OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antigonea

Antigonea o Antigonia (grec antic: Ἀντιγόνεια, Antigóneia) és el nom de diverses ciutats de l'antiga Grècia:
* Antigonea de Síria, a la riba de l'Orontes, fundada per Antígon el Borni al segle iv aC i abandonada pocs segles més tard
* Antigonea de Caònia, a la riba de l'Aoos, fundada pel rei Pirros el segle iii aC en honor a la seva esposa Antígona i destruïda pels romans un segle més tard
* Antigonea de Crossea o Antigonea Psàfara, a la Península Calcídica
* Antigonea de Peònia o Antigonea de Migdònia, entre Estobos i Tessalonica
* Antigonea, nom amb què Antígon III Dosó rebatejà la ciutat de Mantinea l'any 222 aC, i que portà fins a temps d'Hadrià
* Antigonea de la Tròada, nom amb què Antígon el Borni fundà la ciutat d'Alexandria de la Tròada
* Antigonea de Bitínia, nom amb què Antígon el Borni refundà la ciutat d'Àncore o Helícore, posteriorment reanomenada Nicea per Lisímac de Tràcia en honor a la seva esposa Nicea
* Antigonea també fou el nom d'una fortalesa de la regió de Cízic.
* Antigonia és el nom d'un gènere de peixos capròids

## Vegeu també

* Antígona
* Antígon
* Antigonees, festival dedicat a Antígon III Dosó

## Referències

* Paulys Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft, s.v. «Antigoneia»
# El mite

El mite és una pel·lícula d'aventures i arts marcials de 2005 dirigida per Stanley Tong i protagonitzada per Jackie Chan, Mallika Sherawat, Tony Leung Ca-fai i Kim Hee-sun. La pel·lícula va ser estrenada a Hong Kong el 2005. Ha estat doblada al català.

## Argument

Durant la dinastia Qin, el general Meng Yi té la tasca d'acompanyar a la princesa coreana Ok-Soo a la Xina per casar-se amb l'emperador Qin. Al llarg del viatge, un guerrer coreà intenta apoderar-se d'ella, però Meng Yi la salva. Ok-soo s'enamora de Meng Yi i mostra el seu afecte per ell obertament, però Meng la rebutja honorablement i completa amb èxit la seva missió. L'emperador Qin emmalalteix greument més tard i envia a Meng Yi a buscar l'elixir de la immortalitat, l'única cosa que pot salvar la seva vida. Els guàrdies que escorten a l'elixir són emboscats per rebels que treballen per al príncep i canceller traicioner. Meng Yi li lliura l'elixir al seu subaltern, Nangong Yan, abans de morir en la batalla. Encara que Nangong Yan aconsegueix portar l'elixir a l'emperador, el canceller volia que Nangong Yan i Ok-soo provessin la validesa de l'elixir i els van obligar a consumir-ho, condemnant-los a la presó en el mausoleu de l'emperador Qin per tota l'eternitat.

## Repartiment

* Jackie Chan: Jack / General Meng Yi
* Kim Hee-sun: Ok-soo
* Tony Leung Ca-fai: William
* Choi Min-soo: Choi
* Mallika Sherawat: Samantha
* Patrick Tam: General Xu Gui
* Shao Bing: Nangong Yan
* Ken El: Drac
* Yu Rongguang: Zhao Kuang
* Ken Wong: Meng Jie
* Jin Song: Jin Song
* Hayama Go: Tigre
* Chan Sek: Chita
* He Jun: Fènix
* Park Hyun Jin: Àguila
* Yao Weixing: Shen
* Maggie Lau: Maggie
* Yuen Tak: el monjo Dasar
* Sun Zhou: Koo

## Rebuda

* Pel que fa a la crítica especialitzada, la pel·lícula va rebre ressenyes tèbies. El lloc Rotten Tomatoes li va assignar un rating d'amb prou feines 20 %, basat en cinc ressenyes, amb un rating mig de 3.9/10. En canvi, Jim Hemphill de Reel Films Reviews, li va donar 4 estrelles sobre 5 al film, lloant els seus efectes i escenes de combat.
* Moltes idees però poc ensamblades (...) com a part de l'intent del cinema de Hong-Kong per retornar a les ambicioses pel·lícules d'abans, aquesta multiaventura de Tong resulta considerablement entretinguda d'una banda i gairebé autodestructiva d'una altra."

## Referències

* ↑ «El mite». esadir.cat.
* ↑ «El mite». Rotten Tomatoes.
* ↑ «The Myth». Rotten Tomatoes.
* ↑ «The Myth». Hampi.in. Arxivat de l'original el 2010-12-27. [Consulta: 29 desembre 2018].
* ↑ Koehler, Robert «El mite». Variety.
# Clariallabes simeonsi

Clariallabes simeonsi és una espècie de peix de la família dels clàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,1 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Boulenger G. A. 1900. Matériaux pour la faune du Congo. Poissons nouveaux du Congo. Sixième Partie. Mormyres, Characins, Cyprins, Silures, Acanthoptérygiens, Dipneustes. Ann. Mus. Congo (Ser. Zool.) v. 1 (fasc. 5). 129-164.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Teugels, G.G. 1992. Clariidae, p. 468-495. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest Tom 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Doras phlyzakion

Doras phlyzakion és una espècie de peix de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Amazones i els seus afluents.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E., 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Sabaj Pérez, M. H. i J. L. O. Birindelli, 2008: Taxonomis revision of extant Doras Lacépède, 1803 (Siluriformes: Doradidae) with descriptions of three new species. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 157: 189-233.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sabaj, M.H. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Doradidae (Thorny catfishes). p. 456-469. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Louis Adamic

Louis Adamic —en eslovè Alojz Adamič— (castell Praproči, Blato, prop de Grosuplje, en l'actual Eslovènia, 23 de març del 1899 – Milford, Nova Jersey, 4 de setembre del 1951) va ser un escriptor i traductor eslovè i estatunidenc. Nascut en una família camperola, el 1909 va entrar a l'escola primària a Ljubljana. Poc després va integrar un grup polític clandestí d'estudiants associat al Moviment Nacionalista Iugoslau, el qual acabava de sorgir a les províncies meridionals de l'Imperi austrohongarès. Després d'una sagnant manifestació al novembre de 1913 va ser breument empresonat i expulsat de l'escola; a més se li va prohibir inscriure's en qualsevol institució educativa oficial. Encara que va ser admès en el col·legi jesuïta de Ljubljana, segons ell mateix, llavors ja havia decidit no continuar els seus estudis i emigrar als Estats Units, encara que no sabés com fer-ho.
Així, en 1913 va emigrar a una comunitat pesquera croata a San Pedro (Los Angeles) i, el 1918, va adquirir la nacionalitat nord-americana. Durant la Primera Guerra Mundial va combatre en el Front Occidental i després va treballar com a periodista i escriptor professional.
En 1932 va rebre una beca Guggenheim i dos anys més tard va aconseguir la fama als Estats Units amb el seu llibre, The Native's Return, una severa crítica al govern del rei Alexandre I de Iugoslàvia i una projecció del socialisme a Amèrica del Nord. En 1940 va ser nomenat editor de la revista Common Ground.
Durant la Segona Guerra Mundial donà suport als partisans iugoslaus així com la fundació de la República Federal Socialista de Iugoslàvia. En 1949 va ser triat membre de l'Acadèmia Eslovena de Ciències i Arts.
El 4 de setembre de 1951 va ser trobat mort a la seva casa de Milford, Nova Jersey. Encara que es presumeix que va morir per la seva pròpia mà, també s'ha suggerit la possibilitat que fos estat assassinat per raons polítiques.

## Obres

* Dynamit: Príbeh triednych násilností v Amerike (Dinamita: la història de la violència de classe als Estats Units, 1931).
* Smiech v džungli (Rient a la selva) (1932).
* Rodákov návrat (El retorn del nadiu) (1934).
* Vnuci (Nets) (1935).
* Kolíska života (El bressol de la vida) (1936).
* Mulla Amerika (El meu "Amèrica") (1938).
* Veučera v Bielom domi (Sopar a la Casa Blanca) (1946).
* Orol a korene (L'àguila i l'arrel) (1950).

## Bibliografia

* Elizabeth Bentley, declaració davant el FBI, 30 de novembre de 1945, arxiu 65-14603 de l'FBI.
* Arxiu del FBI (Pàgines 38, 39, 52 i 53; en l'original: págs. 437, 438, 451 i 452).
* Home Again From America, (De nou a casa des dels Estats Units) Harper's Magazine, octubre de 1932.

## Enllaços externs

* Dotze articles de l'autor en el Harper's Magazine, només per a subscriptors.
* Textos de Adamic del Centre d'estudis de la història de la immigració, de la Universitat de Minnesota.

## Notes

* ↑ Adamic, Louis
* ↑ En su introducción a la autobiografía, Laughing in the Jungle (1932), Adamic se describe como un muchacho de catorce años y medio cuando emigró a los Estados Unidos en 1913 (pág. ix). junto a miles de otras persona en el bote Niagara (p. 43).
# Julián Rubio Sánchez

Julián Rubio Sánchez (Montealegre del Castillo, 28 de gener de 1952) fou un futbolista espanyol de la dècada de 1970 i posteriorment entrenador.

## Trajectòria

Es formà a l'Albacete Balompié, passant més tard a l'Ontinyent CF, on arribà a jugar a segona divisió. L'any 1972 fou fitxat pel Sevilla FC, on jugà durant set temporades, tres d'elles a segona i quatre a primera divisió. L'any 1979 fou fitxat pel FC Barcelona, on no gaudí de gaire minuts en competència amb homes com Juan Manuel Asensi i Jesús Landáburu, i més tard Bernd Schuster. Al cap de dues temporades retornà a l'Albacete o acabà la seva carrera.
La seva carrera d'entrenador començà el 1984 a l'Albacete, passant més tard pel CD Maspalomas, Recreativo de Huelva i SE Eivissa. El 1994 entrenà a l'Elx CF, club que dirigí en tres etapes. Marxà a Bolívia per entrenar el Club Bolívar, i a continuació s'encarregà del Sevilla B, ascendint al primer equip del Sevilla FC a primera divisió. Més tard fou entrenador de clubs com el Cadis CF; l'Albacete (on entrenà en cinc etapes diferents), i finalment al KF Tirana i el Flamurtari Vlorë de la superlliga albanesa.

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ 3-0: El Sevilla barrió al Las Palmas (3-0: Sevilla swept Las Palmas); Mundo Deportivo, 7 Setembre 1975 (castellà)
* ↑ Rubio cree la mala situación del Elche tiene solución (Rubio believes bad Elche situation can be fixed); Diario Crítico de la Comunitat Valenciana, 11 març 2003 (castellà)
* ↑ Antonio Muñoz deja en manos de Julián Rubio la salvación del Cádiz (Antonio Muñoz leaves salvation of Cádiz in the hands of Julián Rubio); La Voz Digital, 27 maig 2008 (castellà)
* ↑ Julián Rubio, nuevo entrenador del Albacete (Julián Rubio, new Albacete manager); Diari AS, 1 Desembre 2009 (castellà)
* ↑ Ish-lojtari i Barcelonës zgjidhet trajner i Tiranës (Ex-Barcelona player selected as Tirana coach) Arxivat 2012-07-31 at Archive.is; Balkan Web, 21 juny 2011 (albanès)
* ↑ Julián Rubio Sánchez, nuevo entrenador del equipo albanés SK Tirana (Julián Rubio Sánchez, new coach of Albanian team SK Tirana); El Diario Montañés, 23 juny 2011 (castellà)
* ↑ Flamurtari shkarkon Rubion. “Furtunë” në Vlorë, projektohen edhe 4 largime lojtarësh (Flamurtari sacks Rubio. A "storm" in Vlora, 4 players expected to leave as well) Arxivat 2012-12-12 a Wayback Machine.; Panorama Sport, 11 Desembre 2012 (albanès)

## Enllaços externs

* Julián Rubio Sánchez a BDFutbol
* Julián Rubio Sánchez Fitxa com a entrenador a BDFutbol
# Lombao

Lombao és un grup folk-pop format per la vilassarenca Clara Lombao, Andrea Cárdenas i Xènia Sánchez. Es donen a conèixer el 2017 guanyant el 13è Concurs de Música Jove “Endolla’t al so del Maresme”. El 2018 reben una beca de suport a la creació de les Cases de la Música.

## Referències

* 1 2 Endolla\'t. «Endolla\'t:». [Consulta: 27 març 2018].
* ↑ «Endolla\'t: Lombao guanyadores de l'Endolla't». Endolla\'t [Consulta: 28 març 2018].
* ↑ «Lombao». enderrock.cat, 19-12-2017. [Consulta: 27 març 2018].
# Recreational Software Advisory Council

El Recreational Software Advisory Council (RSAC) va ser una organització sense ànim de lucre, independent i fundada als EUA el 1994 per Software Publishers Association, a més a més de sis altres companyies líders per respondre contra les controvèrsies als videojocs i per la regulació del govern. El punt bàsic d'aquesta organització és classificar el contingut del videojocs, similarment com la Videogame Rating Council (VRC) i després la Entertainment Software Rating Board (ESRB).

## Referències

* ↑ «More Game Ratings». GamePro. IDG, 86, 01-11-1995, pàg. 189.
* Archived RSAC website (April 14, 1997) - Software and internet content rating charts and the introduction.
* 3d Realms Tech Support - Pictures of the RSAC content symbols, as these pictures were unavailable at the RSAC site listed above.

## Enllaços externs

* RSAC official website
# Antigonea de Síria

Antigonea o Antigonia (grec antic: Ἀντιγόνεια, Antigóneia) fou una ciutat de Síria situada a la riba de l'Orontes, en l'actual província de Hatay (Turquia).
Fundada per Antígon el Borni, rei de l'Imperi Selèucida l'any 307 aC, estava destinada a ser la capital del seu imperi. Antígon va morir el 301 aC a la batalla d'Ipsos, i els habitants de la ciutat van ser traslladats a Antioquia, que va fundar el guanyador Seleuc I Nicàtor no gaire lluny, baixant el riu Orontes, segons que diuen Estrabó, Diodor de Sicília i Joan Malales. La ciutat, però, encara va existir durant tres segles més.

## Referències

* ↑ Estrabó. Geografia, XVI, 750
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XX, 47
* ↑ Joan Malales. Història, VIII, 201
* ↑ Smith, William (ed.). «5. Antigoneia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 23 gener 2022].

## Bibliografia

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# El Puig de Vivers

El Puig de Vivers és una masia de Sant Joan les Fonts (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un mas situat dalt del Puig de Vivers. És de planta rectangular i teulat a dues aigües amb les vessants vers les façanes laterals. Va ser bastit amb pedra menuda del país llevat de les cantoneres. Característica és la façana de migdia, (ampliació realitzada al segle XIX), amb dues arcades de punt rodó en els baixos, quatre finestres de migpunt en el primer pis i arcada central a les golfes emmarcada per dues finestres rectangulars. En el mas s'hi estan fent obres de restauració centrades principalment a l'esmentada façana. La resta dels murs evidencien construccions més primitives. Al costat del mas veiem les runes de la cabana i de la pallissa.

## Història

El 7 de febrer de 1189 la família Vivers, volent acabar amb certes tensions que tenia amb el priorat de Sant Joan les Fonts, li va fer donació del mas Puig de Vivers (Podio). El prior va firmar pau i concòrdia amb Bernat de Vivers i li cedeix a perpetuïtat la tasca de pa i vi dels masos i terres que tenia a Vivers per l'església de Sant Esteve i Sant Joan, i tres sous de moneda barcelonesa. Bernat de Vivers es va reservar el dret de moldre en els molins de Sant Joan. Es troben hereus d'aquest mas fins a l'any 1810.

## Referències

* 1 2 «Mas Puig de Vivers». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Louis Abadie

Louis Abadie (1814 - París, 6 de gener de 1859) fou un músic compositor francès.

## Biografia

Abadie era conegut per les seves innombrables cançons (cançons, romanços i balades), que eren molt populars als salons parisencs del segle xix. Va assolir el punt àlgid del seu èxit els anys posteriors al 1848. Cap a finals d'any va publicar discos amb les seves cançons, que van tenir una gran acollida. Malgrat l’èxit de les seves cançons, va buscar durant molt de temps i en va la possibilitat de produir alguna cosa per al teatre. Així, finalment, va caure en la pobresa. Després d'un ictus, va morir deixant tres orfes l'1 de desembre de 1858 a l'Hospital Lariboisière de París.
Dotat de gran imaginació, publicà durant alguns anys, sota la forma d'àlbums, composicions lleugeres i de molt gust, que varen assolir gran èxit. Entre elles es poden citar La Chasseur furtif, Les Feuilles mortes, La Plainte du Musée, Ange du Ciel, D'où viens tu, beau nuage ?, Ce que disent les Roses, Ma Senyora, La Reprouve, L'Archer du Roi, Le Corsarie i Le Sereno, diverses de les quals varen adquirir popularitat fins a quasi primers del segle xx. El 1867 es representà una opereta seva, titulada Les Danseurs de corde.
La Biblioteca Nacional de França estableix el 6 de gener de 1859 com a data de mort a la seva pàgina de dades. Va deixar tres fills.

## Referències

* 1 2 «Louis Abadie (18 ..- 1859)» (en francès). Courrier de la librairie (1858). [Consulta: 10 agost 2021].
* ↑ B. Jouvin. Théatres (en francès). París: Figaro, 09/12/1858.
* ↑ François-Joseph. «Biographie universelle des musiciens et bibliographie générale de la musique. Supplément et complément. [vol. 1 / par F.-J. Fétis ; publ. sous la dir. de M. Arthur Pougin...]» (en francès). Biblioteca Nacional de França. [Consulta: 10 agost 2021].

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Calpe, tom 1
# Kakhaber Tskhadadze

Kakhaber Tskhadadze (Rustavi, 7 de setembre de 1968) és un exfutbolista georgià de la dècada de 1990 i entrenador.
Fou 25 cops internacional amb la selecció georgiana.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Dinamo Tbilisi, Eintracht Frankfurt, Alania Vladikavkaz, Manchester City FC, Lokomotiv Tbilisi i Anzhi Makhachkala.

## Referències

* ↑ «ru:Кахабер Цхададзе: Азербайджан, Грузия или Казахстан?» (en russian). azerifootball. [Consulta: 17 abril 2014].
* ↑ RSSSF.com
* ↑ homecourt.de Arxivat 2005-11-30 a Wayback Machine. (alemany)
* ↑ Kakhaber Tskhadadze at eintracht-archiv.de (alemany)
# Lomavren

El lomavren (armeni: Լոմավրեն, lomavren) és una llengua mixta gairebé extinta parlada pel poble lom. Va sorgir del contacte lingüístic entre una llengua relacionada amb el romaní i el domari i l'armeni. També es coneix aquesta llengua amb el nom de bosa/boixa.

## Característiques lingüístiques

Manca de gènere gramatical i té set casos; la seva gramàtica està estretament relacionada amb la del dialecte erzerum de l'armeni, amb el vocabulari gairebé exclusivament d'origen indoari.
Numerals en les llengües romaní i domari, amb formes de sànscrit, hindi, bengalí, persa i cingalès per a la comparació. També inclou influències del grec i llatí.
A continuació es mostren els nombres bàsics en romaní, domari i lomavren, amb les formes en persa i hindi, entre d'altres, per a la comparació. En romaní, les paraules dels números 7, 8 i 9 deriven del grec:
| Números | Sànscrit | Mitanni | Hindi | Bengalí | Romaní | Domari | Lomavren | Grec | Persa | Sinhala | Llatí |
| 1 | éka | aika- (a-i-ka-) | ek | æk | ekh, jekh | yika | yak, yek | éna | yak, yek | eka | ūnus, ūna, ūnum |
| 2 | dvá | | do | dui | duj | dī | lui | dýo | du, do | deka | duo, duae, duo |
| 3 | trí | tera-? (ti-e-ra-) | tīn | tin | trin | tærən | tərin | tría | se | thuna/thri | trēs, tria |
| 4 | catvā́raḥ | | cār | char | štar | štar | išdör | téssera | čahār | hathara/sathara | quattuor |
| 5 | páñca | pańća-? (pa-an-za-) | pā̃c | panch | pandž | pandž | pendž | pénte | pandž | paha | quīnque |
| 6 | ṣáṭ | | chah | chhoy | šov | šaš | šeš | éxi | šeš | haya/saya | sex |
| 7 | saptá | satta (ša-at-ta) | sāt | sāt | ifta | xaut | haft | eptá | haft | hata/satha | septem |
| 8 | aṣṭá | | āṭh | āṭh | oxto | xaišt | hašt | októ | hašt | ata | octō |
| 9 | náva | nāva- (na-a-[w]a-) | nau | noy | inja | na | nu | ennéa | noh | nawaya | novem |
| 10 | dáśa | | das | dosh | deš | des | las | déka | dah | dahaya | decem |
| 20 | viṃśatí | | bīs | bish | biš | wīs | vist | eíkosi | bist | wissa | vīgintī |
| 100 | śatá | | sau | eksho | šel | saj | saj | ekató | sad | siiya/shathakaya | centum |

## Referències

* ↑ «Lomavren» (en anglès). Ethnologue. [Consulta: 1r juny 2024].
* 1 2 «GYPSY ii. Gypsy Dialects» (en anglès). Encyclopaedia Iranica. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 1r juny 2024].
* ↑ «ON ROMANI ORIGINS AND IDENTITY» (en anglès). RADOC. Arxivat de l'original el 2011-07-17. [Consulta: 1r juny 2024].
# Puurs

Puurs és un antic municipi belga de la província d'Anvers a la regió de Flandes. Era el resultat de la fusió dels municipis de Puurs, Breendonk, Liezele i Ruisbroek. L'1 de gener de 2019 va fusionar amb Sint-Amands per formar un municipi nou anomenat Puurs-Sint-Amands.

## Evolució de la població
### Segle xix

| Any | 1806 | 1816 | 1830 | 1846 | 1856 | 1866 | 1876 | 1880 | 1890 |
| Població | 4048 | 4513 | 5375 | 3715 | 3696 | 3626 | 3637 | 3644 | 3871 |

### segle xx (fins a 1976)

| Any | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1947 | 1961 | 1970 | 1976 |
| Població | 4140 | 4854 | 4924 | 5404 | 6071 | 6402 | 6667 | 6772 |

### 1977 ençà

| Any | 1977 | 1980 | 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 |
| Població | 14.835 | 15.045 | 15.014 | 15.180 | 15.380 | 15.736 | 15.903 |
| Font: NIS ||||||||

## Agermanaments

* Dębica

## Referències

* ↑ «Geografische indeling» (en neerlandès). Statbel (ofici belga d'estadística). [Consulta: 24 juliol 2021].
# Antigonees

Les Antigonees (en grec antic: Ἀντιγόνεια) eren una jornada de sacrificis instituïda per Arat a la ciutat de Sició. En el dia assenyalat es feien processons acompanyades de peans, jocs i altres actes en honor d'Antígon III Dosó, amb el qual Arat de Sició havia concertat una aliança en contra de Cleòmenes d'Esparta, segons diuen Plutarc i Polibi. El festival no devia durar gaires anys.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Antigoneia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 21-XI-2020].