OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marc Antoni Crètic

Marc Antoni Crètic (en llatí: Marcus Antonius M. F. C. N. Creticus) va ser un magistrat romà. Era fill d'Antoni l'orador. Formava part de la gens Antònia.
Va ser pretor l'any 75 aC i el 74 aC va obtenir, per influència de Publi Cetege i del cònsol Marc Aureli Cotta, el comandament de la flota del Mediterrani per lluitar contra els pirates.
Però va aprofitar el seu poder per fer saquejos innecessaris, que aprofità per enriquir-se, especialment a Sicília. En canvi no va aconseguir acabar amb els pirates. El seu atac a les bases dels pirates de Creta, que va tenir el suport de les ciutats gregues, especialment Bizanci, va ser un fracàs i la major part de la flota va quedar destruïda. Ell mateix es va salvar segurament a costa d'un tractat vergonyós. Probablement l'any 73 aC va morir a Creta i va rebre el renom sarcàstic de Creticus.
Es va casar en primeres noces amb Numitòria, amb qui no va tenir fills, i de segones amb Júlia, amb qui en va tenir tres:
* Marc Antoni el triumvir
* Gai Antoni
* Luci Antoni

## Referències

Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870, pàg. 214a (v. 1).
# Masegoso

Masegoso és un municipi de la província d'Albacete, que es troba a 60 km de la capital de la província. S'arriba per la carretera de San Pedro i Casas de Lázaro o per un desviament de la d'Alcaraz.
El 2006 tenia 104 habitants, segons dades de l'INE.
Comprèn les pedanies de Cilleruelo, Ituero i Peñarrubia. Està situada en un entorn d'alzinars i camps de cereals, en terres altes de clima continental i de fauna protegida, com cérvols i cabres monteses.
# Marc Anici

Marc Anici fou un militar romà. Manava la guarnició d'uns 1000 homes de Casilínum en majoria praenestins (originaris de Praeneste), que després de la batalla de Cannes (216 aC) va quedar assetjada pels cartaginesos. La ciutat va començar a patir els efectes de la fam, i els romans, dirigits pel llavors magister equitum Tiberi Semproni Grac II, van enviar provisions deixant-les circular a la nit pel riu que, més avall, travessava la ciutat; així ho van fer durant tres nits però a la quarta foren descoberts pels cartaginesos que van impedir nous lliuraments; la gana va augmentar aviat a Casilínum, i els habitants menjaven pells, rates i herbes, fins que finalment es van haver de rendir i van poder sortir pagant un rescat per cada home; 570 persones (mes de la meitat dels assetjats) havien mort ja de fam. Més tard una estàtua recordant la seva gesta fou aixecada a la ciutat de Praeneste.
# Mas de les Mates

* No s'ha de confondre amb El Mas de les Mates.
El Mas de les Mates és un mas situat al municipi de Massoteres, a la comarca catalana de la Segarra.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 981.
# Mas de les Oliveres

El Mas de les Oliveres és una masia al terme municipal de Sant Fruitós de Bages (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local. Malgrat el mas pogués existir amb anterioritat, l'estructura de la construcció actual és del segle xviii. Fou en aquella centúria quan es consoliden els grans masos d'aquesta contrada, i els establiment en emfiteusi a rabassa morta en són els principals responsables.
El cos central d'aquest mas és de planta quadrangular, amb coberta a dos vents, i amb el carener perpendicular a la façana i coronat per una torreta de dos pisos, acabada en terrat. L'edifici, de tres plantes, té l'accés per un portal amb arc rebaixat, on hi ha uns picaportes de ferro que imiten un lleó. Totes les obertures són de carreus de pedra picada. Al cantó del migdia té dues galeries de cinc arcs; la del primer pis té un balcó corregut suspès sobre mènsules de pedra i la del pis superior és oberta. Al cantó nord, adossat al mas, hi ha un gran pati porxat de dimensions superiors a la planta de la casa. A la façana nord té un pou cisterna. Una llinda d'un portal annex a la casa porta la següent inscripció: "Valentí Oliveras, 1716".
Als voltants té altres dependències cobertes com ara, per exemple, els estables. A uns 50 m del mas hi ha la base d'un molí de vent per extreure aigua, formant part d'un conjunt hidràulic important. A 150 m del mas hi ha una edificació circular d'uns 3 m de diàmetre, que ressegueix el contorn d'un pou, i albergava una sínia.

## Notes

* 1 2 3 «Mas de les Oliveres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 desembre 2015].
# Maria Alphaizuli

Maria Alphaizuli o també Màryam bint Abi-Yaqub aix-Xilbí (àrab: مريم بنت أبي يعقوب الشَّلْبي, Maryam bint Abī Yaʿqūb ax-Xilbī) va ser una poeta andalusina del segle viii. Va néixer a Xilb, la moderna Silves, a Portugal, i es va establir a Sevilla, on es va convertir en tutora de nobles.
Hom s'hi ha referit com la Safo àrab. A la seva època, força dones andalusines conreaven les arts com ella. Alguns exemples ben preservats del seu treball sobreviuen a la Biblioteca de l'Escorial.

## Referències

* ↑ al-Udhari, Abdullah. Classical Poems by Arab Women: A Bilingual Anthology (en anglès). Saqi, 2017, p. 158. ISBN 978-0-86356-930-2 [Consulta: 8 febrer 2018].
* 1 2 Hale, Sarah Josepha Buell. Woman's record, or, Sketches of all distinguished women: from the creation to A.D. 1854: arranged in four eras: with selections from female writers of every age (en anglès). Nova York: Harper & Bros, 1855, p. 70 [Consulta: 8 febrer 2018].
# Mascouten

Els Mascouten (també Mascoutin, Mathkoutench, o Musketoon) eren una tribu d'amerindis dels Estats Units que parlava una llengua algonquina i que es creu que han habitat en ambdós costats del riu Mississipi al costat de l'actual frontera Wisconsin-Illinois després d'haver estat expulsats de Michigan.
S'esmenten per primera vegada en els registres històrics pels missioners francesos, que els van descriure com habitants de la zona sud de l'actual Michigan. Els Mascouten eren més nombrosos que tota la Nació Neutral, tots els hurons i que els iroquesos, plegats. En 1712, els Mascouten s'uniren als Kickapoo i als Fox, després d'haver estat gairebé exterminats pels francesos i pels Potawatomi.
Les Relacions Jesuïtes freqüentment es referien als Mascouten com la "Nació Foc" o "Nació del Foc". Tanmateix, un jesuïta va escriure: 'La Nació del Foc és erròniament anomenada així, el seu nom correcte és Maskoutench, que significa "un país sense arbres ", com l'habitat per aquest poble; però canviant algunes lletres, aquesta paraula pot significar "foc". Per tant, el poble s'ha anomenat la Nació del Foc.'
Els supervivents van emigrar cap a l'oest. Els Mascouten foren referits per última vegada com una banda en els registres històrics en 1779, quan vivien al riu Wabash (a l'actual Indiana) amb els piankashaw i els Kickapoo. Els Mascouten sobrevivents es va notar als Estats Units als registres de 1813 i 1825 com a part de la Prairie Band Kickapoo.
El seu nom aparentment ve d'una paraula fox que significa "poble de la petita planura". Els historiadors no saben el seu endònim.

## Referències

* ↑ «Travels and Explorations of the Jesuit Missionaries in New France 1610—1791 Vol. XXVII». Arxivat de l'original el 2016-03-21. [Consulta: 18 març 2015].
* ↑ Nicholas J. Santoro: Atlas of the Indian Tribes of North America and the clash of cultures,pàgina 208
* ↑ Handbook of North American Indians, volume 11, pàgina 671
* ↑ «Travels and Explorations of the Jesuit Missionaries in New France 1610—1791 Vol. LV». Arxivat de l'original el 2016-03-21. [Consulta: 18 març 2015].
* ↑ Lee Sultzman, "Mascouten History", Dickshovel, accessed 5 July 2010
* Johnson, M. and Hook, R. The Native Tribes of North America, Compendium Publishing, 1992. ISBN 1-872004-03-2
* "Wisconsin Historical Society." Wisconsin Historical Society. N.p., n.d. Web. 24 Feb. 2013. <http://www.wisconsinhistory.org/>.

## Enllaços externs

* Mascouten history
* Access Genealogy - Mascouten Indian Tribe History
* «Mascoutens Indians». A: Charles Herbermann. Catholic Encyclopedia. Nova York: Robert Appleton Company, 1913.
* Wisconsin Historical Society
# Mascota

Una mascota és un ésser (sovint un animal) o una cosa que serveix com a símbol o per a portar sort a un grup de persones, una institució, una empresa o un esdeveniment important.
Abusivament s'empra el terme per a significar animal de companyia.
Per a fer de mascota, s'acostuma a utilitzar la imatge més o menys transformada d'un animal que té una relació, a voltes força llunyana, amb el grup o l'esdeveniment que representa.
El mot és d'origen recent i prové de l'occità mascòta, que vol dir sortilegi. Es va popularitzar quan el compositor francès Edmond Audran va compondre l'opereta La Mascotte, estrenada a París el 30 de desembre de 1880, que va estar més d'un any en cartell ininterrompudament gràcies al gran succés que va obtenir.
Unes de les mascotes més populars són les mascotes olímpiques, que es van començar a popularitzar a partir dels Jocs Olímpics de l'any 1968
Algunes mascotes;
* Cobi, mascota dels Jocs Olímpics de Barcelona 1992.
* Naranjito, mascota de la Copa del Món de Futbol de 1982.
* Tux, mascota del Linux.

## Enllaços externs

* (anglès) Llistat de mascotes utilitzades en el programari lliure
* (castellà) Manual de disseny de mascotes

## Referències

* ↑ Sobre la paraula ‘mascota’ Eugeni S. Reig a Núvol.com
Viccionari
# Maria Josep García de Alcaraz i Deu

Maria Josep García de Alcaraz Deu (Barcelona, 19 de novembre de 1953), més coneguda com a Fina García, és una jugadora i entrenadora de bàsquet catalana.
Formada des dels 11 anys al Club Bàsquet Rubí, jugava en la posició d'escorta. L'any 1970 va fitxar pel Picadero JC, on va aconseguir 6 títols de Lliga espanyola, 6 copes i 3 Lligues catalanes. Fou internacional amb la selecció espanyola en 48 ocasions, destacant la seva participació en el Campionat Europeu d'Itàlia de 1974. L'any 1984 va patir una lesió greu al genoll que li impedí continuar jugant amb el Picadero JC, i després de la seva recuperació l'any següent, va tornar a competir amb el Regina Carmelí de Rubí. Es retirà professionalment al final de la temporada 1993-94. Com a entrenadora, ha dirigit les categories inferiors d'aquest darrer equip. L'any 2010 fou nomenada Històrica del Bàsquet Català.

## Palmarès

* 6 Lliga espanyola de bàsquet femenina: 1974-75, 1975-76, 1977-78, 1979-80, 1980-81, 1982-83
* 6 Copa espanyola de bàsquet femenina: 1972-73, 1974-75, 1977-78, 1978-79, 1979-80, 1982-83
* 3 Lliga catalana de bàsquet femenina: 1981-82, 1982-83, 1983-84

## Referències

* 1 2 «Maria Josep García de Alcaraz i Deu». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «La FCBQ a l'homenatge sorpresa a Fina Garcia dins les 12 hores de bàsquet del Col·legi Regina Carmeli». FCBQ, 16-06-2009. [Consulta: 26 juny 2019].
* ↑ «1963-2013 Medio siglo de selección femenina» ( PDF) (en castellà). FEB. [Consulta: 26 juny 2019].

## Enllaços externs

* Josefina García de Alcaraz - FIBA Archive
* Josefina García de Alcaraz Deu - FEB
# Matillas

Matillas és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 274 | 225 | 171 | 171 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Matilla de los Caños

Matilla de los Caños és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 91 | 98 | 110 | 111 |
# Maruina vidamia

Maruina vidamia és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Costa Rica.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Charles L. Hogue, 1973. A Taxonomic review of the genus Maruina (Diptera: Psychodidae). Edició 17 de Science Bulletin. Los Angeles Natural History Museum. Universitat Estatal de Pennsilvània. «Enllaç».
# Maxim Philippov

Maksim Filíppov, rus: Максим Филиппов, conegut habitualment com a Maxim Philippov (Moscou, 1972) és un pianista rus.
Nascut a Moscou, Philippov va començar els estudis de piano als cinc anys i va debutar públicament als vuit. Va tenir com a professora principal de piano a na Vera Gornostàieva. Va guanyar una medalla de plata al Concurs Internacional de Piano Van Cliburn el 2001, a més del Premi Memorial Steven De Groote a la millor interpretació de música de cambra; altres premis inclouen el cinquè premi al Màster Internacional de Piano Arthur Rubinstein Concurs el 1992, Primer premi del Concurs Internacional de Piano Honens el 1996, i Cinquè Premi al Concurs Internacional de Piano de Leeds el 1993, entre altres premis en diversos concursos, inclòs el Concurs Internacional Txaikovski. Actualment forma part de la facultat del Conservatori de Moscou.

## Referències

* ↑ Oestreich, James R. "CRITIC'S NOTEBOOK; A Personable Standout Among Cliburn Winners". Consultat 2018-11-27. "... Mr. Philippov, 32 and a silver medalist from Russia,..."
* 1 2 "All Laureates - Honens". Honens. Consultat 2018-11-27
* ↑ "Double golds at piano competition". 2001-06-11. Consultat 2018-11-27.
* ↑ "Maxim PHILIPPOV - Arthur Rubinstein International Music Society". Arthur Rubinstein International Music Society. Consultat 2018-11-27
* ↑ "Maxim Philippov". steinwaysociety.com. Consultat 2018-11-27.

## Enllaços externs

* Maxim Philippov - Lloc web oficial
# Maxil·les

Les maxil·les són una de les peces bucals dels artròpodes mandibulats (crustacis, miriàpodes i hexàpodes). Es tracta de dos parells de peces anomenades primer y segon parell de maxil·les, que tenen un petit apèndix anomenats palp. Aquesta configuració primitiva pot patir transformacions segons el grup.

## Hexàpodes

Als hexàpodes rep el nom de maxil·les el primer parell, i s'anomena llavi a l'estructura formada per la fusió del segon parell de maxil·les.

## Miriàpodes

En el cas dels miriàpodes, hi ha diverses modificacions segons el grup. Així en els diplòpodes i pauròpodes primer parell de maxil·les estan fusionades originant el gantoquilari, mentre que segon parell de maxil·les és absent. En els quilòpodes el primer i segon parell de maxil·les estan fusionats. En els símfils troben una estructura similar a la dels hexàpodes, amb el primer parell de maxil·les separat i segon parell fusionat formant un llavi.

## Crustacis

Als crustacis s'anomenen maxíl·lules el primer parell de maxil·les, i el segon parell rep el nom simplement de maxil·les.

## Referències

* ↑ «Els insectes | enciclopèdia.cat». [Consulta: 27 octubre 2021].
* ↑ «Els miriàpodes | enciclopèdia.cat». [Consulta: 27 octubre 2021].
* ↑ «Els crustacis | enciclopèdia.cat». [Consulta: 27 octubre 2021].
# Matti Rantanen

Matti Rantanen (Finlàndia, 13 de febrer de 1981) és un pilot de ral·lis finès que actualment participa en algunes proves del Campionat Mundial de Ral·lis amb l'equip Munchi's Ford World Rally Team.
Rantanen s'inicià als ral·lis l'any 2003 disputant el Campionat de Ral·lis Júnior finès, esdevenint a més un participant habitual del Ral·li de Finlàndia des del 2005, i va aconseguir vèncer en la categoria del Grup N els anys 2005 i 2006.
L'any 2008 finalitzà 7è del Ral·li de Finlàndia, fet que li permeté sumar 2 punts pel Campionat Mundial de Ral·lis, amb el que el finalitzà en 17a posició. Pel 2009 tornà a prendre part del ral·li finès, si bé aquest cop integrant l'equip Munchi's Ford World Rally Team, finalitzant-lo en aquesta ocasió en 5a posició.

## Referències

* ↑ Rally de Finlandia 2011: El accidente de Matti Rantanen a motorpasion.com
* ↑ Matti Rantanen a l'Equipe
* ↑ Matti Rantanen a ewrc-results
* ↑ http://www.autosport.com/news/report.php/id/76550
# Matilde de Brabant

Matilde de Brabant, nascuda el 1224, morta el 29 de setembre de 1288, era filla d'Enric II, duc de Brabant i de Maria de Hohenstaufen o de Suàbia.
Es va casar en primeres noces a Compiègne el 14 de juny de 1237 amb Robert I (1216 † 1250), fill de Lluís VIII de França i de Blanca de Castella, i va donar a llum a:
* Blanca (1248 † 1302), casada amb el rei Enric I de Navarra i després amb Edmund de Lancaster, un príncep segon anglès.
* Robert II (1250 † 1302), comte d'Artois
Robert va morir a Mansura durant la setena croada i Matilde es va casar de nou abans de 1254 a Guiu III de Châtillon-Saint-Pol († 1289), comte de Saint Pol. Van tenir a:
* Hug († 1307), comte de Blois
* Guiu IV († 1317), comte de Saint-Pol
* Jaume I († Courtrai 1302), senyor de Leuze
* Beatriu († 1304), casada a Joan I de Brienne, comte d'Eu
* Joana, casada amb Guillem III de Chauvigny, senyor de Châteauroux
* Gertrudis, casada amb Florenci, senyor de Malines

## Bibliografia

* Enciclopèdia ESPASA Tom nº. 33, pag. 985, ISBN 84-239-4533-2
# Matt Monro

Terence Edward Parsons (Londres, 1 de desembre de 1930 - 7 de febrer de 1985), conegut com a Matt Monro, fou un cantant britànic de música popular que es va fer internacionalment conegut en interpretar una de les cançons de la banda sonora d'una de les pel·lícules de James Bond, "Des de Rússia amb amor".
Amb un reconegut sentit del swing, i seguint l'estela de cantants a l'estil de Frank Sinatra, Monro va obtenir els seus principals èxits durant els anys seixanta, sobretot a Gran Bretanya.

## Biografia

Va començar la seva carrera cantant en anuncis de televisió i amb una quantes orquestres britàniques (entre elles, l'Orquestra de Cyril Stapleton) al principi dels anys cinquanta. Després d'uns pocs enregistraments per a diverses companyies, va signar amb Decca per a un disc d'estàndards titulat Blue and Sentimental (1957).
Un any després la seva carrera va viure un moment crucial quan el productor George Martin li va demanar que prestés la seva veu per a un disc de Peter Sellers, Songs for Swingin 'Sellers, en el qual se satiritzaven diversos temes de Sinatra. La contribució de Monro, «You Keep Me Swingin'», li va proporcionar un contracte amb Parlophone, i va aconseguir el número tres a les llistes britàniques amb el seu tema de 1960 "Portrait of my love". Altres temes reeixits van ser "My kind of girl" (que seria el seu primer èxit als Estats Units) i "Softly, as I leave you".
El 1962 va publicar un àlbum per a Parlophone, Matt Monro sings Hoagy Carmichael, amb gran repercussió, tot i que seria la seva interpretació del tema per a la pel·lícula de James Bond la qual li faria ser conegut a tot el món. El seu següent tema, "Walk away", va arribar al número quatre a Gran Bretanya i va entrar entre els vint primers als Estats Units.
Va representar el Regne Unit al Festival de la Cançó d'Eurovisió 1964, on va quedar en el 2n lloc amb el tema I love the little things.
El 1965 es va convertir en el primer artista a versionar el tema dels Beatles, "Yesterday". El 1966, Monro va cantar Born free que va aconseguir l'Oscar a la millor cançó original a la pel·lícula Nascuda lliure.
Posteriorment, es va traslladar als Estats Units i va començar a prodigar-se en locals nocturns i a enregistrar de forma esporàdica durant els anys setanta. El seu disc de 1980 Heartbreakers el va situar de nou en l'ambient musical però la seva salut es va anar deteriorant i per culpa d'un càncer va morir cinc anys després.

## Selecció discogràfica

* 1967: Impossible Dream (Sounds Superb)
* 1998: En Español (Best Music Int'l)
* 1998: This Is the Life (EMI Gold)

## Referències

* ↑ «Son keeps 'man with the golden voice' music going» (en anglès). Southampton: Southern Daily Echo, 18-08-2015.
* ↑ Cf. Biografia de Matt Monro a Allmusic.com.
# Mas Prats

Mas Prats és una masia de Riudellots de la Selva (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El Mas Prats està situat al cim d'un turó en una zona actualment destinada a naus industrials.
És una edifici de dues plantes i golfes amb vessant a laterals que ha sofert moltes modificacions. La façana principal, orientada en direcció sud, té portal rectangular amb llinda monolítica amb la data inscrita de 1782. Totes les obertures, excepte la de les golfes, són emmarcades amb pedra. L'accés principal avui s'ha traslladat a la façana nord on trobem un portal adovellat d'arc de mig punt situat sota un porxo de tres pilars de rajol que sostenen un embigat de fusta de vessant a laterals. La façana lateral esquerra presenta tres portes amb la llinda decorada amb relleu de motiu floral inscrit en un triangle, una de les quals porta la data de 1579. Aquí també hi trobem un porxo adossat amb pilars de rajol. La façana de ponent té un cos d'una sola planta adossat. El material del parament original era de maçoneria però les diferents reformes l'han substituït en algunes parts per rajol vist.
Totes aquestes intervencions i adossats han desvirtuat força el caràcter i la fesonomia típica d'aquest tipus de construccions.

## Referències

* 1 2 3 «Mas Prats». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 agost 2017].
# Mausoleu dels Afusellats (Sant Joan de les Abadesses)

El Mausoleu dels Afusellats és un monument del municipi de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un monument de base quadrada amb escales. Al capdamunt d'aquestes hi ha un cub de pedra amb quatre làpides explicant els fets i els noms de tots els difunts. D'aquesta construcció en forma de cub en surt una pilastra de forma d'obelisc on hi ha esculpides una estrella i una palma unides a una creu i una corona. Tot el monument està rodejat per unes baranes de ferro de força alçada, actualment rovellades i que tenen una porta que permet accedir a l'interior del monument.

## Història

El 17 de juliol de 1874 els carlins varen afusellar 118 soldats i oficials de tropa al lloc anomenat actualment els Afusellats, a poc més d'un km de la vila, per sota la carretera d'Olot. Van ser enterrats al cementiri vell el 18 de juliol del mateix any. El 1885 s'inaugurà el cementiri actual i el 1890 s'erigí el monument als afusellats. Es pot llegir el nom de tots els assassinats a les quatre cares del mausoleu. El monument fou projectat per Gustavo Valdés, Coronel d'Enginyers de Girona i realitzat amb pedra de les canteres gironines de Ramón Albertí. La part escultòrica és obra del Taller d'escultura Gómez Hermanos dels germans Carlos i Gabriel Gómez Fernández de Girona i la barana de ferro obra del també Gironí Bartolomé Ricart

## Galeria

* Placa principal amb la inscripció del fets succeïts el 1874.
* Placa amb el nom, unitat i rang de part dels afusellats.

## Referències

* ↑ «Mausoleu dels Afusellats». Monuments Commemoratius de Catalunya. Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 5 març 2020].
* 1 2 «Mausoleu dels Afusellats». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
* ↑ Grahit i Grau, Josep. La última guerra Carlista en Gerona y su província, 1956.
* ↑ La Ilustración Hispanoamericana, 11-01-1891.
# Mausoleu de l'Aiatol·là Khomeini

El Mausoleu de l'aiatol·là Khomeini (persa: آرامگاه سید روح‌الله خمینی) és el mausoleu que alberga la tomba de l'aiatol·là Ruhol·lah Moosavi Khomeini i d'Ahmad Khomeini, el seu segon fill, que va morir el 1995. Es troba al sud de Teheran, al cementeri Behesht-e Zahra. La construcció començà al 1989 després de la mort de Khomeini, el 3 de juny d'aquest any. El conjunt encara està en construcció; quan s'acabe, serà el centre d'una extensió de més de 20 km², amb un centre cultural i turístic, una universitat d'estudis islàmics, un seminari, un centre comercial, i un estacionament per a 20.000 vehicles. El govern iranià ha dedicat uns $ 2.000 milions a aquest conjunt.

## Referències

* ↑ Bozorgmehr, Shirzad. «Iran's Revolutionary Guards blame Saudis for Tehran attacks» (en anglès), 08-06-2017. [Consulta: 10 juny 2017].
* ↑ چهار شنبه. «حمله 4 تروریست به حرم امام / بازداشت یک زن +عکس» (en (iranià)}). Alalam. [Consulta: 10 juny 2017].