OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Semicossyphus

Semicossyphus és un gènere de peixos de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes endèmic de l'oceà Pacífic.

## Taxonomia

* Semicossyphus reticulatus (Valenciennes a Cuvier i Valenciennes, 1839)
* Semicossyphus pulcher (Ayres, 1854)
* Semicossyphus darwini (Jenyns, 1842)

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1839. Histoire naturelle des poissons. Tome treizième. Livre seizième. Des Labroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 13: i-xix + 1-505 + 1 p., Pls. 369-388.
* ↑ Ayres, W. O. 1854. [Description of new fishes from California.] (Minutes of Academy meetings were printed in "The Pacific" (a newspaper) shortly after each meeting. New species date to publication in The Pacific. Dates of publication are given in each species account). The Pacific v. 3 and 4 (thru no. 6).
* ↑ Jenyns, L. 1840-1842. Fish. In: The zoology of the voyage of H. M. S. Beagle, under the command of Captain Fitzroy, R. N., during the years 1832 to 1836, Londres: Smith, Elder, and Co. Issued in 4 parts. Fish, Voyage Beagle: i-xvi + 1-172, Pls. 1-29.
* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ NCBI (anglès)
* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Enllaços externs

* FishBase (anglès)
# Blauet nan de l'illa de San Cristobal

El blauet nan de l'illa de San Cristobal (Ceyx gentianus) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita selva i boscos densos de les l'illa de San Cristobal, a les Salomó.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Greig Laidlaw

Greig David Laidlaw, més conegut com a Greig Laidlaw, (Edimburg, 12 d'octubre de 1985) és un jugador de rugbi escocès. Juga a les posicions de mig de melé i mig d'obertura, actualment al club anglès Gloucester RFC i a la selecció escocesa.
Nebot del també jugador de rugbi Roy Laidlaw, va començar a jugar a l'Edinburgh l'estiu de 2006. Les seves oportunitats amb el primer equip eren molt reduïdes, estant per darrere de Mike Blair, però el 2010 va renovar per dos anys.
Els seus primers partits de selecció foren amb el Borders (Fronteres) sots-16 i sots-18, així com amb la selecció escocesa sots-18. Després d'entrenar amb la selecció a 7 i amb la sots-21, Laidlaw va debutar amb la selecció escocesa absoluta en un partit contra Nova Zelanda disputat el novembre de 2011, a Murrayfield. El gener d'aquell any ja havia estat convocat per defensar l'equip durant el Sis Nacions, però no va debutar. Posteriorment capitanejaria la selecció Escòcia A, el segon equip escocès, amb qui jugaria contra els Irlanda Wolfhounds i la Itàlia A.
Durant el Sis Nacions de 2012 va convertir-se en un habitual dels partits d'Escòcia, en part gràcies a la retirada inesperada de Dan Parks després del primer partit del torneig. Aviat va agafar la responsabilitat de xutar, fent-ho per primer cop en el seu debut de titular, contra Gal·les, on marcà els 13 punts de l'equip, inclòs un assaig. Al llarg de l'any es va mantenir com a mig d'obertura, tant amb Escòcia com a l'Edimburg, amb qui arribaria a la semi-final de la Copa de Campions Europea de Rugbi.
En el Sis Nacions de 2013 Ruaridh Jackson va tornar a l'equip nacional, provocant que Laidlaw passés a jugar com a mig de melé, tot i seguir com a primer xutador. En aquella edició quedà en segona posició a la taula de màxims anotadors, amb 61 punts, només per darrere del gal·lès Leigh Halfpenny. Aquell any no fou convocat amb els Lions, però va liderar Escòcia en un quadrangular disputat a Sud-àfrica. En l'últim minut contra Itàlia va aconseguir que els escocesos s'emportessin la victòria (30-29), aconseguint així maquillar el que havia estat un molt mal torneig.
El 4 de març de 2014 es va anunciar que Laidlaw deixava Murrayfield a finals de temporada per fitxar pel Gloucester de la lliga anglesa.

## Referències

* ↑ Turnbull, Simon «Greig Laidlaw: Thirsty for more Heineken». The Independent [Londres], 13-10-2012.
* ↑ Palmer, Bryn «Greig Laidlaw: Six Nations: Wales 27-13 Scotland». , 12-02-2012.
* ↑ «Statbunker 2013 Six Nations Leading Scorers». .
* ↑ «Edinburgh and Scotland captain Greig Laidlaw seals Gloucester move». Sky Sports, 04-03-2014.

## Enllaços externs

* ESPNScrum profile
* Gloucester Rugby profile Arxivat 2015-09-05 a Wayback Machine.
# Godumops

Godumops és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels selenòpids (Selenopidae). Fou descrit per primera vegada l'any 2011 per S.C. Crews i M.S. Harvey.
Segons el World Spider Catalog amb data de 7 de gener de 2019, només es coneix una espècie endèmica de Nova Zelanda: Godumops caritus.

## Referències

* 1 2 Crews, S. C. & Harvey, M. S. (2011). The spider family Selenopidae (Arachnida, Araneae) in Australasia and the Oriental region. ZooKeys 99: 1-103.
* 1 2 (anglès) World Spider Catalog: Godumops Crews & Harvey, 2011 en la família Selenopidae +base de dades. Accés el 7 de gener de 2019.
# Ake

Ake (armeni Akē) fou un districte de Vaspurakan, al sud-est del país. La principal fortalesa era Akanis.
Limitava al nord amb el gran Albag; a l'oest amb l'Andzevatxik; a l'est amb el Tamber o Tambet; i al sud el Vorsiranq i el Petit Albag.
Els prínceps d'Ake regnaven en aquesta terra carduca entre la vall alta del Centritis i el Zabus, una falca entre els marcgraviats d'Arzanene (Armènia Sofene) i d'Adiabene (Nova Siracene), en el que posteriorment fou el sud de Vaspurakan. El seu estat dinàstic immemorial deriva de la tradició històrica conservada en Pseudo-Moisès. Són esmentats per darrera vegada al segle x com a vassalls del reis Artsruní de Vaspurakan.
Moisès de Khorene diu que aquesta casa de prínceps descendia del rei Vologeses II (Valarsak o Valarsaces pretendent armeni a finals del segle ii, després Vologès V de Pàrtia) però el situa a la mateixa categoria que les indiscutibles cases dinàstiques d'Andzevatxí, Corduene i Moxoene. És cert que qualifica el suposat primer príncep de Moxoene com a cap de bandolers, però podria ser més aviat una al·legoria del caràcter turbulent de la terra dels carducs. D'altra banda, diu que les tres cases, d'Anjawaci, Corduene i Ake, eren d'aquests cantons i això, en aquestes circumstàncies, ha de significar el cacicat d'aquestes tribus territorialitzades, és a dir, el seu origen dinàstic. Eliseu esmenta a Enjul, príncep d'Ake i també la casa d'Ake (Akē, Akeacikan) participant en la insurrecció del 451. L'historiador del segle x Tomàs Arstruní és l'últim a mencionar la casa d'Ake en la seva "Història de la Casa d'Artsruní".

## Bibliografia

* Eranshahr nach der Geographie des Ps. Moses Xoranac'i, per Joseph Marquart/Markwart, Berlin, 1901, (alemany), accessible a
* CYRIL TOUMANOFF, INTRODUCTION TO CHRISTIAN CAUCASIAN HISTORY: II: States and Dynasties of the Formative Period, Traditio, Vol. 17 (1961), Published by: Fordham University .
# Shakes

Shakes fou cabdill de la fracció niska dels tsimshian de l'illa Wrangell, també conegut com a We-Shakes, que donarà nom a tots els cabdills de la zona potser des del 1831. Fou un conqueridor tlingit que esclavitzà els enemics i que es vestia amb capes molt vistoses.
La primera foto coneguda correspon al cabdill Shakes VII el 1940.

## Enllaç

* Fotografia i extracte biogràfic, en anglès Arxivat 2006-10-10 a Wayback Machine.
# Eleccions legislatives belgues de 1958

Les Eleccions legislatives belgues de 1958 es van celebrar l'1 de juny de 1958 per a renovar els 212 membres de la Cambra de Representants Els socialcristians foren el partit més votat i presidí el govern Gaston Eyskens.

## Resultats a la Cambra de Representants

| Partits | Partits | Cambra | Cambra | Cambra | Cambra | Cambra | Cambra |
| Partits | Partits | Vots | +/- | % | +/- | Escons | +/- |
| | CVP/Partit Social Cristià | 2.465.549 | | 46,50 | | 104 | +9 |
| | Parti Socialiste-Socislistische Partij | 1.897.646 | | 35,79 | | 84 | -2 |
| | Liberale Partij-Parti Libéral | 585.999 | | 11,05 | | 21 | -2 |
| | Volksunie | 104.823 | | 1,98 | | 1 | = |
| | Partit Comunista de Bèlgica | 100.145 | | 1,89 | | 2 | -2 |
| | Cartell liberal-socialista | 111.284 | | 2,1 | | | |
| | Altres | 36.907 | | 0,70 | | | |
| Total | Total | | | 100,00% | | 212 | |
| Font: Cevipol. ||||||||
# Cal Picassal

Cal Picassal és una masia del Prat de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antiga masia que correspon a la tipologia 2 de l'esquema de Danés i Torras. Constitueix una variant del tipus basilical català, amb els cossos laterals orientats perpendicularment al cos central. Totes les cobertes són teulades a dues vessants. Malgrat que l'edifici ha estat molt remodelat per adaptar-lo a la funció de restaurant, encara conserva la grandesa de masia senyorial que devia tenir en el seu origen, amb planta i tres pisos d'alçada.

## Història

Apareix a la Consueta Parroquial de principis del segle xix, amb el nom actual i pertanyent a un tal Francisco del Grabat.

## Referències

* 1 2 «Cal Picassal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2018].
# Mastino I della Scala

Leonardino, conegut com a Mastino I della Scala, fou fill de Jacopino della Scala. Fou podestà de Cerea el 1258 i podestà de Verona el 1259, quan va morir Ezzelino di Romano. El 1260 fou nomenat capità del poble de Verona i després de derrotar els San Bonifàzio es va proclamar senyor el 1263. El 1267 fou podestà de Pavia.
Va morir assassinat a Verona el 26 d'octubre de 1277, i del seu enllaç amb Zília, va deixar un fill de nom Niccolò della Scala i cinc fills naturals dels que només cal esmentar a Guido della Scala, Pietro della Scala i Bartolomeo della Scala.
El va succeir el seu germà Albert I della Scala.

## Referències

* ↑ accademiafabioscolari.it
# Eobania vermiculata

Eobania vermiculata és una espècie de mol·lusc gastròpode terrestre de la família Helicidae, freqüent a Catalunya. Eobania vermiculata és l'espècie tipus del gènere Eobania.

## Distribució

Aquesta espècie és comuna a la regió mediterrània de l'est d'Espanya fins a Crimea: Israel, Egipte, est d'Espanya, est de Bulgària, sud de Grècia, Crimea.
La distribució no indígena d'Eobania vermiculata inclou:
* Sud-est d'Austràlia on es coneix amb el nom comú de chocolate-band snail.
* S'ha trobat un individu a una paret de Lewisham, Londres, Anglaterra, el 2006.
També està establert als Estats Units on es considera un amenaça potencial com espècie invasora.

## Descripció

El color que presenta la closca dels individus d'aquesta espècie és molt variable, blanquinós a groc verdós, sovint amb bandes de color o taques. La closca té 4-4,5 espirals.
L'amplada de la closca fa 22–32 mm. L'alçada de la closca fa 14–24 mm.
| Vista de la closca d'Eobania vermiculata. | Closca d'un individu de Mallorca d'Eobania vermiculata | Cinc vistes de la closca d'Eobania vermiculata |
Els individus joves es diferencien de Theba pisana per la gran llargada de l'àpex.

## Ecologia

Eobania vermiculata viu en hàbitats diversos,normalment en vegetació seca, principalment prop de la costa, també en conreus agrícoles.

## Ús culinari

És una espècie criada en helicicultura. Aquesta espècie es comercialitza i s'exporta des de Grècia a França

## Referències

This article incorporates public domain text from the reference.
* ↑ Müller O. F. (1774). Vermivm terrestrium et fluviatilium, seu animalium infusoriorum, helminthicorum, et testaceorum, non-marinorum, succincta historia. Volumen alterum. pp. I-XXVI [= 1-36], 1-214, [1-10]. Havniae & Lipsiae. (Heineck & Faber).
* ↑ Commonwealth of Australia. (April 2002). "Citrus Imports from the Arab Republic of Egypt. A Review Under Existing Import Conditions for Citrus from Israel" Arxivat 2009-01-09 a Wayback Machine.. Agriculture, Fisheries and Forestry, Australia. Caption: Gastropods, page 12 and Appendix 2.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 "Species summary for Eobania vermiculata". AnimalBase. Last modified 31 August 2010, accessed 13 October 2010.
* ↑ Eobania vemiculata. accessed 4 November 2008.
* ↑ Notton D. (2006). "Eobania vermiculata in the UK". Mollusc World 11: 6.
* ↑ JRS (December 2006). "Aliens: what can they teach us?" Arxivat 2011-06-29 a Wayback Machine.. The Archeo+Malacology Group Newsletter (10): page 7.
* ↑ Cowie R. H., Dillon R. T., Robinson D. G. & Smith J. W. (2009). "Alien non-marine snails and slugs of priority quarantine importance in the United States: A preliminary risk assessment". American Malacological Bulletin 27: 113-132. PDF Arxivat 2016-06-16 a Wayback Machine.
* ↑ «ichn Bages». Arxivat de l'original el 2012-10-29. [Consulta: 2 agost 2014].
* ↑ Lazaridou-Dimitriadou M. & Kattoulas M. (1981). "Contribution a l'étude de la biologie et de la croissance des escargots commercialisés en Grèce: Eobania vermiculata (Müller) et Helix aspersa Müller". Haliotis 11: 129-137.
# Cal Pino

Cal Pino és una casa d'Almoster (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres situat a la Plaça de l'Església. Es tracta d'una construcció que ha sofert remodelacions, de la qual només queden alguns elements arquitectònics d'interès i originaris. És el cas de la porta d'accés allindanada i amb dovelles de pedra i les finestres emmarcades per dovelles de pedra i un ampit amb cornisa motllurada. Al interior també s'han conservat alguns elements, com pot ser l'escala.

## Referències

* ↑ «Cal Pino». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 desembre 2018].

## Enllaços externs

* «Cal Pino». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Maria Riddell

Maria Banks Riddell (1772–1808), nascuda Maria Banks Woodley, va ser una poeta, naturalista, editora i escriptora de viatges, nascuda a les Antilles, resident a Escòcia i Gal·les. Robert Burns li va retre homenatge com a "devota de les muses".

## Biografia

Maria Woodley era filla de William Woodley, governador de les Illes de Sotavent Britàniques. El va acompanyar en una visita a les illes el 1788 i hi va escriure un relat. El 1791 es va casar amb Walter Riddell de Glenriddell, germà petit del mecenes de Robert Burns, Robert Riddell, i la parella va instal·lar una casa a una finca anomenada Woodley Park (ara coneguda com Goldielea) al comtat històric de Kirkcudbrightshire.
Burns, a qui convidaven a les festes literàries que celebraven, es va convertir en un amic íntim i crític de Maria Riddell, escrivint-li diverses cançons d’amor. A principis de 1794, en estat ebri, li va fer una declaració, cosa que va provocar que es barallaren i Burns perdera el suport del seu patró, que va morir aquell any. Maria i el seu marit es van reconciliar amb Burns el 1795, quan va enviar un poema de conciliament.
Quan Burns va morir el 1796, Maria li va escriure un relat per al Dumfries Journal. També era amiga de la novel·lista i poeta Helen Craik, una altra admiradora de Burns. Va incloure alguns poemes d'Anna Laetitia Barbauld, Georgiana Cavendish, duquessa de Devonshire i Mary Darwall en la seva antologia de 1802, The Metrical Miscellany.
El seu marit va perdre Woodley Park i una altra propietat i va morir a finals de segle. Maria Riddell i els seus dos fills es van traslladar a Hampton Court com a pensionistes. El 1807 es va casar amb un terratinent gal·lès, Phillips Lloyd Fletcher, i està enterrada al mausoleu de la família Fletcher a Chester.

## Treballs publicats

* Voyage to the Madeira and Leeward and Caribbean Isles, with Sketches of the Natural History of these Islands, Edinburg, 1792
* The Metrical Miscellany, consisting chiefly of poems hitherto unpublished, 1802 (com a editora)

## Referències

* 1 2 3 4 Nancy E. Sydnor. «Maria [Banks] Riddell». A: Janet M. Todd. A Dictionary of British and American women writers, 1660–1800 (en anglès). Rowman & Allanheld, 1987, p. 268–9. ISBN 978-0-8476-7125-0.
* ↑ Ridell, Maria. Voyage to the Madeira and Leeward and Caribbean Isles, with Sketches of the Natural History of these Islands (en anglès), 1792. OCLC 85890633.
* 1 2 The Feminist Companion to Literature in English, eds Virginia Blain, Patricia Clements and Isobel Grundy (London: Batsford, 1990), pp. 246–247.
# Gritos en la noche

Gritos en la noche és una pel·lícula de terror francoespanyola del 1962 dirigida per Jesús Franco. La va protagonitzar Howard Vernon com el boig Dr. Orloff, que vol reparar la cara de la seva filla desfigurada amb empelts d'altres pells. Aquesta pel·lícula va provocar diverses continuacions com El secreto el Dr. del Orloff (1964), Miss Muerte (1966), El Enigma del ataúd (1969), La vie amoureuse de l'homme invisible (1971), Los ojos siniestros del doctor Orloff (1973) i El Siniestro doctor Orloff (1982).

## Altres dades

* Títol de la versió francesa: L'horrible docteur Orloff
* País: França-Espanya
* Altres Títols: The Awful Dr. Orloff (Estats Units) The Demon Doctor (Regne Unit)

## Argument

Ajudat per l'estrafolari Morpho (Ricardo Valle), el Dr. Orloff segresta diverses dones incloent Dany (Maria Silva), una cantant de cabaret que oblida el collaret que permetrà a l'inspector Edgar Tanner (Conrado San Martin) de seguir-li la pista. Utilitzant Wanda Bronsky (Diana Lorys que també interpretava la filla) com a espia, Tanner atreu Orlof cap a una trampa, però els riscos seran més importants del que s'imaginava.

## Repartiment

* Howard Vernon: Dr. Orloff
* Conrado San Martín: Inspector Tanner
* Diana Lorys: Wanda Bronsky
* Perla Cristal: Arne
* María Silva: Dany
* Ricardo Valle: Morpho
* Mara Laso: Irma Gold
* Venancio Muro: Jean Rousseau
* Félix Dafauce: Inspector
* Faustino Cornejo:
* Manuel Vázquez: Klemp
* Juan Antonio Riquelme:

## Enllaços externs

* Pàgina de la pel·lícula a l'IMDb
* (anglès) Ressenya de Gritos en la noche Arxivat 2006-12-11 a Wayback Machine.
# Gighay

Gighay (en gaèlic escocès, Gioghaigh) és una illa deshabitada localitzada en el grup de les Hèbrides Exteriors, a Escòcia. L'illa està situada, més concretament, davant de la costa nord-oest de l'illa de Barra i a 2,5 km al sud-oest de l'illa de Fuday.
Gighay amb una superfície que amb prou feines arriba a 1 km² (96 ha), s'eleva fins als 95 m al seu punt més alt, el Mullach a' Charnain.
L'illa es troba deshabitada i és propietat del Govern Escocès.

## Referències

* ↑ Haswell-Smith, Hamish. The Scottish Islands. Edinburgh: Canongate, 2004. ISBN 978-1-84195-454-7.
* ↑ «Overview of Gighay». Gazetteer for Scotland. [Consulta: 15 desembre 2007].
# Alamgir Hill

Alamgir Hill és un cim de les muntanyes Assia a Orissa, Índia. A una altura de prop de 800 metres hi ha una mesquita construïda el 1719 per Shuja al-Din, governador d'Orissa per compte del nabab Murshid Quli Jafar Khan, i que posseeix les terres de la rodalia.

## Referències

* Imperial Gazetteer of India
# Serrat (Sant Joan de Vinyafrescal)

El Serrat, així, sense complement del nom, és un serrat del Pallars Jussà, a cavall dels municipis de Conca de Dalt, antigament del de Toralla i Serradell, a l'àmbit del poble de Torallola, i de la Pobla de Segur, en territori del poble de Sant Joan de Vinyafrescal).
Està situat al sud-est de Torallola, i al sud-oest de Sant Joan de Vinyafrescal, a l'extrem sud-oriental del terme de Conca de Dalt, en el seu enclavament de Toralla i Serradell. A l'esquerra del barranc del Solà. És al nord del Solà d'Hortell i al sud-est de les Tallades de Torallola i a ponent de Cumons.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
Viccionari
# Encapsulat SOIC

Un circuit integrat amb encapsulat SOIC (acrònim anglès de Small Outline Integrated Circuit) és un encapsulat de circuit integrat (IC) muntat a la superfície que ocupa una àrea aproximadament un 30-50% menys que un encapsulat equivalent en línia dual (DIP), amb un gruix típic és un 70% menys. En general, estan disponibles en les mateixes pins que els seus IC DIP homòlegs. La convenció per anomenar el paquet és SOIC o SO seguit del nombre de pins. Per exemple, un 4011 de 14 pins s'allotjaria en un encapsulat SOIC-14 o SO-14.
Estàndards JEDEC i JEITA/EIAJ:
L'encapsulat SOIC es refereix realment als estàndards d'embalatge IC d'almenys dues organitzacions diferents:
* JEDEC:
** MS-012 ALA DE GAVITA PLÀSTIC DUAL CONTORN PETIT, PAQUET DE PAS DE 1,27 MM, AMPLADA DEL COS DE 3,9 MM.
** MS-013 PERFIL MOLT GRUIX, FAMÍLIA DE CONTORN PETIT DE PLÀSTIC, PAS 1,27 MM, AMPLADA DEL COS 7,50 MM.
* JEITA (abans EIAJ, terme que alguns venedors encara utilitzen):
** Paquets de dispositius semiconductors . (EIAJ Tipus II té una amplada corporal de 5,3 mm i una mica més gruixut i més llarg que el JEDEC MS-012).
La imatge següent mostra la forma general d'un paquet estret SOIC, amb dimensions principals. Els valors d'aquestes dimensions (en mil·límetres) per als SOIC comuns es mostren a la taula.
| C | Espai lliure entre el cos de l'IC i la PCB |
| H | Alçada total |
| T | Gruix del plom del pin |
| L | Longitud total de l'encapsulat |
| L$_W$ | Amplada del pin |
| L$_L$ | Longitud del pin |
| P | Distància entre pins |
| W$_B$ | Amplada del cos de l'IC |
| W$_L$ | Amplada de pin a pin |
| O | Volant final |

## Referències

* ↑ «SOIC - Small Outline Integrated Circuit» (en anglès). https://eesemi.com.+[Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ Zhao, Hommer. «Small Outline Integrated Circuit-How To Choose» (en anglès). https://www.wellpcb.com,+05-06-2018.+[Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ «Small Outline IC Package Drawing» (en anglès). http://www.interfacebus.com.+[Consulta: 14 novembre 2022].
# Beluša

Beluša és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1330.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ Beluša, Obec. «Obec Beluša» (en eslovac). [Consulta: 22 desembre 2021].
# Can Grasses (Ripollet)

Can Grasses és una masia a tocar del riu Ripoll afrontant a l'altra riba amb el Baricentro de Ripollet (al Vallès Occidental).

## Arquitectura

És una masia formada per planta baixa, pis i golfes, amb coberta de teula a dues aigües amb carener perpendicular a la façana, a dos nivells (més elevat el de la part de llevant, ja que les golfes només ocupen aquesta banda de l'edifici). La façana principal és asimètrica, amb diverses obertures allindades o d'arc de mig punt. Al cos central hi ha a la planta baixa, la porta d'accés d'arc de mig punt, amb finestra balconera allindanada al primer pis i quatre obertures d'arc de mig punt a les golfes. Adossada al mur de tancament hi ha l'antiga capella, d'una nau amb teulada a dues aigües.

## Història

El primer propietari conegut de Can Grasses és Ermenegildo Grasses, com testimonia un document de 1667, on queda constància de la consagració de la capella de la masia, a llaor de la Puríssima Concepció de la Mare de Déu.
La família Grasses, de la que desconeixem la procedència, van vendre finalment l'immoble i tota la finca agrícola el 1838 a la família Pons. La família Ginesta, descendents directes dels Pons, i que en són els actuals propietaris, van deixar la casa de Barcelona per passar a residir permanentment a la masia el 1974.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Grasses». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Gyula Kellner

Gyula Kellner (Budapest, 1 d'abril de 1871 - Szolnok, 28 de juliol de 1940) fou un atleta hongarès que va prendre part en els Jocs Olímpics d'Atenes de 1896.
Kellner fou un dels 17 atletes que va prendre part en la cursa de la marató. Acabà la cursa en quarta posició, però quan el tercer acabà, Spiridon Belokas, s'adonaren que una part del recorregut l'haviat fet en carro, per la qual cosa fou desqualificat i Kellner fou premiat amb la tercera posició. El seu temps fou de 3h 06' 35".

## Referències

* «Gyula Kellner» (en anglès). sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2016-12-04. [Consulta: 27 agost 2012].