OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Schulz

* No s'ha de confondre amb Schultze.
Schulz és el nom dels següents personatges:
* Bruno Schulz (Drogòbitx, Ucraïna, 1892 – 1942), escriptor, artista gràfic, pintor, dibuixant i crític literari
* Charles M. Schulz (Minneapolis, Estats Units, 1922 — 2000, Santa Rosa, Califòrnia), autor de còmics conegut per les tires còmiques de Peanuts i Charlie Brown
* Heinrich Schulz-Beuthen (Beuthen, ara Bytom, Silèsia, 1838 - Dresden, 1915), compositor del Romanticisme
* Jan Schulz (1899 – 1953), mestre d'escacs txecoslovac
* Johann Abraham Peter Schulz (Lüneburg, Baixa Saxònia, 1747 - Schwedt, 1800), compositor i teòric musical alemany
* Martin Schulz (Hehlrath, Rin del Nord-Westfàlia, República Federal Alemanya, 1955), polític socialdemòcrata president del parlament europeu
* Robin Schulz (1987, Osnabrück), DJ i productor alemany de música electrònica
# Víria Acte

Víria Acte va nàixer probablement a la Valentia romana on transcorregué la seua vida. Va néixer l'any 90 i morí durant el transcurs del segle ii. Era d'origen social incert, malgrat que se sap que el nom d'Acte era freqüent entre les esclaves, i la manca de filiació per identificar-se familiarment, indica que, probablement, fou de procedència servil i posteriorment lliberta.
A Víria Acte la coneixem per tres inscripcions trobades a València i que estan datades en el temps dels emperadors de les dinasties Flavia o Antonina.
Descrita com a persona rica, la seua reputació va estar relacionada amb els negocis industrials o comercials, i podia ser la propietària d'un taller on es fabricaven arres, làpides i estàtues. Aquest era un negoci molt pròsper, ja que tots els estaments socials, principalment els superiors, desitjaven deixar memòria de la seua existència i dels seus actes en estàtues i làpides que s'exhibien als principals emplaçaments urbans.
Una estàtua de la mateixa Víria Acte erigida per Ampliato, Calirroe i els esclaus alliberats del seu taller es trobava en el fòrum de la ciutat, la qual cosa indica el prestigi social que havia adquirit, ja que era necessari el permís del Senat local per a erigir una estàtua en un espai públic com aquest. A més a més, altres estàtues erigides en homenatge a Víria per alguns influents conciutadans, fan pensar en l'elevada posició social que va aconseguir.
El fet que fóra una dona empresària tampoc era massa habitual en un temps on el patrimoni femení provenia ordinàriament de la dot i de l'herència de propietats agrícoles.
Se sap també que juntament amb el seu espòs Crescens va dur a terme en Valentia una obra monumental, que potser fou la restauració del temple de Mart August que havia sigut destruït. Aquest acte propi de la classe aristocràtica parla de la seua generositat, de la seua solidesa econòmica i de la consolidació de la seua reputació entre la població local.
Aquests fets, és a dir, la gestió i la utilització autònoma del seu patrimoni són, en suma, exponents de la major llibertat de moviments que va suposar per a les dones la relaxació de l'obligada tutela masculina a partir de la legislació d'August, que va permetre a dones com Víria mantenir empreses i negocis propis i desenvolupar tasques públiques exemplars, els vestigis de les quals han arribat fins als nostres dies.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Víria Acte». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).

## Bibliografia

* Correll, Joseph (1997). Inscripcions romanes de Valentia i el seu territori. València: Neu Llibres.
* Pereira Menaut, Gerardo (1997). Inscripciones romanas de Valencia. Valencia: Servicio de Investigación Prehistórica, Diputación Provincial de Valencia, p. 57-58.
* Cebrián, Fernández, Rosario (2006). Titulum Fecit. La producción epigráfica romana en las tierras valencianas. Madrid: Real Academia de la Historia, p. 46, 188, 149.
# Kunstnernes Hus

Kunstnernes Hus és una galeria d'art d'Oslo, Noruega. És la galeria més gran de Noruega i, sota la direcció dels artistes, ha servit com un important centre d'exposicions d'art contemporani noruec i internacional. També és un destacat exemple d'arquitectura funcionalista i seu de l'Oficina d'Art Contemporani de Noruega. L'edifici està situat al carrer Wergelandsveien 17, enfront del parc del Palau Reial.

## Referències

* 1 2 «Five artists to invest in right now» (en anglès). Christie's, 16-07-2020 [Consulta: 6 març 2022]. «Next year Ekblad has a major solo show planned at Kunstnernes Hus in Olso,[sic] Norway’s largest gallery under the direction of artists.»
* ↑ Wright, Philippine «Atelier Felix expands within Oslo’s iconic Kunstnernes Hus» (en anglès). Wallpaper, 24-08-2015 [Consulta: 6 març 2022]. «...the Kunstnernes Hus, the jewel in the crown of Oslo’s art world. The Oslo art hub is one of the earliest examples of Norwegian functionalism...»

## Enllaços externs

* Lloc web oficial - Kunstnernes Hus
# Vicente Noguera y Aquavera

Vicente Noguera y Aquavera (València, 17 d'abril de 1857 - 3 d'agost de 1919) fou un advocat, polític i aristòcrata valencià, V Marquès de Cáceres i Gran d'Espanya, diputat a les Corts Espanyoles i alcalde de València durant la restauració borbònica.

## Biografia

Era fill de Vicente Noguera y Sotolongo, marquès de Cáceres i marquès de Casa Ramos de la Real Fidelidad. Es llicencià en dret i fou membre de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles de València. Membre del Partit Conservador, seguidor de Francisco Silvela, fou escollit a la Diputació de València pel districte de Torrent de l'Horta el 1884 i el 1888. Posteriorment, fou diputat pel districte de Torrent de l'Horta a les eleccions generals espanyoles de 1891, pel de Llíria a les de 1896, 1903, 1907 i 1914, i pel d'Énguera a les de 1916. També fou Gentilhome de cambra amb exercici i servitud.

## Referències

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.398. ISBN 9788495484802.
* Vicente Noguera Aquavera a geneanet.org
* Fitxa del Congrés dels Diputats
# Mancomunitat el Comtat

La Mancomunitat el Comtat és una mancomunitat de municipis de la comarca del mateix nom (el Comtat). Aglomera 12 municipis i 13.481 habitants, en una extensió de 176,74 km². Les seues competències són únicament en matèria se serveis socials.
Els pobles que formen la mancomunitat són:
* Alcoleja
* Balones
* Benasau
* Benilloba
* Benimassot
* Cocentaina
* Quatretondeta
* Fageca
* Famorca
* Gorga
* Millena
* Tollos
# Mangabei

«Mangabei» té aquests significats:
* els micos del gènere Cercocebus
* els micos del gènere Lophocebus
# Manaquí de crinera

El manaquí de crinera (Ceratopipra cornuta) és un ocell de la família dels píprids (Pipridae).

## Hàbitat i distribució

Viu a la selva pluvial dels tepuis del sud de Veneçuela, oest de Guyana i nord del Brasil.

## Referències

* ↑ «Manaquí de crinera». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2023(català)
* ↑ Robert Ridgely i Guy Tudor. 2009, Pipra cornuta, p. 497, en Field guide to the songbirds of South America: the passerines – 1st ed. – (Mildred Wyatt-World series in ornithology). ISBN 978-0-292-71748-0
# Manaquí diminut

La manaquí diminut (Tyranneutes virescens) és un ocell de la família dels píprids (Pipridae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes al sud-est de Veneçuela, Guyana, Surinam, Guaiana Francesa i Brasil.

## Referències

* ↑ «Manaquí diminut». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2023(català)
* ↑ Uirapuruzinho-do-norte; WikiAves.
# Luís Oliveira

Luís Oliveira (São Luís, 24 de març de 1969) és un exfutbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1998. Un cop retirat fou entrendador.

## Referències

* ↑ Luís Oliveira a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Baggio's new life As a professional coach» (en italian). La Gazzetta dello Sport, 18-07-2011 [Consulta: 20 juliol 2011]. Arxivat 22 de juliol 2011 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-07-22. [Consulta: 21 gener 2018].
# Manuela Oreiro Lema

Manuela Oreiro Lema (Madrid, Espanya, 1818 - 1854) va ser una cantant d'òpera madrilenya.
Va néixer a Madrid el 9 de novembre de 1818. Era filla del gallec Antonio Oreiro, treballador de la Reial Casa de la Moneda, i de la madrilenya Antonia Martínez.
Va estudiar en el Conservatori de Maria Cristina, on va tenir com a mestre de solfeig Baltasar Saldoni i a Francesco Piermarini com a professor de cant. Va ser contractada com a prima donna assoluta per cantar en els teatres de Madrid durant la temporada 1836-37. En el teatre de la Cruz va interpretar l'òpera I Capuleti e i Montecchi, de Vincenzo Bellini, amb la qual va obtenir un gran èxit; també va entusiasmar el públic en cantar Anna Bolena, L'esule di Roma i el Belisario.
Es va casar l'1 d'abril de 1838, amb el literat Ventura de la Vega, natural de Buenos Aires, que va exercir diversos càrrecs, entre els quals el de secretari d'Isabel II i de la infanta Lluïsa Ferranda. Després d'una curta absència de l'escena, va tornar amb ànims renovats, i el cim de la seva fama va arribar quan va cantar amb el famós cantant Giovanni Battista Rubini, entre d'altres, les òperes Lucia di Lammermoor i La sonnambula.
Va continuar de forma brillant la carrera, i de 1849 a 1851 va interpretar diverses òperes en el teatre que la reina Isabel II havia fet construir en el palau: Ildegonda i La conquista de Granada d'Emilio Arrieta; La straniera, de Bellini; Luisa Miller, de Giuseppe Verdi.
Va morir al carrer del Baño, de Madrid, el 6 de maig de 1854, quan no havia complert encara els trenta-sis anys, a causa de febre tifoide. Rubini, el gran tenor, va dir d'ella, que mai havia trobat cap companya d'escena que tingués la veu i l'ànima de Manuela Oreiro.

## Referències

* 1 2 3 «María Manuela Oreiro Lema» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 17 gener 2023].
* 1 2 Peña Goñi, Antonio. La ópera española y la música dramática en España en el siglo XIX (en castellà). Madrid: El Liberal, 1881, p. 197-200.
* 1 2 3 Fernández García, Matías. Parroquia madrileña de San Sebastián: algunos personajes de su archivo (en castellà). Madrid: Caparrós, 1995, p. 61. ISBN 84-87943-39-X.
* 1 2 3 Martínez, José Luis Molina; Jiménez, María Belén Molina. María Manuela Oreiro Lema (1818-1854) en el Diario de José Musso Valiente: la ópera en Madrid en el bienio 1836-1837 (en castellà). EDITUM, 2003. ISBN 978-84-8371-369-3.
* ↑ Saldoni Remendo, Baltasar. Diccionario biográfico-bibliográfico de efemérides de músicos españoles (en castellà). vol. 2. Madrid: Antonio Pérez Dubrull, 1880, p. 376-381.

## Bibliografia

* Tom nº, 40 pàg. 247 de l'Enciclopèdia Espasa (ISBN 84-239-4540-5 (Tom 40)
# Malcolm

Malcolm és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 413 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Malcolm tenia 413 habitants, 139 habitatges, i 114 famílies. La densitat de població era de 1.449,6 habitants per km².
Dels 139 habitatges en un 50,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64% hi vivien parelles casades, en un 15,1% dones solteres, i en un 17,3% no eren unitats familiars. En el 15,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,97 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,9% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 31% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 2,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 57.188 $ i la renda mediana per família de 58.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.673 $ mentre que les dones 28.125 $. La renda per capita de la població era de 19.300 $. Aproximadament el 3,4% de les famílies i el 3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Malcolm». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Malcolm». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mancomunitat

«Mancomunitat» té aquests significats:
* Mancomunitat de municipis, associació lliure de municipis, dins del marc jurídic espanyol, que crea una entitat local superior en la que els municipis associats deleguen part de les seves funcions perquè presti un servei conjuntament per a tots els seus membres
* Mancomunitat de Catalunya, institució que agrupà les quatre diputacions catalanes durant el primer quart del segle XX
* Mancomunitat de Nacions, organització composta per l'associació de 53 estats independents que, excepte Moçambic, comparteixen lligams històrics amb el Regne Unit
* Mancomunitat d'Austràlia, estat sobirà de l'hemisferi sud
* Mancomunitat de Massachusetts, estat dels Estats Units
* Mancomunitat de Pennsilvània, estat dels Estats Units
* Mancomunitat de Kentucky, estat dels Estats Units
* Mancomunitat de Virgínia, estat dels Estats Units
* Mancomunitat per la promoció de l'Esquí Nòrdic, associació de 8 municipis catalans per a la promoció i el desenvolupament de l'esquí nòrdic
* Mancomunitat Metropolitana de l'Alta Silèsia, àrea urbana del sud de Polònia centrada al voltant de la ciutat de Katowice, la capital de Silèsia
# Marimba (Angola)

Marimba és un municipi de la província de Malanje. Té una extensió de 5.940 km² i 27.074 habitants. Comprèn les comunes de Dala Samba, Cabombo i Tembo-Aluma. Limita al nord amb el municipi de Massango, a l'est amb la República Democràtica del Congo i el municipi de Cuango, al sud amb el municipi de Cunda Dia Baze, i a l'oest amb els municipis Cahombo i Calandula.

## Referències

* ↑ Marimba al web del cens d'Angola
# Marc Aaronson

Marc Aaronson (Los Angeles, 24 d'agost de 1950 - Tucson, 30 d'abril de 1987) fou un astrònom dels Estats Units. El seu treball se centrà en tres investigacions primordials: la determinació de la constant de Hubble (HO) emprant la relació de Tully-Fisher, l'estudi dels estels de carboni i la velocitat de distribució entre els estels en les galàxies nanes esferoïdals. El 1984 va rebre el Premi Newton Lacy Pierce en astronomia. Va morir en un accident mentre treballava al Telescopi Nicholas U. Mayall del Kitt Peak National Observatory.

## Referències

* ↑ Huchra, John «Marc Aaronson» (en anglès). Physics Today, 41, 7, 01-07-1988, pàg. 91–92. DOI: 10.1063/1.2811514. ISSN: 0031-9228.
* ↑ «Newton Lacy Pierce Prize in Astronomy». Amercian Astronomical Society. [Consulta: 26 setembre 2021].
* ↑ «A. Aaronson, astronomer, killed by revolving dome». The New York Times, 02-05-1987.

## Vegeu també

* Llista d'astrònoms
# Marcin Mielczewski

Marcin Mielczewski (1600 - Varsòvia, setembre 1651) va ser un compositor polonès.
Mielczewski va ser, juntament amb els seus professors Franciszek Lilius i Bartłomiej Pękiel, els compositors polonesos més importants del segle xvii.
De 1638 a 1644 va treballar com a compositor i músic a la Capella Reial de Varsòvia, que va estar sota la direcció de Marco Scacchi. En 1645 es va convertir en mestre de capella al tribunal del príncep-bisbe de Breslau i Płock, Karl Ferdinand Wasa, germà del rei.
Les seves obres més famoses estan compostes pel "estil concertat" italià de principis del segle xvii. En un dels seus canzons instrumentals és el primer ús d'una mazurka en la música cortesana.

## Obres

* Concerts i motets espirituals, Opera Omnium
* 7 Canzonen a 2, 3 i Bc
* Doble cànon, un 4, a l'antologia de M. Scacchi "Cribrum musicum" (Venècia, 1643)
* "Vesperae Dominicales"

## Referències

* Alfred Baumgartner: Propyläen Welt der Musik - Die Komponisten - Ein Lexikon in fünf Bänden. Propyläen Verlag, Berlin 1989, ISBN 3-549-07830-7, S. 43, Band 4.
# Marcin Wasilewski

Marcin Wasilewski ([ˈmartɕin vaɕiˈlɛvski]; 9 de juny de 1980 a Kraków), més conegut com a Wasyl, és un futbolista polonès que actualment juga de defensa pel Leicester City i la selecció de futbol de Polònia.

## Enllaços externs

* Estadístiques de la Lliga Polonesa (polonès)
Marcin Wasilewski - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Polònia – Eurocopa 2008
1 Boruc •
2 Jop •
3 Wawrzyniak •
4 Golański •
5 Dudka •
6 Bąk •
7 Smolarek •
8 Krzynówek •
9 Żurawski •
10 Garguła •
11 Saganowski •
12 Kowalewski •
13 Wasilewski •
14 Żewłakow •
15 Pazdan •
16 Piszczek •
17 Łobodziński •
18 Lewandowski •
19 Murawski •
20 Guerreiro •
21 Zahorski •
22 Fabiański •
23 Kokoszka •
Entrenador: Beenhakker
Selecció de futbol de Polònia – Eurocopa 2012
1 Szczęsny •
2 Boenisch •
3 Wojtkowiak •
4 Kamiński •
5 Dudka •
6 Matuszczyk •
7 Polanski •
8 Rybus •
9 Lewandowski •
10 Obraniak •
11 Murawski •
12 Sandomierski •
13 Wasilewski •
14 Wawrzyniak •
15 Perquis •
16 Błaszczykowski •
17 Sobiech •
18 Mierzejewski •
19 Wolski •
20 Piszczek •
21 Grosicki •
22 Tytoń •
23 Brożek •
Entrenador: Smuda :
# Margarit

«Margarit» té aquests significats:
* Toponímia:
** El Margarit, masia del poble de Riells del Fai, Vallès Oriental
** Cal Margarit, entitat de població de Castellví de la Marca
** Cal Margarit (Olesa de Montserrat), habitatge unifamiliar
** Font de Margarit, font de Castell de Mur (Pallars Jussà)
** Obaga de Margarit, obaga de Castell de Mur (Pallars Jussà)
* Biografies:
** Adrià Margarit i Coll (1851 - 1908), notari, cofundador de la Societat Urbanitzadora del Tibidabo
** Àngels Margarit i Viñals (Terrassa, Vallès Occidental, 1960), ballarina i coreògrafa de dansa contemporània
** Antoni Maria Badia i Margarit (Barcelona, 1920), filòleg i lingüista d'història i gramàtica catalana
** Arcadi Margarit i Casadevall (Palamós, 1913 - Manresa, 2001), instrumentista de tenora
** Benet Margarit i Font (Olesa de Montserrat, 76 - 1936), industrial i periodista carlí
** Bernat Margarit (Girona, segle xv - Catània, 1486), monjo del monestir d'Amer i abat de Sant Pere de Rodes
** Joan Margarit i Consarnau (1938 — 2021), poeta i arquitecte
** Joan Margarit i Pau (1422 — 1484), bisbe d'Elna i Girona
** Joan Margarit i de Requesens (1468 — 1554), president de la Generalitat de Catalunya (1521-24) i bisbe de Girona (1534- 54)
** Josep Margarit i de Biure (La Bisbal d'Empordà, 1602 - Perpinyà, 1685), militar, cap de les milícies de la Generalitat
** Meritxell Margarit i Torras (Manresa, 1970), periodista i escriptora catalana especialitzada en continguts per a un públic infantil
** Pere Margarit (Empordà, mitjan segle XV), cavaller, militar, marí i colonitzador català
** Remei Margarit i Tayà (Sitges, 1935), psicòloga, escriptora, cantautora i professora de música
# Marina Llansana i Rosich

Marina Llansana i Rosich (Igualada, 28 de juny de 1976) és una filòloga, periodista i política catalana d'Esquerra Republicana de Catalunya (ERC). Ha estat diputada al Parlament de Catalunya des de l'any 2003 fins al 2010, i portaveu d'ERC entre el 2004 i el 2008.

## Biografia

Llicenciada en Filologia Catalana per la Universitat Autònoma de Barcelona (1998) i llicenciada en Periodisme per la Universitat Pompeu Fabra (2002). Una beca Erasmus li va permetre fer estudis de llengua occitana a la Universitat de Tolosa (1997).
Ha fet crítica literària al diari Avui i ha estat redactora del diari Regió 7. El 1999 es va incorporar a Catalunya Cultura, l'emissora cultural de Catalunya Ràdio. Ha realitzat programes culturals com Verdaguer a peu –amb motiu de l'Any Verdaguer- i Cercavila, un programa de cultura popular i tradicional dels Països Catalans.
Ha fet de guionista en programes realitzats, entre d'altres, per Gaspar Hernàndez i Jordi Llavina. Ha format part de l'equip de dramatúrgia de la companyia de teatre musical El Musical més petit, amb qui va estrenar l'any 2002 l'obra Molt soroll per Shakespeare.
Col·labora habitualment amb el diari Ara, que es començà a distribuir el 28 novembre de 2010.
El 2011 va anar a viure una temporada a Nova York. El 2015 es va incorporar a la junta d'Òmnium Cultural sota la presidència de Jordi Cuixart.

## Trajectòria cívica

Ha format part de diferents entitats culturals de l'Anoia, com l'Associació Anoienca d'Ajut a l'Universitari (AAAU), la coral juvenil Xalest, el Col·lectiu Propatgesses i el Consell Municipal de Joves d'Igualada.
És membre de la colla castellera Moixiganguers d'Igualada des de la seva fundació, i en el camp de l'educació en el lleure ha estat responsable de la coral infantil Els Verdums i de l'escola Àuria.
És patrona de la Fundació Reeixida de suport a la llengua catalana.

## Trajectòria política

Va ocupar llocs destacats a les llistes de les eleccions municipals d'Igualada els anys 1999 i 2003.
Fou escollida diputada al Parlament de Catalunya en les eleccions de 2003 i de 2006.
Considerada propera a Josep-Lluís Carod-Rovira, fou portaveu del partit independentista del 2004 al 2008.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Marina Llansana». Revista IDEES. [Consulta: 3 desembre 2022].
* 1 2 3 «I. Sra. Marina Llansana Rosich». Parlament de Catalunya. [Consulta: 3 desembre 2022].
* ↑ «Jordi Cuixart, proclamat nou president d'Òmnium». [Consulta: 28 octubre 2018].
* ↑ El Triangle, 02/06/2010, Marina Llansana deixa la política activa i no formarà part de les llistes d'ERC Arxivat 2010-09-26 a Wayback Machine.