OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Boixeda (Sant Julià de Vilatorta)

La Boixeda és una masia pocs metres al nord de Vilalleons al terme de Sant Julià de Vilatorta (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Masia

Es tracta d'una masia de planta basilical (8 × 12 m.), amb la façana orientada a ponent. Consta de planta baixa, primer pis i golfes en el cos central. A la part E. hi passa l'antic camí ral de Vic a Puig-l'agulla. La façana presenta un portal d'arc deprimit o convex i una finestra a la planta. Dues finestres i un portal al primer pis amb ampits i una llinda datada, a les golfes s'hi obre una altra finestra. A la part esquerra s'hi adossa un cos de planta quadrada cobert a una vessant s'hi forma un petit porxo amb barana de fusta. A migdia hi ha una finestra a la planta i dues al primer pis. A llevant dues finestres recents a la planta, la finestra del primer amb l'ampit motllurat i una creu a la llinda. A les golfes s'hi obre una altra finestra. A tramuntana s'hi adossen dos cossos un d'antic i l'altre construït amb totxo. L'estat de conservació és bo. És una antiga masia esmentada al fogatge de la parròquia i terme de Vilalleons de l'any 1553, aleshores era habitat per «Loys Boxeda». La finestra del primer pis de la façana principal duu la data de 1688.

## Cabana

Hi ha una cabana de planta rectangular (6 m. × 7m.), coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana la qual està situada a llevant. Consta de planta baixa i altell de fusta. La façana presenta un portal d'arc rebaixat, de totxo, i dues espieres del mateix material. Damunt l'arc hi ha un carreu datat. A migdia hi ha un cos nou de totxo i a tramuntana un altre. A ponent el mur és cec. El ràfec sobresurt força a la part de la façana. La cabana es troba davant de l'era de batre i de la masia. És construïda amb pedra basta unida amb morter de calç. L'estat de conservació és mitjà. La història de la cabana va unida a la del mas. Damunt de l'arc de la cabana hi ha la inscripció: «AÑ 1865»

## Referències

* 1 2 3 4 «La Boixeda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2016].
# La novena profecia

La novena profecia (títol original en rus, Девятая; transcrit com a Deviataia) és una pel·lícula de terror russa dirigida per Nikolai Khomeriki i interpretada per Ievgueni Tsiganov. La versió àmplia es va estrenar el 7 de novembre de 2019. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Sinopsi

El Sant Petersburg a finals del segle XIX es va apoderar d'un entusiasme massiu per les ciències ocultes i l'esoterisme. La mèdium britànica Olivia Reed arriba de gira a la capital de l'Imperi Rus i reuneix multitud de persones a les seves sessions públiques. En aquest moment, una sèrie d'assassinats rituals misteriosos tenen lloc a la ciutat. Diverses nenes són segrestades als carrers i els seus cossos mutilats es troben a diversos punts de la ciutat. El jove policia Rostov i el seu ajudant Ganin s'encarreguen de la investigació. Amb cada nova víctima, el cas es fa més complicat. Rostov decideix recórrer a l'Olivia amb l'esperança que la seva capacitat real o imaginària per cridar els esperits dels morts pugui ajudar a seguir el rastre de l'assassí.

## Referències

* ↑ «Евгений Ткачук: «Каждый сам выбирает, на чём ему свихнуться»». Arxivat de l'original el 2019-05-18. [Consulta: 4 juliol 2018].
* ↑ «После «Черновика» сызранский актёр Евгений Ткачук снимется в мистическом триллере вместе с голливудскими звездами». Arxivat de l'original el 2018-07-04. [Consulta: 4 juliol 2018].
* ↑ [nevnov.ru/552810-dvizhenie-v-centre-peterburga-snova-ogranichat-iz-za-semok-trillera-devyataya Движение в центре Петербурга снова ограничат из-за съемок триллера «Девятая»]
* ↑ «Движение в центре Петербурга ограничат из-за съемок триллера». Arxivat de l'original el 2018-07-04. [Consulta: 4 juliol 2018].
* ↑ «Camera! Action!: что происходит в российском кино». Arxivat de l'original el 2018-07-04. [Consulta: 4 juliol 2018].
* ↑ «В Петербурге снимут триллер с актрисой из "Пиратов Карибского моря"». Arxivat de l'original el 2019-01-27. [Consulta: 4 juliol 2018].
* ↑ «La novena profecia». Goita què fan, ara!. [Consulta: 9 juny 2023].
* ↑ «Девятая, 2019». Arxivat de l'original el 2018-09-21. [Consulta: 21 setembre 2018].
# La novia

«La novia» té aquests significats:
* La novia (pel·lícula de 1955), pel·lícula argentina dirigida per Alberto D'Aversa
* La novia (pel·lícula de 1961), pel·lícula argentina dirigida per Ernesto Arancibia
* La novia (pel·lícula de 2015), pel·lícula espanyola dirigida per Paula Ortiz Álvarez
# La nuit de mai

La nuit de mai és un poema simfònic per a tenor i orquestra compost per Ruggero Leoncavallo i basat en un text d'Alfred de Musset. Compost durant l'any 1886, es va estrenar amb èxit a la Sala Kriegelstein, al carrer Charras de París, el 3 d'abril de 1887. El tenor fou Portejoie, amic del compositor.

## Enregistraments

El director Alberto Veronesi amb la seva orquestra amb seu a Bolonya i el tenor Plácido Domingo van enregistrar el 2010 aquesta peça per a Deutsche Grammophon.

## Referències

* 1 2 Dryden, Konrad. Leoncavallo: Life and Works. Scarecrow Press, 2007, p. 27. ISBN 9781461716655.
* ↑ Ashley, Tim «Ressenya del disc». The Guardian.
* ↑ Lewis, Dave. «Ressenya del disc a allmusic.com».
* ↑ «Disc a deutschegrammophon.com». Arxivat de l'original el 2018-01-13. [Consulta: 20 setembre 2023].
# Laguna Niguel

Laguna Niguel és una ciutat del Comtat d'Orange (Califòrnia). Segons el cens del 2000 tenia 61.891 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Laguna Niguel tenia 61.891 habitants, 23.217 habitatges, i 16.785 famílies. La densitat de població era de 1.630 habitants/km².
Dels 23.217 habitatges en un 38,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,2% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 27,7% no eren unitats familiars. En el 20,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 32,9% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 8,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 80.733 $ i la renda mediana per família de 93.613 $. Els homes tenien una renda mediana de 68.640 $ mentre que les dones 40.487 $. La renda per capita de la població era de 39.167 $. Entorn del 2,8% de les famílies i el 4,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Laguna Niguel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Laguna Niguel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Les Iffs

Les Iffs (en bretó An Ivineg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 251 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 204 | 208 | 191 | 178 | 218 | 232 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Alphonse Vettier | |
| 2008- | Hervé de la Villéon | |

## Enllaços externs

* Les Iffs Arxivat 2010-01-27 a Wayback Machine., visita virtual
# Liparis alboventer

Liparis alboventer és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 14,1 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat que viu fins als 75 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A., 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Praga. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Krasyukova, Z. V., 1984. Eight new species of sea-snails (Scorpaeniformes, Liparidae), described by Prof. P. Yu. Schmidt on the materials of the Kurilo-Sakhalin expeditions of the Zoological Institute of the Academy of Sciences of the USSR, 1947-1949. Trudy Zoologicheskogo Instituta, Akademii Nauk SSSR = Travaux de l'Institut zoologique de l'Académie des sciences de l'URSS / Akademiia nauk Soiuza Sovetskikh Sotsialisticheskikh Respublik. v. 127: 5-16.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chernova, N.V., 1998. Catalogue of the type specimens of snailfish (Liparidae, Scorpaeniformes) in the Zoological Institute of the Russian Academy of Sciences. J. Ichthyol. 38(9):730-746.

## Bibliografia

* Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriàixev, 2004. Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Liparis burkei

Liparis burkei és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 8,3 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: el Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Scopoli J. A., 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Praga. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ Jordan, D. S.; Thompson, W. F., «Record of the fishes obtained in Japan in 1911» (en anglès). Memoirs of the Carnegie Museum, 6, 4, 1914, pàg. 205-313, Pls. 24-42.
* 1 2 3 4 Garilao, Cristina V.; Capuli, Estelita Emily. «Liparis burkei (Jordan & Thompson, 1914)» (en anglès). FishBase.
* ↑ Kido, K., 1988. Phylogeny of the family Liparididae, with the taxonomy of the species found around Japan. Mem. Fac. Fish. Hokkaido Univ. (35)2:125-256.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
# Leucotòids

Els leucotòids (Leucothoidae) és una família de crustacis amfípodes. Els mascles experimenten una transformació molt marcada quan arriben a la maduresa sexual, passant d'un estat leucomorf a un estat anamorf. Abans que aquesta transformació fos reconeguda, el 1983, les femelles i els mascles immadurs eren descrits com a gènere Leucothoides (Leucothoidae), i els mascles madurs com a gènere Anamixis, Paranamixis i Nepanamixis (Anamixidae). El gènere Leucothoides encara pot utilitzar-se per espècies leucomorfes l'anamorf dels quals encara no s'ha identificat.

## Taxonomia

La família Leucothoidae conté 138 espècies en 5 gèneres:
* Anamixis Stebbing, 1897 – 21 espècies
* Leucothoe Leach, 1814 – 98 espècies
* Nepanamixis Thomas, 1997 – 4 espècies
* Paranamixis Schellenberg, 1938 – 13 espècies
* Paraleucothoe Stebbing, 1899 – 2 espècies

## Referències

* ↑ James Darwin Thomas & J. Laurens Barnard «Transformation of the Leucothoides morph to the Anamixis morph (Amphipoda)». Journal of Crustacean Biology, 3, 1, 1983, pàg. 154–157. DOI: 10.2307/1547860. JSTOR: 1547860.
* 1 2 J. K. Lowry, P. B. Berents & R. T. Springthorpe. «Australian Amphipoda: Leucothoidae». Australian Museum, 02-10-2000. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 22 maig 2010].
* ↑ Kristine N. White & James Darwin Thomas «Leucothoidae» (PDF). Zootaxa, 2260, 2009, pàg. 494–555.
# Leucyssa spongilla

Leucyssa spongilla és una espècie d'esponja calcària, marina i amb espícules formades per carbonat de calci. L'esponja és l'única espècie del gènere Leucyssa, de la família Trichogypsiidae. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada el 1872 per Ernst Haeckel.

## Referències

* ↑ Van Soest, R.W.M.; Boury-Esnault, N.; Hooper, J.N.A.; Rützler, K.; de Voogd, N.J.; Alvarez, B.; Hajdu, E.; Pisera, A.B.; Manconi, R.; Schönberg, C.; Klautau, M.; Kelly, M.; Vacelet, J.; Dohrmann, M.; Díaz, M.-C.; Cárdenas, P.; Carballo, J.L.; Ríos, P.; Downey, R.; Morrow, C.C. (2021). World Porifera Database. Leucyssa spongilla Haeckel, 1872. Accessed through: World Register of Marine Species at: http://marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=164182 on 2021-03-09
# Linktree

Linktree és una pàgina d'aterratge freemium de xarxes socials desenvolupada per Alex Zaccaria, Anthony Zaccaria i Nick Humphreys, amb seu a les ciutats australianes de Melbourne i Sydney. Fundada el 2016, serveix com a pàgina d'aterratge per a tots els enllaços relacionats d'una persona o d'una empresa a les xarxes socials que poques vegades permeten enllaçar diversos llocs.

## Història

El desembre de 2018, el nombre d'usuaris va arribar a 1 milió, i 3 milions a finals de 2019. L'octubre de 2020, Linktree comptava amb més de 8 milions d'usuaris. El març de 2021, el nombre d'usuaris va arribar als 16 milions, amb un augment del 300% respecte de l'any anterior. L'agost de 2021, Linktree va anunciar l'adquisició del proveïdor d'enllaços intel·ligents Odesli per convertir-se en una one-stop-shop («finestra única») per als músics que busquen monetitzar el seu art.
Linktree és un servei freemium: és gratuït tot i que també ofereix una subscripció «pro» presentada l'abril de 2017 que ofereix avantatges com ara més opcions de personalització, anàlisis més detallades, integració de registre de correu electrònic, eliminació del logotip de Linktree, etc. Els usuaris poden pujar tants enllaços com vulguin tot i no estar subscrits. Pro analytics permet als usuaris veure la seua proporció de clics. Ambdues ofertes permeten als usuaris crear una pàgina personalitzada i personalitzable que allotja tots els enllaços de xarxes socials i llocs web oficials. En el mar de les protestes per la mort de George Floyd, Linktree va permetre als usuaris adoptar una icona de «suport contra el racisme».

## Referències

* ↑ «Linktree Review: Advantages, Disadvantages, Alternatives & How To Use» (en anglès americà). RecentHub, 01-06-2020. Arxivat de l'original el 2020-12-19. [Consulta: 13 juliol 2020].
* ↑ «The 10 most innovative social media companies of 2020» (en anglès americà). Fast Company, 10-03-2020. Arxivat de l'original el 2020-12-19. [Consulta: 13 juliol 2020].
* ↑ Ford, Brooke. «Linktree Review 2020 | What Is It? Is It Worth It? Should You Get It?» (en anglès americà). Gain More Followers, 01-07-2020. Arxivat de l'original el 2020-12-19. [Consulta: 13 juliol 2020].
* ↑ «Linktree raises $10.7M for its lightweight, link-centric user profiles». TechCrunch.
* ↑ Carman, Ashley. «The links that do it all, and the scrappy startups that power them» (en anglès). The Verge, 22-09-2020. [Consulta: 11 juny 2021].
* ↑ Zaccaria, Alex. «Bootstrapped and Global from Day One: The Story of Linktree», 06-06-2020. Arxivat de l'original el 2020-12-19.
* ↑ «Is Linktree Safe? Or Are There Better Alternatives?» (en anglès americà). Socialfollow, 28-12-2019. Arxivat de l'original el 2020-12-19. [Consulta: 13 juliol 2020].
* ↑ Andress, Lina. «Linktree Review: Share Links Limitlessly (Real Pros & Cons)» (en anglès americà). HowSociable, 31-03-2020. Arxivat de l'original el 2020-12-19. [Consulta: 13 juliol 2020].
# Linkuva

Linkuva escoltar (?·pàg.) és una ciutat del districte municipal de Pakruojis, Lituània. Es troba a 18 km al nord-est de Pakruojis. La ciutat té més de 500 anys d'antiguitat.
El 1950 va rebre els drets de ciutat, i el 17 de març de 1995 va ser aprovat l'escut d'armes de Linkuva.

## Arquitectura

* La ciutat té un plànol radial de set carrers principals que sorgeixen d'una plaça rectangular, va adquirir aquesta forma espontàniament a partir de la primera meitat del segle xix. Els seus edificis més importants són:
* L'església dedicada a la Verge Maria, construïda el 1593 i que va ser reconstruïda després d'un incendi el 1745.
* Un monestir carmelità construït el 1773.
* La capella del cementiri de fusta de 1799.
* La sinagoga, construïda en 1890.
* Tombes de les víctimes de la Primera Guerra Mundial.
* Monument de pedra en honor de les víctimes mortes pels comunistes (1945-1952).
* Parc d'Escultures de l'any 2004.

## Referències

* ↑ «Dėl Linkuvos miesto herbo patvirtinimo» (en lituà).

## Bibliografia

* Linkuva. Šiaurės Lietuvos švietimo židinys (red. dr. Alfonsas Šešplaukis). – Čikaga: Linkuvos monografijos leidimo komitetas, 1978.
* Linkuva 500. Informacinis leidinys 500 metų sukakčiai paminėti (sud. Vytautas Didžpetris). – Kaunas, 1998.
* Linkuva. Istorinė urbanistinė raida (iki 1969 m.). Žiemgalos krašto praeitis (sud. Algimantas Miškinis). – Kaunas, 1999. – p. 103 ISBN 9986-9027-5-4
* Vakarų Lietuvos miestai ir miesteliai / Lietuvos urbanistinis paveldas ir jo vertybės (sud. Algimantas Miškinis). – Vílnius, 2004.
# La Chaîne parlementaire

La Chaîne parlementaire (en francès, “canal parlamentari”) és un canal de televisió de la TDT francesa, d'àmbit públic, gestionat per dues empreses públiques franceses. Fou creat conjuntament al mes de desembre del 1999 per l'Assemblea Nacional Francesa i pel Senat francès. El seu objectiu és donar informació, com ara retransmetre en directe les sessions, d'ambdues institucions. Tot seguint el sistema presidencialista francès de la Va República, el canal fa el seguiment de l'Assemblea Nacional i del Senat. LCP estaria dedicada a l'assemblea, mentre que Public Sénat es dedicaria al Senat. Els dos conjuntament formen La Chaîne parlementaire. En les hores buides, el canal ofereix programació cultural, com ara documentals sobre història.

## Referències

* ↑ http://www.legifrance.gouv.fr/affichTexte.do?cidTexte=JORFTEXT000000762241

## Enllaços externs

* Assemblée Nationale (francès)
* Public Sénat (francès)
# Limtan ibn Nafir al-Lamtuni

Limtad (Limtan?) ibn Nafir al-Lamtuní fou un alfaquí maliquita del moviment almoràvit.
Fou un dels alfaquís millor considerats. Va ser el conqueridor de la vila de Sigilmasa pels almoràvits el 1053, on va fer matar Massud ibn Wanudin, darrer emir de l'emirat maghrawa de Sigilmasa. Després de 1060 hauria estat de fet o virtualment el dirigent del moviment i les seves fàtues en àrab o amazic van tenir vigència fins al segle següent.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "(al-)Murābiṭūn".
# Limtoc

Limtoc és el nom d'un cràter que es troba en la superfície de la lluna interior Fobos del planeta Mart. El cràter, que té un diàmetre de 2 kilòmetres, es troba a l'interior d'un altre cràter de més gran i més conegut, el cràter de Stickney. Limtoc va ser batejat l'any 2006 a partir d'un dels personatges de Els viatges de Gulliver.

## Referències

* 1 2 3 «Planetary Names: Crater, craters: Limtoc on Phobos».
* ↑ SPECTRAL HETEROGENEITY ON PHOBOS AND DEIMOS: HiRISE OBSERVATIONS AND COMPARISONS TO MARS PATHFINDER RESULTS., usra.edu (anglès)
# Limp Wrist

Limp Wrist és un grup estatunidenc punk que es va formar l'any 1998. Amb membres de Los Crudos, Hail Mary, Devoid of Faith, By the Throat i Kill the Man Who Questions, la banda fa música hardcore punk sobre temes relacionats amb la comunitat LGBT. És un grup obertament gai i s'identifica com a part de la subcultura queercore. La banda apareix a la portada de My Brain Hurts, el còmic de Liz Baillie sobre adolescents queer a la ciutat de Nova York.

## Història

Després de la ruptura de Los Crudos, el cantant Martin Sorrondeguy i el guitarrista original, Mark Telfian, van tenir la idea de formar un nou grup. Aleshores van demanar al baixista Andrew Martini i al bateria Scott Moore, que vivien a Filadèlfia, que s'hi unissin i es va organitzar un primer concert a l'Stalag 13 Filadèlfia el 13 de juny de 1999.
El seu primer enregistrament va ser la maqueta autoeditada Don't Knock It Till You Try It, seguida d'un senzill titulat «What's Up With The Kids» i després l'LP homònim Limp Wrist. No obstant això, com que els membres de la banda vivien en diferents estats, mantenir el grup es va fer difícil. Després d'un recés van reprendre l'activitat el 2004 i van publicar un nou CD, Complete Discography, el mateix any. La cançó «Ode» d'aquest enregistrament ret homenatge als músics pioners del hardcore gai Gary Floyd de The Dicks, Randy Turner de Big Boys i Joshua Plague de Mukilteo Fairies i Behead the Prophet, proveint un context històric per a Limp Wrist. La cançó més coneguda del grup és «I Love Hardcore Boys, I Love Boys Hardcore».
El 1999, Sorrondeguy va estrenar el documental, Beyond The Screams: A US Latino Hardcore Punk Documentary. El 2002, Maximum Rocknroll va presentar Martin Sorrondeguy al seu número «QueerPunk» en diàleg amb Gary Fembot i Iraya Robles de Sta-Prest, i Aaron Detroit de The Little Deaths.

## Discografia

* Don't Knock It Till You Try It (maqueta)
* Hot Ass Punx (2001)
* What's Up With The Kids (2001)
* Limp Wrist (2001, Lengua Armada Discos / La Vida Es Un Mus)
* Want Us Dead (2006, EP)
* Facades (2017)

## Referències

* ↑ Tim Scott. «Queer Punk Greats Limp Wrist Return After Nine Years». Vice. [Consulta: 26 gener 2022].
* 1 2 O'Connor, Alan. Punk Record Labels and the Struggle for Autonomy: The Emergence of DIY. 12, 1997, p. 91. ISBN 9780739126608.
* ↑ Johnson, Gaye Theresa. Spaces of Conflict, Sounds of Solidarity: Music, Race, and Spatial Entitlement in Los Angeles, 15 febrer 2013, p. 146. ISBN 9780520275287.
* ↑ Lee Baillie. «My Brain Hurts». Microcosm Publishing. [Consulta: 30 agost 2021].
* ↑ Stavans, Ilan. Latin Music: Musicians, Genres, and Themes [2 volumes], 29 juliol 2014, p. 628. ISBN 9780313343964.
* ↑ Kuhn, Gabriel. Sober Living for the Revolution: Hardcore Punk, Straight Edge, and Radical Politics, 2010, p. 357. ISBN 9781458775351.
* ↑ Ambrosch, Gerfried. The Poetry of Punk: The Meaning Behind Punk Rock and Hardcore Lyrics, 15 maig 2018. ISBN 9781351384445.
# La Guàrdia (Serdinyà)

La Guàrdia és actualment una explotació agrària de la comuna de Serdinyà, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord. Havia estat un poble, i hi havia hagut una torre de guaita, d'on el nom del poble.
Es troba a l'esquerra de la Tet, sota el lloc de Marinyans, al principi d'un coster, a uns 650 metres a llevant de Serdinyà, al nord de la carretera N - 116, a menys de 50 metres més d'altitud que el cap de la comuna.
El 1225 està documentat el lloc de la Guàrdia, i el 1389, la Torre de la Guàrdia.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «161 - Serdinyà i Joncet». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Pélissier, Jean-Pierre. Paroisses et communes de France : dictionnaire d'histoire administrative et démographique, vol. 66 : Pyrénées-Orientales. París: CNRS, 1986. ISBN 2-222-03821-9.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Serdinyà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ La Guàrdia en els ortofotomapes de l'IGN