OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bobierrita

La bobierrita és un mineral de la classe dels fosfats. Va rebre el nom per James Dwight Dana el 1868 en honor del químic agrícola francès Pierre Adolphe Bobierre (París, 7 de maig de 1823 - Nantes, 18 de setembre de 1881), qui primer va descriure el mineral.

## Característiques

La bobierrita és un fosfat de fórmula química Mg₃(PO₄)₂·8H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bobierrita pertany a «08.CE: Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, només amb cations de mida mitjana, RO₄:H₂O sobre 1:2,5» juntament amb els següents minerals: chudobaïta, geigerita, newberyita, brassita, fosforrösslerita, rösslerita, metaswitzerita, switzerita, lindackerita, ondrušita, veselovskýita, pradetita, klajita, annabergita, arupita, barićita, eritrita, ferrisimplesita, hörnesita, köttigita, manganohörnesita, parasimplesita, vivianita, pakhomovskyita, simplesita, cattiïta, koninckita, kaňkita, steigerita, metaschoderita, schoderita, malhmoodita, zigrasita, santabarbaraïta i metaköttigita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la península de Mejillones, dins la província d'Antofagasta (Regió d'Antofagasta, Xile). Tot i no tractar-se d'una espècie gens comuna ha estat descrita a tots els continents del planeta.

## Referències

* ↑ «Bobierrite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 abril 2019].
# Pere Cerdà

Pere Cerdà (Cotlliure, 1370 - Graus, Osca, 1422) va ser un frare dominic català. És venerat com a beat a Cotlliure i al si de l'Orde dels Predicadors, tot i no haver estat beatificat oficialment.
Nascut a Cotlliure en una família modesta, era sord-mut. Va ingressar en el convent de l'Orde de Sant Domènec, com a convers, i hi feia tasques domèstiques i humils, ateses les seves limitacions i la seva manca de formació. Segons la tradició, va guarir quan Vicent Ferrer va visitar el seu convent en 1409: llavors, Pere es vestí amb la capa negra del pare Ferrer i, només amb el seu contacte, va recuperar la parla i l'oïda.
El cas és que des de llavors va ingressar a l'orde com a frare i va acompanyar Vicent Ferrer en molts dels seus viatges de predicació, i ell mateix va convertir-se en un gran predicador, aconseguint moltes conversions, especialment entre els jueus. El 1420 va ser elegit prior del convent dominicà de Cotlliure.
Quan era a Graus amb Vicent Ferrer va emmalaltir; això va fer que no pogués acompanyar-lo en el seu viatge al sud de França. Va morir al mateix Graus el 1422, en olor de santedat. Hom va dir que les campanes de la vila van tocar totes soles per a anunciar-ho. Va ser enterrat al santuari de la Mare de Déu de la Penya, a Graus.
Diu la tradició que, en morir Cerdà, els sarments del coixí amb els quals dormia rebrotaren de nou i sense estar plantats, se'n feu raïm. Aquest miracle es perllongaria durant anys, car després d'arrencar-ne el raïm, en brotava un altre de nou. D'aquest raïm se'n faria vi, conegut com el "vi del pare Cerdà". Segons Joan Amades, algunes persones li deien "vi cerdà" a aquell vi destinat a la medicina.
El seu culte es desenvolupà a Graus, on el seu sepulcre era visitat, i a Cotlliure, on una talla seva ocupa part del retaule de la capella de Sant Vicenç de l'església parroquial.

## Referències

* ↑ «Pere Cerdà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Amades, Joan. «Dia 9». A: Costumari Català (paper). 14. Octubre. Cauen les fulles. 2005a ed.. Barcelona: Edicions 62, p. 218-219. ISBN 84-297-5732-5.

## Bibliografia

* ANTIST, Justiniano. Vida de San Vicente Ferrer. "De los discípulos de San Vicente".
* BLASCO DE LANUZA, Vincencio. Historias ecclesiasticas y seculares de Aragon: en que se continuan los Annales de Çurita desde el año 1556 hasta el de 1618. T. 2, p. 78-79.
* VIDAL MICÓ, Francisco. Historia de la portentosa vida y milagros de San Vicente Ferrer. Valencia: Josep Esteve Dolz, 1735. p. 424.
* Homélie prononcée à l'occasion du transfert des reliques de Saint Vincent-Ferrier: Collioure  16 février 2008.
# Baomi Ju de Qiangsheng

Baomi Ju de Qiangsheng (xinès simplificat: 保密局的枪声, pinyin: Bǎomì jú de qiāngshēng, literalment 'Tirs al departament confidencial') és una pel·lícula xinesa del 1979, dirigida per Chang Yan i produïda per l'estudi de cinema de Changchun. La trama està adaptada de la novel·la policíaca de Lü Zheng, Zhandou zai Diren Xinzang.
Publicada al juny del 1979, durant el Boluan Fanzheng, la pel·lícula fou un èxit amb 600 milions d'espectadors i una recaptació de 180 milions de yuans. Només la setmana del 17 al 23 de juny d'aquell any, la pel·lícula es va projectar 2.666 vegades a Beijing, amb un públic de més de 2.310.000 de persones i una recaptació que superà els 18 milions de iuans, quan en aquell moment les entrades al cinema costaven 30 cèntims.
Va ser la primera pel·lícula en la que el director Chang Yan col·labora amb el cinematògraf Gao Hongbao, amb qui faria tàndem en cinc treballs.

## Repartiment

* Guionistes: Zheng Quan, Jin Deshun.
* Director: Chang Yan.
* Fotografia: Chang Yan, Gao Hongbao.
* Intèrprets: Chen Shaoze, Xiang Mei, Zheng Hua, Zhu Chengde, Chen Guojun, Chen Rubin.

## Referències

* 1 2 Goble, Alan. The Complete Index to Literary Sources in Film. Walter de Gruyter, 2011-09-08, p. 295. ISBN 978-3-11-095194-3.
* ↑ «060 电影传奇（总策划：崔永元）：《保密局的枪声》之《叛徒•卧底》». [Consulta: 2 novembre 2022].
* ↑ 常彦．常彦电影文论集：吉林人民出版社，2016.07：92-94
* ↑ «《保密局的枪声》30年后再响起 从银幕瞄向荧幕». CCTV, 04-10-2008. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ Wang, Wen «Estudios cinematográficos de Changchun, la fábrica de los sueños chinos». Instituto Confucio, 01-07-2013, pàg. 42-46.
* ↑ 王霆钧.票房神话:《保密局的枪声》[J]《中外书摘:经典版》, 2015 (5) :58-59
* ↑ 王伟杰. 冲突与引导：文化资源开发中的价值选择 (en xinès). Social Sciences Literature Press, gener 2018, p. 299. ISBN 978-7-5201-2573-4.
* ↑ 燕崽.保密局的枪声:那时大片[J]《当代工人》, 2017 (21) :54
* ↑ «“The Gunshots of the Secrecy Bureau“ once set a box office miracle, and the 90-year-old director Chang Yan tells the story behind it». Lujubar, 11-05-2022. Arxivat de l'original el 2022-11-02. [Consulta: 2 novembre 2022].
* 1 2 «Long Film's famous cinematographer Gao Hongbao dies, his masterpiece "The Gunshots of the Secrecy Bureau"». Xinhua, 15-02-2022. [Consulta: 2 novembre 2022].
* 1 2 3 4 中国艺术史话：电影名片（下）. 南文博雅, 2015-07-09.
# Rubri (tribú)

Rubri (en llatí Rubrius) va ser un magistrat i polític romà del segle ii aC. Formava part de la gens Rúbria, una gens romana d'origen plebeu.
Va ser elegit tribú de la plebs juntament amb Gai Grac (123-122 aC) i va proposar la llei que determinava la fundació d'una colònia romana al lloc de l'antiga ciutat púnica de Cartago, colònia que efectivament es va construir.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/672?rgn=full+text;view=image;q1=RubriusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 664. ]
Viccionari
# Eleccions legislatives sueques de 1976

Les eleccions legislatives sueques del 1976 es van celebrar el 19 de setembre de 1976. Els més votats foren els socialdemòcrates, però es formà un govern de centredreta presidit de Thorbjörn Fälldin fou nomenat primer ministre de Suècia.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 19 de setembre de 1976 al Parlament suec
| Partits | Partits | Líder | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit Socialdemòcrata de Suècia Socialdemokraterna | Olof Palme | 2.324.603 | 42,75 | 152 | -4 |
| | Partit de Centre (Centerpartiet) | Thorbjörn Fälldin | 1.309.669 | 24,09 | 86 | -4 |
| | Partit Moderat (Moderaterna) | Gösta Bohman | 847.672 | 15,59 | 55 | +4 |
| | Partit Popular Liberal ( Folkpartiet liberalerna ) | Per Alhmark | 601.556 | 11,06 | 39 | +5 |
| | Partit d'Esquerra-Comunistes Vänsterpartiet | Lars Werner | 258.432 | 4,75 | 17 | -2 |
| | Unió Demòcrata Cristiana Kristdemokraterna | Alf Svensson | 73.844 | 1,36 | - | - |
| | Partit Comunista de Suècia Kommunistiska Förbundet Marxist-Leninisterna | Gunnar Bylin | 17.309 | 0,32 | - | - |
| | Altres | | 4.663 | 0,09 | 0 | - |
| | Total (participació 91,76%) | | 5.437.748 | 100,0 | 349 | |
| Font: Autoritat electoral sueca. |||||||
# Marland

Marland és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 280 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Marland tenia 280 habitants, 83 habitatges, i 65 famílies. La densitat de població era de 400,4 habitants per km².
Dels 83 habitatges en un 47% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,6% hi vivien parelles casades, en un 15,7% dones solteres, i en un 20,5% no eren unitats familiars. En el 15,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 41,4% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 18,9% de 45 a 60 i un 5,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 25 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.188 $ i la renda mediana per família de 25.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.563 $ mentre que les dones 18.000 $. La renda per capita de la població era de 8.918 $. Entorn del 31% de les famílies i el 37,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Marland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Marland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Bobillier (cràter)

Bobillier és un petit cràter d'impacte de la Lluna amb forma de copa situat a la part sud-oest de la Mare Serenitatis. Es troba notablement aïllat, situat a nord-nord-oest del cràter Bessel. Al sud i a l'oest es localitza una cresta arrugada designada Dorsum Buckland.
* Localització de Bobillier (quadrant superior esquerra de la imatge)
* Imatge de la missió Lunar Orbiter 4
Bobillier va ser identificat prèviament com Bessel I abans de ser reanomenat per la UAI en 1976.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Platja de Bonifaci

La platja de Bonifaci, o platja El Bonifaci, és una petita cala del municipi de Roses (Alt Empordà) situada a la badia de Roses, entre les platges de Canyelles Petites i Canelles Grosses. Té una longitud de 100 m i una amplada de 10 m de sorra gruixuda i còdols. L'accés és a peu pel camí de ronda des de les platges que la flanquegen. Enfront de la platja, a l'extrem sud, hi ha l'illot del Castellet de l'Omella. Disposa d'abalisament de la zona de bany i amarrador flotant per a barques. Es troba inclosa en el Sistema de Gestió Ambiental EMAS/ISO 14.001.

## Referències

* 1 2 «Mapa Topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* 1 2 «Platja El Bonifaci». Turisme de Roses.
* ↑ «Cala del Bonifaci». Visita Costa Brava.
# Sahu

El sahu és una de les llengües papús, concretament del grup de les llengües halmahera. El seu ús és ben viu, tot i que el 1987 només tenia uns 7.500 parlants. Té tres dialectes: ibu, pa’disua (o palisua) i tala’i.

## Referències

* ↑ «Sahu». Ethnologue. Languages of the world, 2014. [Consulta: 15 febrer 2015].
* ↑ «Ibu». Ethnologue. Languages of the world, 2014. [Consulta: 15 febrer 2015].
# Baoruco

Baoruco o Bahoruco és una província de la República Dominicana. Abans del 1952 contenia també l'actual província Independencia. Forma part de la Regió Enriquillo, al costat de les províncies de Barahona, Independència i Pedernales. Limita al nord amb la província San Juan; al a nord-est amb Azua; al sud-est amb Barahona i al sud i l'oest amb Independència. La capital provincial és la ciutat de Neiba.
Va ser creada el 1943. Abans de la seva creació, formaba part de la província Barahona. Se li va donar el nom de Bahoruco, ja que el sud de la província era ocupat per la Serra de Bahoruco. Al crear-se la província Independència, la província va quedar més allunyada de la Serra de Bahoruco però va conservar el seu nom.
Conté la serralada Sierra de Neiba i el Llac Enriquillo.
La província està dividida en municipis i districtes municipals:
* Galván
* Los Ríos, districte municipal: Las Clavellinas Ciutat
* Neiba, districte municipal: El Palmar
* Tamayo, districte municipal:: Cabeza de Toro, Montserrat, Santana i Uvilla
* Vil·la Jaragua
Llista dels municipis amb la seva població estimada, el 2014:
| Nom | Població total | Població urbana | Població rural |
| Galván | 13.623 | 5.569 | 8.054 |
| Los Ríos | 7.023 | 2.585 | 4.438 |
| Neiba | 62.345 | 45.824 | 16.521 |
| Tamayo | 19.326 | 9.855 | 9.471 |
| Ubilla | 2.055 | | |
| Vil·la Jaragua | 8.952 | 6.408 | 2.544 |
| Baoruco Província | 111.269 | 70.241 | 41.028 |

## Referències

* ↑ «Listado de Codigos de Provincias, Municipio y Distritos Municipales, Actualizada a Junio 20 del 2006» (en castellà). Arxivat de l'original el 2007-03-14. [Consulta: 24 gener 2007].
* ↑ Consejo Nacional de Población y Familia. «Estamaciones y Proyecciones de la Población Dominicana por Regiones, Provincias, Municipios y Distritos Municipales, 2014» (PDF) (en castellà). Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 2 febrer 2014].
* ↑ «World Gazeteer: Dominican Republic». Arxivat de l'original el 2012-12-04. [Consulta: 2 desembre 2018]. – World-Gazetteer.com

## Enllaços externs

* Jaragua-Baoruco-Enriquillo Reserva
* (en castellà) Oficina Nacional de Estadística, Statistics Portal of the Dominican Republic
* (en castellà) Oficina Nacional de Estadística, Maps with administrative division of the provinces of the Dominican Republic, downloadable in PDF format
# Riu de Perles

El riu de Perles és un barranc de l'Alt Urgell, que neix al costat del poble de Perles, al confluir-hi el riu d'Alinyà i la rasa de Portell, i desemboca al pantà d'Oliana.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Enguerrand de Coucy

«Enguerrand de Coucy» té aquests significats:
Senyors de Coucy:
* Enguerrand I de Coucy (Enguerrand de Boves), comte d'Amiens i senyor de Coucy 1080-†1116
* Enguerrand II de Coucy (Enguerran de La Fère o de Marle), senyor de Coucy, de Marle, de La Fère, de Crécy (sur-Serre), de Vervins, de Pinon, de Landouzy (la-Ville), de Fontaine (lès-Vervins) i altres llocs, 1130-†1149 :
* Enguerrand III de Coucy (Enguerran el Gran o el Constructor), comte de Roucy (1200-?) senyor de Coucy, de Marle, de La Fère, de Crécy (sur-Serre), de Vervins, etc. 1191-†1242
* Enguerrand IV de Coucy, senyor de Coucy, de Marle, de La Fère, etc. 1251-†1311
* Enguerrand V de Coucy, senyor de Coucy, Marle, La Fère, Oisy, Havrincourt en Cambrésis, Montmirail, Condé-en-Brie i Châlons-le-Petit (?) 1311-+ després de 1321
* Enguerrand VI de Coucy, senyor de Coucy 1335-†1347
* Enguerrand VII de Coucy, senyor de Coucy, baró i després comte de Bedford, nomenat comte de Soissons pel rei d'Anglaterra, 1347-†1397
# Marlayne Sahupala

Marlayne Sahupala, nascuda Marleen van den Broek (Baarn, 1 de juliol del 1971), és una cantant i presentadora neerlandesa.
Va estudiar al conservatori de música i es va graduar cum laude. Va començar a utilitzar el seu nom d'artista Marlayne per a la seva carrera com a cantant. Va representar els Països Baixos al Festival de la Cançó d'Eurovisió 1999 amb la canço One Good Reason i va acabar en vuitè lloc.
Sahupala és presentadora a SBS6, on presenta el programa Hart van Nederland.
Marlayne Sahupala està casada amb Danny Sahupala i té una filla.

## Referències

* ↑ «Marlayne Sahupala is moeder.» (en neerlandès). De Telegraaf, 03-07-2009. [Consulta: 28 gener 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial de Marlayne
# Adrian Sutil

Adrian Sutil (Starnberg, Alemanya, 11 de gener de 1983) és un pilot de curses automobilístiques alemany. Fill de pares uruguaians, però nascut a Starnberg, Alemanya, s'estrenà com a pilot de Fórmula 1 la temporada 2007 i va competir fins a la temporada 2014 de Fórmula 1 amb l'escuderia Sauber F1 Team.

## Trajectòria

Després de dos anys a la Fórmula 3 EuroSeries, on va acabar segon, va ser confirmat com a pilot de l'equip alemany de A1GP.

### Fórmula 1

El gener del 2006 va ser fitxat com a tercer pilot de l'equip de Fórmula 1, MF1 Racing, on compartia el lloc amb el també alemany Markus Winkelhock i Giorgio Mondini.
A la temporada 2007 va ser pilot oficial de l'escuderia Spyker de Fórmula 1, debutant al Gran Premi d'Austràlia de 2007 i a la temporada 2008 va córrer per la nova escuderia Force India, on va estar fins 2011. El febrer de 2013 es va confirmar el seu fitxatge per l'escuderia Force India per disputar la Temporada 2013 de Fórmula 1, i la Temporada 2014 de Fórmula 1 la va disputar amb Sauber, i en 2015 fou pilot de reserva per a Williams.

## Referències

* ↑ Formula 1: Teams and drivers
* ↑ La confirmació d'Adrian Sutil com a pilot de Force India completa la graeela de Fórmula 1
* ↑ Puigdemont, Oriol. «Sauber ficha a Adrian Sutil» (en castellà). El Pais, 13-12-2013. [Consulta: 8 febrer 2020].
* ↑ «Malaysian GP: Adrian Sutil named reserve driver at Williams» (en anglès). BBC, 25-03-2015. [Consulta: 8 febrer 2020].
Equips i pilots participants a la Temporada 2014 de Fórmula 1 :
RedBull
Marussia
Mercedes
Ferrari
Lotus
Caterham
F India
McLaren
Williams
Sauber
Toro Rosso
1 Vettel 3 Ricciardo
4 Chilton 17 Bianchi
6 Rosberg 44 Hamilton
7 Raikkonen 14 Alonso
8 Grosjean 13 Maldonado
9 Ericsson 10 Kobayashi
11 Pérez 27 Hülkenberg
19 Massa 77 Bottas
20 Magnussen 22 Button
21 Gutiérrez 99 Sutil
25 Vergne 26 Kviat :
# Bobina (desambiguació)

«Bobina» té aquests significats:
* bobina, objecte cilíndric destinat a rebre un filferro que s'enrotlla al voltant del seu eix ;
* bobina d'inductància o, de vegades, bobinat, un enrotllament d'un cable que transporta electricitat ;
** bobina d'encesa, un quadripol que aprofita el fenomen de la inducció electromagnètica per generar un impuls que genera una tensió molt alta al secundari d'un transformador augmentador de tensió. ;
** bobina de choke, un component electrònic utilitzat per filtrar la font d'alimentació a un circuit elèctric ;
** bobina de càrrega o bobina Pupin, element utilitzat per eliminar la distorsió a les línies de transmissió o per aconseguir la concordança de l'antena ;
** Les bobines de Helmholtz són un dispositiu format per dues bobines circulars del mateix radi, que permeten crear un camp magnètic al seu voltant, que té la particularitat de ser relativament uniforme al centre de l'aparell en un volum més petit que les bobines mateixes. ;
** Les bobines de Maxwell són un dispositiu per produir un camp magnètic gairebé constant (o gradient constant) en un gran volum ;
** la bobina de Ruhmkorff (o bobina d'inducció ) és un generador elèctric que permet obtenir tensions molt elevades cap al 1850 (uns quants milers o desenes de milers de volts) a partir d'una font de corrent continu ;
** Bobina de Tesla, un transformador elèctric utilitzat per generar arcs elèctrics (1891) ;
*** Bobina Oudin, una bobina de ruptura dissenyada com a transformador elèctric per produir arcs elèctrics d'alta tensió (1899) ;
** bobina de veu, bobina que serveix com a sistema conductor del transductor ;
** El bobinador és el tècnic que crea els circuits magnètics amb l'ajuda de diferents màquines.
* reel, un suport cinematogràfic utilitzat per a la projecció cinematogràfica ;
* reel, un mitjà de cinta magnètica que s'utilitza per arxivar dades ;
* en sentit figurat, un " bobina » designa una cara .
# Platja de Binigaus

La platja de Binigaus està situada a l'illa de Menorca i concretament al Sud del municipi d'Es Migjorn Gran.

## Descripció

Aquesta platja està situada a quatre quilòmetres d'Es Migjorn Gran. Es troba entre les Puntes de Rabiosa i Rodona, propera a la urbanització de Sant Tomàs.
Aquesta platja forma part de l'ANEI que va des de Cala Galdana fins a Binigaus. Per accedir-hi s'ha d'anar a peu des de la platja de Sant Adeodat pel camí de cavalls.
Aquesta és una platja d'arena blanca, situada al final del barranc que té el mateix nom, des d'on podrem accedir a la cova dels Coloms.

## Enllaços externs

* Platges de Balears
# Rómulo Díaz de la Vega

Rómulo Díaz de la Vega (n. a la ciutat de Mèxic el 23 de maig de 1800; m. a Puebla de Zaragoza, Puebla, el 3 d'octubre de 1877, fou un militar mexicà conservador i centralista. Combaté contra els francesos durant la Guerra dels Pastissos i contra els estatunidencs durant la invasió nord-americana el 1846 i 1847. Fou empresonat i enviat als Estats Units; retornà després de la signatura del Tractat de Guadalupe-Hidalgo i ocupà la comandància de diversos departaments del país.
El 1855 passà a ser el president de facto. Sense ser elegit ni designat, ocupà la presidència de Mèxic per vint-i-dos dies. A causa de la buida de poder creada per la renúncia de Martín Carrera Sabat, Díaz de la Vega assumí la responsabilitat presidencial. Només mantingué l'ordre i respectà els ministres que havia anomenat Carrera Sabat, en esperar el general Juan Álvarez Hurtado que fou elegit com a president de Mèxic. Aquest, que viatjava cap a la ciutat de Mèxic, s'aturà a Cuernavaca i el demanà que l'entregués el comandament militar de la ciutat de Mèxic, la qual cosa feu immediatament.
El 1859 el president Miguel Miramón el designà governador del Districte Federal. Fou part de la Junta de Notables que elegí Maximilià d'Habsburg com a emperador de Mèxic el 1863. El 1864 fou designat prefecte de l'Imperi a Jalisco. Després de la caiguda de l'imperi i la restauració de la república, es retirà a Puebla on morí el 1877.

## Referències

* 1 2 3 «Rómulo Díaz de la Vega». PRESIDENCIA DE LA REPÚBLICA, MÉXICO. [Consulta: 26 juliol 2012].
* ↑ «Guns Along the Rio Grande: Palo Alto and Resaca de la Palma, CMH Pub 73-2, Center of Military History». Arxivat de l'original el 2020-07-27. [Consulta: 20 novembre 2017].
* ↑ «El general Rómulo Díaz de la Vega asume de facto la presidencia de la República». Memoria Política de México. [Consulta: 26 juliol 2012].