OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Belmont (Nou Hampshire)

Belmont és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 6.716 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Belmont tenia 6.716 habitants, 2.641 habitatges, i 1.867 famílies. La densitat de població era de 84,7 habitants per km².
Dels 2.641 habitatges en un 32,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,1% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 29,3% no eren unitats familiars. En el 22% dels habitatges hi vivien persones soles el 8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 31% entre 25 i 44, un 25,8% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.717$ i la renda mediana per família de 53.125$. Els homes tenien una renda mediana de 35.000$ mentre que les dones 25.882$. La renda per capita de la població era de 19.986$. Entorn del 3,8% de les famílies i el 4,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Belmont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Belmont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.

## Enllaços externs

* Belmont - Lloc web oficial
# Bethesda

«Bethesda» té aquests significats:
Bethesda, (en hebreu: בית-חסדא, literalment: "Casa de Gràcia") originalment es referia a la Piscina de Bethesda a Jerusalem (en el Nou Testament de la Bíblia), també es pot referir a:
* Canadà:
** Bethesda (comtat de Simcoe), Ontario
** Bethesda (comtat del Príncep Eduard), Ontario
* Regne Unit:
** Bethesda (Gal·les)
* Estats Units:
** Bethesda (Maryland)
** Bethesda (Carolina del Nord)
** Bethesda (Ohio)
** Bethesda (Tennessee)
** Bethesda (Delaware)
* Miscel·lània:
** Bethesda Athletic FC de Bethesda, Gal·les
** Bethesda Naval Hospital (National Naval Medical Center) a Bethesda, Maryland
** Bethesda Orphanage de Savannah, Geòrgia
** Bethesda (metro de Washington) una estació del metro de Washington
** Bethesda Softworks, LLC, creadors de The Elder Scrolls sèries de videojocs i Fallout 3
** Batalla de Bethesda Church (Batalla de Totopotomoy Creek) durant la guerra civil nord-americana
** Bethesda Fountain al Central Park de Nova York
** The Angel of Bethesda, llibre escrit per Cotton Mather
** Bethesda system, cervicals
** Bethesda prayer centre a Karunya university, Tamil Nadu, INDIA
** Bethesda pool (més tard: Piekkola Spring) fonts naturals a Voipala, Sysmä, Finlàndia
** Hospital de Bethesda Yogyakarta, hospital privat a Yogyakarta, Indonèsia
# Bethel Acres

Bethel Acres és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 2.735 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bethel Acres tenia 2.735 habitants, 985 habitatges, i 816 famílies. La densitat de població era de 37,4 habitants per km².
Dels 985 habitatges en un 37% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,9% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 17,1% no eren unitats familiars. En el 15,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 12,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.961 $ i la renda mediana per família de 45.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.390 $ mentre que les dones 24.185 $. La renda per capita de la població era de 18.826 $. Entorn del 5,3% de les famílies i el 6,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bethel Acres». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bethel Acres». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Pradillo

Pradillo és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Mitjana, dins la subcomarca de Camero Nuevo.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
# Bisinchi

Bisinchi (en cors Bisinchi) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 173 habitants. Està situat al pieve de Rustinu, a Castagniccia.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 265 | 278 | 212 | 205 | 139 | 173 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1995-2008 | Paul-Antoine Paolantoni | | |
# Foquista

El foquista és aquell membre d'un equip de rodatge, emmarcat dins de l'àmbit de la fotografia, que s'encarrega de controlar el focus de la càmera. Un cop planificat com es rodarà un pla i de quina manera es durà a terme la posada en escena, el foquista mesura la distància entre el motiu a enregistrar i el pla de focus. En cas que el motiu s'hagi de moure durant el pla alterant la distància, s'haurà de mesurar tot el rang de distàncies dins del qual es trobarà el mateix. Durant la gravació, el foquista modifica el focus de la càmera per adequar-lo a les distàncies que ha pres prèviament.

## Referències

* ↑ Carrasco González, Jorge. Cine y televisión digital. Manual técnico (en castellà). Edicions Universitat Barcelona, 2010, p. 162. ISBN 844753457X.
# Caça de bruixes (pel·lícula)

Caça de bruixes (títol original:Witch Hunt) és una pel·lícula dramàtica australiana de 1999 dirigida per Scott Hartford-Davis i escrita per Shane Brennan, creador de NCIS: Los Angeles. Es va estrenar a Austràlia el 2 de maig de 1999. Ha estat doblada al català.

## Argument

En el llogaret australià de Whitlow, una àvia, Barbara, denúncia a la policia la desaparició de la seva neta. Sospita que el responsable és el seu gendre David i la investigació s'orienta en aquest sentit. No obstant això, durant l'interrogatori, David es defensa de totes les acusacions amb l'increïble relat de la passió de la seva sogra per tot allò esotèric i paranormal. Barbara respon acusant el seu gendre d'abusar de la seva neta.

## Repartiment

* Jacqueline Bisset: Barbara Thomas
* Cameron Daddo: David Overton
* Jerome Ehlers: Detectiu Jack Maitland

## Referències

* ↑ «Caça de bruixes». esadir.cat.
* ↑ «Witch Hunt». jacquelinebissetfans.org.
* ↑ «Witch Hunt», 02-05-1999. [Consulta: 10 març 2018].
# Swarthmore College

Swarthmore College és una universitat privada d'arts liberals localitzada a Swarthmore, Pennsilvània, 11 milles (18 km) al sud-oest de Filadèlfia.
Fundada el 1864, Swarthmore va ser una de les primeres institucions d'educació superior coeducacionales dels Estats Units. Es va fundar per un comitè de la Societat Religiosa d'Amics format per membres de tres agrupacions de seguidors d'Elias Hicks: les de Baltimore, Nova York, i Filadèlfia. Molts dels fundadors eren activistes dels moviments pels drets de les dones i altres qüestions socials, entre els quals es trobaven Edward Parrish, Deborah i Joseph Wharton, Benjamin Hallowell, i James i Lucretia Mott.
Swarthmore es va establir per a ser una universitat, "... que es troba sota la cura d'un grup d'amics, però que pretén oferir una educació similar a la que pot ser obtinguda en les millors institucions universitàries al nostre país." Al 1906, Swarthmore va deixar de ser una institució religiosa, passant a ser una organització no-sectària.
Swarthmore és membre del Tri-College Consortium, una aliança formada per Swarthmore College, Bryn Mawr College, i Haverford College, i del Quaker Consortium, que afegeix també a la Universitat de Pennsilvània, permetent que els seus estudiants puguin cursar matèries en alguna de les diferents universitats pertanyents als consorcis.

## Referències

* ↑ «Swarthmore College - The Princeton Review College Rankings & Reviews». [Consulta: 10 desembre 2018].
* ↑ «Facts & Figures :: About :: Swarthmore College». [Consulta: 10 desembre 2018].
* ↑ «Biographies». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 10 desembre 2018].
* ↑ «Wayback Machine», 10-06-2011. Arxivat de l'original el 2011-06-10. [Consulta: 10 desembre 2018].
* ↑ «12 of Swarthmore College's most notable alums». [Consulta: 10 desembre 2018].
* ↑ «The Quaker Consortium | College of Arts & Sciences - University of Pennsylvania». [Consulta: 10 desembre 2018].
# Coca de patata

La coca de patata és una coca dolça típica de Mallorca. Són molt populars les fetes a Valldemossa, al forn de Can Molinas.
Es prepara amb patates, ous, sucre i greix per la llauna. Hi ha formes de preparar-la que inclouen farina i llevat. Després de treure la coca del forn cal deixar-la reposar una estona abans de menjar-la. Es pot perfumar amb canyella en pols.

## Referències

* ↑ «Coca de patata». Arxivat de l'original el 2009-12-25. [Consulta: 20 gener 2009].
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Guernsey (Wyoming)

Guernsey és una població dels Estats Units a l'estat de Wyoming. Segons el cens del 2000 tenia 1.147 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Guernsey tenia 1.147 habitants, 504 habitatges, i 312 famílies. La densitat de població era de 413,9 habitants/km².
Dels 504 habitatges en un 30,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 37,9% no eren unitats familiars. En el 33,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 26,9% de 45 a 60 i un 15,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.758 $ i la renda mediana per família de 38.958 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.778 $ mentre que les dones 17.656 $. La renda per capita de la població era de 14.897 $. Entorn del 7,6% de les famílies i el 10,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Guernsey». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Guernsey». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# D'ansita

La d'ansita és un mineral de la classe dels sulfats que pertany i dona nom al grup de la d'ansita.

## Característiques

La d'ansita és un sulfat de fórmula química Na₂₁Mg(SO₄)₁₀Cl₃. Cristal·litza en el sistema isomètric. És l'anàleg amb magnesi de la d'ansita-(Fe) i la d'ansita-(Mn).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la d'ansita pertany a «07.BC: sulfats (selenats, etc.), amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran», juntament amb els minerals següents: alunita, amonioalunita, amoniojarosita, argentojarosita, beaverita-(Cu), dorallcharita, huangita, hidroniojarosita, jarosita, natroalunita-2c, natroalunita, natrojarosita, osarizawaïta, plumbojarosita, schlossmacherita, walthierita, beaverita-(Zn), ye'elimita, atlasovita, nabokoïta, clorotionita, euclorina, fedotovita, kamchatkita, piypita, klyuchevskita, alumoklyuchevskita, caledonita, wherryita, mammothita, linarita, schmiederita, munakataïta, chenita, krivovichevita i anhidrocaïnita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta en un dipòsit de sal paleogènic al centre de la Xina, però va ser descrita per primera vegada a partir de material de la mina de sal de Hall, a Innsbruck, Tirol del Nord (Tirol, Àustria). També ha estat descrita a la mina Blue Lizard, a Chocolate Drop (Utah, Estats Units) i a la província de Jorge Basadre (Regió de Tacna, Perú).

## Referències

* ↑ «D'Ansite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r juliol 2016].
# Promise. Creus en els miracles?

Promise. Creus en els miracles? (2012) és el debut de l'autora americana Wendy Wunder. Es tracta d'un road trip protagonitzat per mare i les seves dues filles, les quals viatgen a un lloc molt especial per intentar esquivar la mort. És una història emotiva, però a l'hora plena d'humor, que parla sobre l'esperança i la fe en els miracles. A Espanya ha estat editat per Editorial La Galera. El seu títol original és ''The probability of Miracles'' (2011) i va ser publicat per Penguin Group.

## Argument

Esquerpa i sarcàstica, la Cam Cooper té disset anys i ha passat els darrers set anys de la seva vida sortint i entrant d'un hospital. L'última cosa que vol fer en el poc temps que li queda de vida és traslladar-se a més de 2.000 quilòmetres, a Promise (Maine), un poblet perdut famós pels esdeveniments miraculosos que hi succeeixen. Però és innegable que hi passen coses estranyes: postes de sol eternes, dents de lleó de color porpra, flamencs a l'Atlàntic gelat, un noi evasiu anomenat Asher, etc. Un dia la Cam escriu una llista de coses que ha de fer abans de morir i, mentre les va complint, finalment aprendrà a creure en l'amor, en ella mateixa i fins i tot en els miracles.

## Referències

* ↑ «Promise, al web d'Editorial La Galera». Arxivat de l'original el 2016-12-24. [Consulta: 23 desembre 2016].
* ↑ Comentari del Llibre a bookseekers

## Enllaços externs

* Promise. Creus en els miracles? a Google Books
# Bernat Lafuente Ferriols

Bernat Lafuente Ferriols (Carlet, la Ribera Alta, 1922 - València, 16 de novembre de 2013), va ser un químic valencià, especialitzat en la investigació de la tecnologia dels aliments.
Fill d'un petit industrial vinater, va créixer envoltat d'aparells propis d'un laboratori d'anàlisis enològiques, la qual cosa va condicionar la seua vocació professional. Es llicencià en Ciències Químiques a la Universitat de València, i després es doctorà en química industrial amb una tesi sobre l'«aprofitament dels residus llenyosos del raïm mitjançant la hidròlisi química del substrat i la posterior fermentació dels sucres alliberats per a l'obtenció d'alcohol». Becat per l'Institute of International Education, es traslladà a Davis (Califòrnia), per a seguir estudis de postgrau sobre tecnologia d'aliments, i l'any següent, becat per la Junta d'Energia Nuclear espanyola, investigà al Massachusetts Institute of Technology de Boston la irradiació d'aliments com a tècnica alternativa de conservació, amb resultats indesitjats que el dugueren a descartar-la.
Tornat a València, s'incorporà al Departament de Química Vegetal del CSIC, fundat el 1957 i dirigit per Eduardo Primo Yúfera, l'activitat del qual es circumscrivia aleshores al tractament dels cítrics, de l'arròs i de l'orxata de xufa. Aquí va assumir la direcció dels projectes per a la comercialització de l'orxata, i participà en un estudi interdisciplinari, en col·laboració amb altres centres del CSIC, per a determinar les «modificacions dels constituents químics dels aliments en els processos de conservació i la seua relació amb la qualitat». Una altra línia desenvolupada sota la seua direcció va ser la que els investigadors denominaren «procés DSDA», acrònim de la seqüència operativa «desaromatització-sulfitació-dessulfitació-aromatització», una idea original per a la conservació òptima a temperatura ambient de les característiques organolèptiques del most del raïm i del suc de taronja.
El 1966, el creixement del Departament de Química Vegetal donà lloc a la creació de l'Institut d'Agroquímica i Tecnologia dels Aliments (IATA), que des de la seua inauguració va gaudir d'un gran prestigi, i on Lafuente va dur a terme una important tasca docent en matèria d'enginyeria dels processos de conservació d'aliments, en el marc dels cursos anuals d'alta especialització en ciència i tecnologia d'aliments, que va obtenir una gran acollida en l'àmbit universitari espanyol i internacional.
Va ser un pioner en el perfeccionament de la tècnica de congelació d'aliments, i especialment la del procés de comercialització de fruites i hortalisses congelades, i la va posar en pràctica mitjançant la fundació d'una empresa, Frudesa, que gràcies a la innovadora tecnologia desenvolupada per ell arribà a disposar d'un miler de treballadors i a estendre la seua xarxa de distribució per tot el mercat espanyol.

## Referències

* ↑ «Nota necrològica en Las Provincias» (en castellà), 17-11-2013. [Consulta: 19 octubre 2014].
* 1 2 3 «En recuerdo de Bernardo Lafuente Ferriols» (PDF) (en castellà). CSIC, València, 16 desembre 2013. Arxivat de l'original el 2014-10-21. [Consulta: 21 octubre 2014].
# Bió d'Esmirna

Bió d'Esmirna (en llatí Bion, en grec antic Βίων) fou un poeta grec nadiu de Flossa a la riba del riu Meles, prop d'Esmirna, segons Suides. Va viure a l'entorn del 280 aC.
Moscos, que va ser el seu deixeble, diu que va deixar la seva terra natal i va anar a Sicília on va cultivar la poesia bucòlica mentre contemplava el desenvolupament de la natura. També diu que va visitar Macedònia i Tràcia però això és més incert. Sembla que va ser enverinat per algunes persones que després van rebre un merescut càstig pel seu crim. El seu deixeble Moscos va imitar-ne l'estil.
Bió escrivia sobre pastors i cançons d'amor. De la seva obra només resten alguns poemes i fragments d'altres. El seu estil era molt refinat, l'expressió dels sentiments era suau, i els seus versos (només escrivia en hexàmetres) eren molt elegants. En imaginació era superior a Moscos, però en força expressiva era inferior a Teòcrit de Siracusa. El més llarg dels poemes que es conserven es titula Ἐπιτάφιος Ἀδώνιδος. Encara que se l'anomena "poeta bucòlic", cal tenir present que a la seva època la poesia bucòlica es referia també a aquells poemes que tractaven de les vides dels déus i dels herois des d'un punt de vista eròtic.
Tota l’obra conservada de Bió està traduïda en català en el volum Poesia bucòlica grega. Martorell: Adesiara, 2021.

## Referències

* ↑ 4.Bion of Smyrna a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol.I Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 488-489

## Enllaços externs

* Suïdes, l'enciclopèdia romana d'Orient del segle xi en línia (en anglès)
# Biòtops Corine

Biòtops CORINE és una tipologia i catàleg dels hàbitats europeus, creat dintre del programa CORINE de la Unió Europea.
El projecte va estar iniciat l'any 1984, i la primera tipologia CORINE es va publicar l'any 1991. Es tracta d'una classificació jeràrquica dels hàbitats, basada en les tipologies vegetals. La primera versió cobria l'Europa Occidental, i l'any 1993 es va estendre a l'Europa de l'Est. L'any 1996 es va publicar una revisió sota la denominació "Classificació dels hàbitats del Paleàrtic". Molts països europeus, entre ells Catalunya, varen adoptar aquest sistema de classificació dels hàbitats.
L'objectiu de biòtops Corine era de disposar d'un catàleg dels hàbitats naturals i semi-naturals del territori europeu, per permetre, en una segona fase, un millor coneixement a fi de facilitar els projectes de protecció, restauració i conservació.
Aquesta base de dades és utilitzada actualment com a referència per nombrosos treballs de gestió del medi natural. El sistema és particularment adequat en cas de projectes transfronterers.
# Premi Nacional de Còmic

* No s'ha de confondre amb Premi Nacional del Còmic.
El Premi Nacional de Còmic formà part dels Premis Nacionals de Cultura i fou concedit anualment per la Generalitat de Catalunya, reconeixent la trajectòria professional de cada persona, entitat o institució que hagi realitzat l'aportació més rellevant en el camp del còmic i en els llenguatges que s'hi relacionen, i té una dotació de 18.030 euros.
El premi fou designat per un jurat encapçalat pel Conseller de Cultura i era atorgat en una cerimònia realitzada entre els mesos de setembre i octubre presidida pel President de la Generalitat, conjuntament amb la resta de Premis Nacionals de Cultura. A principis d'abril de 2013 es va fer públic que el Govern de la Generalitat de Catalunya reduïa els premis Nacionals de Cultura de 16 a 10 guardonats, i n'abolia les categories, creant un sol guardó de Premi Nacional de Cultura, amb la intenció de "tallar el creixement il·limitat de categories".

## Guanyadors

Des del 2008 el Premi Nacional de Còmic s'ha atorgat a:
* 2008: Miguel Gallardo i María Gallardo per Maria y yo
* 2009: Guillem Cifré
* 2010: Antonio Altarriba i Kim per El arte de volar
* 2011: Alfons López, Pepe Gálvez i Joan Mundet
* 2012: Carme Solé

## Referències

* ↑ Closas, Núria «Es redueixen els Premis Nacionals de Cultura». Diari Ara, 03-04-2013, p.31. ISSN: 2014-010X [Consulta: abril 2013].
* ↑ La Malla. El Còmic també tindrà Premi Nacional de Cultura, 29 d'abril de 2008.
* ↑ «Llista de Premis Nacionals de Cultura, per disciplines». Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya.
* ↑ El poeta Joan Margarit és guardonat amb el Premi Nacional de Literatura a Diari de Girona, 1/7/2008
* ↑ «Mariscal, Premi Nacional de Cultura en Disseny i Pessarrodona en Literatura». elsingulardigital.cat [Consulta: 22 febrer 2011]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-12-12. [Consulta: 22 febrer 2011].