OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Samuel Ezeala

Samuel Ezeala (Barcelona, 11 de desembre de 1999) és un jugador català de rugbi que s'exerceix com a ala i que juga per al club ASM Clermont Auvergne del Top 14 francès.

## Carrera

Provinent del barri de Sants de Barcelona, Ezeala va desenvolupar tota la seva trajectòria de formació al Barcelona Universitari Club, on ràpidament va destacar per les seves habilitats, sobretot la velocitat, cosa que el va portar a jugar amb les categories inferiors tant de la selecció espanyola com de la catalana.
La seva progressió com a jugador, tant tècnica com física, el va convertir en una de les perles del rugbi català fins al punt que amb 16 anys va provar sort en el rugbi francès, seguint els passos del seu col·lega Jordi Jorbá. És aquí quan el ASM Clermont Auvergne es fixa en els vídeos del català i l'incorpora a les seves files per jugar en les categories inferiors.
Debutà com a professional el 7 de gener del 2018, contra el Racing 92, quan van perdre per un marcador de 58 a 6. Aquest dia, a més, Ezeala es va haver de retirar del partit a causa de la commoció cerebral que va patir després d'intentar placar Virimi Wakatawa, curiosament un dels seus referents en el món del rugbi.

## Selecció nacional

Ezeala ha estat internacional en les categories inferiors de la selecció espanyola.

## Referències

* ↑ «Samu Ezeala: “De la nit al dia m’he convertit en mediàtic i no hi estic acostumat”». Ara.cat.
* ↑ TOP 14 - Résumé Racing 92-Clermont: 58-6 - J15 - Saison 2017/2018
* ↑ Grande inquiétude autour de Samuel Ezeala, K.O. de longues minutes et évacué sur civière après un énorme choc
* ↑ «Clermont's Samuel Ezeala recovers after being knocked unconscious against Racing 92» (en anglès). Sky Sports.
# Blauet nan de Sulawesi

El blauet nan de Sulawesi (Ceyx fallax) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita la selva humida de Sulawesi i algunes illes properes.
# Festa Major de Nou Barris

La Festa Major de Nou Barris se celebra la segona quinzena de maig al barri de Nou Barris, al districte de Nou Barris de Barcelona. Cada any el districte municipal, gràcies a la col·laboració d'associacions de veïns, entitats i comerciants, organitza la festa major, amb activitats molt variades per a grans i petits que reflecteixen la diversitat cultural de Nou Barris. Hi trobem castellers, havaneres, cercaviles, concerts, balls, grans àpats, teatre, competicions i un bon nombre d'activitats infantils, entre més.

## Actes destacats

* Trobada de gegants. La imatgeria festiva popular també té presència a la festa major. La parella de gegants del districte, en Baró i la Trini, són els amfitrions de la trobada gegantera. Hi assisteixen figures vingudes d'arreu de la ciutat i de fora, que fan una cercavila pels carrers principals de Nou Barris i un ball final.
* Castellers. Els castellers fan una exhibició el diumenge de la festa a la plaça Major de Nou Barris, amb colles convidades de la ciutat i de comarques veïnes.
* Correfoc. El dissabte al vespre el barri s'encén amb la presència de diables –petits i grans– i bèsties de foc, que fan un itinerari pel cor del districte, des de la plaça Major fins al parc Central.
* Cantada d'havaneres. Cada any la Societat Coral l'Ideal d'en Clavé s'encarrega d'organitzar una cantada d'havaneres, acompanyada de la degustació de rom cremat per al públic.
* Sardanes. La plaça Major de Nou barris és escenari de l'audició i el ball de sardanes que es fa del dissabte de festa major al matí.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Festa Major de Nou Barris». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Font de Rus

La Font de Rus és una font del terme municipal de la Torre de Cabdella, del Pallars Jussà, en el seu terme primigeni, dins del territori del poble de Cabdella. Està situada a 2.027 m d'altitud, a l'esquerra del barranc de Coma del Port, al vessant sud-est de lo Castell de Rus.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# De Aetna

Petri Bembi de Aetna ad Angelum Chabrielem liber, més conegut com a De Aetna, és el primer assaig escrit en llatí per Pietro Bembo, fou publicat el febrer de 1496 per Aldo Manuzio. De Aetna també és la primera obra publicada en llatí a càrrec de l'impressor Manuzzio, qui va encarregar un nova pòlissa al gravador de punxons Francesco Griffo.
Pietro Bembo estudià grec antic a Messina entre 1491 i 1493, sota la direcció del filòleg i humanista romà d'Orient Constantí Làscaris. En tornar d'aquella estada va escriure De Aetna. Aetna, en llatí, fa referència al volcà Etna.
Escrit en forma de diàleg entre l'escriptor i el seu pare Bernardo, el text parla de l'ascensió al cim del volcà durant una erupció. La descripció, estudi i l'activitat de l'Etna es basa en l'experiència directa, la informació in situ i en la discussió de testimonis clàssics. Està dedicat a Angelo Gabriel, patrici venecià, company d'estudis de Bembo a Messina i Pàdua. Des del punt de vista de la història, De Aetna és un exemple revelador del gust de l'època, que difereix significativament de les representacions literàries del volcà anteriors. Per primera vegada s'ofereix una descripció de la seva activitat eruptiva en termes exclusivament naturalistes.

## Referències

* ↑ Bembo, Pietro; Manuzio, Aldo. Petri Bembi De Aetna ad Angelum Chabrielem liber.. (en llatí). Impressum Venetiis: In aedibus Aldi Romani, 1495.
* ↑ «Pietro Bembo (1470–1547) De Aetna | Aldus Manutius» (en anglès americà). [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ Della Casa, Giovanni. Vita del cardinale Pietro Bembo descritta in latino da Monsignor Giovanni Della Casa ed ora recata per la prima volta in italiano con annotazioni. Pesaro: Tipografia Nobili, 1832, p. 68.
* ↑ Bembo, Pietro. Lyric Poetry. Etna (en anglès), 30-07-2005, p. 7-8. ISBN 9780674017122.
# Misaki Amano

Misaki Amano (天野 実咲, 22 de abril de 1985) és una exfutbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Ha disputat Copa del Món de 2007.

## Referències

* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2017-02-06. [Consulta: 4 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Misaki Amano, Fitxa a Soccerway
# Millardia gleadowi

Millardia gleadowi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic del sud d'Àsia (Índia i Pakistan). Es tracta d'un animal nocturn. El seu hàbitat natural són les bardisses situades a deserts i semideserts calorosos. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. Aquest tàxon fou anomenat en honor de l'artista i naturalista F. Gleadow.

## Referències

* ↑ Molur, S.; Nameer, P. O. Millardia gleadowi. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 10 març 2018.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 155. ISBN 978-0801893049.
# Bob Azzam

Wadie George Azzam (àrab: جورج وديع عزام, Jūrj Wadīʿ ʿAzzām), més conegut pel nom Bob Azzam (Alexandria, 24 d'octubre de 1925 - Mònaco, 24 de juliol de 2004) fou un cantant egipci. Amb la seva cançó d'impacte internacional «Mustapha», Azzam va aconseguir un gran èxit a França i a la península Ibèrica en la dècada de 1960. La cançó va arribar a ser el número 23 en el Regne Unit Singles Gràfic, romanent catorze setmanes en aquell gràfic. Azzam va obtenir un grau en enginyeria electrònica.

## Biografia

Azzam va començar la seva carrera a Itàlia a finals dels anys 1950, amb la seva banda, cantant en italià i en anglès. El 1960, va publicar unes cançons a França molt influïdes per la música oriental, «Ya Mustafa» («Chérie je t'aime, chérie je t'adore, como la salsa de pomodoro») i «Fais-moi du cuscús, chérie». El mateix any, va rebre el Grand Prix du Disque per la cançó «Viens viens dans mes bras».
Després d'aquesta època, el seu èxit va començar a declinar. Tanmateix, Azzam va continuar la seva carrera organitzant gires amb la seva orquestra, i va obrir el seu propi Night club a Ginebra.
La Bande à Basile, Jonathan Richman i Rachid Taha han versionat les cançons «Mustafa» i «Fais-moi du cuscús, chérie».

## EPs

* "Viens viens dans mes bras" / "Acrit dans le ciel" // "Les papous" / "Ola! Ola!" (Barclay, 72431, F, PS)

### 45 RPM

* 1960: T'ho vista piangere/Ti adorerò (Barclay, J 30082)
* 1960: Mustapha/Tintarella di luna (Barclay, 62096)
* 1960: Love in Portofino/Luna caprese (Italdisc, BH 47)
* 1960: Cuidado con la mano/Pimpollo (Italdisc, BH 48)
* 1960: Happy birthday cha cha cha/Till (Italdisc, BH 49)
* 1960: Malatia/La luna cascabelera (Italdisc, BH 52)
* 1960: Valentino/Fais-moi le couscous cher (Italdisc, BH 70)
* 1960: C'Est Écrit Dans Le Ciel/Viens, Viens Dans Mes Bras/Les Papous/Ola! Ola! (Barclay, 72431 M)
* 1961: Non sei mai stata così bella/A Palma de Maiorca (Italdisc, BH 81)
* 1961: 24.000 baci/Fais-moi le couscous cheri (Italdisc, BH 87)
* 1961: La pachanga/Pepito (Italdisc, BH 93)
* 1961: Amen Twist/Vieni vieni (Barclay, J 30149)
* 1962: La donna dei sogni/One finger one thumb (Karim, KN 119)
* 1962: Un giorno ti dirò/Cinque minuti ancora (Karim, KN 120)
* 1962: Guardando il cielo/Sonata (Karim, KN 143)
* 1962: Cri de ma vie/Loulou (Karim, KN 144)
* 1963: A braccia aperte/Sebeline (Festival, FX 108)
* 1966: Les marrons chauds/La joie d'aimer (Barclay, BN 6019)

## Referències

* ↑ «Bob Azzam». Evene.fr. [Consulta: 18 agost 2015].
* ↑ «Mats Werner». Matswerner.blogg.se. [Consulta: 18 agost 2015].
* ↑ "The Jukebox: Most Happy Fella" Arxivat 2010-10-08 a Wayback Machine., Time magazine, 30 May 1960
* ↑ Roberts, David. British Hit Singles & Albums. 19th. Londres: Guinness World Records Limited, 2006, p. 35. ISBN 1-904994-10-5.
* ↑ Webarchive
# Forn Jussà (Cardona)

El Forn Jussà era un element arquitectònic històric (s.XIII) que hi havia a la vila de Cardona.
Situat a la plaça Jussana (actual Plaça de Santa Eulàlia), la seva situació era a l'epicentre de la vila, a la intersecció entre els tres camins principals que arribaven fins a Cardona i la pujada d'accés al castell. Formava part del conjunt d'habitatges que definiren entre els segles XI-XIII l'espai públic designat com la plaça de Cardona.
Es trobava sota la Porxada d'en Soler, una estructura porxada que corresponia a l'antic habitatge dels Soler, nissaga de ramaders i negociants locals enriquits. A principi del s.XIV van esdevenir senyors de la baronia veïna de Santa Maria d'Aguilar (Montmajor, Berguedà), mercès al control que exercien sobre les carnisseries de la vila i d'altres serveis sota el monopoli dels senyors del Castell de Cardona. A tocar del forn Jussà hi havia la carnisseria del Crestó.
El forn jussà era el nom que rebia el forn on sota el domini del senyor de Cardona, les famílies podien dur a coure el seu pa a canvi de cedir-ne una porció al forner. L'any 1711 durant el setge del castell per les tropes francoespanyoles, va ser destruït amb 6000 pans cuits i 4000 de pastats al seu interior.
En el transcurs de les obres per l'adequació de l'espai per la nova seu del museu col·lecció de sal Josep Arnau es van trobar elements que es corresponen a les restes d'un dels dos forns comunals de coure pa existents en la vila i que servia per a satisfer les necessitats dels habitants de la part jussana de la vila. Han estat de gran interès per al coneixement de la història de l'alimentació en època medieval i moderna, essent un magnífic testimoni de l'enginyeria gòtica civil.

## Referències

* 1 2 Andreu Galera, Ajuntament de Cardona, Cardona Medieval. Itinerari per la vila i la seva història.
* 1 2 «Béns culturals d'interès». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 10 juny 2012].
* 1 2 Tríptic de Cardona centre Medieval
# Detlef Macha

Detlef Macha (Greiz, Turíngia, 13 de desembre de 1958 - Coburg, 2 de setembre de 1994) va ser un ciclista amateur de l'Alemanya de l'Est que es dedicà al ciclisme en pista, especialment en la persecució. Del seu palmarès destaquen tres campionats en persecució individual, i un altre en persecució per equips.

## Palmarès

* 1976
** Campió del món júnior en Persecució per equips (amb Gerald Mortag, Jürgen Lippold i Olaf Hill)
* 1978
** Campió del món amateur en Persecució
* 1981
** Campió del món amateur en Persecució
** Campió del món en Persecució per equips (amb Volker Winkler, Axel Grosser i Bernd Dittert)
** Campió de la RDA en Persecució
** Campió de la RDA en Puntuació
* 1982
** Campió del món amateur en Persecució
** Campió de la RDA en Puntuació

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Misael Alerm Pou

Misael Alerm Pou (La Garriga, 1990) és un artista, activista cultural i poeta català. És llicenciat en Belles arts per la Universitat de Barcelona. Col·labora amb el bisetmanari la Directa escrivint-hi ressenyes culturals.

## Obra poètica

* Vell país natal (2014)
* Aiga (2017) (amb epíleg de Perejaume)
* Caminava amb uns amics (2019)

## Referències

* ↑ «Tast de poesia: vine a la festa major de Vallvidrera!». Òmnium Cultural, 25-07-2019. [Consulta: 7 juny 2020].
* ↑ «Misael Alerm». Paper Expressions. directa.cat. Arxivat de l'original el 2019-01-26. [Consulta: 26 gener 2019].
* ↑ Vell país natal. Calonge (Mallorca): AdiA Edicions, 2014, p. 60. ISBN 9788461686049. Arxivat 2018-01-25 a Wayback Machine.
* ↑ Basagaña, Laura «L'escriptura aquosa i visceral de Misael Alerm». Núvol, 30-05-2014 [Consulta: 26 gener 2019].
* ↑ Aiga. Calonge (Mallorca): Adia, 2017. ISBN 9788494579257. Arxivat 2018-01-25 a Wayback Machine.
* ↑ Vilalta, Sara «Fractura d'Aiga». Núvol, 16-02-2018. «La fascinació d'aquest poema […] rau justament en allò més potent i més modest: la quotidianitat de la vida i de la llengua fetes literatura.»
* ↑ Ordeig, Maria Isern «L'aigua i els dies». Caràcters: és una revista de llibres, 81, 2017, pàg. 16–17. ISSN: 1132-7820.

## Bibliografia

* Pedrals, Josep (ed.). «Misael Alerm Pou». A: 40 poetes de menys de 40 (pdf). Barcelona: Lletra-UOC.
# Llista d'aeroports de Tunísia

Llista d'aeroports de Tunísia:
Internacionals:
* Tunis-Cartago, codi TUN, governació de Tunis, delegació de Cité El Khadra
* Djerba-Zarzis, codi DJE, Governació de Médenine, delegació de Houmt Souk
* Gafsa-Ksar, codi GAF, Governació de Gafsa, delegació de El Ksar
* Monastir-Habib Bourguiba, codi MIR, governació de Monastir, delegació de Monastir
* Sfax-Thyna, codi SFA, governació de Sfax, delegació de Sfax
* Tabarka 7 de novembre, codi TBJ, governació de Jendouba, delegació de Tabarka
* Tozeur-Nefta, codi TOE, governació de Tozeur, delegació de Tozeur
* El Borma, codi EBM, governació de Tataouine, delegació de Remada, ciutat El Borma
* Enfidha (en construcció), governació de Sussa, delegació d'Enfidha
Nacionals:
* Bir Ezzobas, governació de Tataouine, delegació de Remada
* Borj El Amri, governació de Manuba, delegació de Borj El Amri
* La Skhira, governació de Sfax, delegacio de Skhira
* Montesseur, governació de Tataouine, delegació de Remada
* Sp 3, governació de Tataouine, delegació de Remada
* Sp 4, governació de Tataouine, delegació de Remada
# Michel-Jean Sedaine

Michel-Jean Sedaine (París, 2 de juny de 1719 - París, 17 de maig de 1797) fou un dramaturg francès.
D'obra molt variada, fou autor de poemes, drames històrics i nombrosos llibres d'òpera còmica i drames musicals, entre altres gèneres; les seves peces més conegudes són:
* Le Diable à quatre(1756)
* Blaise le Savetier (1759)
* On ne s'avise jamais de tout (1761)
* Le philosophe sans le savoir (1765)
* La Gageure imprévue (1768).
* Aucassin et Nicolette (1780)
* Richard Coeur-de-lion (1784)
* Amphitryon (1788)
* Raymond V, comte de Toulouse ou l'épreuve inutile (drama)
* Maillard, ou Paris sauvé(drama).
# Saint-Mandé

Saint-Mandé és un municipi francès, situat al departament de la Val-de-Marne i a la regió de l'Illa de França.
Forma part del cantó de Vincennes i del districte de Nogent-sur-Marne. I des del 2016, de la divisió Paris-Est-Marne et Bois de la Metròpoli del Gran París.

## Fills il·lustres

* Henri Hirschmann (1872-1961) fou un compositor musical.
# Ferroviário Esporte Clube

El Ferroviário Esporte Clube és un club de futbol brasiler de la ciutat de São Luís a l'estat de Maranhão.

## Història

El club va ser fundat el 10 de setembre de 1941. Guanyà el Campionat maranhense els anys 1957, 1958, 1971, i 1973.

## Estadi

El Ferroviário Esporte Clube juga els seus partits a l'Estadi Nhozinho Santos. Té una capacitat màxima per a 16.500 espectadors.

## Palmarès

* Campionat maranhense:
** 1957, 1958, 1971, 1973

## Referències

* 1 2 Placar Guia 2011, 1350-C, 01-01-2011, pàg. 89.
* ↑ «Maranhão State League - List of Champions». RSSSF, 13-04-2014. [Consulta: 1r juliol 2014].
* ↑ «CNEF - Cadastro Nacional de Estádios de Futebol» (PDF) (en portuguès). Confederação Brasileira de Futebol. Arxivat de l'original el 2013-09-27. [Consulta: Març 19, 2011].
# Ministeri d'Economia, Competitivitat i Innovació d'Andorra

El Ministeri d'Economia, Competitivitat i Innovació d'Andorra fou un dels departaments ministerials del Govern d'Andorra. Creat el juliol del 2017, tenia l'objectiu de fer el país més competitiu i innovador arran del creixement econòmic dels estats veïns. Tenia com a prioritat tancar amb èxit les negociacions per a un acord d'associació amb la Unió Europea. L'únic titular fou Gilbert Saboya Sunyé, fins al 2019.

## Llista de ministres d'Economia, Competitivitat i Innovació

| Legislatura | Nom | Nom | Inici mandat | Fi mandat | Partit polític | Partit polític |
| Ministeri d'Economia, Competitivitat i Innovació (17-7-17, nova creació-) |||||||
| VII | | Gilbert Saboya Sunyé | 17 de juliol de 2017 | 16 de maig de 2019 | | Demòcrates per Andorra |

## Referències

* ↑ «Saboya, Ubach i Areny prenen possessió dels càrrecs de ministres i ambaixador». Diari d'Andorra, 17-07-2017 [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ «Decret del 12-07-2017 pel qual es fa públic el cessament del ministre d'Afers Exteriors i el nomenament de la ministra d'Afers Exteriors i del ministre d'Economia, Competitivitat i Innovació». Butlletí Oficial del Principat d'Andorra, 47, 13-07-2017 [Consulta: 15 juny 2018].
# Mitrobarzanes II d'Armènia Sofene

Mitrobazanes o Mithrobarzanes (II) d'Armènia Sofene (mort l'any 69 aC) fou un general de Tigranes II d'Armènia.
Del fet de la similitud de nom, Cyrille Toumanoff emet la hipòtesi que Mitrobarzanes o Mithrobazanes, el general de Tigranes II d'Armènia, era membre de la dinastia dels reis de Sofene i que regia aquesta contrada com a virrei artàxiada.
En el moment de l'ofensiva del general romà Lucul·le amb 18 000 legionaris i 3 000 cavallers sobre la capital armènia Tigranocerta, Tigranes II va enviar un dels seus generals, Mitrobarzanes, amb un petit cos d'infants recolzats per 3 000 cavalls a l'encontre de l'atacant. Mitrobarzanes va morir en la lluita i el seu exèrcit fou destruït en una trobada amb el llegat romà Sextili.

## Vegeu també

* Mitrobarzanes (general armeni)

## Referències

* ↑ Cyrille Toumanoff, Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au XIX$^e$ siècle : Tables généalogiques et chronologiques, Rome, 1990, p. 400 et 505.
* ↑ René Grousset, Histoire de l'Arménie des origines à 1071, Paris, Payot, 1947 (réimpr. 1973, 1984, 1995, 2008), 644 p., p. 93-94.

## Bibliografia

* René Grousset, Histoire de l'Arménie des origines à 1071, Paris, Payot, 1947 (réimpr. 1973, 1984, 1995, 2008), 644 p.
* Cyrille Toumanoff, Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au XIX$^e$ siècle : Tables généalogiques et chronologiques, Rome, 1990, p. 400 et 505.
# San Pedro Garza García

La ciutat de Garza-García, oficialment, San Pedro Garza García és un dels municipis més rics de Llatinoamèrica. És, principalment, un suburbi comercial de la ciutat de Monterrey, Nuevo León a Mèxic, amb una població de 120.913 habitants. Com a part de l'àrea metropolitana de Monterrey, també està envoltada per muntanyes de la Sierra Madre Oriental. La ciutat és molt desenvolupada, i és seu de les oficines administratives de diverses companyies com ara Cemex, Gamesa, Vitro, Cydsa, i d'altres.
Dos mesos després de la fundació de la ciutat veïna de Monterrey, el territori actual de San Pedro Garza-García es va convertir en una hisenda que produïa blat de moro, blat, mongetes, i altres aliments. Durant el segle xviii, aquesta regió va rebre el nom de "San Pedro", en honor de Sant Pere. La ciutat va rebre l'estatus de "villa" (poble) el 14 de desembre, 1882, i va ser anomenada Garza-García, en honor del governador de l'estat, Genaro Garza García. El 1988 va ser reanomenada San Pedro Garza-García.
A la llista de l'índex de desenvolupament humà municipal publicat per les Nacions Unides el 2004, Garza-García surt com el municipi més ric d'acord amb la renda per capita (amb $28.864 dòlars nord-americans). Com a subregió d'una entitat federativa, però, n'ocupa el segon lloc, ja que la delegació Benito Juárez (una subdivisió de la Ciutat de Mèxic que no té, però, el mateix estatus polític que un municipi), del Districte Federal Mexicà n'ocupa el primer lloc.

## Enllaços externs

* Ajuntament de San Pedro Garza-García (castellà)
# Bob Andy

Bob Andy (Kingston, 28 d'octubre de 1944 - Kingston, 27 de març de 2020), de naixement Keith Anderson, fou un cantant i compositor jamaicà de reggae àmpliament considerat com un dels compositors més influents d'aquest gènere.

## Carrera

Bob Andy fou membre fundador dels Paragons juntament amb Tyrone (Don) Evans i Howard Barrett amb els quals va gravar temes de gran importància durant l'època del Rocksteady entre els quals cal destacar «The Tide Is High». L'any 1976 comença la seva carrera musical en solitari amb el tema «I've Got to Go Back Home» al que van seguir altres com «Feeling Soul», «My Time», «Going Home», i «Too Experienced», mentre col·laborava com a compositor al mític estudi de Kingston Studio One de Coxsone Dodd.
L'any 1970 publica juntament amb la Marcia Griffiths i de la mà de Harry J, una versió del tema «Young, Gifted and Black» de Nina Simone que els portarà com a Bob and Marcia al reconeixement mundial, especialment a Anglaterra i Europa on arribaran a vendre mig milió de discos i on la cançó encara és radiada avui en dia.
L'any 1974 Bob and Marcia se separen, ja que ella passa a formar part de les I-threes que acompanyaven Bob Marley. Bob Andy continuarà gravant fins al 1978 quan es retira per centrar-se en la seva carrera com a actor.
L'any 1997 grava un nou àlbum produït per Willie Lindo anomenat Hangin' Tough.
El govern jamaicà va concedir a Keith «Bob Andy» Anderson l'Order of Distinction en el rang de comandant l'octubre de 2006 per la seva contribució al desenvolupament de la música jamaicana.

## Discografia
### Àlbums

* «Bob Andy's Song Book» (1970)
* «Really Together» (Bob and Marcia)
* «Sweet Memories» (Bob and Marcia)
* «Lots of Love and I» (1978)
* «Friends» (1983)
* «Freely» (1988)
* «Hanging Tough» (1997)
* «Reggae Land» (2006)

### Composició

* «Check It Out» - Tony Rebel
* «Feel Like Jumping» Marcia Griffiths
* «Fire Burning» Tony Rebel, Marcia Griffiths
* «Half Idiot» Cutty Ranks
* «I've Got to Go Back Home» Freddie McGregor
* «Melody Life» Steely & Clevie
* «My Time» Gregory Isaacs, Barrington Levy, Ocean Colour Scene
* «Peace of Mind» Harry J & His Friends
* «Really Together» Jeb Loy Nichols
* «The Right Track» Mickey General
* «Too Experienced» The Bonedaddys, Ms. Dynamite
* «Unchained» Sanchez

## Referències

* ↑ «Reggae icon Bob Andy has died» (en anglès). Loop Jamaica, 27-03-2020. Arxivat de l'original el 28 de març 2020. [Consulta: 28 març 2020].

## Enllaços externs

* "Bob Andy's website" Arxivat 2021-03-16 a Wayback Machine.
* "The Paragon: Bob Andy" Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine., Washington Post Express, August 2, 2007
* "Bob Andy: One of Reggae's last great soldiers", Jamaica Observer, August 13, 2006
* "Bob Andy takes Coxsone to task" Jamaica Observer, November 18, 2002