OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Creagrutus taphorni

Creagrutus taphorni és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,4 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: rius Orinoco i Tuy.

## Referències

* ↑ Günther A. 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5. i-xxii + 1-455.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Vari, R. P. & A. S. Harold. 2001. Phylogenetic study of the neotropical fish genera Creagrutus Günther and Piabina Reinhardt (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes), with revision of the Cis-Andean species. Smithson. Contrib. Zool. Núm. 613: i-v + 1-239.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Vari, R.P. i A.S. Harold 2001. Phylogenetic study of the Neotropical fish genera Creagrutus Günther and Piabina Reinhardt (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes), with a revision of the Cis-Andean species. Smith. Cont. Zool. 613:1-239.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Creagrutus veruina

Creagrutus veruina és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Cataniapo (afluent de la riba oriental del riu Orinoco).

## Referències

* ↑ Günther A. 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5. i-xxii + 1-455.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Vari, R. P. & A. S. Harold. 2001. Phylogenetic study of the neotropical fish genera Creagrutus Günther and Piabina Reinhardt (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes), with revision of the Cis-Andean species. Smithson. Contrib. Zool. Núm. 613: i-v + 1-239.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Vari, R.P. i A.S. Harold 2001. Phylogenetic study of the Neotropical fish genera Creagrutus Günther and Piabina Reinhardt (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes), with a revision of the Cis-Andean species. Smith. Cont. Zool. 613:1-239.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Cuscús terrestre de les illes Aru

El cuscús terrestre de les illes Aru (Phalanger gymnotis) és un marsupial de la família dels falangèrids, dins l'ordre dels diprotodonts. És originari de Nova Guinea i l'illa Aru i el seu hàbitat natural són els boscos i els matollars a entre 500 i 1.500 metres per sobre el nivell del mar, tot i que se l'ha trobat a altituds tan baixes com 200 m i tan altres com 2.600 m.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 47. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Cushing (Oklahoma)

Cushing és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 8.371 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cushing tenia 8.371 habitants, 3.071 habitatges, i 2.002 famílies. La densitat de població era de 423 habitants per km².
Dels 3.071 habitatges en un 29,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,7% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 34,8% no eren unitats familiars. En el 31,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,9% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 17,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 115,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.483 $ i la renda mediana per família de 32.284 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.710 $ mentre que les dones 17.711 $. La renda per capita de la població era de 12.620 $. Entorn del 15,1% de les famílies i el 16,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cushing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cushing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Cèl·lula somàtica

La cèl·lula somàtica (del grec: σὠμα/soma = cos) o cèl·lula vegetativa és qualsevol de les cèl·lules que formen el cos d'un organisme pluricel·lular, és a dir, és qualsevol cèl·lula a banda del gamet, cèl·lula germinal, gametòcit o cèl·lula mare indiferenciada. Les cèl·lules somàtiques, per tant, són aquelles que conformen el creixement dels teixits i òrgans d'un ésser viu pluricel·lular. Procedeixen d'una cèl·lula mare originada durant el desenvolupament embrionari i que pateixen un procés de proliferació cel·lular i apoptosi. Són les que constitueixen la majoria de les cèl·lules del cos d'un organisme pluricel·lular.
Les cèl·lules que no són somàtiques són cèl·lules germinals, i són d'aquestes de les quals es formen els gamets (espermatozoides i òvuls).

## Característiques

Les cèl·lules somàtiques són totes genèticament iguals, amb una dotación genética la meitat de la qual procedeix de la mare i l'altra meitat del pare, unides en la fecundació.
Es pot obtenir un individu genèticament idèntic a un altre, a partir d'una cèl·lula somàtica mitjançant la clonació.
En general les cèl·lules somàtiques són les cèl·lules amb dotació genètica completa, essent diploides que poden formar teixit nou mitjançant el procés de la divisió cel·lular.

## Clonació

En els darrers anys, la tècnica s'ha desenvolupat en els mamífers la tècnica de clonació d'organismes sencers, cosa que permet produir clons gairebé idèntics genèticament d'un animal. Un dels mètodes per aconseguir-ho rep el nom de "transferència nuclear de cèl·lula somàtica", i consisteix a extreure el nucli cel·lular a partir d'una cèl·lula somàtica, en general una cèl·lula de la pell. Aquest nucli conté tota la informació genètica necessària per a produir l'organisme. Aquest nucli s'injecta en una òvul de la mateixa espècie del qual s'ha eliminat el seu propi material genètic. En teoria, l'òvul pot ser implantat a l'úter d'un animal de la mateixa espècie on es desenvoluparà. L'animal resultant serà un clon gairebé genèticament idèntic a l'animal del qual es va prendre el nucli. L'única diferència és causada per qualsevol ADN dels mitocondris que es reté en l'òvul. A la pràctica, aquesta tècnica ha estat fins ara problemàtica, malgrat que hi ha hagut alguns èxits d'alt perfil, com és el cas de l'ovella Dolly i, més recentment, Snuppy, el primer gos clonat.

## Referències

* ↑ Campbell, Neil A.; Reece, Jane B.; Urry, Lisa A.; Cain, Michael L.; Wasserman, Steven A.; Minorsky, Peter V.; Jackson, Robert B. Biology. 9th, 2009, p. 229. ISBN 978-0-8053-6844-4.
* ↑ «Biología». Ed. Médica Panamericana, 2007. [Consulta: 17 gener 2015].
* ↑ Producción Avícola. EUNED, p. 78. ISBN 9789977645100 [Consulta: 17 gener 2015].
* ↑ Principios Del Desarrollo. Ed. Médica Panamericana, 2009, p. 552. ISBN 9788498352061 [Consulta: 17 gener 2015].
* ↑ «Cèl·lula somàtica». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cèl·lula solar d'unió Schottky

En una cèl·lula solar bàsica d'unió Schottky (barrera de Schottky), una interfície entre un metall i un semiconductor proporciona la flexió de la banda necessària per a la separació de càrrega. Les cèl·lules solars tradicionals es componen de capes de semiconductors de tipus p i de tipus n intercalades entre si, formant la font de tensió incorporada (una unió pn). A causa dels diferents nivells d'energia entre el nivell de Fermi del metall i la banda de conducció del semiconductor, es crea una diferència de potencial brusca, en lloc de la transició de banda suau observada a través d'una unió pn en una cèl·lula solar estàndard, i aquesta és una barrera d'alçada Schottky. Encara que és vulnerable a taxes més altes d'emissió termoiònica, la fabricació de cèl·lules solars de barrera Schottky demostra ser rendible i escalable industrialment.
No obstant això, la investigació ha demostrat que les capes fines aïllants entre metall i semiconductors milloren el rendiment de les cèl·lules solars, generant interès en les cèl·lules solars d'unió Schottky de metall-aïllant-semiconductor. Una capa aïllant prima, com el diòxid de silici, pot reduir les taxes de recombinació de parells d'electrons-forat i el corrent fosc, permetent que els portadors minoritaris puguin fer un túnel a través d'aquesta capa.
La unió Schottky és un intent d'augmentar l'eficiència de les cèl·lules solars mitjançant la introducció d'un nivell d'energia d'impureses a la banda bretxa. Aquesta impuresa pot absorbir més fotons d'energia més baixa, la qual cosa millora l'eficiència de conversió d'energia de la cèl·lula. Aquest tipus de cèl·lules solars permeten atrapar la llum millorada i un transport de portadors més ràpid en comparació amb les cèl·lules fotovoltaiques més convencionals.
Les cèl·lules solars d'unió Schottky es poden construir utilitzant molts tipus de materials diferents: Selenur de cadmi, Òxid de níquel, Arseniur de gal·li.

## Referències

* ↑ Tung, Raymond T. Applied Physics Reviews, 1, 1, 2014, pàg. 011304. Bibcode: 2014ApPRv...1a1304T. DOI: 10.1063/1.4858400 [Consulta: free].
* ↑ Partain, Larry. Solar Cells and Their Applications (en anglès). Hoboken, New Jersey: John Wiley & Sons, Inc., 2010.
* ↑ Landsberg, P.T.; Klimpe, C. Proceedings of the Royal Society of London. Series A, Mathematical and Physical Sciences, 354, 1676, 1977, pàg. 101–118. DOI: 10.1098/rspa.1977.0058.
* ↑ Srivatava, S.; etal Physica Status Solidi A, 58, 2, 1980, pàg. 343–348. Bibcode: 1980PSSAR..58..343S. DOI: 10.1002/pssa.2210580203.
* ↑ Pulfrey, David L. IEEE Transactions on Electron Devices, 25, 11, 1978, pàg. 1308–1317. Bibcode: 1978ITED...25.1308P. DOI: 10.1109/t-ed.1978.19271.
* ↑ Luque, Antonio; Martí, Antonio Physical Review Letters, 78, 26, 1997, pàg. 5014–5017. Bibcode: 1997PhRvL..78.5014L. DOI: 10.1103/physrevlett.78.5014.
* ↑ Fan, Guifeng; Zhu, Hongwei; Wang, Kunlin; Wei, Jinquan; Li, Xinming ACS Applied Materials & Interfaces, 3, 3, 2011, pàg. 721–725. DOI: 10.1021/am1010354. PMID: 21323376.
# César Povolny

César Povolny, també anomenat Czeslaw Povolny i escrit Martin Povolny, (19 de juliol de 1914 - ?) fou un futbolista germano-francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1938 però no disputà cap partit.

## Referències

* ↑ «1938 FIFA World Cup France». Arxivat de l'original el 2007-10-18. [Consulta: 30 gener 2018].
# Cotorreta alablava

La cotorreta alablava (Forpus xanthopterygius) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita sabanes, matolls, terres de conreu i ciutats de l'est de Colòmbia, nord-est del Perú, nord-oest, centre, est i sud-est del Brasil, nord i est de Bolívia, el Paraguai i nord-est de l'Argentina.

## Taxonomia

La població de Colòmbia septentrional és considerada sovint una subespècie, però ha estat considerada per algunes classificacions com ara la del Handbook of the Birds of the World Alive (2017) una espècie de ple dret: cotorreta de Spengel (Forpus spengeli), seguint Bocalini i Silveira (2015).

## Referències

* ↑ F. Bocalini i LF. Silveira (2015). Morphological variability and taxonomy of the Blue-winged Parrotlet Forpus xanthopterygius (Psittacidae). Revista Brasileira de Ornitologia, 23(1), 64-75.
# Cotorreta aladaurada

La cotorreta aladaurada (Brotogeris chrysoptera) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita en boscos i sabanes de l'est de Veneçuela, Guaiana i Brasil amazònic.
# Cova de Joncadella

La Cova de Joncadella és una cova que acollia la imatge de la Verge de Joncadella, a ponent del santuari al municipi de Sant Joan de Vilatorrada (Bages). És un petit forat reforçat i condicionat que avui acull una imatge que reprodueix l'original. Segons la tradició que repeteix el model de les tradicions sobre les Mares de Déu trobades, la imatge de la Verge fou trobada per uns pastors en aquesta cova i envoltada de joncs; així el topònim de "Jontahella" data ja del segle xi i el lloc fou centre d'una important devoció mariana durant tota l'època medieval i moderna. L'any 1748 començà a construir-se el nou Santuari, l'hostatgeria així com la cova i el condicionament del lloc.L'entrada és formada per un arc de mig punt rebaixat fet amb dovelles irregulars que sosté un mur que reforça el marge. Aquest arc és tancat per una paret arrebossada que fa arc de mig punt i a partir d'una porta de reixa és visible l'interior.

## Notes

* 1 2 «Cova de Joncadella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2015].
# Coèlhas

Coèlhas (francès Coueilles) és un municipi occità de Comenge, a Gascunya, situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Daryl Janmaat

Daryl Janmaat (nascut el 22 de juliol de 1989) és un jugador professional de futbol neerlandès que juga al Feyenoord i l'equip nacional dels Països Baixos, com a lateral dret.
El 13 de maig de 2014 va ser inclòs per l'entrenador de la selecció dels Països Baixos, Louis Van Gaal, a la llista preliminar de 30 jugadors per representar aquest país a la Copa del Món de Futbol de 2014 al Brasil. Finalment va ser confirmat en la nòmina definitiva de 23 jugadors el 31 de maig.

## Referències

* ↑ AFP. «Van Gaal incluye ocho subcampeones mundiales». FIFA, 13-05-2014. Arxivat de l'original el 2014-05-15. [Consulta: 15 maig 2014].
* ↑ Agencia EFE. «Robben y Sneijder encabezan la lista de 30 de Holanda». ESPN, 13-05-2014. [Consulta: 15 maig 2014].
* ↑ «Definitieve WK-selectie Oranje» (en neerlandès). OnsOranje, 31-05-2014. Arxivat de l'original el 2014-05-31. [Consulta: 31 maig 2014].
* ↑ AFP. «Lista sin sorpresas de Países Bajos». FIFA, 31-05-2014. Arxivat de l'original el 2014-06-01. [Consulta: 31 maig 2014].
* ↑ Agencia EFE. «Sin sorpresas en la lista de Holanda para el Mundial». ESPN, 31-05-2014. [Consulta: 31 maig 2014].
# Daryl Sabara

Daryl Christopher Sabara (Torrance, Califòrnia, 14 de juny de 1992) és un actor còmic estatunidenc.

## Biografia

Va començar amb la realització de l'empresa de ballet South Bay. Va començar actuant a mitjans de 1999, apareix en els episodis de Murphy Brown, Life's Work, Will & Grace, Friends, abans de ser emesos com a Juni Cortez en la pel·lícula Spy Kids, que es va publicar el 2001 i es va fer popular entre el públic pre-adolescent. Sabala va representar el paper en les dues seqüeles de la pel·lícula, estrenades el 2002 i 2003, respectivament, que també van ser un èxit en la taquilla.
Des de llavors sempre ha estat la veu de Hunter, el lleó cadell en la comèdia animada de la NBC Father of the Pride. Ha aparegut en episodis de la sèrie de televisió Weeds, House, Dr. Vegas, i va ser un dels jutges en America's Most Talented Kids. Sabara també va interpretar el personatge principal el 2004 a la versió animada de Polar express. També va actuar en la pel·lícula Keeping Up with the Steins. Sabara actua en les pel·lícules Her Best Move, el DVD interactiu Tria la teva aventura, i "April Showers". Va interpretar a Ben en The Last Chance Detectives radiofònics, i també va aparèixer com el pinxo Wesley Rhoades en Rob Zombie Halloween.
També ha estat estrella convidada en un episodi de Friends, on Chandler accidentalment li revela que és adoptat. També va participar en The Boondocks com la veu de Butch Magnus Milosevic en l'episodi Shinin. Va aparèixer en un episodi de The Batman com Scorn, el company del dolent Ira. El personatge s'enfronta al seu germà, "Robin".

## Filmografia

| Any | Pel·lícula | Paper | Notes |
| 1999 | My Neighbors the Yamadas | Noburu | Veu |
| 2001 | Spy Kids | Juni Cortez | |
| 2002 | Spy Kids 2: The Island of Lost Dreams | Juni Cortez | |
| 2003 | Spy Kids 3-D: Game Over | Juni Cortez | |
| 2003 | Buscant en Nemo | Diversos | Veu |
| 2004 | Murder Without Conviction | James Talley (10 anys) | Telefilm |
| 2004 | The Polar Express | Heroi | Veu |
| 2006 | Lolo's Cafe | Mikey | Telefilm, veu |
| 2006 | Solace | Gunther | |
| 2006 | Maybe It's in the Water | N/A | |
| 2006 | Keeping Up with the Steins | Benjamin Fielder | |
| 2006 | Choose Your Own Adventure: The Abominable Snowman | Marco North | Veu |
| 2007 | Her Best Move | Doggie | |
| 2007 | Normal Adolescent Behavior | Nathan | |
| 2007 | Halloween | Wesley Rhoades | |
| 2009 | April Showers | Jason | |
| 2009 | World's Greatest Dad | Kyle | |
| 2009 | Conte de Nadal (A Christmas Carol) | Diversos | |
| 2010 | Machete | Julio | |
| 2011 | Worst. Prom. Ever. | Clark Peterson | |
| 2011 | Spy Kids 4: All the Time in the World | Juni Cortez | |
| 2012 | John Carter | Edgar Rice Burroughs | |
| 2012 | The Philosophers | Chips | |

## Referències

* ↑ «Daryl Sabara». [Consulta: 11 juliol 2018].
* ↑ «Who is Daryl Sabara? Everything You Need to Know» (en anglès). thefamouspeople.com.
* ↑ «The One Where Ross Is Fine», 02-10-2003. [Consulta: 11 juliol 2018].
* 1 2 «Daryl Sabara» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-09-12. [Consulta: 11 juliol 2018].