OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Julien Bérard

Julien Bérard (París, 27 de juliol de 1987) és un ciclista francès, professional des del 2010, actualment a l'equip AG2R La Mondiale.

## Palmarès

* 2005
** Vencedor d'una etapa al Tour del Valromey
* 2008
** 1r al Tour de la Creuse
** Vencedor d'una etapa al Tour del Jura
** Vencedor d'una etapa al Tour del Gavaudan Llenguadoc-Rosselló
* 2009
** 1r al Gran Premi de Saint-Étienne Loire
** Vencedor d'una etapa a la Ronda de l'Isard d'Arieja
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2011. 123è de la classificació general
* 2012. 110è de la classificació general
* 2013. No surt (8a etapa)
* 2014. 70è de la classificació general
* 2015. 105è de la classificació general
* 2017. 131è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2013. 94è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Cynoglossus trigrammus

Cynoglossus trigrammus és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba a les costes de la Xina i el Vietnam.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Cynoglossus suyeni

Cynoglossus suyeni és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba a les costes de Cèlebes, l'illa de Timor, les Filipines i Taiwan.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* 17044487
# Cynoglossus zanzibarensis

Cynoglossus zanzibarensis és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba des de les costes de Kenya fins a Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Copadichromis borleyi

Copadichromis borleyi és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental)

## Referències

* ↑ Eccles, D. H. & E. Trewavas 1989. Malawian cichlid fishes. The classification of some Haplochromine genera. Lake Fish Movies, H. W. Dieckhoff, Alemanya Occidental. Malawian cichlid fishes: 1–334.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Copadichromis borleyi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Copadichromis diplostigma

Copadichromis diplostigma és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental)

## Referències

* 1 2 «Copadichromis diplostigma» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Copadichromis ilesi

Copadichromis ilesi és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental)

## Referències

* 1 2 «Copadichromis ilesi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Dafir

Dafir (àrab: ضفير, Ḍafīr) són una tribu àrab nòmada del sud-oest d'Iraq, sunnites malikites, que es desplacen pel territori entre Zubayr i Samarra. Es van establir a Iraq vers 1805 dirigits per Ibn Suwayt, recollint grups oposats als saudites. Les relacions amb turcs i iraquians foren bones encara que en algun moment, degut als seus atacs a caravanes, van ser castigats; els saudites els van atacar durant les seves incursions a Iraq (1921-1925).

## Referències

* ↑ Longrigg,, S.H.. «Ḍafīr». A: Encyclopaedia of Islam, Second Edition (en anglès). BRILL, 1960. ISBN 9789004161214.

## Bibliografia

H. Longrigg, Iraq 1910 to 1950, Oxford 1953.
# Cornago

Cornago és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Baixa. Es troba dins de la Sierra d'Alcarama, limitant amb la província de Sòria al sud. Al nord es troba la sierra de Peñalosa. Les altituds més grans es troben a l'alt de la Nevera amb 1366 msnm, al de Cabeza de la Hoya amb 1349 msnm, i a l'Alto de los Tres Mojones.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Història de Cornago Arxivat 2008-05-11 a Wayback Machine.
* Web de notícies i informació Arxivat 2008-02-06 a Wayback Machine.
# David Brabham

David Brabham (Wimbledon, Regne Unit, 5 de setembre de 1965) és un pilot automobilístic australià. És un dels tres fills del triple campió del món de Fórmula 1 Jack Brabham.

## Resultats al Campionat de Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Posició | Punts |
| 1990 | Motor Racing Developments | Brabham BT59 | Judd V8 | USA | BRA | SMR DNQ | MON Ret | CAN DNQ | MEX Ret | FRA 15 | GBR DNQ | GER Ret | HUN DNQ | BEL Ret | ITA DNQ | POR Ret | ESP DNQ | JPN Ret | AUS Ret | NC | 0 |
| 1994 | MTV Simtek Ford | Simtek S941 | Ford V8 | BRA 12 | PFC Ret | SMR Ret | MON Ret | ESP 10 | CAN 14 | FRA Ret | GBR 15 | GER Ret | HUN 11 | BEL Ret | ITA Ret | POR Ret | EUR Ret | JPN 12 | AUS Ret | NC | 0 |
# Crenicichla labrina

Crenicichla labrina és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Heckel, J. J. 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Crenicichla lucius

Crenicichla lucius és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones al Perú i a l'oest del Brasil.

## Referències

* ↑ Heckel, J. J. 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Dendropsophus minusculus

Dendropsophus minusculus és una espècie de granota que viu a Colòmbia, Guaiana Francesa, Guyana, Surinam, Trinitat i Tobago i Veneçuela.

## Referències

* Acosta-Galvis, A., MacCulloch, R., Manzanilla, J. & Hardy, J. 2004. Dendropsophus minusculus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 10 de gener de 2008.
# Corydoras ehrhardti

Corydoras ehrhardti és una espècie de peix de la família dels cal·líctids i de l'ordre dels siluriformes que es troba a Sud-amèrica: rius costaners de Santa Catarina i conques dels rius Iguaçú i Paranà al Brasil. Els mascles poden assolir els 4,1 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 «Corydoras ehrhardti» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Creu de terme de Collsuspina

La Creu de terme de Collsuspina és una creu de terme del municipi de Collsuspina (Moianès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La base és circular i formada per grans dovelles, una columneta de forma octogonal, sosté un recipient de forma també octogonal on hi ha una font. D'altres petites columnes, del mateix tall geomètric, es van superposant disminuint la seva grandària en l'alçada per acabar amb una creu de pedra amb material treballat propi de la comarca. Al voltant hi ha un banc de pedra amb un respatller fet de ferro forjat.

## Història

En una petita placa incrustada en l'element hi ha la següent transcripció: "Creu del terme que marcava la divisòria dels antics termes municipals de Tona i de Balenyà i de les parròquies de Sant Fruitós de Balenyà i Sant Cugat de Gavadons". La del municipi de Collsuspina és ben moderna; es realitzà entre 1828 i 1840 si bé anteriors aspiracions d'autonomia ja es remunten al 1797. L'ànima de la creació de la nova parròquia fou el mossèn Miquel Alemany, vicari regent de Collsuspina. La creu de terme té un caràcter històric i sentimental pels habitants del poble.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme de Collsuspina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Creu de terme de Cornet

La Creu de terme de Cornet és una obra del municipi de Sallent (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una creu de pedra, amb els braços en forma de punta com la capçalera amb la imatge de Cris crucificat.

## Història

Aquesta creu, per la inscripció, degué ser feta el 1784, segurament com a creu de terme al cementiri, posteriorment, en la segona meitat del segle xix, es trasllada al nou cementiri parroquial, on es troba actualment.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme de Cornet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Crida de mètodes asíncrons

En la programació d'ordinadors multiprocés, la crida de mètodes asíncrons (amb acrònim anglès AMI), també coneguda com a invocació de mètodes asíncrons o el patró asíncron és un patró de disseny en què el lloc de crida no es bloqueja mentre s'espera que finalitzi el codi cridat. En lloc d'això, el fil de la crida es notifica quan arriba la resposta. Enquestar per obtenir una resposta és una opció no desitjada.
L'AMI és un patró de disseny per a la invocació asíncrona de mètodes potencialment de llarga durada d'un objecte. És equivalent al patró IOU ("Et dec") descrit el 1996 per Allan Vermeulen.
En la majoria dels llenguatges de programació, un mètode anomenat s'executa de manera sincrònica, és a dir, en el fil d'execució des del qual s'invoca. Si el mètode triga molt de temps a completar-se, per exemple, perquè està carregant dades a Internet, el fil de trucada es bloqueja fins que s'hagi acabat el mètode. Quan això no es desitja, és possible iniciar un "fil de treball" i invocar el mètode des d'allà. A la majoria d'entorns de programació, això requereix moltes línies de codi, especialment si es té cura d'evitar la sobrecàrrega que es pot produir per la creació de molts fils. L'AMI soluciona aquest problema perquè augmenta un mètode d'objectes de llarga durada ("sincrònic") amb una variant "asíncrona" que retorna immediatament, juntament amb mètodes addicionals que faciliten rebre una notificació de finalització o esperar que es completi a un temps posterior.
Un ús comú de l'AMI és en el patró de disseny d'objectes actius. Les alternatives són la invocació de mètodes sincrònics i els objectes futurs. Un exemple d'una aplicació que pot fer ús de l'AMI és un navegador web que necessita mostrar una pàgina web fins i tot abans que es carreguin totes les imatges.
Com que el mètode és un cas especial de procediment, la invocació de mètode asíncron és un cas especial de crida de procediment asíncron.

## Referències

* ↑ BillWagner. «Calling Synchronous Methods Asynchronously» (en anglès). https://learn.microsoft.com.+[Consulta: 19 febrer 2023].
* ↑ «Asynchronous Method Invocation» (en anglès). Distributed Programming with Ice. ZeroC, Inc.. Arxivat de l'original el 5 January 2008. [Consulta: 22 novembre 2008].
* ↑ Vermeulen, Allan Dr. Dobb's Journal, 01-06-1996 [Consulta: 22 novembre 2008].
* ↑ Nash, Trey. «Threading in C#». A: Accelerated C# 2008 (en anglès). Apress, 2007. ISBN 978-1-59059-873-3.
* ↑ Lavender, R. Greg; Douglas C. Schmidt Active Object An Object Behavioral Pattern for Concurrent Programming [Consulta: 22 novembre 2008].
# Dendropsophus sarayacuensis

Dendropsophus sarayacuensis és una espècie de granota que viu a Bolívia, el Brasil, Colòmbia, l'Equador, el Perú i Veneçuela.

## Referències

* La Marca, E., Azevedo-Ramos, C., Coloma, L.A. & Ron, S. 2004. Dendropsophus sarayacuensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 de gener de 2008.
# Dendropsophus riveroi

Dendropsophus riveroi és una espècie de granota que viu a Bolívia, el Brasil, Colòmbia, Equador i el Perú.

## Referències

* Azevedo-Ramos, C., Coloma, L.A., Ron, S., Cisneros-Heredia, D., Monteza, J.I., Angulo, A. & Hoogmoed, M. 2004. Dendropsophus riveroi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 de gener de 2008.
# Càmera d'Or (Festival de Canes)

La Càmera d'or del Festival Internacional de Cinema de Canes és un premi cinematogràfic creat el 1978 per Gilles Jacob per donar suport al talent prometedor de joves artistes. Recompensa la millor primera pel·lícula de totes les seccions: Selecció oficial (competició i Una Certa Mirada), la Quinzena dels realitzadors i la Setmana de la crítica. Aquest premi, establert per un jurat independent, es dona en la cerimònia de clausura del festival.

## Palmarès

* 1978: Alambrista! de Robert Malcolm Young
* 1979: La llum del nord de John Hanson
* 1980: Istòria d'Adrian de Jean-Pierre Denis
* 1981: Desperado City de Vadim Glowna
* 1982: Morir a trenta anys de Romain Goupil
* 1983: Adj király katonát de Pal Erdoss
* 1984: Estranys al paradís de Jim Jarmusch
* 1985: Oriana de Fina Torres
* 1986: Noir et blanc de Claire Devers
* 1987: Robinzoniada, anu chemi ingliseli Papa de Nana Jorjadze
* 1988: Salaam Bombay! de Mira Nair
* 1989: Az én XX. századom de Ildiko Enyedi
* 1990: Zamri oumi Voskresni de Vitali Kanevski
* 1991: Toto le héros de Jaco Van Dormael
* 1992: Mac de John Turturro
* 1993: L'Odeur de la papaye verte de Tran Anh Hung
* 1994: Petits arrangements avec les morts de Pascale Ferran
* 1995: Badkonak-E Sefid de Jafar Panahi
* 1996: Love serenade de Shirley Barrett
* 1997: Moe no suzaku de Naomi Kawase
* 1998: Slam de Marc Levin
* 1999: Marana Simhasanam de Murali Nair
* 2000: ex-æquo Djomeh de Hassan Yekpatanah i Zamāni barāye masti-ye asbhā de Bahman Ghobadi
* 2001: Atanarjuat the fast runner de Zacharias Kunuk
* 2002: Bord de mer de Julie Lopes-Curval
* 2003: Reconstruction de Christoffer Boe
* 2004: Or (mon trésor) de Keren Yedaya
* 2005: ex-æquo Sulanga Enu Pinisa de Vimukthi Jayasundara i Me and You and Everyone we Know de Miranda July
* 2006: A fost sau n-a fost? de Corneliu Porumboiu
* 2007: Meduzot de Etgar Keret i Shira Geffen
* 2008: Hunger de Steve McQueen
* 2009: Samson and Delilah de Warwick Thornton
* 2010: Año bisiesto de Michael Rowe
* 2011: Las Acacias de Pablo Giorgelli
* 2012: Beasts of the Southern Wild de Benh Zeitlin
* 2013: Ilo Ilo (爸妈不在家) d'Anthony Chen
* 2014: Party Girl de Marie Amachoukeli, Claire Burger i Samuel Theis

## Camèra d'Or; Menció especial

Alguns anys, algunes pel·lícules que no guanyaven el premi van rebre una menció especial per a la seva qualitat excel·lent com a primera característica a Cannes. També anomenat Càmera d'Or, menció o Càmera d'Or, Menció d'honor .
* 1989: Wallers letzter Gang , de Christian Wagner i Piravi de Shaji N. Karun
* 1990: Cas dluhu d'Irena Pavlásková, i Farendj de Sabine Prenczina
* 1991: Proof de Jocelyn Moorhouse i Sam & Me de Deepa Mehta
* 1993: Friends d'Elaine Proctor
* 1994: Samt el qusur de Moufida Tlatli
* 1995: Denise Calls Up de Hal Salwen
* 1997: La Vie de Jésus de Bruno Dumont
* 2002: Japón de Carlos Reygadas
* 2003: Osama (أسامة) de Siddiq Barmak
* 2004: Lu Cheng de Yang Chao i Khab-e talkh de Mohsen Amiryoussefi
* 2007: Control d'Anton Corbijn
* 2008: Vse umrut, a ya ostanus de Valeriya Gai Germanika
* 2009: Ajami de Scandar Copti i Yaron Shani
# Càstor de Galàcia

* No s'ha de confondre amb Càstor (escriptor).
Càstor (grec antic: Κάστωρ, llatí: Castor) va ser un net del rei Deiòtar I de Galàcia que va morir a les seves mans.
Per un discurs de Ciceró, Pro Deiotaro, se sap que Càstor havia acusat Deiòtar davant de Juli Cèsar, dient que tenia intenció de matar-lo quan el va rebre a Galàcia, i també del fet que tenia intenció d'ajudar Quint Cecili Bas. Estrabó, en canvi, diu que Càstor era el gendre de Deiòtar, i que va ser executat pel seu sogre juntament amb la seva dona (filla de Deiòtar). L'enciclopèdia Suda diu que Deiòtar el va matar per haver-lo denunciat davant de Cèsar.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Deiotarus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 30 setembre 2022].
# Die Elixiere des Teufels

Die Elixiere des Teufels (en alemany, L'elixir del diable) és un llargmetratge de coproducció alemanya-txecoslovaca de Ralf Kirsten del 1973. Es basa en motius de la novel·la d'E.T.A. Hoffmann Els elixirs del diable. El títol txecoslovac de la pel·lícula és Elixíry ďábla.

## Sinopsi

Franziscus es va convertir en monjo per ser "igual entre iguals". Quan dubta de la seva decisió i de l'església, va a veure el bisbe, però una intriga el llança a la desgràcia. La baronessa Euphemie l'acusa d'assassinar el seu marit i el seu fill. A la seva finca, Franziscus torna a trobar-se amb Aurelie, de qui s'enamora i de qui ha dubtat dels seus vots. La felicitat compartida és de curta durada.

## Repartiment

* Benjamin Besson: Franziskus
* Jaroslava Schallerová: Aurelie
* Andrzej Kopiczyński: Viktorin
* Milena Dvorská: Euphemie
* Maja Komorowska: Äbtissin
* Fred Düren: Belcampo
* Krzysztof Chamiec: Bisbe
* Norbert Christian: Cyrillus
* Radovan Lukavský: Baron von Waldstätten
* Jürgen Kluckert: Hermogen
* Edmund Fetting: Richter
* Peter Dommisch: Herzog
* Gerhard Bienert: Prior Leonard
* Angela Brunner: Hausherrin
* Zdenka Burdová: Zofe
* Petr Skarke: Köhler

## Producció

Die Elixiere des Teufels fou rodada el 1972 amb exteriors a Dresden, Görlitz, a les Muntanyes Gegants i a la Catedral de Magdeburg. Dieter Adam, Klaus Selignow i Jiří Rulík van dissenyar la pel·lícula, el vestuari va ser creat per Ingeborg Kistner i Nita Romanecova.
La pel·lícula es va estrenar el 9 de març de 1973 al Capitol de Leipzig. Es va estrenar als cinemes d'Alemanya de l'Est el 13 d'abril de 1973 i es va mostrar per primera vegada a la televisió el 18 de desembre de 1974 a DFF 2. L'estrena de la televisió alemanya va tenir lloc el 27 de juny de 1978 a NDR.
També el 1973, DEFA va fer una pel·lícula amb Aus dem Leben eines Taugenichts, una segona obra del romanticisme alemany. El 1976, dirigida per Manfred Purzer, es va fer una adaptació cinematogràfica d'Alemanya Occidental de Die Elixiere des Teufels amb Dieter Laser en el paper de Menardus.

## Crítica

La crítica contemporània va anomenar Die Elixiere des Teufels "estranyament inconsistent...", però tanmateix entretinguda i creativament meritòria.
Altres crítics van trobar en retrospectiva que el director Ralf Kirsten "no podia resoldre la contradicció entre la racionalització dramatúrgica i la fantasia irracional com a base del material".

## Referències

* ↑ «Vgl. Übersicht auf goerlitz.de (PDF; 27 kB)». Arxivat de l'original el 2011-08-12. [Consulta: 18 octubre 2022].
* ↑ Friedrich Salow: Sehr frei nach Hoffmann. In: Filmspiegel, Nr. 9, 1979, S. 8.
* ↑ Klaus Wischnewski: Träumer und gewöhnliche Leute 1966 bis 1979. In: Ralf Schenk (Red.), Filmmuseum Potsdam (Hrsg.): Das zweite Leben der Filmstadt Babelsberg. DEFA-Spielfilme 1946–1992. Henschel, Berlin 1994, S. 232.

## Bibliografia

* Frank-Burkhard Habel: Das große Lexikon der DEFA-Spielfilme. Schwarzkopf & Schwarzkopf, Berlin 2000, ISBN 3-89602-349-7, S. 139–140.

## Enllaços externs

* Die Elixiere des Teufels a YouTube
* Die Elixiere des Teufels a Filmportal.de
# Cristina Huete

Cristina Huete és una productora de cinema espanyola, filla de Manuel Huete. Porta produïdes 20 pel·lícules en 4 dècades, quatre d'elles guardonades amb Premis Goya i Premis Oscar.

## Trajectòria professional

Huete ha desenvolupat la seva carrera professional com a productora de cinema.
El 1992 va aconseguir el seu primer Goya a la millor pel·lícula amb Belle Époque del director Fernando Trueba, que és també la seva parella i col·laborador habitual. La pel·lícula va obtenir a més l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa.
El 1999 va rebre el segon Goya a la millor pel·lícula per La niña de tus ojos, igualment dirigida per Trueba.
Va ser productora de Chico y Rita, reconeguda amb el Goya a la millor pel·lícula d'animació, la seva primera incursió en el camp de la producció d'animació. Va ser nominada al Millor llargmetratge d'animació als Oscar de l'any 2011.
En 2014 va aconseguir de nou el Goya a millor pel·lícula amb Vivir es fácil con los ojos cerrados, de David Trueba.
En 2019 va ser distingida amb el Premi Dona de Cinema 2019.

## Filmografia (selecció)

* El año de las luces (productora executiva, 1986)
* Lulú de noche (productora executiva, 1986)
* La mujer de tu vida (sèrie de televisió, 1990)
* Amo tu cama rica (1992)
* Sublet (1992)
* Belle Époque (1992)
* Los peores años de nuestra vida (1994)
* Two Much (1995)
* La niña de tus ojos (1998)
* El embrujo de Shanghai (2002)
* Soldados de Salamina (2003)
* El baile de la Victoria (2009)
* Chico y Rita (2010)
* El artista y la modelo (2012)
* Vivir es fácil con los ojos cerrados (2013)

## Referències

* ↑ El Festival de Gijón premia a la productora Cristina Huete, ganadora del Óscar Arxivat 2019-10-02 a Wayback Machine., La Nueva España, 17 de setembre de 2019
* ↑ Cristina Huete, productora de Vivir es fácil con los ojos cerrados al web dels premis Goya
* ↑ AV451, Redacción. «La productora Cristina Huete, Premio Mujer de Cine 2019» (en castellà), 18-09-2019. [Consulta: 19 setembre 2019].