OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Maria Ginès i Pous

Josep Maria Ginès i Pous (Girona, 1918 - 16 de gener de 2007) fou un empresari català, cap de l'empresa Industrial Ginés SA (IGSA), distribuïdora de materials elèctrics i de calefacció i president de la Cambra de Comerç, Indústria i Navegació de Girona del 1977 al 1991.

## Biografia

Era fill d'un operari electricista i es va incorporar l'empresa familiar IGSA el 1931, però la seva carrera empresarial es va veure truncada per la guerra civil espanyola, que el va obligar a travessar la frontera juntament amb el seu cosí, l'escriptor Josep Maria Gironella. En 1939 va tornar a Girona com a redactor del diari Los Pirineos, del qual al cap de poc es va convertir en redactor en cap.
Es va incorporar al consell executiu de la Cambra de Comerç de Girona el 1968 com a president de la comissió d'expansió. El 1976 fou nomenat vicepresident i el 1977 president fins a 1991. Durant els seus anys de president va col·laborar amb el Certamen Agrícola i Comercial de Girona, amb l'Escola Universitària d'Enginyeria Tècnica, amb el Col·legi Universitari de Girona, amb la UNED i amb el Polígon Industrial de Celrà. També ha estat president de la Comissió de Comerç Interior del Consell de Càmeres de Catalunya (1979-1991), president de la Patronal de l'Escola Politècnica Superior (1991-1996) i president de la Comissió Universitat-Empresa del Consell Econòmic de la Universitat de Girona (1992-1996).
Entre altres condecoracions, ha rebut la Medalla al Mèrit de les Càmeres, la Comanda de l'Orde del Mèrit Civil, la Medalla de la Universitat de Girona i la Creu de Sant Jordi de 1991.

## Obres

* Cartes a l'home i a l'empresari: (cent apel·lacions axiològiques i culturals) (1997)
* Ministral i la revista "Vida Católica" a Revista de Girona, 1999

## Referències

* ↑ Mor l'expresident de la Cambra de Comerç de Girona Josep Maria Ginés a Vilaweb, 17 de gener de 2007

## Enllaços externs

* Les Cambres de Comerç del Baix Empordà per Albert Juanola i Boera
# Júpiter LXIV

Júpiter LXIV (designació provisional S/2017 J 3) és un satèl·lit natural de Júpiter. Fou descobert per Scott S. Sheppard i el seu equip el 2017, i el seu descobriment fou anunciat el 17 de juliol de 2018 mitjançant la Minor Planet Electronic Circular del Minor Planet Center. Té aproximadament 2 quilòmetres de diàmetre i orbita el planeta a un semieix major d'uns 20.694.000 quilòmetres amb una inclinació d'uns 147,9°. Pertany al grup d'Ananké.

## Referències

* ↑ «MPEC 2018-O11 : S/2017 J 3». Unió Astronòmica Internacional.
* ↑ http://home.dtm.ciw.edu/users/sheppard/satellites/jupsatdata.html Arxivat 2015-03-18 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Satèl·lits de Júpiter
# Júpiter LXVI

Júpiter LXVI (designació provisional S/2017 J 5) és un satèl·lit natural de Júpiter. Fou descobert per Scott S. Sheppard i el seu equip el 2017, i el seu descobriment fou anunciat el 17 de juliol de 2018 mitjançant la Minor Planet Electronic Circular del Minor Planet Center. Té aproximadament 2 quilòmetres de diàmetre i orbita el planeta a un semieix major d'uns 23.232.000 quilòmetres amb una inclinació d'uns 164,3°. Pertany al grup de Carme.

## Referències

* ↑ «MPEC 2018-O13 : S/2017 J 5». Unió Astronòmica Internacional.
* ↑ http://home.dtm.ciw.edu/users/sheppard/satellites/jupsatdata.html Arxivat 2015-03-18 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Satèl·lits de Júpiter
# Júpiter LVI

Júpiter LVI (designació provisional S/2011 J 2) és el 66è satèl·lit natural confirmat de Júpiter. Fou descobert per Scott Sheppard l'any 2011.

## Dades orbitals

S/2011 J 2 orbita al voltant de Júpiter amb un semieix major d'aproximadament el 23,27 milions de quilòmetres en aproximadament 725,06 dies. El satèl·lit té una excentricitat de 0,3867. L'òrbita és retrògrada amb una inclinació orbital d'uns 152 °, és a dir, la lluna es mou en direcció oposada a la rotació del planeta Júpiter.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://nssdc.gsfc.nasa.gov/planetary/factsheet/joviansatfact.html.
* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ MPEC 2012-B97 : S/2011 J 1 AND S/2011 J 2 2012 Jan. 29 (anglès)
* ↑ Jupiter's Known Satellites(anglès)
# Katharina Naschenweng

Katharina Naschenweng (Àustria, 16 de desembre de 1997) és una futbolista austríaca que juga com a defensa al Hoffenheim 1899 a la Frauen Bundesliga.
Naschenweng va formar part de la selecció austríaca sub-17 que va competir al Campionat femení sub-17 de la UEFA de 2014 a Anglaterra. També va formar part de la selecció austríaca sub-19 que va representar Àustria al Campionat femení sub-19 de la UEFA de 2016 a Eslovàquia. El 2017, Naschenweng va formar part de la selecció de 23 dones que va representar Àustria i va arribar a les semifinals de l'Eurocopa Femenina de la UEFA.

## Referències

* ↑ «ÖSTERREICH SIEGT ZUM EURO-AUFTAKT!». Austrian Football Association (ÖFB). [Consulta: 24 December 2017].
# Katharina Schiechtl

Katharina Schiechtl (Zams, 27 de febrer de 1993) és una futbolista austríaca que juga com a defensora del SV Werder Bremen.
Tota la seua trajectòria professional l'ha disputada al Werder Bremen.

## Referències

* ↑ «Austria – K. Schiechtl – Profile with news, career statistics and history – Soccerway». Soccerway.
* ↑ admin. «Katharina Schiechtl and Ricarda Walkling extend with Werder Bremen - Footbalada» (en anglès americà), 07-06-2021. [Consulta: 4 juliol 2022].
# Jürgen Barth (pilot)

Jürgen Barth, nascut el 10 de desembre de 1947 a Thum, Saxònia, és un enginyer i antic pilot alemany. Guanyador de les 24 hores de Le Mans el 1977, és fill del pilot de Fórmula 1 Edgar Barth .
# Kaarlo Castrén

Kaarlo Castrén (Turtola, 28 de febrer de 1860 - Hèlsinki, 19 de novembre de 1938) era un advocat i polític finlandès. Pertanyia al Partit Progressista (Kansallinen Edistyspuolue). Castrén va ser primer ministre de Finlàndia des d'abril de 1919 fins a agost de 1919. Abans de ser primer ministre havia estat ministre d'hisenda, de 1918 a 1919.
# Kaaper

Kaaper o Ka’aper, conegut també com l'alcalde del poble, és una escultura en fusta del noble egipci Ka-aper, que va ser tallada en època de l'Imperi Antic d'Egipte, a la fi de la IV dinastia o principis de la V dinastia.

## Troballa i història

L'estàtua va ser trobada l'any 1860, durant les excavacions dutes a terme per Auguste Mariette - (1821-1881), egiptòleg francès nascut l'11 de febrer de 1821 a Boulogne-sud-Mer, a la mastaba de Ka-aper, (36 o "Saqqara C8"), situada al nord de Saqqara, necròpoli principal de la ciutat de Memfis, en la ribera occidental del Nil, situada a uns trenta quilòmetres del Caire i a 17 de la ciutat de Guiza. Està al nord de la Piràmide esglaonada de Djoser (Djoser).
Durant l'excavació, els excavadors egipcis van desenterrar l'estàtua i, aparentment impressionats pel seu excepcional realisme, el van anomenar Cheik-El-Beled (àrab que significa «l'alcalde del poble») probablement a causa d'una certa semblança entre l'estàtua i el seu cap local.

## Figura històrica

L'estàtua representa a Kaaper, un noble egipci que va ser "Cap dels sacerdots lectors" i governador del Baix Egipte, sacerdot i escriba que va viure entre la IV Dinastia i principis de la V Dinastia (al voltant de l'any 2500 a. C.). A pesar que el seu rang no era dels superiors en la societat egípcia, és molt conegut gràcies a aquesta estàtua de fusta.
Se sap poc de la vida de Kaaper; els seus títols van ser sacerdot lector (Kher-heb) i escriba de l'exèrcit del rei, aquest últim possiblement relacionat amb algunes campanyes militars a Palestina.

## Conservació

* La figura s'exhibeix de forma permanent al Museu Egipci del Caire, CG 34.

## Característiques

* Estil: Art egipci.
* Material: fusta de sicòmor, coure, alabastre, cristall de roca i obsidiana.
* Altura: 112 centímetres.
Representa al corpulent Kaaper mentre camina amb un bàcul. El rostre de l'estàtua, rodó, calmat, és gairebé realista gràcies als ulls, que es van fer usant quars i petites plaques de coure; sovint se cita com a exemple del notable nivell d'habilitat artística aconseguit a la fi de la IV dinastia.
De la mateixa mastaba també procedeix una estàtua de fusta d'una dona, habitualment considerada com l'esposa de Kaaper (CG 33).

## Referències

* 1 2 3 4 5 Kaaper}. Wiley-Blackwell. ISBN 978 1 4051 5598 4.
* 1 2 3 4 . Routledge. ISBN 0-203-44328-4.
* Pàgina sobre Cheik-El-Beled a egiptologia.com Arxivat 2009-11-26 a Wayback Machine.
* Pàgina d'arqueogipto.com

## Bibliografia addicional

* Vandersleyen, Claude I. La Date du Cheikh el-Beled. 69, 1983, p. 61-65.
# João Ferreira

João Ferreira, conegut com a Bigode (bigoti en portuguès), (Belo Horizonte, 4 d'abril de 1922 - Belo Horizonte, 31 de juliol de 2003) fou un futbolista brasiler de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Va començar la seva carrera al club Atlético Mineiro, de Belo Horizonte. Guanyà dos cops el Campionat Mineiro, el 1941 i el 1942. El 1943 fitxà pel Fluminense de Rio de Janeiro, on guanyà el Campionat carioca l'any 1946. El 1950 ingressà al Flamengo, on jugà dues temporades, retornant el 1952 al Fluminense, on es retirà el 1956.
També jugà amb la selecció brasilera un total d'11 partits, entre 1949 i 1950. Guanyà la Copa Amèrica el 1949. També participà en el Mundial de 1950.

## Referències

* ↑ «Retrospectiva 2003» (en portuguès). IstoÉ, 24-12-2003. Arxivat de l'original el 30 de novembre 2004. [Consulta: 9 juliol 2008].
* 1 2 3 4 5 6 7 Enciclopédia do Futebol Brasileiro Lance Volume 1. Rio de Janeiro: Aretê Editorial S/A, 2001, p. 36. ISBN 85-88651-01-7.
* ↑ Bigode Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Todos os brasileiros - 1950» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Kepler-127c

Kepler-127c és un planeta extrasolar que forma part d'un sistema planetari format per almenys tres planetes. Orbita l'estrella denominada Kepler-127. Va ser descobert l'any 2014 per la sonda Kepler per mitjà de trànsit astronòmic.

## Referències

* 1 2 Douglas A. Caldwell «Validation of Kepler's multiple planet candidates. III. Light curve analysis and announcement of hundreds of new multi-planet systems» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 04-03-2014, pàg. 45. DOI: 10.1088/0004-637X/784/1/45.
* ↑ Douglas A. Caldwell «Validation of Kepler's multiple planet candidates. III. Light curve analysis and announcement of hundreds of new multi-planet systems» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 04-03-2014, pàg. 45. DOI: 10.1088/0004-637X/784/1/45.
* ↑ «Eccentricity from transit photometry: small planets in Kepler multi-planet systems have low eccentricities» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 27-07-2015, pàg. 126. DOI: 10.1088/0004-637X/808/2/126.
* ↑ «Transit Timing Variations and linear ephemerides of confirmed Kepler transiting exoplanets». Research in Astronomy and Astrophysics, 3, 2019, pàg. 041. DOI: 10.1088/1674-4527/19/3/41.
* ↑ Jennifer van Saders «Revised Radii of Kepler Stars and Planets Using Gaia Data Release 2» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 16-10-2018, pàg. 99. DOI: 10.3847/1538-4357/AADA83.
* ↑ Mia S. Lundkvist «Fundamental properties of Kepler planet-candidate host stars using asteroseismology» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 04-04-2013, pàg. 127. DOI: 10.1088/0004-637X/767/2/127.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 4 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet Kepler-127 c» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 15 desembre 2020].
* ↑ «The planetary system Kepler-127 hosts at least 3 planets.» (en anglès). Open Exoplanet Catalogue. [Consulta: 19 desembre 2020].
# Ken De Dycker

Ken De Dycker (Lubbeek, 20 de juny de 1984), escrit sovint Ken de Dijcker, és un ex-pilot de motocròs flamenc que destacà en competició internacional durant les dècades del 2000 i 2010, etapa durant la qual fou dues vegades tercer al campionat del món de motocròs. De Dycker va aconseguir 5 victòries en Grans Premis, 2 Campionats de Bèlgica i un de Luxemburg, Alemanya i Gran Bretanya, a més d'haver integrat la selecció belga que va guanyar el Motocross des Nations el 2013. Anomenat familiarment Keeno, va anunciar la seva retirada a finals de la temporada del 2017.

## Palmarès al mundial de motocròs

Font:
| Any | Motocicleta | MX1 |
| 2004 | KTM | 9è |
| 2005 | Honda | 9è |
| 2006 | Honda | 4t |
| 2007 | Honda | 5è |
| 2008 | Suzuki | 3r |
| 2009 | Suzuki | 4t |
| 2010 | Yamaha | 8è |
| 2011 | Honda | 11è |
| 2012 | KTM | 5è |
| 2013 | KTM | 3r |
| | | MXGP |
| 2014 | KTM | 20è |
| 2015 | KTM | 17è |
| 2016 | ? | - |
| 2017 | Suzuki | 22è |
| 2018 | Suzuki | 22è |

## Referències

* ↑ «Ken De Dycker» (PDF) (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ «Ken De Dycker race results» (en anglès). mxgpresults.com. [Consulta: 15 gener 2019].
* ↑ «Ken De Dycker career profile» (en anglès). bestsports.com. [Consulta: 29 juliol 2020].
* ↑ «Ken de Dycker Retires» (en anglès). dirtbikerider.com, 12-09-2017. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ «Ken De Dycker Announces Retirement» (en anglès). racerxonline.com, 13-09-2017. [Consulta: 15 gener 2019].
* ↑ «Palmares du Mondial Mx 1» (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 6 gener 2020].

## Enllaços externs

* Entrevista a Ken De Dycker a crossprensa.com el 26/11/2017 (castellà)
# Ken Doherty (atleta)

Ken Doherty (Detroit, 16 de maig de 1905 - Lancaster, 19 d'abril de 1996) fou un atleta estatunidenc, especialista en el decatló, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930. Posteriorment exercí d'entrenador i organitzà i dirigí la Penn Relays.
Mentre estudiava a la Universitat de Michigan va guanyar el campionat estatunidenc de decatló el 1928 i el 1929. El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu d'Amsterdam, on guanyà la medalla d'or en la prova del decatló del programa d'atletisme. El 1929 va establir un nou rècord del món de decatló.
Una vegada retirat va exercir com a entrenador d'atletisme a la Universitat Princeton (1929-1930), la Universitat de Michigan (1930-1948) i la Universitat de Pennsilvània (1948-1957). També va dirigir els Penn Relays, la competició d'atletisme més antiga i amb més participants dels Estats Units, entre 1956 i 1969; així com la primera trobada atlètica entre els Estats Units i la Unió Soviètica el 1959. També va publicar nombrosos articles i diversos llibres sobre entrenament d'atletisme. El seu Track & Field Omnibook va ser considerat com "la bíblia de l'entrenador de pista" des dels anys setanta fins als noranta.
Ha estat inclòs en almenys sis salons de la fama esportiva, incloent-hi el National Track and Field Hall of Fame i els de les Universitats de Pennsilvània i de Michigan.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Ken Doherty». [Consulta: 4 octubre 2024].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 4 octubre 2024].
* ↑ IAAF World Athletics Championships. Doha 2019. Statistics Handbook. Doha: IAAF, 2019, p. 694 [Consulta: 4 octubre 2024].
* ↑ «J. Kenneth Doherty: 1977 WSU Athletic Hall of Fame Inductee Bio». Wayne State University Athletics.
* 1 2 3 4 Frank Litsyk «Ken Doherty, 90, Longtime Penn Relays Director». The New York Times, 21-04-1996.
* ↑ «Ken Doherty Accepts Post As Penn Coach». Pottstown Mercury, 28-04-1948.
* 1 2 Chuck Rist «Doherty: From Shrine Selector to Inductee». Charleston Daily Mail, 09-06-1976.
* ↑ «Ken Doherty». U.S. Track & Field and Cross Country Coaches Association.
* ↑ «University of Michigan Men's Track Hall of Fame». mgoblue.com. Arxivat de l'original el 2011-06-17. [Consulta: 24 gener 2009].
# Kane (Pennsilvània)

Kane és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 4.126 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kane tenia 4.126 habitants, 1.766 habitatges, i 1.091 famílies. La densitat de població era de 1.021,2 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 1.766 habitatges en un 28,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,9% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 38,2% no eren unitats familiars. En el 34,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 20,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.460 $ i la renda mediana per família de 38.672 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.318 $ mentre que les dones 20.907 $. La renda per capita de la població era de 16.167 $. Entorn de l'11,1% de les famílies i el 13,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kane». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kane». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Juli Saturní

Juli Saturni o Saturní II (en llatí Julius Saturninus) va ser un usurpador del tron imperial romà.
Era nadiu de la Gàl·lia i la seva biografia va ser escrita per Flavi Vopisc que diu que es va destacar en els afers militars a la Gàl·lia, Hispània i Àfrica. Aurelià el va nomenar comandant de la frontera oriental amb ordres expresses de no visitar mai la província romana d'Egipte, perquè era una província turbulenta on un general ambiciós podia provocar conflictes. Aquesta decisió era força assenyada, ja que més tard, durant el regnat de Marc Aureli Probe, del que Saturní era amic, va ser nomenat governador de la província romana de Síria al voltant de l'any 279. Va sortir de Síria i soldats indisciplinats i el poble d'Alexandria el van proclamar august. La proclamació es va fer contra la seva voluntat i va retornar a Síria, però sembla que no va poder evitar ser sospitós i així finalment va acceptar la porpra imperial a Palestina. Però poc després va morir a mans dels soldats de Probe, encara que aquest volia evitar la seva mort.

## Referències

* ↑ Adkins, Lesley. «Saturninus, Sextus Julius». A: Handbook to Life in Ancient Rome. Nova York: Facts on File, 2005, p. 384-386. ISBN 9780816050260.
* ↑ Vagi, David A. Coinage and History of the Roman Empire. Londres: Rouledge, 2016, p. 375. ISBN 9781135971250.
# Kappa Pegasi

Kappa Pegasi és un sistema estel·lar triple, visualment són separables dos: Kappa Pegasi A i Kappa Pegasi B, ambdós estan separats per una distància mitjana angular de 0,235 segons d'arc i un angle de posició de 308º30', descobert per Sherburne W. Burnham en 1880. Ambdós estels orbiten cada 11,6 anys amb un semieix major de 0,4 segons d'arc.
La magnitud aparent i conjunta del sistema és de + 4,13, i és en termes absoluts, la més brillant d'ambdós, Kappa Pegasi B.
Kappa Pegasi B és al seu torn un sistema binari espectroscòpic, denominats Kappa Pegasi Ba i Bb respectivament i es orbiten entre si en sis dies.
Hi ha un quart component conegut com a Kappa Pegasi C, però que no forma part del sistema físic en si, sinó que és la seva posició, obeeix a una qüestió òptica.
Tradicionalment, en l'astronomia xinesa rep el nom de Jih, que és el nom que també rep el Sol i que comparteix amb l'estel λ Librae pel seu color groguenc.
Jih (Kappa Pegasi B) és un estel subgegant groc de classe espectral F5 IV, és com el nostre Sol, la resta d'estels del sistema, són de classes espectrals posteriors (ataronjades).

## Referències

* ↑ «MK classifications of spectroscopic binaries». The Astrophysical Journal Supplement Series, 1, 23-12-2008, pàg. 117–118. DOI: 10.1088/0067-0049/180/1/117.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 01-03-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ Martin Asplund «New constraints on the chemical evolution of the solar neighbourhood and Galactic disc(s)» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 26-05-2011, pàg. A138. DOI: 10.1051/0004-6361/201016276.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ «Ca II HK emission in rapidly rotating stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 01-01-2009, pàg. 1099–1107. DOI: 10.1051/0004-6361:200810377.
* ↑ Dimitri Pourbaix «SB9: The ninth catalogue of spectroscopic binary orbits» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 01-09-2004, pàg. 727–732. DOI: 10.1051/0004-6361:20041213.
* 1 2 «Lithium depletion and rotation in main-sequence stars» (en anglès). Astrophysical Journal, 01-05-1990, pàg. 310–332. DOI: 10.1086/168691.
* ↑ Muterspaugh, Matthew W. et al. «PHASES Differential Astrometry and Iodine Cell Radial Velocities of the κ Pegasi Triple Star System». The Astrophysical Journal, 636, 01-01-2006. arXiv: astro-ph/0509406. Bibcode: 2006ApJ...636.1020M. DOI: 10.1086/498209 [Consulta: 4 febrer 2019].
* ↑ Allen, Richard Hinckley. Star Names and Their Meanings (en anglès). Nova York: Kessinger, 2003. ISBN 978-0-7661-4028-8.

## Bibliografia

* Allen, Richard Hinckley. Star Names and Their Meanings (en anglès). Nova York: Kessinger, 2003. ISBN 978-0-7661-4028-8.
# Kappa Ceti

«Kappa Ceti» té aquests significats:
* Kappa¹ Ceti (κ¹ Cet / 96 Ceti / HD 20630 / HR 996) és un estel a la constel·lació de la Balena, Cetus, de magnitud aparent +4,83.
* Kappa² Ceti (κ² Cet / 97 Ceti / HD 20791 / HR 1007) és un estel a la constel·lació de la Balena, Cetus, de magnitud aparent +5,69.
# Karankawa

El karankawa va ser una llengua ameríndia del Sud-est dels Estats Units, actualment extinta i parlada en el passat pels karankawes.
El significat del terme karankawa no es coneix, es creu que té podria significar alguna cosa com a 'criadors-de-gossos', hipòtesi versemblant, ja que se sap que els karankawes posseïen cànids. Eren un poble nòmada, que migrava entre terra ferma i les illes.

## Classificació

Només es coneixen alguns centenars de paraules del karankawa. A partir d'aquestes llistes s'ha conjecturat que podria estar emparentat amb el coahuiltec, encara que es coneix tan poc de les llengües d'aquesta regió (Texas, Coahuila, Nuevo León i Tamaulipas).

## Descripció lingüística

Només es coneixen unes poques paraules del karankawa recollides per diversos autors des del segle xvii al XIX quan la llengua es va extingir. La primera llista de 29 paraules del "Calmcoche" al nord i nord-est de la Badia de Matagorda (baie St. Bernard o baie St. Louis) recollides pels germans Pierre Talon i Jean-Baptiste Talon que van viure entre els clamcoches entre 1687-1689. Tenim unes 106 paraules més o menys de l'àrea sud-est, potser prop de la badia d'Arkansas (baie Saint-Joseph), recollits per Jean Béranger en 1720. La resta dels vocabularis publicats van ser recollits per Albert Samuel Gatschet de persones que recordaven algunes paraules, quan ja no quedaven parlants natius de la llengua. Gatschet va compilar 6 paraules de Salli Washington i 17 paraules d'Old Simon, tots dos indígenes tonkawes d'avançada edat, en 1884. A més va recopilar prop de 136 entrades més (cada entrada era una paraula de vegades amb una o més frases il·lustratives) en 1888 d'Alice Williams Oliver. El pare d'Alice Oliver s'havia assentat en la costa nord de la badia de Matagorda en 1836 i havia après la llengua dels indis que vivien prop de la seva casa quan tenia entre 10 i 20 anys; encara que ella mateixa va escriure entre cinc-centes i sis-centes paraules havia perdut aquest vocabulari, però en 1871 encara va ser capaç de recordar 134 paraules. El millor vocabulari recopilat sobre el karankawa procedeix d'Allice W. Oliver, que va morir tres mesos més tard d'entrevistar-se amb Gatschet.

## Bibliografia

* Herbert Landar (1968): "The Karankawa Invasion of Texas", International Journal of American Linguistics, Vol. 34, No. 4 (Oct., 1968), pp. 242-258.
* Grant, Anthony P. 1994. "Karankawa linguistic Materials" Arxivat 2007-06-10 a Wayback Machine. Kansas Working Papers in Linguistics, vol. 19.

## Enllaços externs

* Karankawa al web del SIL