OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Montserrat Corominas Vila

Montserrat Corominas Vila (Sabadell, 1929 - Val Gardena, Itàlia, 1995) fou una esquiadora catalana.
Montserrat Corominas és coneguda per la seva important carrera esportiva d'esquiadora. Ja casada i amb una filla, va esdevenir campiona d'Espanya d'eslàlom, eslàlom gegant i combinada l'any 1959, amb 30 anys. El mateix any va quedar primera del Derby Internacional de la Molina d'eslàlom i combinada. Va ser campiona de Catalunya diversos anys en les modalitats d'eslàlom i eslàlom gegant. Esportista de mena, i amb unes grans ganes de participar en diferents esports, també va guanyar la Marxa Beret d'esquí de fons en la distància de vuit quilòmetres el 1978. A més a més, va practicar de forma regular el tennis, el trial i l'esquí nàutic, modalitats amb què va participar en campionats de Catalunya i d'Espanya.
A la meitat dels anys 60 va entrar al Club l'Esquí Vall d'Aran com a sòcia i ràpidament n'esdevingué vicepresidenta. En aquest club va destacar com a promotora de l'esquí infantil i ben aviat es va incorporar al comitè Infantil d'esquí alpí de la Federació Espanyola d'Esports d'Hivern. Mentrestant va seguir el Curs de Delegat Tècnic, en el seu cas de Delegada Tècnica, ja que va formar part de la primera promoció en què participaren dones. Amb aquest títol va exercir com a tal en diferents ocasions per tota la geografia espanyola, i hi ha un campionat infantil de Baqueira Beret que porta el seu nom.
Cal destacar la important participació que va tenir en les competicions de veteranes organitzades per la Federació Internacional d'Esquí. Entre d'altres, va guanyar 9 vegades la Copa del Món i 8 vegades el Criterium Mundial. Va morir a Val Grardena Itàlia el 1995.

## Referències

* 1 2 3 4 «Montserrat Corominas Vila». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
# Municipis del Cantó d'Appenzell Ausser-Rhoden

Els Municipis del Cantó d'Appenzell Ausser-Rhoden (Suïssa) són 20 i no estan agrupats en cap districte.

## Municipis

| Nom | Núm. OFS | Població (2007) | Superfície (km²) | Densitat (hab./km²) |
| Bühler | 3021 | 1644 | 5.61 | 293.05 |
| Gais | 3022 | 2826 | 21.23 | 133.11 |
| Grub | 3031 | 1001 | 4.22 | 237.11 |
| Heiden | 3032 | 4029 | 7.47 | 539.36 |
| Herisau | 3001 | 15205 | 25.11 | 603.37 |
| Hundwil | 3002 | 987 | 23.96 | 41.19 |
| Lutzenberg | 3033 | 1213 | 2.26 | 536.73 |
| Rehetobel | 3034 | 1685 | 6.72 | 250.74 |
| Reute | 3035 | 677 | 4.99 | 135.67 |
| Schönengrund | 3003 | 457 | 5.21 | 87.72 |
| Schwellbrunn | 3004 | 1426 | 17.31 | 81.95 |
| Speicher | 3023 | 3927 | 8.17 | 480.66 |
| Stein | 3005 | 1323 | 9.37 | 141.11 |
| Teufen | 3024 | 5693 | 15.24 | 373.56 |
| Trogen | 3025 | 1790 | 10.02 | 178.64 |
| Urnäsch | 3006 | 2243 | 48.31 | 46.43 |
| Wald | 3036 | 860 | 6.82 | 126.01 |
| Waldstatt | 3007 | 1737 | 6.74 | 257.72 |
| Walzenhausen | 3037 | 2058 | 6.97 | 295.27 |
| Wolfhalden | 3038 | 1728 | 6.95 | 248.63 |
| Total | | 52.509 | 242,86 | 216,21 |
# Múscul zigomàtic menor

El múscul zigomàtic menor (musculus zygomaticus minor) és un múscul de la cara, un dels dos músculs zigomàtics; l'altre és el zigomàtic major. Es troba a la galta; és petit i en forma de cinta.
En el seu origen, s'insereix en la part inferior de la cara externa del pòmul, a la cara malar del pòmul. l'altra extrem s'insereix a la pell del llavi superior.
És innervat per la branca bucal del nervi facial. La seva acció és la d'elevar i abduir la part mitjana del llavi superior.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 20 gener 2014].
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Enllaços externs

* LUC zmn
* PTCentral Arxivat 2005-08-04 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Múscul zigomàtic major
* Os zigomàtic
# Montserrado

Montserrado és un comtat de Libèria, situat a la part nord-occidental del país. La capital és Monròvia, que al seu torn és la capital de Libèria.

## Demografia

Montserrado és el comtat més petit quant a grandària, posseeix 1.909 quilòmetres quadrats (737 milles quadrades), però alberga a la massa més gran de població, té 1.144.806 persones, aproximadament el 33% de la població total de Libèria, en trobar-se en ell la ciutat de Bensonville.
La densitat demogràfica és de 599,7 habitants per quilòmetre quadrat, la més alta de Libèria. El comtat tenia 491.078 habitants en el Cens de 1984. Els homes superen en nombre a les dones al comtat amb 585.833 homes i 558.973 dones. Els catòlics componen un 68,2% de la població, amb musulmans que sumen el 31,8%. Els 16 grups principals tribals de tota Libèria es troben en aquest comtat. Els grups de parla kpelle representen el 52% de la població mentre que els parlants de l'idioma bassa comprenen el 21%, seguit de lormas amb el 6%, kru amb el 4%, i tots els altres amb el 3% o menys cadascun.

## Vegeu també

* Bensonville

## Referències

* ↑ «Montserrado». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Morlanwelz

Morlanwelz (en való Marlanwè) és un municipi belga de la província d'Hainaut a la regió valona. Està compost per les seccions de Morlanwelz-Mariemont, Carnières i Mont-Sainte-Aldegonde. Limita amb els municipis de La Louvière, Manage, Chapelle-lez-Herlaimont, Anderlues, i Binche.

## Agermanaments

* Villarosa
* Pleszew
* Le Quesnoy
* Blaj

## Personatges il·lustres

* Elio Di Rupo, ministre-president del Govern Való.
# Màrine (Djankoi)

* Per a altres significats, vegeu «Màrino».
Màrine (en (ucraïnès): Мар'їне, en rus: Марьино, Màrino) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 631 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Màrievka (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Màrievka».
Màrievka (en rus: Марьевка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 11 habitants. Pertany al districte municipal de Volsk.

## Referències

* ↑ «Регионы России → Саратовская обл. → Вольский р-н → Александровка с.». Arxivat de l'original el 2015-04-05.
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Hypsugo kitcheneri

Hypsugo kitcheneri és una espècie de ratpenat que viu a Indonèsia i Malàisia.

## Referències

* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Hypsugo kitcheneri. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 30 desembre 2007 (en anglès). (anglès)
* Distribució mundial d'aquesta espècie. (anglès)
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Claudi Agatèmer

Claudi Agatèmer ((grec antic: Κλαύδιος Ἀγαθήμερος, llatí: Claudius Agathemerus) va ser un metge grec que va viure al segle i.
Va néixer a Lacedemònia i va ser deixeble del filòsof Cornut, a casa del qual es va fer amic del poeta Persi cap a l'any 50 aproximadament. Suetoni l'anomena Agatern, però es tracta d'un error. Portava el nom de Claudi perquè la seva família era clienta hereditària de la gens Clàudia de Roma, tal com diu Suetoni.

## Referències

* ↑ Suetoni. Vides dels dotze cèsars: Tiberi 6
# Charles Previn

Charles Previn (Brooklyn, 11 de gener de 1888 - Hollywood, 22 de setembre de 1973) és un compositor, director d'orquestra i arranjador estatunidenc.

## Biografia

Charles Previn es va educar a la ciutat de Nova York, després a la Universitat de Cornell i al New York College of Music. Va començar a treballar com a músic i director de banda per a espectacles de varietats i musicals de Broadway. Més tard fins i tot va ser director de l’Òpera municipal de Saint-Louis (Missouri).
A la dècada de 1930, va ser director de ràdio per a NBC, després es va incorporar a Universal Pictures com a director musical, arranjador, compositor i director d'orquestra. Va deixar l'estudi el 1944 i el 1945 es va convertir en el director musical del Radio City Music Hall. Després va tornar a Hollywood el 1947 fins a la seva jubilació el 1953.

## Filmografia
### dècada de 1930

* 1936: Four Days' Wonder de Sidney Salkow
* 1936: The Man I Marry de Ralph Murphy
* 1936: My Man Godfrey de Gregory La Cava
* 1936: Parole! de Lew Landers
* 1937: Prescription for Romance de S. Sylvan Simon
* 1937: One Hundred Men and a Girl de Henry Koster
* 1937: The Mighty Treve de Lewis D. Collins
* 1937: The Westland Case de Christy Cabanne
* 1938: Youth Takes a Fling d'Archie Mayo
* 1938: The Rage of Paris de Henry Koster
* 1938: Dones sospitoses (Wives Under Suspicion) de James Whale
* 1938: Goodbye Broadway de Ray McCarey
* 1938: State Police de John Rawlins
* 1938: Mad About Music de Norman Taurog
* 1938: Forbidden Valley de Wyndham Gittens
* 1939: First Love de Henry Koster
* 1939: The Phantom Creeps de Ford Beebe i Saul A. Goodkind
* 1939: Hero for a Day de Harold Young
* 1939: For Love or Money d'Albert S. Rogell
* 1939: Scouts to the Rescue d'Alan James i Ray Taylor
* 1939: The Under-Pup de Richard Wallace
* 1939: Chip of the Flying U de Ralph Staub

### Dècada de 1940

* 1940: Spring Parade de Henry Koster
* 1941: Buck Privates d'Arthur Lubin
* 1941: Unfinished business de Gregory La Cava
* 1941: The Wolf Man de George Waggner
* 1941: Never Give a Sucker an Even Break d'Edward F. Cline
* 1942: It Started with Eve de Henry Koster
* 1942: Get Hep to Love de Charles Lamont
* 1942: Between Us Girls de Henry Koster
* 1943: Mister Big de Charles Lamont
* 1944: Song of the Open Road de S. Sylvan Simon
* 1949: That Midnight Kiss de Norman Taurog

## Premis i nominacions
### Premis

* Premis Oscar de 1937: Oscar a la millor banda sonora per a Deanna and her boys, com a cap del departament de música dels estudis Universal

### Nominacions

* Oscar a la millor banda sonora
** Premis Oscar de 1938 per Delicious
** Premis Oscar de 1939 per First Love
** Premis Oscar de 1940 per a Spring Parade
** Premis Oscar de 1941 per a Two Simpletons Soldiers
** Premis Oscar de 1942 per a It Started with Eve
** Premis Oscar de 1944 per Hollywood Melody

## Referències

* 1 2 «CHARLES PREVIN PAPERS: Biography/History» (en anglès). MARGARET HERRICK LIBRARY. [Consulta: 15 desembre 2015].
* 1 2 «CHARLES PREVIN» (en anglès). Projet Gutenberg Self-Publishing Press. [Consulta: 15 desembre 2015].
# Mandat

Un mandat és un contracte pel qual una persona (mandant) confia la gestió d'un o més negocis a una altra (mandatari), que es fa càrrec d'ells per compte i risc de la primera. És un contracte consensual, bilateral imperfecte de bona fe i gratuït per la qual cosa una part (mandant) encarrega a una altra (mandatari) la realització d'una gestió determinada.

## Subjectes actius

* mandant, comitent o poderdant: És la persona natural o jurídica que confereix l'encàrrec.
* Mandatari, procurador o apoderat: És la persona que accepta l'encàrrec.

## Característiques

* Pot ser onerós o gratuït.
* És un contracte Típic/nominat .
* És un contracte principal .
* És un contracte commutatiu .
* És un contracte de tracte successiu .
* És un contracte bilateral
* És un contracte de mig i no de resultat
* Serà consensual segons la naturalesa jurídica de l'acte o actes per al qual va ser conferit.

## Tipologia

* Atenent a fi encomanat, és a dir, els negocis que pot celebrar el mandatari pot ser general o especial.
* Atenent a si el mandatari actua a nom propi o del mandant, pot ser "en nom propi" o per "compte d'altri"
* Atenent als seus efectes, pot haver mandat amb representació o sense representació. En conseqüència, la representació no és de l'essència del mandat.

## Obligacions del mandatari

* Obligació d'executar el mandat.
* Ha d'executar el mandat personalment, si hi ha substitució aquesta pot ser àmplia o restringida.
* S'ha de subjectar a les instruccions rebudes del mandant. En cas que el mandatari no rebés instruccions concretes, ha d'actuar prudentment, com si es tractés del seu negoci propi.
* Ha retre comptes sobre l'execució del mandat.

## Obligacions del mandant

* Pagar la retribució convinguda.
* Reemborsar les despeses que hagi realitzat el mandatari.
* Indemnitzar al mandatari pels danys i perjudicis que aquest hagués sofert amb motiu del compliment del mandat.

## Maneres de terminació del mandat

* L'esgotament natural
* Venciment del termini
* La conclusió del negoci per al qual es va atorgar el mandat
* Per la rescissió del contracte, a causa de l'incompliment d'una de les parts.
* Per nul·litat del contracte.
* Per revocació. (Hi ha països en els quals existeix la figura del mandat irrevocable. No és el cas de l'Uruguai on sempre el mandat pot revocar
* Per la renúncia del mandat per voluntat unilateral del mandatari.
* Amb la mort del mandant o del mandatari. (Hi ha països en els quals hi ha el mandat que subsisteix encara després de la mort del mandant i això succeeix quan el mandat va ser atorgat en interès del mandant i del mandatari a la vegada, cas de l'art. 2098 del Codi Civil uruguaià. El mateix codi permet el mandat per executar després de la mort del mandant [art. 2096])
* Per la interdicció del mandant o la del mandatari

## Vegeu també

* Autocontractació

## Referències

* ↑ «Concepto de Poder». Real Academia Española de la Lengua. [Consulta: 13 octubre 2014].
* ↑ «Sujetos en el contrato de mandato». Definición Legal. [Consulta: 13 octubre 2014].
* ↑ «Contrato de Mandato». Notaría Rodríguez Velarde. [Consulta: 13 octubre 2014].
* ↑ [art. 2087 del Codi Civil de la República Oriental de l'Uruguai])
# Ilia Guintsburg

Ilia Guintsburg (en rus:Илья́ Я́ковлевич Ги́нцбург) Grodno, 27 de maig de 1859- Leningrad, 31 de gener de 1939, escultor rus, professor de tallers d'art (1918)

## Biografia

La infància d'Ilia Guintsburg va passar a Vílnius, on va cridar l'atenció de l'escultor Mark Antokolski. A partir de 1870 va estudiar al taller d'Antokolski a Sant Petersburg, el va acompanyar en un viatge a Itàlia. Al seu retorn va ingressar en l'escola de veritat, aleshores (1878) - al departament d'escultura de l'Acadèmia Imperial de les Arts de Sant Petersburg, on va estudiar junt amb A. R. von Bock, Nikolai Laveretski i Ivan Podozerov. El 1886, per la seva obra "Lamentacions del profeta sobre les ruïnes de Jerusalem", va ser guardonat amb una medalla d'or i el títol d'artista de talla d'1 grau. Des de 1918 - professor en cap del taller d'escultura dels Grans Estudis d'art lliure de Petrogrado. El 1921-1923 fou degà de la facultat d'escultura de l'Art Superior i Estudis Tècnics.
Va morir el 31 de gener de 1939 a Leningrad. Enterrat a la necròpoli dels artistes Alexander Nevsky de Sant Petersburg.

## Obres

* Va crear un monument a Nikolai Gogol (al poble de Sorochintsy),
* Ivan Aivazovski (a Feodòssia),
* Pushkin a Екатериносла́въ.
* làpides a l'autor Vladimir Stassov al Museu d'Escultura de la Ciutat, Sant Petersburg).
En l'època soviètica, es va veure involucrat en la implementació del pla de propaganda monumental, la creació de monuments a Leningrad de Plejánov (enfront de l'Institut de Tecnologia en col·laboració amb Kharlamov) i Dmitri Mendeléiev.
Guinzburg és conegut com a mestre de petites figures (Ivan Shishkin, Vassili Veresxaguin, Ilià Repin, Vassili Surikov, Lev Tolstoi, Dmitri Mendeléiev, i d'altres).

## Galeria

* Monument a Dmitri Mendeléiev a Sant Petersburg
* Retrat d'Ivan Shishkin
* Retrat de Mark Antokolski
* Retrat de Vereschagin
* Tomba de Serguei Botkin a Sant Petersburg

## Referències

* ↑ «Гинцбург Илья Яковлевич» (en rus). «Русский Биографический Словарь. [Consulta: 9 abril 2016].
* ↑ «[https://web.archive.org/web/20190622190126/http://www.artonline.ru/encyclopedia/169 ГИНЦБУРГ (Гинзбург) Илья (Элиаш) Яковлевич 1859, Гродно - 1939, Ленинград]» (en rus). artonline.ru. Arxivat de l'original el 2019-06-22. [Consulta: 9 abril 2016].
* ↑ Escultures de guix en el museu estatal Ilià Repin.
# Lori iris

El lori iris (Saudareos iris) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita la selva humida de l'illa de Timor i Wetar, a les illes Petites de la Sonda. Fins 2020 era conegut amb el binomi Psitteuteles iris, però va ser reclassificat en el gènere nou de Saudareos després d'un estudi filogenètic.

## Referències

* ↑ Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. IOC World Bird List 12.1 (en anglès). 12.2, 2022. DOI 10.14344/ioc.ml.12.1..
* ↑ Joseph, Leo; Merwin, Jon; Smith, Brian Tilston «Improved systematics of lorikeets reflects their evolutionary history and frames conservation priorities» (en anglès). Emu - Austral Ornithology, 120, 3, 02-07-2020, pàg. 201–215. DOI: 10.1080/01584197.2020.1779596. ISSN: 0158-4197.
# Malabranca de Prato

Malabranca de Prato fou comte de Prato fill d'Albert II de Prato. Va cedir el castell de Pogna al monestir de Sant Salvador d'Isola el 1143 que és quan és esmentat per darrer cop. La seva dona es deia Imilia i no van tenir fills.
# Maibaum

Un Maibaum (alemany), majtræ (danès), maypole (anglès), majstång (suec) o mai (gascó), que vol dir arbre de maig o pal de maig, és un tronc o pal de fusta de diversos metres, adornat amb branques d'arbres, cintes colors i escuts d'associacions o ciutats, que normalment s'erigeix a principis de maig com a part d'una festa tradicional. A canvi a alguns països es porta a terme l'erecció a la Nit de Sant Joan, en altres casos el pal no s'erigeix anualment, sinó és un ornament permanent. A algunes regions també existeix la tradició de grimpar pel pal, semblant a la cucanya.
A Gascunya, particularment a la costa, la festa tradicional de la Maiada és encara ben viva. Durant la nit del 30 d'abril al primer de maig, s'erigeix un arbre, generalment un pi adornat de colors vius, que diuen el mai, per festejar un esdeveniment com un aniversari, etc. Ho fan de manera discreta, gairebé clandestina, per provocar un efecte de sorpresa a la matinada. La persona a qui és dedicat el mai ha de pagar el beure i el menjar als convidats. A Anglet, vila del País Basc nord, de llengua pròpia occitana, la municipalitat ha erigit un mai per la primera vegada en maig de 2013, com símbol de la identitat gascona recuperada.
A Alemanya i Àustria el Maibaum s'erigeix el dia 1 de maig o a la vigília. A moltes àrees, sobretot a Baviera, Baden-Württemberg i Àustria l'erecció és acompanyada per una festa popular.

## Vegeu també

* Nit de Sant Joan
* Cucanya
* Criolls de Belize#Maypole

## Referències

* ↑ «Festes d'arbres». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: agost 2013].
# Mackenheim

Mackenheim (en alsacià Màckene) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2008 tenia 688 habitants.
Forma part del cantó de Sélestat, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes del Ried de Marckolsheim.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 568 | 580 | 628 | 598 | 682 | 654 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Claude Spielmann | |

## Agermanament

* Sent Cíbran
# Luis Manuel Navajas Ramos

Luis Manuel Navajas Ramos (Granada, 1948) és un fiscal espanyol, tinent fiscal del Tribunal Suprem des de l'any 2014 i fiscal general en funcions del mateix tribunal arran de la mort sobtada de José Manuel Maza el novembre de 2017.
És el segon cop que ocupa aquest càrrec en funcions, quan Eduardo Torres-Dulce va renunciar al càrrec el 19 de desembre de 2014 i fins que Consuelo Madrigal no va prendre'n possessió el 13 de gener de 2015.
Va ser fiscal en cap de l'audiència de San Sebastià de l'any 1987 i fins al 2003. Es va fer famós pel seu informe que porta el seu nom i que investigava unes trames corruptes al quarter d'Intxarrurrondo de la Guàrdia Civil i l'entorn del general Enrique Rodríguez Galindo. La causa va ser arxivada i va rebre moltes crítiques de l'entorn de la lluita contra ETA.
Al 2003 va ser nomenat fiscal de Sala Penal del Tribunal Suprem i va ser nomenat tinent fiscal del mateix tribunal el 31 d'octubre de 2014.
Com a tinent de fiscal al Tribunal suprem, va demanar el sobreseïment de la causa contra el jutge Baltasar Garzón per haver-se declarat competent per investigar els actes del franquisme.

## Referències

* 1 2 20Minutos «Luis Navajas, un fiscal general en funciones que se ha curtido en el País Vasco - 20minutos.es». 20minutos.es - Últimas Noticias.
* 1 2 «LuisManuelNavajasRamos» (en castellà). Fiscalía General del Estado. [Consulta: 20 novembre 2017].
* ↑ «Luis Navajas, teniente fiscal del Supremo, releva a Maza hasta que el Gobierno designe un sucesor» (en castellà). abc.
# Mandas

Mandas (en sard, Mandas) és un municipi italià, dins de la Província de Sardenya del Sud. L'any 2007 tenia 2.968 habitants. Es troba a la regió de Trexenta. Limita amb els municipis d'Escolca, Gergei, Gesico, Nurri, Serri, Siurgus Donigala i Suelli.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Umberto Oppus | Llista cívica |
# Mandarinoïta

La mandarinoïta és un mineral de la classe dels òxids. Rep el seu nom en honor de Joseph Anthony Mandarino (1929-2007), mineralogista americano-canadenc, ex curador de mineralogia del Museu Reial d'Ontario, a Toronto, per les seves excel·lents contribucions a la mineralogia, "en particular, pels punts de vista que ha proporcionat en les relacions de la regla de Gladstone-Dale". També ha contribuït en gran manera a la formalització de la sistemàtica mineral com a president de la CNMMN de l'IMA.

## Característiques

La mandarinoïta és un òxid de fórmula química Fe₂$^{3+}$(SeO₃)₃·4H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Els cristalls són en forma de punta d'espasa, en rosetes i agregats subparal·lels. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la mandarinoïta pertany a «04.JH - Selenits sense anions addicionals, amb H₂O» juntament amb els següents minerals: calcomenita, ahlfeldita, clinocalcomenita, cobaltomenita, orlandiïta i larissaïta.

## Formació i jaciments

És un mineral secundari trobat a les zones oxidades de dipòsits de seleni que contenen ferro, format per l'oxidació de la penroseïta i la pirita. Va ser descoberta l'any 1978 a la mina Virgen de Surumi, al canyó de Pakajake, a la província de Chayanta del Departament de Potosí (Bolívia).

## Referències

* ↑ «Mandarinoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 abril 2017].
# Mantidactylus madecassus

Mantidactylus madecassus és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.
Viu als rius i a àrees rocalloses.
Està en perill d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Mantidactylus madecassus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 5 gener 2008 (en anglès). (anglès)