de Johann Sebastian Bach, és probablement una altra transcripció d'un concert anterior però aquesta qüestió segueix sent motiu de debat. Els estudiosos encara no han resolt la probable qualificació i la tonalitat del concert en el qual es basa l'obra que ens ha arribat. Sembla que alguns dels fills de Bach podrien haver estat involucrats en la composició d'aquesta obra.

## Estructura i anàlisi

L'estructura de 3 moviments és la següent:
* Alla Siciliana
* Allegro
La instrumentació és: clavecí solista I/II/III, violí I/II, viola, i baix continu (violoncel, violone). La durada aproximada és d'uns 14 minuts.

## Referències

* ↑ Werner Breig. Bach. Concertos for Harpsichord, Bärenreiter, 1999. ISMN: M-006-20451-9.
* ↑ La durada de referència és de l'enregistrament de Trevor Pinnock i The English Concert (1981, Archiv Produktion).

## Enllaços externs

* Program notes Arxivat 2010-04-03 a Wayback Machine. de la Los Angeles Chamber Orchestra
# Club AA Dominicos

El Club Antiguos Alumnos Dominicos és un club gallec d'hoquei sobre patins de la ciutat de La Corunya que actualment competeix a OK Lliga Plata. Va ser fundat l'any 1957 al col·legi Dominics i, junt al HC Liceo, és un dels clubs històrics del hoquei gallec.
L'any 1980 va pujar a la màxima categoria del hoquei estatal, on va romandre durant 10 temporades seguides. Durant aquest període aconsegueix la seva major fita, guanyar la Copa del Rei de 1990, derrotant a la final disputada a Alcobendas al Reus Deportiu.
Degut a la mala gestió de la temporada 1990-1991, on disputa la Copa de la CERS, el club va baixar de categoria, quedant fora de l'elit del hoquei. Durant la temporada 2012-2013 aconsegueix pujar a Primera Divisió, descendent dues temporades després. A la temporada 2018-2019 assoleix l'ascens a OK Plata.

## Palmarès

* 1 Copa del Rei

## Referències

* ↑ «Edición del dimecres 2 abril 1980, Página 28 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ Coruña, María Varela A. «Los clásicos siempre vuelven» (en castellà), 29-04-2013. [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ Varela, María. «El Dominicos vuelve a la élite» (en castellà), 11-05-2019. [Consulta: 30 març 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial del club
# Constantí Macroducas

Constantí Ducas (grec: Κωνσταντίνος Δούκας, Konstandinos Dukas; mort el 30 de maig del 1185), anomenat Macroducas (Μακροδούκας, 'Ducas alt', probablement un sobrenom) per Nicetes Coniata, fou un noble romà d'Orient. Es casà amb Anna Comnena, filla d'Isaac Comnè, abans del 1166. Tingueren com a mínim una filla, Zoè Ducena, que contragué matrimoni amb Joan Ducas.
Tot i que fou un personatge rellevant de les acaballes del període dels Comnens, resulta impossible aclarir-ne els orígens familiars o els seus vincles amb la dinastia Ducas del segle XI. És documentat per primera vegada el 1166, quan ja gaudia de l'alta dignitat de pansebast sebast i havia forjat llaços familiars amb la dinastia regnant a través del seu casament amb una de les filles del sebastocràtor Isaac Comnè, neboda de l'emperador Manuel I Comnè (r. 1143-1180). Macroducas torna a aparèixer a les fonts el 1170 i el 1176, quan acompanyà l'emperador en les seves campanyes contra els turcs seljúcides.
Durant el regnat d'Andrònic I Comnè (r. 1183-1185), Macroducas obtingué inicialment el favor de l'emperador i li fou concedida a la dignitat de panhipersebast. Tanmateix, després de la revolta del seu nebot, Isaac Comnè de Xipre, que s'autoproclamà emperador a Xipre, fou detingut juntament amb altres parents del rebel, acusat de traïció i condemnat a mort per lapidació el 30 de maig. Com que sobrevisqué a la lapidació, fou arrossegat a Màngana, on fou esquarterat.

## Referències

* 1 2 3 Polemis, 1968, p. 192.
* ↑ Polemis, 1968, p. 193.
* ↑ Polemis, 1968, p. 192 i 193.

## Bibliografia

* Polemis, Demétrios I. The Doukai: A Contribution to Byzantine Prosopography (en anglès). Londres: The Athlone Press, 1968.
# Club Social y Deportivo Flandria

El Club Social y Deportivo Flandria és un club de futbol argentí de la ciutat de Jáuregui.

## Palmarès

* Primera D (1): 1952
* Primera C (1): 1997-98
* Primera B Metropolitana: 2016

## Enllaços externs

* Web oficial
* Club Flandria
* Flandria Locura

## Referències

* ↑ «Perfil a BDFA». BDFA. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Perfil a Argentino». argentino.com.ar. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Club Social y Deportivo Jalisco

El Club Social y Deportivo Jalisco fou un club de futbol mexicà de la ciutat de Guadalajara, Jalisco.

## Història

El club va ser fundat el 1970 després de la desaparició del Club Deportivo Oro. L'any 1980 descendeix a segona divisió en perdre la promoció amb el club Unión de Curtidores. El 1984 arribà a la final per l'ascens a primera divisió enfront del Zacatepec, però perdé per un global de 3-1. L'any 1991 desaparegué en vendre la franquícia al Delfines Acapulco.

## Referències

* 1 2 México - List of Final Tables, rsssf.com
* ↑ Mexican Divisional Moves Between First and Second Division, rsssf.com
* ↑ «Mexico - List of Final Tables Second Division (1950-1995)». rsssf.com.
# Contreuve

Contreuve és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 70 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Contreuve era de 70 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 44 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 8 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 44 habitatges eren cases. Dels 33 habitatges principals, 29 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien dues cambres, 5 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Contreuve el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 41 persones, 31 eren actives i 10 eren inactives. De les 31 persones actives 29 estaven ocupades (17 homes i 12 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 10 persones inactives 3 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de transport.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una lampisteria.
L'any 2000 a Contreuve hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Contreuve a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Contreuve a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Contribució a la gramàtica de la llengua catalana

Contribució a la gramàtica de la llengua catalana (1898) és la segona gramàtica escrita per Pompeu Fabra, després de Ensayo de gramática de catalán moderno de 1891, i la primera de l'autor publicada en català, considerada una fita crucial de la gramatització del català modern.
Redactada entre 1892 i 1895, són uns anys molt profitosos per a Fabra en els que es forma en lingüística i aconsegueix ser reconegut com a gramàtic innovador per la campanya per "La Reforma Lingüística" de L'Avenç. Fou presentada al premi extraordinari a la millor gramàtica dels jocs florals de 1895, contraris a les seves teories, que va desert, i de nou als de 1896, en què la comissió li va atorgar un accèssit. No es va publicar fins 1898 per la Tipografia de L'Avenç, puix Fabra temia un parany si la publicava la comissió dels jocs.
Es compon de quatre capítols: Sons i llur representació, Terminacions i radicals nominals, Conjugació i Complements àtons i article definit descriu la llengua parlada amb una acurada transcripció fonètica. La gran diferència d'aquesta gramàtica de 1898 amb l'Ensayo de gramática del catalán moderno (1891) és l'aplicació de la metodologia científica de la lingüística comparativa, l'escola predominant a Europa en aquell moment.

## Referències

* ↑ Saragossà, Abelard. «Sobre l'estructuració gramatical de Fabra (1956) i uns altres encerts teòric». A: %2C%20Terminacions%20i%20radicals%20nominals&f=false Entorn i vigència de l'obra de Fabra: actes del II Col·loqui Internacional "La Lingüística de Pompeu Fabra". Cossetània Edicions, 2007, p. 262-263. ISBN 8497913027.
* ↑ Mir i Sola, 2005, p. 176.
* 1 2 Bonet, Sebastià «Proleg. II. La "Contribució a la gramàtica de la llengua catalana"». Fabra, Pompeu. Ensayo de gramática del catalán moderno. Contribució a la gramàtica de la llengua catalana. Edició a cura de Sebastià Bonet., 1993, pàg. 23-48.
* ↑ Mir i Sola, 2005, p. 175.
* ↑ Mir i Sola, 2005, p. 175-176.
* ↑ Mir i Sola, 2005, p. 176-180.

## Bibliografia

* Mir, Jordi; Sola, Joan. Pompeu Fabra Obres completes. vol. 1. Institut d'Estudis Catalans, 2005, p. 175-176. ISBN 8464377967.
# Corvo (Açores)

* Per a altres significats, vegeu «Corvo (desambiguació)».
Corvo és un municipi de les Açores (Portugal), a l'illa de Corvo, la més petita de l'arxipèlag.
Població del municipi de Corvo (1849 – 2004) :
| 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 810 | 808 | 676 | 681 | 370 | 393 | 425 | 451 |

## Referències

Viccionari
# Corvula

Corvula és un gènere de peixos de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Cos curt, oblong i comprimit.
* Cap curt.
* Ulls de mida moderada.
* Boca de grandària moderada i lleugerament obliqua.
* Mentó sense barbons i amb 5 porus.
* Mandíbula inferior amb dents petites i senzilles.
* Preopercle llis o lleugerament serrat.
* Escates aspres al cos i llises al cap.

## Taxonomia

* Corvula batabana (Poey, 1860)
* Corvula macrops (Steindachner, 1876)

## Referències

* ↑ Jordan, D. S. & C. H. Eigenmann, 1889. A review of the Sciaenidae of America and Europe. Rep. U. S. Fish Comm. v. 14 (1886): 343-451, Pls. 1-4.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Poey, F., 1858-1861. Memorias sobre la historia natural de la Isla de Cuba, acompañadas de sumarios Latinos y extractos en Francés. Vol. 2. L'Havana. Mem. Hist. Nat. Cuba v. 2: 1-96 (1858), 97-336 (1860), 337-442, (1861), Pls. 1-19.
* ↑ Steindachner, F., 1876. Ichthyologische Beiträge (III). Bemerkungen über Serranus nebulifer und S. clathratus sp. Gird. Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien v. 72 (1. Abth.): 29-96, Pls. 1-8.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)

## Bibliografia

* Jordan, D.S. i Evermann, B.W., 1898. The fishes of North and Middle America: a descriptive catalogue of the species of fish-like vertebrates found in the waters of North America, north of the Isthmus of Panama. Part II. Bull. U.S. Nat. Mus., 47:1241-2183.
* López, M. I. i Bussing, W. A., 1982. Lista provisional de los peces marinos de la Costa Rica. Revista de Biología Tropical, 30(1):5-26.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Corvira

Corvira és un subgènere de ratpenats del gènere Sturnira de la família dels fil·lostòmids, que està format per dues espècies distribuïdes pel nord-oest de Sud-amèrica.

## Taxonomia

* Ratpenat d'espatlles grogues peruà (Sturnira bidens)
* Ratpenat d'espatlles grogues nan (Sturnira nana)

## Referències

* ↑ Distribució geogràfica (Sturnira bidens) (anglès)
* ↑ Distribució geogràfica (Sturnira nana) (anglès)
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Coregonus fatioi

Coregonus fatioi és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes que es troba a Europa: llacs Thun i Brienz (Suïssa).

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* «Coregonus fatioi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Coregonus chadary

Coregonus chadary és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 60 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Rússia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Nóvikov, N. P.; Sokolovski, T. G.; Sokolóvskaia, T. G.; Iàkovlev, I. M. 2002. The fishes of Primorye. Vladivostok, Far Eastern State Tech. Fish. Univ., 552 p.

## Bibliografia

* Berg, L.S. 1962. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. vol. 1, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* «Coregonus chadary». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Craseomys imaizumii

Craseomys imaizumii és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del Japó. Originalment fou descrit com a subespècie de M. andersoni basant-se en els seus caràcters cranials i molars, però anàlisis genètiques dutes a terme a la dècada del 1990 indicaren que es tractava d'una espècie a part.
L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg japonès Yoshinori Imaizumi.

## Referències

* ↑ Beolens, Bo; Watkins, Michael; Grayson, Michael. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). The Johns Hopkins University Press, 2009, p. 204. ISBN 978-0801893049.
# Crespinell gros

El crespinell gros, raïm de pastor o ungla de gat (Sedum sediforme) és una espècie de planta suculenta perenne de la família de les crassulàcies. És originari de la regió mediterrània. Es troba a tots els Països Catalans des del nivell del mar als 1.700 metres i és el més comú dels crespinells autòctons.

## Característiques

Fulles de 2 a 10 mm d'amplada, d'un verd grisenc; ramificacions de la inflorescència de 2 a 10 cm. Herba robusta, de 20 a 60 cm, més o menys lignificada a la base;fulles més o menys aplanades;flors blanquinoses o grogues; sèpals d'uns 2,5 mm; pètals de 4-7 mm; filaments estaminals amb pèls.

## Història natural

Floreix de juny a agost. És una planta heliòfila que viu en sòls àrids i assolellats i és freqüent en matollars i terrenys erms de la major part del territori. Es localitza en prats de sòls esquelètics i poc desenvolupats, en substrats pedregosos poc profunds, en clars de matolls i fins i tot arriba a créixer a les teulades i murs de cases antigues on la quantitat de substrat és mínima.

## Varietats

El crespinell gros o raïm de pastor té dues varietats: la varietat sediforme i la varietat dianium:
* Sedum sediforme sediforme: és la general i té les fulles poc aplanades.
* Sedum sediforme dianium: es troba només al territori diànic del País Valencià i a Eivissa d'on és endèmica.

## Referències

* ↑ «Crespinell gros». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Bolòs, Oriol; Vigo, Josep. Flora dels Països Catalans. Ed. Barcino. Barcelona, 1984. ISBN 9788472265974.

## Enllaços externs

* Sedum sediforme Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Crespos

Crespos és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 740 | 662 | 715 | 646 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Crespinell groc

El crespinell groc o cresp (Sedum acre) és una planta perenne de la família de les crassulàcies originària d'Europa, però naturalitzada a l'Amèrica del Nord.
Fa de 5 a 15 cm d'alçada. És una herba cespitosa que creix en sòls pedregosos o poc profunds. Les fulles són suculentes, ovoides, de 3 a 6 mm, amb l'amplada màxima a la meitat inferior. Les flors són d'un groc viu. Floreix de juny a juliol.
Es troba en sòls calcaris i a vegades silicis de l'estatge subalpí, a la regió mediterrània, del nivell del mar als 2.000 m d'altitud. No es troba a les Balears.
És una planta tòxica que provoca vòmits. Com indica el nom científic, té un sabor picant. En medicina popular s'havia utilitzat contra les malalties de la pell.

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans Barcelona, 1980
# Crims al Bàltic: Els crims d'Usedom

Crims al Bàltic: Els crims d'Usedom (títol original en alemany, Der Usedom-Krimi: Mörderhus) és un telefilm de la sèrie de pel·lícules de ficció criminal Crims al Bàltic. Es va emetre a Das Erste per primera vegada el 30 d'octubre de 2014, i va ser produït per Razor Film Production en nom d'ARD Degeto i NDR. Representa l'episodi pilot de la sèrie de pel·lícules. S'ha doblat al català central per a TV3, que va emetre'l primer cop el 19 de novembre de 2023.
La pel·lícula es va rodar del 4 de febrer de 2014 al 5 de març de 2014 principalment a l'illa d'Usedom al mar Bàltic i a Berlín. El lloc de rodatge de la casa del mort era a Wolgaster Schützenstrasse.
L'estrena va ser vista per 6,24 milions d'espectadors a Alemanya, el que correspon a una quota d'audiència de 19,3%.

## Repartiment

* Katrin Sass com a Karin Lossow
* Lisa Maria Potthoff com a Julia Thiel
* Peter Schneider com a Stefan Thiel
* Emma Bading com a Sophie Thiel
* Max Hopp com a Dr. Brunner
* Dirk Borchardt com a Heiner Krenzlin
* Mathilde Bundschuh com a Anke Krenzlin
* Marcin Dorociński com a Marek Wozniak
* Rainer Sellien com a Holm Brendel
* Merlin-Victor Faaß com a Thomas Krenzlin
* Mateusz Dopieralski com a Janek Juskowiak
* Aaron Altaras com a Till Braydon
* John Keogh com a Victor Braydon
* Tobias Oertel com a Philipp Kraft
* Ramona Kunze-Libnow com a Annegret Malow
* Teresa Harder com a Birgit Plewka
* Steffen Scheumann com a Knut Becker
* Caroline Redl com a Simone Braydon-Eggebrecht

## Referències

* ↑ «Mörderhus – Der Usedom-Krimi - Filmkritik - Film - TV SPIELFILM» (en alemany). TV Spielfilm. [Consulta: 19 novembre 2023].
* ↑ «Mörderhus - Der Usedom-Krimi» (en alemany). [Consulta: 19 novembre 2023].
* ↑ CCMA. «Crims al Bàltic - T1xC1 - Els crims d'Usedom - 3Cat». [Consulta: 19 novembre 2023].
* ↑ Der Usedom-Krimi: Mörderhus a crew united
* ↑ «DER USEDOM-KRIMI | Drehorte | anderswohin». [Consulta: 19 novembre 2023].
* ↑ Kevin Kyburz. ««Mörderhus» erreicht beeindruckenden Einstand».
# Copadichromis boadzulu

Copadichromis boadzulu és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental)

## Referències

* 1 2 «Copadichromis boadzulu» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).