OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Katav-Ivànovsk

Katav-Ivànovsk - Катав-Ивановск (rus) és una ciutat de l'óblast de Txeliàbinsk, a Rússia.

## Geografia

La vila es troba a la vora del riu Katav, un afluent per l'esquerra del riu Iuriuzan. És a 321 km al sud-oest de Txeliàbinsk.

## Història

El 1755, Ivan Tverdixevim i Ivan Miàsnikov establiren dues forges de ferro a la regió. El 1914 s'hi creà una cimentera. Katav-Ivànovski aconseguí l'estatus de possiólok (poble) el 27 d'agost de 1933 i el de ciutat el 27 d'agost de 1939. El 1941, durant la Segona Guerra Mundial, la vila acollí dues fàbriques evacuades de la part occidental de la Unió Soviètica amenaçades per la invasió alemanya.
# Yvon Douis

Yvon Douis (Les Andelys, 16 de maig de 1935 - Niça, 28 de gener de 2021) fou un futbolista francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1958.

## Referències

* ↑ «Disparition d'Yvon Douis, membre de l'équipe de France 1958 L'ancien attaquant de Lille et Monaco Yvon Douis, troisième de la Coupe du monde 1958 avec l'équipe de France, s'est éteint à Nice, à l'âge de 85 ans, des suite du Covid-19.». France Football [Consulta: 30 gener 2021].
* ↑ Profile on French federation official site
# Ujed anđela

Ujed anđela ("Mossegada d'àngel") és una pel·lícula iugoslava en croat estrenada el 10 de juliol de 1984. Va ser dirigit per Lordan Zafranović i el guió va ser escrit per Tomislav Sabljak i Lordan Zafranović.

## Argument

A l'illa aïllada de Svec, un faroner i la seva dona reben el missatge que un misteriós mariner està violant i matant dones a les illes solitàries. El guardià del far i la seva dona estan allunyats l'un de l'altre, i ella es troba en un estat d'ansietat i irritació sexual constants. A més d'ells dos, només viuen a l'illa una vella i una noia malalta. Un misteriós home nu aterra a l'illa...

## Repartiment

* Katalin Ladik - Dora, la dona del guardià del far
* Boris Kralj - Guardià del far
* Marina Nemet - Ivanka, una noia
* Charles Milot - Oncle
* Boris Blažeković - el foraster
* Vinka Skansi - Marina Nemet

## Referències

* ↑ «Hrvatski filmski arhiv: Popis hrvatskih dugometražnih filmova 1944. - 2006.». Arxivat de l'original el 05. 03. 2016. [Consulta: 23. 01. 2021].
* 1 2 «Ујед анђела». [Consulta: 27. 1. 2021].

## Enllaços externs

* Ujed anđela a YouTube
# Pere d'Urries

Pere d'Urries o Pere d'Urriés —de naixement Pedro Jordán de Urriés— (Osca (probable), ? — ?, 1533) fou un religiós que ostentà el títol d'abat de Montaragó (1528-1532) i bisbe d'Urgell i copríncep d'Andorra (1532 - 1533).
Per la possessió que va prendre del bisbat d'Osca l'Alonso de Só Castro i Pinós i per la seva mort que va succeir posteriorment va quedar vacant l'abadia de Montaragó. El Papa li donà al Cardenal Ascani però com ja llavors s'havia publicat la Bula del Patronat l'Emperador presentà un nou candidat per l'Abadia que fou en Pere d'Urriés que aleshores era canonge de la Catedral d'Osca i Canceller de la seva universitat. Es mantingué en el càrrec d'abat de 1528 fins 1532 quan l'Emperador el nomenà Bisbe d'Urgell.
Sobre la seva vida n'explica un episodi:
| « | ... Defensant-se valerosament els cavallers i veïns de la ciutat van rebre alguns socors de gent d'armes que envià el comte d'Urgell, qui, seguint al de Foix, s'havia situat a Monzó. Després d'algunes batusses, el de Foix aixecà el setge per falta de subministraments al seu camp i se n'anà cap a Osca, sense aturar-se a aquesta ciutat on el comte d'Urgell hi havia enviat algunes companyies per defensar-la i marxà cap a la vila d'Aierbe, que estava defensada pel seu senyor, Pere d'Urriés; però com el seguia d'aprop el comte d'Urgell amb el seu exèrcit tampoc va atacar aquesta vila i estant les forces del Governador del Regne a Ejea, Erla i Luna se n'anà, el de Foix, cap a Navarra on passà per Bearn essent perseguit per les gents de la terra fent-li moltes baixes i sense que arribessin les companyies franceses ... | » |
Prové, igual que el seu successor al capdavant del bisbat d'Urgell; Francesc Jordán de Urriés del llinatge dels Jordán de Urriés.

## Casa Jordán de Urriés

La casa Jordán de Urriés fou una família noble aragonesa que posseí els títols de marquesat d'Ayerbe, Velilla de Ebro, vescomtes de Roda, d'entre altres.
L'escut d'armes consisteix en un escut quarterat, dels quals el quartet primer i quart són d'or amb dos pals de gules i el segon i tercer són de gules llisos i sobre un escussó d'or amb quatre pals de gules aragoneses.

## Referències

* ↑ «Francisco de Urríes - Bisbe Aragonès». Arxivat de l'original el 2019-02-18. [Consulta: 18 febrer 2019].
* ↑ «Bibliografia del bisbe (1528-1532)» (en castellà). [Consulta: 27 febrer 2019].
* ↑ «Bisbes d'Urgell». [Consulta: 27 febrer 2019].
* ↑ «Episodi de la vida del bisbe». [Consulta: 14 març 2019].
* ↑ «Casa Jordán de Urriés». Arxivat de l'original el 2019-02-28. [Consulta: 27 febrer 2019].

## Bibliografia

* Cheney, David M. «Diocese of Patti». Catholic-Hierarchy.org. [Consulta: 16 juny 2018]. (for Chronology of Bishops)
* Chow, Gabriel. «Diocese of Patti». GCatholic.org. [Consulta: 16 juny 2018]. (for Chronology of Bishops)
# Ancilita-(La)

La ancilita-(La) és un mineral de la classe dels carbonats, que pertany al grup de l'ancilita. Rep el seu nom del grec αγκυλός ("ankylos") corb, en al·lusió a la forma dels seus cristalls, generalment arrodonits i distorsionats a la localitat tipus, més el sufix "-(La)" perquè el lantani és la terra rara dominant en la seva composició.

## Característiques

La ancilita-(La) és un carbonat de fórmula química Sr(La,Ce)(CO₃)₂(OH)·H₂O. És l'anàleg amb lantani de l'ancilita-(Ce). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1995. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4 i 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'ancilita-(La) pertany a «05.DC - Carbonats amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations grans» juntament amb els següents minerals: ancilita-(Ce), calcioancilita-(Ce), calcioancilita-(Nd), gysinita-(Nd), kozoïta-(Nd), kozoïta-(La), kamphaugita-(Y), sheldrickita, thomasclarkita-(Y), peterbaylissita, clearcreekita i niveolanita.

## Formació i jaciments

És un mineral rar que es troba en sienites en massissos alcalins diferenciats. Sol trobar-se associada a altres minerals com: nenadkevichita, loparita-(Ce), fluorapatita, eudialita, donnayita-(Y), catapleiïta, calcita, belovita-(Ce), astrofil·lita, apofil·lita i aegirina. Va ser descoberta al pic Marchenko del mont Kukisvumchorr, al massís de Khibini, a la península de Kola (óblast de Múrmansk, Rússia).

## Referències

* ↑ «Ancylite-(La)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 maig 2016].
# My Iron Lung (EP)

My Iron Lung fou el tercer EP de la banda britànica Radiohead, publicat el 24 d'octubre de 1994. Originalment només es va editar com a EP a Austràlia però posteriorment estigué disponible per tot el món. Als altres països es van publicar dos CDs amb tres cançons cadascun.
Aquest àlbum nasqué com a reacció de l'èxit aconseguit per "Creep", que va esdevenir una creu pels grup fins al punt d'avorrir-la. Es tracta d'un disc es considera un pont entre la relativa simplicitat de les cançons entre l'àlbum de debut Pablo Honey (1993) i el següent àlbum d'estudi que esdevingué un treball molt important en la seva discografia, The Bends.
Fou el primer treball de Radiohead en el qual participà Nigel Godrich com a productor, a The Bends fou enginyer d'àudio i posteriorment fou el productor musical de tots els seus àlbums d'estudi.

## Enllaços externs

* My Iron Lung a Discogs (anglès)
* My Iron Lung a MusicBrainz (anglès)
# Kenneth O. Hall

Kenneth Octavius Hall (nascut el 24 d'abril de 1941), és un polític jamaicà, que va ser Governador General de Jamaica.
Va prendre possessió del càrrec el 15 de febrer de 2006. Prèviament va ser catedràtic i va servir com a Director del Campus Mona de la Universitat de les Índies Occidentals. Va ser professor d'història durant molts anys, a la Universitat Estatal de Nova York a Oswego, alsEstats Units. El 13 de gener de 2009 va presentar la seva renúncia com a Governador General a causa de problemes de salut.

## Enllaços externs

* Fitxa oficial (anglès)
# Corc de les prunes

El corc de les prunes (Grapholita funebrana) és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels tortrícids (Tortricidae). És una arna que es troba en la l'ecozona paleàrtica. Antigament s'havia classificat dins el gènere Cydia. L'envergadura alar de l'imago és de 10–15 mm.

## Història natural

Té dues generacions anuals, des de finals d'abril a setembre. La eruga és una plaga que viu dins de les fruites de les pruneres, Prunus domestica, Prunus spinosa i altres espècies del gènere Prunus, i deteriora la qualitat de la fruita en alimentar-se'n. Deixa la pruna a finals d'agost o inicis de setembre i hiverna en un hivernacle filat.

## Referències

* ↑ Barberà, Claudi. «Corc de les prunes». A: Léxic de les plagues i malalties dels conreus de Catalunya. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1998, p. 34. ISBN 9788472834231.
* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 10 abril 2024].
* ↑ Kimber, Ian. «Plum Fruit Moth» (en anglès). UK Moths : your online guide to the motsh of Great Britain and Ireland, 2015. [Consulta: 6 febrer 2015].
Matons i Colomer, August. (Servei d'Arbres Fruiters). El Corc de les pomes i de les prunes. Volum 4 de Publicacions divulgadores dels Serveis Tècnics d'Agricultura. Barcelona: Mancomunitat de Catalunya, 192?, p. 11.

## Vegeu també

* Clepsis melaleucana, espècie d'arna de la família Tortricidae
# Zacarias Kamwenho

Zacarias Kamwenho (Chimbundo, Angola 1934) és un religiós i pacifista angolès. Va néixer el 1934 a la població angolesa de Chimbundo, situada prop de la ciutat de Huambo, en un país que en aquells moments estava sota domini de Portugal. L'any 1961 fou ordenat prevere, i posteriorment fou nomenat l'any 1974 bisbe i el 1995 arquebisbe de Lubango.
Ferm defensor dels valors democràtics de la política, no ha cessat mai de buscar la fi de la violència al seu país mitjançant el diàleg intereligiós i va contribuir a la signatura en 2002 de l'alto al foc que posava fi a la Guerra Civil angolesa. L'any 2001 fou guardonat, juntament amb la israeliana Nurit Peled-Elhanan i el palestí Izzat Ghazzawi, amb el Premi Sàkharov per la Llibertat de Consciència concedit pel Parlament Europeu.

## Referències

* ↑ «Dom Zacarias Kamwenho novo administrador apostólico do Namibe». Arxivat de l'original el 2018-01-17. [Consulta: 16 gener 2018].
* ↑ BBC: Signos de la paz en Angola (inglés)
* ↑ The Sakharov Prize 2001 for Freedom of Thought, pagina 12 (inglês)
# Ujayf ibn Ànbassa

Ujayf ibn Ànbassa (àrab: عجيف بن عنبسة, ʿUjayf b. ʿAnbasa) (? - 838) fou un general abbàssida, cap de l'exèrcit d'al-Mamun i d'al-Mútassim. Descendent d'una família àrab probablement de Khorasan o Transoxiana, va combatre al costat del rebel Rafi ibn al-Layth a la part final del regnat d'Harun ar-Raixid però el 807/808 i va esdevenir un general destacat d'al-Mamun; va fer campanya contra el cap kharigita Bilal ad-Dibabí (829); sota al-Mútassim va fer campanya contra els zutt al sud de l'Iraq. Després va dirigir la campanya d'al-Mútassim contra els bizantins i llavors va perdre la confiança del califa a causa del finançament de l'avituallament de l'exèrcit; acusat de participar en un complot contra el califa (per substituir-lo pel seu nebot al-Abbàs al-Mamun) fou executat.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, X, 839
# Pere de Biure

Fra Pere de Biure (segle XV) fou un cavaller de l'orde de Sant Joan de Jerusalem català. Membre del llinatge empordanès dels Biure, possiblement era fill o nebot d'Andreu de Biure. El 1437 el documentem com a uixer del rei Alfons el Magnànim i patró d'una galera armada contra els genovesos. Va retornar a Catalunya i va residir a la comanda de Bajoles i amb l'esclat de la Guerra Civil Catalana es va mostrar clarament reialista i va acompanyar Joan el Sense Fe en la seva entrada a Catalunya el 1462 des d'Aragó, al costat de fra Bernat Hug de Rocabertí. Durant la guerra va ocupar la comanda de Tortosa.

## Bibliografia

* Bonneaud, Pierre: Le prieuré de Catalogne, le couvent de Rhodes et la couronne d'Aragon (1415-1447). Conservatoire Larzac Templier et Hospitalier, Millau, 2004.
# Anastasi II

Anastasi II és el nom dels següents personatges:
* Anastasi II (emperador)
* Anastasi II (papa)
* Anastasi II (patriarca)
# Principat de Shahpur

Shahpur fou un estat tributari protegit a l'agència de Kathiawar, prant de Halar, presidència de Bombai, format per quatre pobles amb un únic propietari tributari. La superfície era de 26 km² i la població el 1881 de 1.237 habitants. Els ingressos estimats eren de 650 lliures i pagava un tribut de quasi 47 lliures al govern britànic i de poc més de 14 lliures al nawab de Junagarh. Era un estat de sisena classe governat per una branca de la nissaga de Rajkot, dels jadeja rajputs, concedida en feu a Kallyanji, el tercer fill de Thakur Saheb Mehramanji II de Rajkot vers el 1771.

## Llista de thakurs

* Thakur KALLAJEE o KALLYANJI MEHRAMANJI 1771-?
* Thakur KASHIAJI KALLYANJI (fill)
* Thakur RADHOJI KASHIAJI (fill)
* Thakur VEROJI RADHOJI (fill)
* Thakur KALOJI VEROJI (fill)
* Thakur AMARSINHJI KALOJI ?-1878 (fill)
* Thakur BHUPATSINHJI AMARSINHJI 1878-1907 (fill)
* Thakur PRABHATSINHJI BHUPATSINHJI 1907-?
* Thakur AJITSINHJI PRABHATSINHJI ?-1949 (fill)

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Krokodyle

Krokodyle és una pel·lícula italiana del 2010 dirigida per Stefano Bessoni.

## Argument

Narra com el jove director de cinema Kaspar Toporski, força imaginatiu intenta constantment realitzar els seus projectes cinematogràfics i acaba rodant una pel·lícula sobre ell mateix.

## Repartiment

* Lorenzo Pedrotti: Kaspar Toporski
* Jun Ichikawa: Helix
* Franco Pistoni: Schulz
* Orfeo Orlando: Theophilus
* Francesco Martino: Bertolt Kleist

## Premis

Va guanyar diversos premis internacionals, entre ells una menció especial al Premi Méliès d'argent al millor llargmetratge XLIV Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya l'any 2011.

## Referències

* ↑ Krokodyle al web de Bessoni
* ↑ Sitges 2011 | Un palmarés encabezado por 'Red State', de Kevin Smith, espinof.com, 16 d'octubre de 2011
* ↑ Palmarès del Festival a sensacine.com

## Enllaços externs

* Krokodyle a YouTube
# Corc del pa

El corc del pa (Stegobium paniceum) és un petit coleòpter de la família dels ptínids que en la seva fase adulta fa uns tres mil·límetres, i és d'un color marró cafè. És l'únic representant del gènere Stegobium.
Habita sobretot en climes càlids, i s'alimenta bàsicament de pa, farina i altres derivats del blat, tot i que se'l pot trobar infestant qualsevol altre tipus d'aliments. No s'ha de confondre amb l'escarabat del tabac (Lasioderma serricorne) que és una mica més petit, i té les antenes serrades, mentre que l'escarabat del pa les té llises acabades en tres segments més grans que la resta.

## Galeria d'imatges

* Larva
* Detall d'un exemplar adult

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 1r març 2022].
* ↑ «corc». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Barberà, Claudi. «Corc del pa». A: Léxic de les plagues i malalties dels conreus de Catalunya. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1998, p. 34. ISBN 9788472834231.
# Ànec cellut

Anas superciliosa és una espècie d'ocell de la família dels anàtids (Anatidae) que habita aiguamolls, llacs i estanys amb vegetació emergent a un bon nombre d'illes d'Indonèsia i el Pacífic, des de Java, Sulawesi, República de Palau i Carolines, fins a Austràlia i Tasmània. Illes Kermadec, Chatham, Snares, Auckland, Campbell, Macquarie, arxipèlags Louisiade i Bismarck, illes Salomó i Santa Cruz (Galápagos), Vanuatu, Nova Caledònia, Loyauté, Fiji, Tonga, Samoa, Cook, Societat i Tubuai.
# Uràlskaia

Uràlskaia (en rus: Уральская) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 187 habitants. Pertany al districte de Kuràguino.

## Referències

* ↑ «Топокарты ГГЦ». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 26 març 2020].
* ↑ Список населенных мест Сибирского края. Том II. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1929
# Pinjalo lewisi

Pinjalo lewisi és una espècie de peix marí de la família dels lutjànids i de l'ordre dels perciformes. Poden assolir fins a 50 cm de longitud total.
Menja invertebrats bentònics i planctònics, i, possiblement també, peixets. És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall que viu entre 40-150 m de fondària. Es troba des de les Illes Lakshadweep fins a Fiji i les Illes Ryukyu.

## Ús comercial

Es comercialitza fresc o en salaó.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Capuli, Estelita Emily; Olisa, Kristine Elaine Paz. «Pinjalo lewisi Randall, Allen & Anderson, 1987 Slender pinjalo» (en anglès). Fishbase. [Consulta: 7 setembre 2020].FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka, 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 3. Jawfishes - Sunfishes, Opistognathidae - Molidae. Zoonetics, Austràlia. 623 - 893.
* ↑ Anderson, W.D.Jr. i G.R. Allen, 2001. Lutjanidae. Jobfishes. p. 2840-2918. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 5. Bony fishes part 3 (Menidae to Pomacentridae). FAO, Roma.
* ↑ Masuda, H., C. Araga i T. Yoshino, 1975. Coastal fishes of southern Japan. Tokai University Press, Tòquio. 382 p.

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1995. Lutjanidae. Pargos. p. 1231-1244. A W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guía FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* Anderson, W.D. Jr., 2002. Lutjanidae. Snappers. p. 1479-1504. A K.E. Carpenter (ed.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Atlantic. Vol. 3: Bony fishes part 2 (Opistognathidae to Molidae), sea turtles and marine mammals.
* Leis, J. M., 2008: Larval development in the lutjanid subfamily Lutjaninae (Pisces): the Indo-Pacific genus Pinjalo. Zootaxa Núm. 1760: 37-49.
* Lloris, D. i J. Rucabado, 1990. Lutjanidae. p. 773-779. A J. C. Quéro, J. C. Hureau, C. Karrer, A Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). Vol. 2.
# Montgrony

Montgrony o més genuïnament Mogrony és una de les entitats de població que conformen el municipi de Gombrèn, a la comarca catalana del Ripollès. En aquest indret s'hi troba el Castell de Montgrony, de gran importància per la comarca i amb nombroses referències al mite del comte Arnau. Actualment s'hi conserven la capella de Santa Maria de Montgrony i l'església de Sant Pere de Montgrony. El topònim Mogrony ve del llatí mucronio 'mugró', si bé els forasters han escampat la forma Montgrony, contaminada per la paraula mont 'muntanya' present en altres topònims semblants (Montserrat, Montseny, etc).

## Referències

* ↑ «Castell de Montgrony». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
* ↑ «Sant Pere de Mogrony (Gombrèn)». Enciclopèdia.cat. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 3 setembre 2022].
* ↑ «Excursió per Gombrèn: el santuari de Mogrony i el forat de Sant Ou». latira. [Consulta: 3 setembre 2022].

## Vegeu també

* Santa Maria de Montgrony
* Sant Pere de Montgrony
* Serra de Montgrony
* Laterals d'altar de Montgrony

## Enllaços externs

* Diguem Mogrony, però no Montgrony
# L'Illusionniste double et la Tête vivante

L'Illusionniste double et la Tête vivante és una pel·lícula francesa dirigida per Georges Méliès, estrenada el 1900 a l'inici del cinema mut.

## Sinopsi

Un home es dobla, fa cobrar vida el cap de dona, que finalment dota de tot un cos, abans que un tercer home disfressat faci desaparèixer aquesta figura femenina. Els dos homes es tornen a fugir del tercer, que resulta que porta una disfressa i sembla exactament com el primer.

## Distribució

* Georges Méliès: els dos il·lusionistes i el diable.

## Notes

* ↑ http://filmjournal.net/melies/2008/06/18/the-triple-conjuror-and-the-living-head/%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 27 agost 2022].

## Enllaços externs

* L'Illusionniste double et la Tête vivante a Vimeo
* L'Illusionniste double et la Tête vivante a Dailymotion
# Compitàlia

Compitàlia (en llatí Compitalia i Ludi Compitalicii) era un festival romà que se celebrava una vegada a l'any en honor dels dos Lares compitales, als que es feien sacrificis als llocs on arribaven dues o més vies o camins. El festival hauria estat instituït per Servi Tul·li, segons Dionís d'Halicarnàs.
Dionís d'Halicarnàs explica com es feia el festival al seu temps. Relata que s'oferien sacrificis, que consistien en pastissos de mel (πέλανοι), presentats pels habitants de cada casa, i que les persones que assistien com a servents a la festa no eren homes lliures, sinó esclaus, perquè els Lares es complaïen amb el servei dels esclaus. Afegeix que les Compitàlia es celebraven pocs dies després de les Saturnals amb gran esplendor, i que els esclaus tenien plena llibertat de fer el que volguessin. Després de desaparèixer per un temps Tarquini el Superb va restaurar la festa, i va sacrificar nois a Mània, la mare dels Lars i dels manes, practica que es va acabar al caure la monarquia. Després de l'expulsió dels Tarquinis, s'oferien a Mània caps d'all i roselles en lloc de caps humans.
La Compitàlia es feia el dia que fixaven els magistrats o els sacerdots però sempre era a l'hivern. Ciceró diu que generalment es feien a les calendes de gener, després de la Saturnàlia, i Tit Pomponi Àtic diu que es feien de vegades després de les nones de gener. Les persones que presidien la festa eren els magistri vicorum, segons diu Titus Livi, ja que les festes es celebraven per vicus. Als magistri se'ls permetia portar en aquella ocasió la Toga pretexta. Els ajudaven diversos servents. A aquesta festa es van afegir uns jocs públics en algun moment del període republicà, però van ser suprimits per ordre del senat l'any 64 aC. Un dels càrrecs presentats per Ciceró contra Pisó va ser perquè va permetre que Publi Clodi Pulcre els tornés a celebrar en el seu consolat, l'any 58 aC. La festa es va continuar celebrant encara, tot i que els jocs van ser abolits. Quan Juli Cèsar va dissoldre la major part dels col·legis sacerdotals, la Compitàlia es va deixar de celebrar. August va restaurar la festa sobre una base completament nova, no va reviure els col·legis, sinó que va assignar-ne el càrrec a un conjunt recentment constituït de magistri vicorum. Aquests eren quatre, per cadascun dels 265 vici inclosos en la nova divisió de la ciutat. El primer conjunt va entrar al càrrec l'1 d'agost de l'any 7 aC. Als dos Lares compitales s'hi va afegir ara el culte al genius Augusti, i la festa es celebrava dues vegades l'any, l'1 de maig i l'1 d'agost.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Compitalia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 7 maig 2022].