OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nizínne (Saki)

* Per a altres significats, vegeu «Nizínnoie».
Nizínne (en (ucraïnès): Низинне, en rus: Низинное) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 293 habitants. Pertany al districte rural de Saki.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утверждённые приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Nastri d'argento 1946

Els Nastri d'argento 1946 foren la primera edició de l'entrega dels premis Nastro d'Argento (Cinta de plata), que es va celebrar a l'Hotel de Russie de Roma el 29 de juliol de 1946.

## Guanyadors
### Millor llargmetratge

* Roma città aperta

### Millor director

* Alessandro Blasetti - Un giorno nella vita ex aequo Vittorio De Sica - Sciuscià

### Millor argument

* Pietro Germi - Il testimone

### Millor fotografia

* Mario Craveri - Un giorno nella vita

### Millor escenografia

* Piero Filippone - Le miserie del signor Travet

### Millor banda sonora

* Enzo Masetti - Malìa

### Millor interpretació de protagonista femenina

* Clara Calamai - L'adultera

### Millor interpretació de protagonista masculí

* Andrea Checchi - Due lettere anonime

### Millor interpretació femenina de repartiment

* Anna Magnani - Roma città aperta

### Millor interpretació masculí de repartiment

* Gino Cervi - Le miserie del signor Travet

### Millor documental

* La valle di Cassino de Giovanni Paolucci

## Referències

* ↑ Nastri d'Argento 1946, mymovies.it
* ↑ 1945-1946 a l'Albo d'Oro dels Nastri d'Argento
# No paris de xisclar

No paris de xisclar (títol original en anglès: Scream and Scream Again) és una pel·lícula britànica dirigida per Gordon Hessler, estrenada el 1970. Ha estat doblada al català.

## Argument

Per tal de crear una raça superior, el Dr. Browning, ajudat pel cap de la policia, crea humanoides.

## Repartiment

* Vincent Price: Doctor Browning
* Christopher Lee: Fremont
* Peter Cushing: Benedek
* Alfred Marks: Supt. Bellaver
* Christopher Matthews: David Sorel
* Judy Huxtable: Sylvia
* Yutte Stensgaard: Erika
* Anthony Newland: Ludwig
* Julian Holloway: Griffin
* Kenneth Benda: Professor Kingsmill
* Judy Bloom: Helen Bradford
* Marshall Jones: Konratz
* Peter Sallis: Schweitz
* Uta Levka: Jane
* Clifford Eearl: Detectiu Sergent Jimmy Joyce
* Nigel Lambert: Ken Sparten
* Michael Gothard: Keith
* David Lodge: Detectiu Insp. Strickland
* Kay Adrian: la infermera
* Edgar D. Davies: Rogers
* Rosalind Elliot: Valerie
* Stephen Preston: Fryer

## Referències

* ↑ esadir.cat. No paris de xisclar. esadir.cat.
* ↑ «Scream and scream again». The New York Times.
# No passa res

No passa res fou un programa de televisió en format original creat pels tres membres del grup humorístico-musical català La Trinca (Josep Maria Mainat, Toni Cruz i Miquel Àngel Pascual) que es va emetre per TV3 entre gener i juliol de 1987. Fou el primer programa de la seva productora, Gestmusic. Fou un dels programes de més èxit de TV3.
El mateix format del programa seria emès també per La Trinca a TVE amb el nom de Tariro, Tariro. Va rebre un dels premis Ondas 1987.

## Format

El programa comptava amb un convidat especial (artistes, escriptors, esportistes, polítics, intel·lectuals) amb el qual La Trinca compartia entrevistes imprevistes i originals, gags divertits, esquetxos i actuacions musicals, tant del convidat en solitari com de La Trinca en solitari o bé de tots plegats. El convidat també passava pel plató a sotmetre's a un divertit interrogatori dels presentadors, on els feien preguntes d'allò més divers i inesperat.
Un dels gags del programa, que representava a sala la d'estar de casa seva la mare (Josep Maria), el pare (Miquel Àngel) i el fill punky (Toni Cruz), va tenir tant d'èxit que fou exportat a d'altres programes de la seva productora.

## Convidats al programa

* 1r Narcís Serra i Serra
* 2n Marta Ferrusola
* 3r Terry Venables
* 4t Pedro Ruiz Céspedes
* 5è Terenci Moix
* 6è Miquel Roca i Junyent
* 7è Lola Flores
* 8è Antoni Gutiérrez Díaz
* 9è Mary Santpere
* 10è Jaume Perich
* 11è Fèlix Pons
* 12è Núria Espert
* 13è Josep Maria Cullell
* 14è Pasqual Maragall
* 15è Sara Montiel
* 16è Antoni de Senillosa
* 17è Vedettes (Dolly van Doll, Amparo Moreno i La Maña)
* 18è Manuel Fraga
* 19è Juan Antonio San Epifanio
* 20è Rocío Jurado
* 21è Albert Boadella
* 22è Raimon
* 23è Paco Morán
* 24è Joaquim Maria Puyal
* 25è Joan Manuel Serrat
* 26è Els Comediants

## Edició en DVD

En ocasió del 20è aniversari del programa, es va fer una edició en 4 DVDs dels programes per a totes les regions.

## Referències

* ↑ No passa res al web de Gestmusic
* ↑ Miguel Ríos e Iñaki Gabilondo entre los galardonados con los Premios Ondas, El País, 6 de novembre de 1987
* ↑ No passa res a latrinca.blogspot
* ↑ No Passa Res, 20 anys al web d'Amazon

## Enllaços externs

* Vídeos dels programes al web de TV3
# Naomi Russell

Naomi Russell és el nom dels següents personatges:
* Naomi Russell (actriu) (1983), actriu pornogràfica estatunidenca.
* Naomi Russell (gimnasta) (1990), gimnasta australiana.
* Naomi Russell (1977), nom de naixement de l'actriu anglesa Naomi Ryan.
* Naomi Russell, personatge de Lie to me interpretat per Tricia Helfer.
# Naomi Scott

Naomi Grace Scott (6 de maig de 1993) és una actriu i cantant anglesa, sobretot coneguda pel paper de Princesa Jasmine a l'adaptació d'imatge real de Walt Disney Pictures Aladdin (2019). També va contribuir a la banda sonora de la pel·lícula. Scott també ha aparegut en la sèrie de ciència-ficció Terra Nova (2011) i en el film per a adolescents de Disney Channel Lemonade Mouth (2011), i va aparèixer com a Kimberly Hart en la pel·lícula de superherois Power Rangers (2017).

## Filmografia

Film roles :
| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2015 | The 33 | Escarlette Sepulveda | |
| 2015 | The Martian | Ryoko | Escena descartada; versió ampliada només |
| 2017 | Power Rangers | Kimberly "Kim" Hart/ Pink Ranger | |
| 2019 | Aladdin | Princesa Jasmine | |
| 2019 | Charlie's Angels | Elena Houghlin | Postproducció |
Papers de televisió :
| Any | Títol | Any | Notes |
| 2008–2009 | Life Bites | Megan | Paper protagonista |
| 2011 | Lemonade Mouth | Mohini "Mo" Banjaree | Telefilm |
| 2011 | Terra Nova | Maddy Shannon | Paper protagonista |
| 2013 | By Any Means | Vanessa Velasquez | Episodi: "3" |
| 2015–2016 | Lewis | Sahira Desai | Paper recurrent |
| 2022 | Anatomy of a Scandal | Olivia Lytton | Paper protagonista |

## Referències

* ↑ YxYA, Hillsong. «Naomi Scott interview with the Youth x Young Adult RADIO», 23-05-2018. [Consulta: 18 maig 2019].
* ↑ «'Aladdin': Disney Casts Will Smith, Mena Massoud, Naomi Scott». Variety, 15-07-2017. Arxivat de l'original el 15 de juliol de 2017. [Consulta: 16 juliol 2017].
* ↑ Jimmy Kimmel (amfitrió) Naomi Scott (convidat). Naomi Scott on Being in The Martian with Matt Damon. Arxivat de l'original el 2017-03-23. Clip de «Dave Chappelle, Naomi Scott, Music from Weezer». . Jimmy Kimmel Live! (ABC), Temporada:15 , episodi:38, 21-03-2017 [Consulta: 30 abril 2017]. « »
# Nefropatia per IgA

La nefropatia per IgA (NIgA), també coneguda com la malaltia de Berger o, rarament, glomerulonefritis sinfaringítica, és una forma de glomerulonefritis (una inflamació dels glomèruls del ronyó) amb implicació del sistema immunitari. La malaltia agressiva de Berger (una forma més rara de la malaltia) pot atacar altres òrgans importants, com el fetge, la pell i el cor.
La nefropatia per IgA és la glomerulonefritis més comuna a tot el món. La nefropatia primària per IgA es caracteritza per la deposició d'IgA al glomèrul. Hi ha altres malalties associades als dipòsits d'IgA glomerular, la més comuna és la vasculitis per IgA (abans coneguda com a púrpura de Schönlein-Henoch, PSH), que per a molts és considerada com una forma sistèmica de nefropatia per IgA. La vasculitis per IgA presenta una erupció cutània purpúrica característica, artritis i dolor abdominal, i es presenta més freqüentment en adults joves (de 16 a 35 anys). La PSH està associada a un pronòstic més benigne que la NIgA. En la NIgA no agressiva, hi ha tradicionalment una lenta progressió a la insuficiència renal crònica en un 25-30% dels casos durant un període de vint anys.

## Referències

* ↑ D'Amico, G «The commonest glomerulonephritis in the world: IgA nephropathy». Q J Med, vol. 64, 245, 1987, pàg. 709–27. PMID: 3329736.
* ↑ C, Davin J «What is the difference between IgA nephropathy and Henoch-Schönlein purpura nephritis?». Kidney International, vol. 59, 3, 2001, pàg. 823–34. DOI: 10.1046/j.1523-1755.2001.059003823.x. PMID: 11231337.
# Nes (Viken)

Nes és un municipi situat al comtat d'Akershus, Noruega. Té 20.783 habitants (2016) i té una superfície de 637 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Årnes.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 16 abril 2016].

## Enllaços externs

* Nes - Lloc web oficial
# Nerójino

Nerójino (en rus: Нерожино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 5 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Neoperla daklak

Neoperla daklak és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indoxina: el Vietnam.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark & Sivec, 2008. Illiesia 4(3):21.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Nikíforovo

Nikíforovo (en rus: Никифорово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 27 habitants. Pertany al districte de Kirjatx.

## Referències

* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии : Вып. 2-4 / сост. В. Добронравов. Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897.». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Niolo

El niolo és un formatge francès és un formatge de Còrsega, fabricat exclusivament a l'alta vall de Niolu. Es tracta d'un formatge elaborat a partir de llet d'ovella o cabra, amb la pasta tova i l'escorça rentada. Té un pes mitjà de 400 grams.
Després d'un afinament de 3 o 4 mesos en una cava humida, deixa anar una olor molt pronunciada i la pasta esdevé enganxosa el sabor, pot ser dolç, picant o fort segons el seu grau de maduració. El període òptim de degustació s'estén de l'abril a setembre, durant la transhumància.

## Referències

* 1 2 «Niolo» (en francès). Androuet. [Consulta: 30 abril 2022].
# Niobrara

Niobrara (omaha-ponca Ní Ubthátha Tʰáⁿwaⁿgthaⁿ) és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 379 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Niobrara tenia 379 habitants, 184 habitatges, i 107 famílies. La densitat de població era de 203,2 habitants per km².
Dels 184 habitatges en un 22,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,7% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 41,8% no eren unitats familiars. En el 39,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,72.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 3,4% entre 18 i 24, un 17,9% entre 25 i 44, un 32,2% de 45 a 60 i un 23,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.000 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.042 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 15.299 $. Aproximadament el 9,3% de les famílies i el 13,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Niobrara». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Niobrara». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Niocalita

La niocalita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la wöhlerita. Rep el seu nom en al·lusió a la composició, que conté Niobi i calci.

## Característiques

La niocalita és un silicat de fórmula química (Ca,Nb)₄(Si₂O₇)(O,OH,F)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la niocalita pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Bond zone, dins el Complex d'Oka, al municipi regional de comtat de Deux-Montagnes, a Laurentides (Quebec, Canadà). També ha estat descrita a la pedrera Badloch (Baden-Württemberg, Alemanya), i a Ol Doinyo Lengai (Arusha, Tanzània). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Niocalite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 desembre 2019].
# Odeceixe

Odeceixe és una freguesia portuguesa del municipi d'Aljezur, al districte de Faro, amb 41,91 km² d'àrea i 961 habitants (al cens del 2011). La densitat de població n'és de 22,9 hab/km², per això és classificada com una Àrea de Baixa Densitat (ordenança 1467-A/2001).

## Història

Entre 8000 i 5000 ae, la franja costanera al sud de l'estuari del riu Mira era habitada per un poble de naturalesa nòmada, identificat com a <i>cultura mirense</i>. El poble d'Odeceixe podria ser d'origen medieval, estant llavors integrat en els territoris de l'Orde de Sant Jaume. El 1578, el rei Sebastià romangué a Odeceixe durant tres dies.(3) El llogaret fou devastat pel sisme de 1755. En 12 de juliol del 2001 ascendí a la categoria de vila.(3)

## Descripció

El punt central de la freguesia és la vila d'Odeceixe, a l'Algarve, que se situa al llarg d'un pujol, vora la ribeira de Seixe. Els carrers en són prou estrets, i les cases pintades de calç. Es troba junt a la frontera del municipi d'Odemira, al Baixo Alentejo.(2)
És la primera vila costanera de l'Algarve.

### Població

Aquesta freguesia tenia, segons un cens realitzat al 2001, 927 habitants, tot i que n'hi ha una elevada variació estacional, a causa del nombre de visitants, especialment en l'època balneària.(2)

### Economia

La principal activitat econòmica és l'agricultura, practicada sobretot a les marjals de la ribeira de Seixe; els conreus principals són el moniato, la dacsa i el cacauet. Una altra activitat de muntanya és la pesca costanera, amb captures d'orades, llobarros, i diverses espècies de marisc. L'artesania es basa principalment en el cuir i la randa.

### Cultura i patrimoni

Entre els elements patrimonials i culturals n'hi ha vestigis arqueològics del poble mirense, l'església Parroquial d'Odeceixe, el Molí de Vent, i el Museu Celler d'Odeceixe.
En patrimoni natural, la freguesia forma part del Parc Natural del Sud-oest Alentejà i Costa Vicentina, que enclou una gran riquesa de paisatge, fauna i flora, tant a la costa com a l'interior.(6)

## Referències

* ↑ Teixeira, Ângelo José Lopes (2006). Tipologia sócio-económica das freguesias da Região do Algarve, 1991 - 2001, Dissertação de mest., Economia Regional e Desenvolvimento Local,Faculdade de Economia, Univ. do Algarve
* ↑ Vilas e Aldeias do Algarve Rural, 2003:9.
* ↑ «Núcleo urbano da vila de Odeceixe». Sistema de Informação para o Património Arquitectónico. Direcção-Geral do Património Cultural, 2010. [Consulta: 17 setembre 2021].
* ↑ RODRIGUES, Elisabete. «Odemira é grande vencedora das 7 Maravilhas Praias, Odeceixe “salva a honra” do Algarve». Sul Informação Alentejo, 09-09-2012. [Consulta: 17 setembre 2021].
* ↑ Vilas e Aldeias do Algarve Rural, 2003:12
* ↑ Vilas e Aldeias do Algarve Rural, 2003:10

## Bibliografia

* Vilas e Aldeias do Algarve Rural. 2a. Faro: Globalgarve/Alcance/In Loco/Vicentina, 2003, p. 171. ISBN 972-8152-27-2.

## Enllaços externs

* http://www.cm-aljezur.pt/
* http://www.portalodeceixe.com/
# Odell (Oregon)

Odell és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 1.849 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Odell tenia 1.849 habitants, 573 habitatges, i 468 famílies. La densitat de població era de 357 habitants per km².
Dels 573 habitatges en un 45,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,4% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 18,2% no eren unitats familiars. En el 14,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,51.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,9% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 18% de 45 a 60 i un 9,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.991 $ i la renda mediana per família de 37.065 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.300 $ mentre que les dones 16.983 $. La renda per capita de la població era de 18.023 $. Aproximadament l'11,1% de les famílies i el 12,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Odell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Odell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Oakview

Oakview és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 386 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oakview tenia 386 habitants, 167 habitatges, i 113 famílies. La densitat de població era de 876,7 habitants per km².
Dels 167 habitatges en un 22,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,5% hi vivien parelles casades, en un 13,2% dones solteres, i en un 32,3% no eren unitats familiars. En el 25,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,5% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 31,9% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 18,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.786 $ i la renda mediana per família de 56.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.125 $ mentre que les dones 28.036 $. La renda per capita de la població era de 22.344 $. Entorn del 3,4% de les famílies i el 4,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oakview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oakview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Ona amortida

Una ona amortida, ona esmorteïda o també oscil·lació esmorteïda, és una ona l'amplitud de la qual decreix amb el temps eventualment arribant a zero. El terme també fa referència a un mètode primitiu de transmissió de ràdio produït per transmissors d'espurna. Les ones esmorteïdes van ser característiques en els primers anys de la comunicació per ràdio en la coneguda telegrafia sense fil.
En enginyeria de transmissió de senyals, les ones esmorteïdes es coneixen com a emissions "Classe B". Aquest tipus d'emissions tenen una gran amplada de banda el que augmenta les possibilitats d'interferir sobre altres transmissions, per aquesta raó - i perquè suposa un desaprofitament de recursos espectrals-, la Unió Internacional de Telecomunicacions va restringir el seu ús el 1938.
En aquesta regulació la definició d'una "ona esmorteïda" no és conseqüent amb l'avanç de la tecnologia. Per aquesta raó, des de 1998 s'exclouen de les prohibicions alguns altres tipus d'emissions - per exemple els sistemes de banda ultra-ampla-.

## Vegeu també

* Ona contínua
* Amortiment
* Amplitud Modulada

## Referències

* ↑ . John Wiley and Sons. ISBN 0-470-85931-8.
* ↑ «Code of Federal Regulations, Title 47, Chapter 1, Subchapter A, Part 2, Subpart C - Emissions». United States government, 14 diciembre 1984. [Consulta: 14 febrer 2018]. note at bottom of page
* ↑ «Notice of Inquiry: Revision of Part 15 of the Commission's Rules Regarding Ultra-Wideband Transmission Systems». US Federal Communications Commission, 20-08-1998. [Consulta: 4 març 2010].

## Enllaços externs

* Sparks Telegraph Key Review Un llistat de telègrafs d'espurna que generen ones esmorteïdes.
* 47cfr2.201 Reglament de la FCC sobre "emissions d'ones esmorteïdes Classe B".
# Niàixino

Niàixino (en rus: Няшино) és un poble de l'óblast de Tiumén, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 74 habitants.