OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Glenwillow

Glenwillow és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 449 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Glenwillow tenia 449 habitants, 205 habitatges, i 110 famílies. La densitat de població era de 63,7 habitants/km².
Dels 205 habitatges en un 24,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,5% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 46,3% no eren unitats familiars. En el 41% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 32,1% entre 25 i 44, un 28,3% de 45 a 60 i un 13,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 119,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.708 $ i la renda mediana per família de 52.321 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.292 $ mentre que les dones 27.500 $. La renda per capita de la població era de 19.942 $. Aproximadament el 2,7% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Glenwillow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Glenwillow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Guerra croata-bosniana

La guerra croata-bosniana o conflicte de Herzeg-Bòsnia va ser un breu conflicte entre la República de Bòsnia i Hercegovina i l'autoproclamada i secessionista Comunitat Croata de Herzeg-Bòsnia, al seu torn secundada per la República de Croàcia, que va transcórrer entre el 19 de juny de 1992 al 23 de febrer de 1994.
Sovint es coneix com una "guerra dins d'una guerra" perquè va formar part de la guerra de Bòsnia. Al principi, l'Exèrcit de la República de Bòsnia i Hercegovina i el Consell de Defensa de Croàcia van lluitar junts en una aliança contra l'Exèrcit Popular Iugoslau (JNA) i l'Exèrcit de la República Srpska (VRS). A finals de 1992, però, les tensions entre bosnians i croats bosnians van augmentar. Els primers incidents armats entre ells es van produir l'octubre de 1992 al centre de Bòsnia. L'aliança militar va continuar fins a principis de 1993, quan es va trencar majoritàriament i els dos antics aliats es van involucrar en un conflicte obert.
La guerra croato-bosnia es va intensificar al centre de Bòsnia i aviat es va estendre a Hercegovina, amb la major part dels combats en aquestes dues regions. La guerra consistia generalment en conflictes esporàdics amb nombrosos altos el foc breus. Tanmateix, no va ser una guerra total entre bosnians i croats i es van mantenir aliats en altres regions, principalment Bihać, Sarajevo i Tešanj. La comunitat internacional va proposar diversos plans de pau durant la guerra, però tots van fracassar. El 23 de febrer de 1994 es va acordar un alto el foc durador i un acord que posava fi a les hostilitats es va signar a Washington el 18 de març de 1994, moment en què el Consell de Defensa de Croàcia va tenir importants pèrdues territorials. L'acord va comportar l'establiment de la Federació de Bòsnia i Hercegovina i la represa de les operacions conjuntes contra les forces sèrbies, que van ajudar a alterar l'equilibri militar i posar fi a la guerra de Bòsnia.
El Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia (TPIY) va condemnar 17 funcionaris croats bosnians, sis d'ells per participar amb el president croat Franjo Tuđman i altres alts funcionaris croats en una empresa criminal conjunta que pretenia annexionar o controlar parts de Bòsnia i de majoria croata. Hercegovina, i netejar ètnicament els bosnians. Dos oficials bosnians també van ser condemnats per crims de guerra comesos durant el conflicte. El TPIY va dictaminar que Croàcia tenia el control general sobre el Consell de Defensa de Croàcia i que l'exèrcit croat havia entrat a Bòsnia, fet que va internacionalitzar el conflicte.

## Referències

* ↑ «Bosnian War European history [1992–1995]» (en anglès). Britannica. Arxivat de l'original el 14 November 2021. [Consulta: 16 novembre 2021].
* ↑ «Statement of the Office of the Prosecutor in relation to the judgement in the case Prosecutor vs. Jadranko Prlić et al. | International Criminal Tribunal for the former Yugoslavia». www.icty.org. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 5 juliol 2021].
* ↑ ICTY. «JUDGEMENT, Prosecutor vs. Kordic and Cerkez, p. 5, 39». Arxivat de l'original el 2011-06-01.
# Matoller de Grauer

El matoller de Grauer (Bradypterus graueri) és una espècie d'ocell de la família dels locustèl·lids (Locustellidae). Es troba a Burundi, República Democràtica del Congo, Ruanda i Uganda. Habita les zones humides d'àigua dolça, com llacs i aiguamolls. Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat. El seu estat de conservació es considera vulnerable.
El nom específic de Grauer fa referència a l'ornitòleg austríac Rudolf Grauer (1871-1927).

## Referències

* 1 2 «Matoller de Grauer». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 14 agost 2023 (català)
* ↑ «Grassbirds, Donacobius, tetrakas, cisticolas, allies» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 14 agost 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 603. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Grauer's Swamp-warbler. Bradypterus graueri» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 16 agost 2023].
# Helga, la louve de Stilberg

Helga, la louve de Stilberg és una pel·lícula de nazisploitation francès dirigit per Alain Payet (acreditat com Alain Garnier), estrenat el 1977.

## Sinopsi

A finals de la dècada de 1970, en una república bananera d'Amèrica del Sud inspirada en la dictadura nazi. El general Steiner, president titella, va prendre el poder i regna el terror amb l'ajuda dels seus còmplices, l'advenedut Gómez i la sàdica Helga. Per empresonar tots els opositors al règim dictatorial i els resistents, Steiner requisa una fortalesa medieval perduda enmig d'un bosc per convertir-la en un camp de detenció i l'anomena Stilberg. Promou l'Helga oferint-li el comandament d'aquesta presó on pot fer complir una disciplina de ferro.
Bisexual i nimfòmana, satisfà els seus desitjos sexuals dominant i despullant els seus captius. Recolzada pel seu amant, el capità Hugo Lombardi, i un sergent, no dubta a prostituir-les oferint-les a un pagès a canvi d'ampolles de vi donades als militars. És en aquest clima de perversió i crueltat que arriba a la fortalesa Lisbeth Vogel, la filla del líder dels resistents oposats al règim. L'Helga s'enamora d'ella però, amb un altre presoner, la Lisbeth aconsegueix escapar abans de ser atrapada, presa per espia i retornada per la força al camp de reeducació. Però la resistència es prepara per envair el castell...

## Repartiment

* Malisa Longo: Helga
* Patrizia Gori: Elisabeth Vogel
* Claude Janna: un presoner
* Dominique Aveline: Hugo Lombardi
* Jacques Marbeuf: docteur
* Jean Cherlian: un conseller
* Carmelo Petix: un conseller
* Olivier Mathot: general Gomez
* Françoise Maillot
* Catherine Leno (acreditada com Catherine Ruel)
* Pamela Stanford
* Richard Allan: John
* Alban Ceray: sergent
* Didier Faya
* Jean-Charles Maratier (acreditat com J. Ch. Maratier)
* Joëlle Le Quément (acredita tcom Joel Le Quement)
* Lucette Gill (acreditat com Lucette Gil)
* Régine Bertrand

## Referències

* ↑ Helga. la louve de Stilberg a cine.com
* ↑ Heñga, la loba de Stilberg a abandonemoviez.net
* ↑ A pornografia do horror per Jacques Fux (cal subscripció)

## Enllaços externs

* Helga, la louve de Stilberg a Dailymotion
# Ceriantaris

Els ceriantaris (Ceriantharia) són una subclasse de cnidaris antozous exclusivament marins. Són animals solitaris que viuen ancorats en sediments tous. Els seus tubs són de material fibrós fets de mucositat secretada i d'orgànuls que es diuen pticocists.
Tenen una corona de dos tipus de tentacles, els exteriors serveixen per capturar les preses i la interior per manipular l'aliment i per ingerir-lo.

## Taxonomia

Els ceriantaris tenen la següent classificació:
* Ordre Penicilaria:
** Família Arachnactidae McMurrich, 1910
*** Anactinia Annandale, 1909
*** Arachnactis Sars, 1846
*** Arachnanthus Carlgren, 1912
*** Dactylactis van Beneden, 1897
*** Isapiactis Carlgren, 1924
*** Isarachnactis Carlgren, 1924
*** Isarachnanthus Carlgren, 1924
*** Isovactis
*** Ovactis
*** Paranactinia
* Ordre Spirularia:
** Família Botrucnidiferidae Carlgren, 1912
*** Angianthula Leloup, 1964
*** Atractanthula Leloup, 1964
*** Botracnidifer
*** Botruanthus
*** Botrucnidiata Leloup, 1932
*** Botrucnidifer
*** Calpanthula
*** Cerianthula Beneden, 1898
*** Gymnanthula Leloup, 1964
*** Hensenanthula
*** Ovanthula
*** Sphaeranthula
** Família Cerianthidae Milne-Edwards & Haime, 1852
*** Anthoactis Leloup, 1932
*** Apiactis Beneden, 1898
*** Bursanthus
*** Ceriantheomorphe
*** Ceriantheopsis Carlgren, 1912
*** Cerianthus Delle Chiaje, 1830
*** Engodactylactis
*** Isodactylactis
*** Nautanthus
*** Pachycerianthus Roule, 1904
*** Paradactylactis
*** Parovactis
*** Peponactis
*** Plesiodactylactis
*** Sacculactis
*** Solasteractis
*** Synarachnactis Carlgren, 1924
*** Syndactylactis
*** Trichactis

## Referències

* ↑ WoRMS (2012). "Ceriantharia". World Register of Marine Species. Consultat el 04-11-2012
* ↑ Brusca, R.C. & Brusca, G.J. 2002. Invertebrates Second Edition Sinauer Associates. ISBN 0-87893-097-3
* ↑ Perrier. «Ceriantharia». World Register of Marine Species, 1893. [Consulta: 14 febrer 2018].
* ↑ WoRMS (2012). "Penicilaria". World Register of Marine Species. Consultat el 04-11-2012
* ↑ WoRMS (2012). "Spirularia". World Register of Marine Species. Consultat el 04-11-2012

## Enllaços externs

* Photos of Tube Anemones
# Eulàlia Canal i Iglésias

Eulàlia Canal i Iglésias (Granollers, Vallès Oriental, 6 de març de 1963) és autora de literatura infantil i juvenil, i poetessa. Psicòloga de professió, ha col·laborat en diferents projectes infantils en el camp de la música i el teatre, i escrivint lletres per cançons infantils. La seva obra ha guanyat diversos premis de literatura infantil, i ha estat traduïda a l'espanyol.

## Guardons

* 2006 Premi Barcanova de literatura infantil i juvenil, per Un petó de mandarina
* 2005 Premi de narrativa infantil Ciutat d'Eivissa, per Qui enviava petons a l'Estrella?
* 1998 Premi Comarcal d'Òmnium Cultural de Granollers de poesia, per Andana blanca

## Referències

* ↑ xtec Biografia Eulàlia Canal http://www.xtec.cat/centres/c5008212/projectescentre/biblioteca/Eulalia%20Canal.htm
* ↑ Premis Barcanova de literatura infantil i juvenil http://www.barcanova.cat/html/premi_index.html?cargar=3 Arxivat 2013-07-02 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Web de l'autora
# Eulàlia Coma Barbat

Eulàlia Coma Barbat (Barcelona, 1965). Dissenyadora gràfica.
Estudia a l'Escola Elisava de Barcelona on es gradua el 1987. Entre el 1982 i el 1987 treballa als estudis dels dissenyadors gràfics Albert Isern i Quim Boix. El 1987 crea l'estudi Lanzagorta Coma i el 1991 l'Estudi Coma. Ha desenvolupat projectes principalment en els camps editorial, del packaging i de la imatge gràfica per a exposicions. També ha realitzat disseny de pàgines web i de gràfica aplicada. Ha rebut diversos premis tant nacionals com internacionals i les seves creacions es troben en diversos museus europeus. La seva relació amb el disseny industrial s'ha desenvolupat principalment a través de la realització de gràfica aplicada per a l'empresa Aguadé, destacant el disseny de la vaixella i joc de cafè Blau Pics (1993) en col·laboració amb Jordi Aguadé.

## Referències

* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 15 abril 2012].

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine. a la col·lecció de Disseny Industrial del Disseny Hub Barcelona
# Fergus mac Echdach

Fergus mac Echdach, o Fergus II, (c. 720 - 781) va ser el rei de Dál Riata del 778 al 781.

## Biografia

El Duan Albanach no esmenta aquest rei, que tanmateix sí que apareix als Sincronismes de Flann Mainistreach. L'única informació precisa que tenim sobre ell és la data de la seva mort anotada als Annals d'Ulsterː
   781: “Mort de Fergus mac Eochaid, rei de Dál Riata. »
El regnat de tres anys que li atorguen les llistes reials es corrobora amb la menció de la mort del seu germà Áed Find el 778.
Segons Alfred P. Smyth, Fergus mac Echdach és el pare dels dos reis escots i posteriorment pictes: Causantín mac Fergusa i Angus mac Fergus, nascut de la seva unió amb una princesa picta desconeguda que podria ser germana d'Alpin mac Uuroid i /o de la família del gran rei pict Engus I.
Encara segons el mateix historiador, mitjançant aquesta mateixa unió, Fergus mac Echdach també hauria estat pare de dues filles, esposes de nobles pictes; Uuthoil i Bargoit i els fills dels quals Talorgan mac Uuthoil i Uurad mac Bargoit van reclamar el tron contra els reis de Fortriú basant-se en el mode de successió matrilineal que s'utilitzava entre els pictes en contraposició al sistema de tanisteria dels escots
Alex Woolf no dubta a designar els seus descendents que es van succeir durant tres generacions com a reis pictes i senyors dels escots del 789 al 839/842 amb el nom de “Dinastia de Wrguist”.

## Referències

* ↑ Annals d'Ulster, AU 781.3.
* ↑ Anderson, 2011, p. 282.
* ↑ Annals d'Ulster, AU 778.7.
* ↑ Smyth, 1984, p. 178.
* ↑ Woolf, 2007, p. 57-67.

## Bibliografia

* Anderson, M. O.. Kings and Kingship in Early Scotland (llibre). John Donald, 2011. ISBN 9781906566302.
* Ashley, Mike. The Mammoth Book of British Kings & Queens (en anglès). Londres: Robinson Londres, 1998. ISBN 1-84119-096-9.
* Fraser, James E. From Caledonia to Pictland. Scotland to 795 (llibre). Edimburg: The New Edinburgh History of Scotland, 2009. ISBN 978-0748612321.
* Skene, W.F.. Chronicles Of The Picts,Chronicles Of The scots And Other Early Memorials Of Scottich History (en anglès). Kessinger Publishing's, 2007. ISBN 1432551051.
* Smyth, Alfred P. Warlords and Holy men Scotland AD 80~1000 (llibre). Edimburg: Edinburgh University Press, 1984. ISBN 0-7486-0100-7.
* Woolf, Alex. From Pictland to Alba, 789-1070. Edinburgh University Press, 2007. Reis de Dál Riata Fergus Mór Domangart Réti Comgall Gabrán Conall Áedán Eochaid Buide Connad Cerr Domnall Brecc Ferchar Conall Crandomna Dúnchad Domangart Máel Dúin Domnall Donn Ferchar Fota Eochaid mac Domangairt Ainbcellach Fiannamail Selbach Dúnchad Bec Dúngal Eochaid mac Echdach Muiredach Eógan Interregne Áed Find Fergus Donncoirce Interregne? Conall mac Taidg Conall mac Áedáin Domnall Áed mac Boanta Alpín mac Echdach $^1$ vegeu també el Regne d'Escòcia i el Regne d'Irlanda.
# Extra Rosa

Extra Rosa va ser un programa de televisió emès per la cadena espanyola Antena 3 el 1997-1998.

## Format

Espai dirigit sobretot a abordar notícies d'actualitat rosa i crònica social, amb reportatges, entrevistes i tertúlies.

## Història

Emès en horari de tarda de dilluns a divendres. Inicialment presentat pel tàndem format per les periodistes Ana Rosa Quintana i Rosa Villacastín, a mitjan 1998, la primera va abandonar el programa per a posar-se al capdavant de Sabor a ti, que a més va ocupar la mateixa franja horària, desplaçant Extra Rosa, ja amb una sola presentadora a una emissió també diària a les 20 hores des del 14 de setembre de 1998, i fins a la seva cancel·lació.

## Col·laboradors

Entre els col·laboradors habituals figuraven:
* Jorge Javier Vázquez (1997 - 1998)
* Carmen Rico Godoy (1997 - 1998)
* José Luis de Vilallonga (1997 - 1998)
* Nati Abascal (1997 - 1998)
* Tico Medina (1997 - 1998)

## Audiències

En la primera meitat de 1998, l'espai va aconseguir el 21% de quota de pantalla. Amb el canvi d'horari al setembre-octubre de 1998 va descendir al 16%, la qual cosa va precipitar la seva retirada.

## Referències

* ↑ «Estreno de 'Extra Rosa'». El País, 14-07-1997.
* ↑ «"El nuevo 'Extra Rosa' necesitaba más tiempo", opina su presentadora». El País, 21-10-1998.
# Filet (equitació)

En equitació, un filet és un joc de tires, de cuir o sintètiques, que serveix per a mantenir el mos en el seu lloc a la boca del cavall.
És una embocadura composta de dos canonets de ferro prims i amb moviments en el centre, en els extrems hi ha uns cerclets, en les quals es col·loquen les corretges de les regnes i testeres. Serveix perquè els poltres s'acostumin a rebre el mos, i també perquè el genet tingui aquesta eina per a dominar el cavall en el cas de faltar la brida.

## Vegeu també

* Arreu
Viccionari
# Fish Canyon

El Fish Canyon tuff és un dipòsit volcànic (tuff) resultat d'una de les més grans erupcions explosives del planeta Terra, estimada en 5.000 km3. L'erupció va estar centrada en La Garita Caldera del sud-oest de Colorado. El dipòsit volcànic se sap que pertany a una sola erupció per la seva gran consistència química (SiO₂=bulk 67.5-68,5% (dacita), matriu 75-76% (riolita) i contingut consistent de fenocristalls (35-50%) i composició (plagioclasa, sanidina, quars, biotita, hornblenda, esfè, apatita, zirconi, (els òxids de Fe-Ti són els fenocristalls primaris). Aquest dipòsit i erupció són part del més gran San Juan volcanic field i emissió d'ignimbrita del Terciari mitjà.

## Referències

* ↑ Ort, Michael. «Largest explosive eruptions:». Arxivat de l'original el 19 de maig 2011. [Consulta: 14 agost 2010].
# Flemington (Nova Jersey)

Flemington és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 4.237 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Flemington tenia 4.202 habitants, 1.804 habitatges, i 997 famílies. La densitat de població era de 1.515,5 habitants/km².
Dels 1.804 habitatges en un 26,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,7% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 44,7% no eren unitats familiars. En el 37,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 36,9% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.886 $ i la renda mediana per família de 51.582 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.594 $ mentre que les dones 31.250 $. La renda per capita de la població era de 23.769 $. Aproximadament el 5% de les famílies i el 6,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Flemington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Flemington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ferran Carles d'Àustria-Este

Ferran Carles d'Àustria-Este, arxiduc d'Àustria (Mòdena 1821 - Brno 1849). Arxiduc d'Àustria i príncep d'Hongria, de Bohèmia i de Mòdena amb el doble tractament d'altesa imperial i reial pertanyent a la branca del Ducat de Mòdena.
Nat a Mòdena, capital del Ducat de Mòdena, el dia 20 de juliol de 1821 essent fill del duc Francesc IV de Mòdena i de la princesa Maria Beatriu de Savoia. Ferran Carles era net per via paterna del duc Ferran III de Mòdena i de la princesa Maria Beatriu d'Este i per via materna del rei Víctor Manuel I de Sardenya i de l'arxiduquessa Maria Teresa d'Àustria-Este.
El dia 4 d'octubre de 1847 contragué matrimoni a Schonnbrünn amb l'arxiduquessa Elisabet d'Àustria, fill de l'arxiduc Josep Antoni d'Àustria i de la duquessa Maria Dorotea de Württemberg. La parella tingué una única filla:
Ferran Carles morí a Brno el dia 15 de desembre de 1849, escassos sis mesos després del naixement de la seva única filla. La seva muller es casà en segones núpcies amb l'arxiduc Carles Ferran d'Àustria.
# Font de la Guatlla (font)

La font de la Guatlla era una font natural a la muntanya de Montjuïc de Barcelona. Va donar nom al barri de la Font de la Guatlla, del districte de Sants-Montjuïc.
Estava situada al costa d'una alzina, al final de l'actual carrer de Rabí Rubèn. Alimentava uns safareigs dins de la fàbrica Butsems que produïa paviments i pedra artificial. L'ús que en va fer la indústria i l'abocament d'escombraries a Montjuïc durant els anys seixanta la van contaminar i l'Ajuntament la va tancar. El 1994 es va construir el centre Cívic Font de la Guatlla on hi havia la font. Al carrer de Chopin el 1997 l'Ajuntament va erigir un monument en record de la font, amb una pedra tallada en forma de cap (una antiga gàrgola del s. XVIII). Aquest monument ha estat inclòs a l'inventari de Petits paisatges de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Un barri floral». Ara, 20-06-2015.
* ↑ «La Font de la Guatlla». Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Descobrim el barri de la Font de la Guatlla». Òmnium, 21-10-2012.
* ↑ «Petits paisatges». Ajuntament de Barcelona.
# Fistful of Metal

Fistful of Metal és el nom del l'àlbum debut del grup americà de thrash metal Anthrax. Va ser publicat el gener de 1984 per Megaforce Records als Estats Units i per Music For Nations a tot el món.

## Llista de cançons

* "Deathrider" (Neil Turbin, Dan Spitz, Scott Ian, Danny Lilker, Charlie Benante) – 3:30
* "Metal Thrashing Mad" (Turbin, Spitz, Ian, Lilker, Benante) – 2:39
* "I'm Eighteen" (Alice Cooper, Glen Buxton, Michael Bruce, Dennis Dunaway, Neal Smith) – 4:02
* "Panic" (Turbin, Ian, Lilker) – 3:58
* "Subjugator" (Turbin, Spitz, Ian, Lilker, Benante) – 4:38
* "Soldiers of Metal" (Turbin, Ian, Lilker) – 2:55
* "Death from Above" (Turbin, Ian, Lilker) – 5:00
* "Anthrax" (Turbin, Ian, Lilker) – 3:24
* "Across the River" (Ian, Lilker) – 1:26
* "Howling Furies" (Ian, Lilker) – 3:55

## Personal

* Neil Turbin – Cantant
* Dan Spitz – Guitarra
* Scott Ian – Guitarra rítmica
* Danny Lilker – Baix
* Charlie Benante – Bateria
# Ferroferrihornblenda

La ferroferrihornblenda és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup del nom arrel hornblenda. L'arrel hornblenda va ser proposada l'any 1789 per Abraham Werner Gottlieb a partir d'un vell terme alemany per a minerals foscos sense valor del mineral i de blenda, que significa enganyar. El prefix ferroferri està en línia amb les directrius de la nomenclatura més recent dels amfíbols.

## Característiques

La ferroferrihornblenda és un amfíbol de fórmula química ☐Ca₂(Fe₄$^{2+}$Fe$^{3+}$)(Si₇Al)O$_{22}$(OH)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
El mineral va ser descrit originalment per Luigi Colomba l'any 1914 com a speziaïta, un nom mai va aprovar per l'IMA, i desacreditada per Leake l'any 1978, convertint-se en una varietat d'hornblenda. El terme "speziaïta" no ha de ser considerat com a sinònim de la ferriferrohornblenda.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Traversella, a la vall de Chiusella, a la província de Torí (Piemont, Itàlia), on sol trobar-se associada a altres minerals com: tremolita, quars, magnesiohastingsita i hastingsita. És l'únic indret on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ferro-ferri-hornblende» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 novembre 2016].