# El testament d'Orfeu

El testament d'Orfeu (títol original en francès: Le Testament d'Orphée) és un pel·lícula francesa dirigida per Jean Cocteau el 1959 i estrenada el 1960. Ha estat doblada al català.

## Argument

Mort i resurrecció del poeta. Colpit per una bala, el poeta Jean Cocteau viatja a un altre temps. Vida i mort, present i futur, monstres i imaginació, angoixes i fantasmes, és el testament del poeta cineasta, la seva biografia sense cap preocupació de cronologia. Jean Cocteau hi té el paper principal.

## Repartiment

* Jean Cocteau: el poeta Jean Cocteau/Orfeu
* Jean Marais: Edip
* Maria Casarès: la príncessa
* François Périer: Heurtebise
* Édouard Dermit: Cegest
* i per ordre alfabètic:
** Françoise Arnoul
** Claudine Auger: Minerva
** Charles Aznavour: el curiós
** Brigitte Bardot: ella mateixa
** Lucia Bosè: una amiga d'Orfeu
** Yul Brynner: l'uixer dels inferns
** Françoise Christophe: la infermera
** Gérard Chatelain: l'enamorat
** Nicole Courcel: la mare maldestra
** Henri Crémieux: el professor
** Luis Miguel Dominguín: un amic d'Orfeu
** Guy Dute; un home-gos
** Daniel Gélin: l'intern
** Philippe Juzan: un home-cavall
** Jean-Pierre Léaud: Dargelos, l'escolar
** Michèle Lemoigne: l'enamorada
** Serge Lifar: un amic d'Orfeu
** Daniel Moosmann: un home-cavall
** Brigitte Morisan: Antigona
** Pablo Picasso: un amic d'Orfeu
** Françoise Sagan: una amiga d'Orfeu
** Alice Sapritch: la reina de les gitanes
** Henri Torrès: el locutor
** Annette Vadim/Roger Vadim: amics d'Orfeu
** Francine Weisweiller: la senyora que s'ha equivocat d'època

## Banda sonora

Músiques addicionals: Christoph Willibald Gluck, Georg Friedrich Haendel, Johann Sebastian Bach (BWV 1067, Menuet i Badinerie), Richard Wagner.

## Producció
### Rodatge

* Període preses: 1959, setembre a novembre
* Interiors: Estudis de la Victorine (Alps Marítims), Estudis Francoeur (París)
* Exteriors:
** Alps Marítims: Saint-Jean-Cap-Ferrat (Algunes escenes tenen per decorat villa Santo Sospir on els murs són pintats al fresc per Jean Cocteau), Villefranche-sur-Mer (es veu la façana de la capella Saint-Pierre de Villefranche-sur-Mer decorada per Cocteau).
** Bouches-du-Rhône: Les Baux-de-Provence rodatge facilitat gràcies a François Truffaut, sobretot per a les escenes als indrets del Vall d'Infern i de les carreres).
* Jean Cocteau va acceptar que un equip radiofònic, dirigit per Roger Pillaudin, segueixi el rodatge de la pel·lícula.

## Acollida

| « | Aquesta pel·lícula és bonica perquè és la pel·lícula d'un home que sap que morirà i que no arriba a prendre's la mort seriosament. (Cahiers du cinéma) | » |

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1961: BAFTA a la millor pel·lícula per Jean Cocteau

## Referències

* ↑ «El testament d'Orfeu». esadir.cat.
* ↑ «Le testament d'orphée». The New York Times.
* ↑ Casats en l'època del rodatge, una o l'altre són als crèdits segons diferents bases de dades cinematogràfiques: Annette Vadim per l'imdb, Roger Vadim per la BiFi, i tots dos per The TCM Movie Database Estats Units (TCM menciona Roger Vadim i « Annette Strøyberg »). Com indica Jean Cocteau en l'epíleg de la pel·lícula, cada espectador haurà pogut reconèixer diverses celebritats entre les aparicions dels «amics d'Orfeu».
* ↑ Propietat de Francine Weisweiller.