OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dracó

Dracó és el nom dels següents personatges:
* Dracó d'Atenes, autor del primer codi escrit de lleis d'Atenes
* Dracó de Pel·lene, militar al servei d'Esparta
* Dracó, músic grec atenenc
* Dracó d'Estratonicea, escriptor grec
* Dracó I, un dels asclepíades
* Dracó II, un dels asclepíades
* Dracó III, metge personal de Roxana
* Draconià, relatiu al codi de Dracó d'Atenes, i en general a lleis molt severes.
# Léa Bello

Léa Bello (Arle, 15 de març de 1987), és videògrafa, periodista, doctora en geofísica i divulgadora científica francesa. Va presentar la websèrie Zeste de science i va participar en altres programes de mediació científica.

## Biografia

Léa Bello es va incorporar a l'École Normale Supérieure de Lyon i és doctora en geofísica. El gener de 2015, va defensar la seva tesi en Ciències de la Terra, titulada «Predicció d'estructures convectives terrestres», abans de seguir una formació en comunicació científica a l'Institut dels mitjans de comunicació de Grenoble. Té un màster en comunicació científica.
A finals de 2017, el CNRS va posar en marxa el canal de divulgació científica de YouTube Zeste de science, conduït per Léa Bello on, a «un to poc convencional, presenta una investigació en curs o un descobriment recent». El 2019, es va associar amb Sébastien Carassou per al festival internacional de cinema científic i el seu guió sobre paleoclimatologia va rebre el premi Science & Vie TV - La Science «en short», la ciència en pantalons curts.
Després es va unir a l'equip del canal de YouTube Le Vortex, llançat el març 2019 i que també tracta de la divulgació de la ciència; hi publica amb Manon Bril un vídeo sobre estereotips masclistes i electrodomèstics. Léa Bello participa en altres canals científics, com Avids de recherche, on fa una anàlisi de Netflix, i Mental Walk, sobre la vida submarina

## Referències

* ↑ «Prédiction des structures convectives terrestres, par Léa Bello». Fichier central des thèses.
* ↑ «Histoires de These’s art : Léa Bello et Samuel Mailliot». sciencespourtous.univ-lyon1.fr. Arxivat de l'original el 2022-08-19. [Consulta: 15 març 2023].
* 1 2 Constance Vilanova. «Avec «Zeste de Science» a YouTube, le Centre national de la recherche scientifique met les sciences à portée des collégiens». Télérama, 09-12-2018.
* ↑ Emeline Férard. «Pariscience : et les lauréats de la 15è édition du festival international du film scientifique sont…», 31-10-2019.
* ↑ Nicolas Blandin «Sur YouTube, la chaîne de vulgarisation Vortex aspire les fondus de sciences». Ouest-France, 25-02-2021.
* ↑ Caroline Lachowsky. «Comment faire passer sa science sur le net ? (Rediffusion)». rfi.fr, 09-06-2020.
* ↑ Pablo Maillé. «L’électroménager a-t-il révolutionné la vie des femmes ? Sur YouTube, Le Vortex répond». Télérama, 21-12-2019.
* ↑ Pablo Maillé. «Sur YouTube, Léa Bello analyse la révolution Netflix». Télérama, 15-03-2021.
* ↑ Pauline Vallée. «Sur YouTube, Balade Mentale sonde les mystères des grandes profondeurs». Télérama, 15-02-2021.
# Jürgen Elsässer

Jürgen Elsässer (Pforzheim, 20 de gener de 1957), nom complet Jürgen Rainer Elsässer, és un periodista i activista polític alemany.
De 1975 a 2008 va ser autor, redactor i co-editor de diversos mitjans de comunicació d'esquerres, com ara Jungle World i Junge Welt. Durant una part d'aquest període, de 1990 a 2002, va representar posicions anti-alemanyes i, a partir de 2003, antiimperialistes. Formava part de l'esquerra radical alemanya.
Des de llavors, s'anava convertint cada vegada més en un partidari del populisme de dreta i de l'extrema dreta. El 2009 va fundar la "Volksinitiative gegen das Finanzkapital“ (Iniciativa popular contra el capital financer), oberta als membres de la Nova Dreta. Des de finals de 2010 és el redactor en cap de la revista mensual Compact. El 2014 i el 2015, es va unir a les vigílies per la pau i a Pegida (Legida). Des de 2016, fa servir Compact com a mitjà per a la campanya electoral del partit populista de dretes Alternativa per Alemanya (AfD). Representa posicions antiamericanes, homofòbiques i racistes, que vol difundir tant com possible des de la tercera posició. Algunes de les seves declaracions es consideren antisemites.
# Quercus pentacycla

Quercus pentacycla és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies i està dins del subgènere Cyclobalanopsis, del gènere Quercus.

## Descripció

Quercus pentacycla és un arbre de fins a 15 metres d'alçada. Les branques són gruixudes, marrons grisenques, glabres i lenticel·lades amb lenticel·les grises. El pecíol fa entre 1,5 a 2 cm, sulcat i glabre. El limbe de la fulla és ovat-el·líptic, de 10-14 × 4-6 cm, coriàcia, de color blanquinós escamós abaxialment o amb pèls simples prostrats, adaxialment verd i glabre, base subarrodonida i lleugerament obliqua, marge serrat, àpex agut a poc acuminat; nervis secundaris 13-15 a cada costat del nervi central; nervis terciaris abaixalment prims, evidents. La cúpula és obcònica, d'uns 6 mm × 1,2 cm, que tanca 1/3-1/2 de la gla, a l'exterior és blanquinosa tomentosa, a l'interior és prostrat sedós, paret d'1 mm de gruix aproximadament i les bràctees en 4 o 5 anells i marge dentat. Les glans són marrons vermelloses, ovoides-el·lipsoides, d'uns 1,7 × 1,2 cm, brillant, les cicatrius de les glans fan uns 7 mm de diàmetre, convexes, té un estil d'uns 2,5 mm de diàmetre i fructifica al novembre.

## Distribució i hàbitat

Quercus pentacycla creix al sud-est de la província xinesa de Yunnan (Malipo Xian), als boscos muntanyencs mesofítics mixtos entre els 1400 i 1500 m.

## Taxonomia

Quercus pentacycla va ser descrita per Y.T.Chang i publicat a Acta Phytotaxonomica Sinica 11(3): 256–257, pl. 34, f. 2. 1966.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
pentacycla: epítet llatí que significa que consta de cinc cotes.

## Referències

* ↑ The Plant List, Quercus pentacycla Y.T.Chang
* 1 2 Cheng Yi, Wu; De-yuan, Hong. «Cyclobalanopsis pentacycla» (en anglès). Flora of China Editorial Committee. 1999. Flora of China (Cycadaceae through Fagaceae). 4: 1–453 p. 395. Pequín & St. Louis: Science Press i Missouri Botanical Garden. [Consulta: 7 juny 2020].
* ↑ «Quercus pentacycla». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 16 octubre 2019].

## Enllaços externs

* dibuix lineal, Flora of China Illustrations vol. 4, fig. 388, dibuixos 1-3 a la part superior dreta
# Arquebisbat de Montpeller

L'arquebisbat de Montpeller és una jurisdicció eclesiàstica del Llenguadoc-Rosselló (França) amb centre a Montpeller. Antigament bisbat de Montpeller des del 1536 fins a la seva elevació a arxidiòcesi l'any 2002. Anteriorment fou el bisbat de Magalona i després del 2002 fou elevada a arquebisbat. Des de 1790 va administrar el bisbat de Lodeva que li fou agregat definitivament el 1877.

## Episcopologi

    Bisbes :
* Guillem Pellicer II 1536-1568, primer bisbe de Montpeller (1536), abans bisbe de Magalona (1527 o 1529-1536). El 1536 la seu del bisbat va passar de Magalona a Montpeller.
* Antoine de Subjet de Cardot 1573-1596
* Guitard de Ratte 1596-1602
* Jean Garnier 1603-1607
* Pierre Fenolliet (o Fenouillet) 1607-1652
* Renaud d'Est 1653-1655, cardenal
* François Bosquet 1655-1676
* Charles de Pradel 1676-1696
* Charles-Joachim Colbert de Croissy 1696-1738
* Georges-Lazare Berger de Charency (1738-1748)
* François Renaud de Villeneuve 1748-1766
* Raymond de Durfort Léobard 1766-1774
* Joseph-François de Malide 1774-1790, darrer bisbe de l'Antic règim, la diòcesi fou suprimida el 1790.
* Dominique Pouderous 1791-1799, bisbe constitucional de l'Erau (instal·lat a Besiers)
* Alexandre Victor Rouanet 1799-1801, bisbe constitucional de l'Erau (instal·lat a Besiers)
* Jean-Louis-Simon Rollet 1802-1806, primer bisbe concordatari
* Nicolas Marie Fournier de La Contamine 1806-1834
* Charles-Thomas Thibault 1835-1861
* François-Marie-Joseph Lecourtier 1861-1873, retirat el 1873
* François Marie Anatole de Rovérié de Cabrières 1873-1921
* René-Pierre Mignen 1922-1931, després bisbe de Rennes (1931)
* Gabriel Brunhes 1932-1949
* Jean Duperray 1949-1957
* Cyprien-L.-P.-Clément Tourel 1958-1976, renuncià el 1976
* Louis-Antoine-Marie Boffet 1976-1996, retirat el 1996
* Jean-Pierre Ricard 1996-2001, transferit a Bordeus (2001)

### Arquebisbes

* Guy Thomazeau 2002-2011
* Pierre-Marie Carré 2011-Act.

## Bibliografia

* La Grande Encyclopédie LGE, volum XXIV, pàgs. 267-268
* Annuaire historique 1847 (any 1848), pàgs. 132-135
* Trésor de chronomogie (TC), "Montpellier", pàgs. 1449-1450
# Els Verds - Les Esquerres dels Pobles

Els Verds - Les Esquerres dels Pobles va ser una coalició electoral que es va presentar a Espanya a les eleccions al Parlament Europeu de 1999. La formaven Los Verdes i diversos partits d'esquerres (Iniciativa per Catalunya-Verds (IC-V), Chunta Aragonesista (CHA), Esquerda de Galicia (EdeG) i Izquierda Andaluza (IA). Aquesta candidatura va rebre el suport de la Federació Europea de Partits Verds.
Els caps de llista foren Antoni Gutiérrez i Díaz per IC-V, Guillermo Fernández-Obanza per Los Verdes, José Antonio Labordeta per CHA, Lourdes Díaz per EdeG i José Antonio Pino per IA.
La coalició va obtenir 300.855 vots (1,45%), i només li van faltar amb prou feines 6.000 vots per a obtenir representació, sent la candidatura més votada de les que no va obtenir cap eurodiputat. La candidatura només va obtenir resultats destacables a Aragó (44.494 vots, 6,85%), Illes Balears (5.750, 1,59%), Illes Canàries (8.285, 1,01%) i Catalunya (156.471, 5,43%).

## Referències

* ↑ Antonio Elorza y Gonzalo Suárez apoyan la lista europea de IC-V, El País, 11 de juny de 1999.
* ↑ Candidatures a les Eleccions al Parlament Europeu de 1999 a Espanya.
* ↑ Resultats de les eleccions al Parlament Europeu a Espanya entre 1997 i 2004.
* ↑ Resultats de les eleccions al Parlament Europeu de 1999 a Espanya Arxivat 2009-06-05 a Wayback Machine.. Oficina del Parlament Europeu.

## Enllaços externs

* Eleccions al Parlament Europeu de 1999, al web d'eleccions espanyoles de Carles Tek.
* Resultats eleccions al Parlament Europeu a Europe Politique.
# Collings Lakes

Collings Lakes és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 1.726 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Collings Lakes tenia 1.726 habitants, 564 habitatges, i 463 famílies. La densitat de població era de 994,6 habitants/km².
Dels 564 habitatges en un 39,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,7% hi vivien parelles casades, en un 13,8% dones solteres, i en un 17,9% no eren unitats familiars. En el 13,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,29.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,2% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 31,4% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 6,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.042 $ i la renda mediana per família de 51.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.346 $ mentre que les dones 25.924 $. La renda per capita de la població era de 17.903 $. Aproximadament el 6,3% de les famílies i el 8,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Collings Lakes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Collings Lakes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Quercus poilanei

Quercus poilanei és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies i està dins del subgènere Cyclobalanopsis, del gènere Quercus.

## Descripció

Quercus poilanei és un arbre de fins a 16 m d'alçada. Les branques densament pàl·lides de color marró ataronjat que semblen tomentoses. El pecíol 1-1,5 cm, tomentós vermellós quan és jove, glabrescent; el limbe de la fulla és el·líptic a obovat-el·líptic, de 4-8 × 3-6 cm, vermellós estelat tomentós quan és jove, abaxialment els pèls són persistents o glabrescents, adaxialment són glabrescents, base arrodonida a cuneada àmpliament, marge apicalment poc serrulat o sencer, àpex acuminat a poc caudat; nervis secundaris 10-15 de cada costat del nervi central, adaxialment impressionat; nervis terciaris abaxialment conspícues a discrets, més o menys paral·lels. Les inflorescències femenines produïdes apicalment en nous brots d'1 a 2 cm; cúpules d'entre 3 a 7. La cúpula poc profunda en forma de bol, d'uns 8 mm × 1,5-1,8 cm, que tanca 1/4-1/3 de la gla, a l'exterior vermellosa a cendrosa tomentosa, a l'interior de color marró ataronjat serosa pàl·lid. paret d'1,8 mm de gruix aproximadament; tenen bràctees de 7 o 8 anells, marge sencer o basal 1 o 2 denticulats i apicals crenats. Les glans són el·lipsoides, ovoides-el·lipsoides o globoses, 1,5-2 × 1,3-1,5 cm; tenen cicatrius de 5-7 mm de diàmetre, planes. Les flors floreixen a l'abril i fructifiquen a l'abril de l'any següent.

## Distribució i hàbitat

Quercus poilanei creix a la província xinesa de Guangxi, al nord de Tailàndia i al Vietnam, als boscos muntanyencs perennifolis de fulla ampla per sota dels 1300 m.

## Taxonomia

Quercus poilanei va ser descrita per Hickel i A.Camus i publicat a Annales des sciences naturelles; Botanique sér. 10 3(5–6): 384. 1921.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
poilanei: epítet

## Referències

* ↑ The Plant List, Quercus poilanei Hickel & A.Camus
* 1 2 Cheng Yi, Wu; De-yuan, Hong. «Cyclobalanopsis poilanei» (en anglès). Flora of China Editorial Committee. 1999. Flora of China (Cycadaceae through Fagaceae). 4: 1–453 p. 399. Pequín & St. Louis: Science Press i Missouri Botanical Garden. [Consulta: 7 juny 2020].
* ↑ «Quercus poilanei». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 16 octubre 2019].

## Enllaços externs

* dibuix lineal, Flora of China Illustrations vol. 4, fig. 392, dibuixos 1-2 a la part superior esquerra
# Loricariichthys nudirostris

Loricariichthys nudirostris és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2 . 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kner, R. 1853. Die Panzerwelse des K.K. Hof-naturalien-Cabinetes zu Wien. I. Abtheilung. Loricarinae. Denkschr. Akad. Wiss. Wien v. 6: 65-98 (separate 1-34), Pls. 1-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# El Guerrero del Antifaz

El Guerrero del Antifaz és un personatge de ficció de còmic, va ser creat per l'historietista Manuel Gago García. L'editorial valenciana el va publicar entre els anys 1944 i 1996. Se n'arribaren a publicar 668 números. Aquesta sèrie explica les aventures d'un guerrer Espanyol a l'època dels Reis Catòlics, qui en un primer moment lluita amb els musulmans contra els cristians, però quan descobreix el seu veritable origen canvia de bàndol. Avergonyit del seu passat es tapa la cara amb un antifaç, el qual dona nom al personatge.

## Trajectòria editorial

El Guerrero del Antifaz és una obra clàssica del còmic espanyol, creada per Manuel Gago García el 1943 per a l'Editorial Valenciana. Juntament amb Roberto Alcázar y Pedrín és la sèrie més popular i influent dels anys 40, i una de les de major durada de la història del còmic espanyol, amb un total de 668 quaderns en 21 anys.

## Referències

* ↑ Vázquez de Parga, Salvador en "El comic realista español desde 1950 hasta los últimos años 60" para Historia de los Comics, 1983, p. 500, de Toutain Editor.
* ↑ Frattini, Eric; Palmer, Óscar. Guia Básica del Cómic (en castellà). Madrid: Nuer ediciones, 1999, p.89. ISBN 8480680547 [Consulta: 21 agost 2014].
# Lugdunum (cràter)

Lugdunum és un cràter sobre la superfície de (21) Lutècia, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 17 ° de latitud nord i 226 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 17 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el cinc d'abril de 2011 i fa referència a Lugdúnum, una ciutat de l'època de Lutècia a l'actualitat Lió, a França).

## Referències

* ↑ "Lugdunum (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Talbert, Richard J.A.. Princeton University Press. Barrington Atlas of the Greek and Roman World, 2000.
# Josep de Fontcuberta

Josep de Fontcuberta fou un polític català. De tendència liberal, fou elegit diputat a les Corts Espanyoles per la província de Girona a les eleccions convocades després de l'aprovació de l'Estatut Reial de 1834 en substitució de Francesc Xavier de Perramon, però el 4 d'abril de 1835 fou substituït per Ramon Basart. Va col·laborar al diari El Propagador de la Libertad i durant un temps també fou director d'El Vapor, diari des d'on es va introduir als Països Catalans els principis del socialisme utòpic del comte de Saint-Simon. Es va interessar per la desfavorable condició dels treballadors en les relacions entre capital i treball, cosa que li va merèixer l'aparició del seu nom a l'article Los sansimonianos, publicat el 1837 a la Revista Europea, dirigida a Madrid per Andrés Borrego Moreno.
Un personatge amb el mateix nom figura l'abril de 1855 com a president de l'Associació de Socors Mutus de Mossos de Forns de Pa de Barcelona., i el 13 d'abril provocà tres dies d'agitació en no acceptar l'augment salarial proposat pels oficials forners.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ INTRODUCCIÓN HISTÓRICA A LA FILOSOFÍA DEL ESTADO (III): Los precursores del socialismo moderno
* ↑ Josep de Fontcuberta a veuobrera.org
* ↑ Diccionari del Moviment Obrer dels Països Catalans p. 591
# Art (obra de teatre)

Art és una obra de teatre de la dramaturga francesa Yasmina Reza estrenada al Théâtre des Champs-Élysées el 1994. El 1996 fou estrenada a Londres i el 1998 a Broadway.

## Argument

Ambientada a París, a la fi de la dècada de 1980, Serge, un apassionat de l'art modern, adquireix per una xifra astronòmica un estrany quadre del mestre Antrios, consistent en una mera tela blanca. Els seus amics Yvan i Marc intenten fer-li comprendre que sobre la tela no hi ha res, però Serge s'obstina a percebre una obra mestra de l'art abstracte, amb línies que canvien (les trames de la tela). La discussió sobre el significat de l'art posarà en perill la pròpia amistat entre els tres, que acaben dibuixant sobre la tela. Finalment la tornen a netejar, que quedarà exposada amb orgull a casa de Serge.

## Producció

La primera representació d'"Art" va tenir lloc el 28 d'octubre de 1994, protagonitzada per Pierre Vaneck (Marc), Fabrice Luchini (Serge) i Pierre Arditi (Yvan), dirigida per Patrice Kerbrat a la Comédie des Champs-Élysées. L'obra es va tornar a repetir a París i de gira arreu de França el 1998, amb Pierre Vaneck (Marc), Jean-Louis Trintignant (Serge) i Jean Rochefort (Yvan). Patrice Kerbrat ha creat una nova posada en escena el 2018 amb un trio d'actors compost per Charles Berling (Marc), Jean-Pierre Darroussin (Yvan) i Alain Fromager (Serge)

## Premis

* abril 1995 Premi Molière a la millor producció comercial
* 1997 Premi Laurence Olivier a la millor nova comèdia
* Maig 1998 Premi del New York Drama Critics' Circle a la millor obra
* 1998 Premi Tony a la millor obra
* 1998 Drama Desk destacat actor principal en una obra de teatre (Molina)
* Novembre 1998 Premi Evening Standard a la millor comèdia
* Fotogramas de Plata 1998 a Millor actor de teatre (Josep Maria Flotats)

## Referències

* ↑ «Nelson Pressley reviews Yasmina Reza’s ‘Art’ at Signature Theatre». The Washington Post, 12-04-2011.
* ↑ Le Monde du 20 février 2018, p. 16
* ↑ Noche de Fotogramas, El País, 9 de març de 1999

## Enllaços externs

* Web no oficial d'Art, de Yasmina Reza
# Emilio José López Gallego

Emilio José López Gallego (Medina del Campo, 11 de març de 1978) és un futbolista castellanolleonès, que ocupa la posició de davanter.

## Trajectòria

Sorgeix del planter del Reial Valladolid, amb qui disputa 14 partits de Lliga a la campanya 98/99 de primera divisió. L'any següent és fitxat per l'Atlètic de Madrid, que l'incorpora al seu filial, de la categoria d'argent.
Sense massa minuts ni al filial ni al primer equip matalasser, recala en equips més modestos com l'Algeciras, el CD Toledo o el Torredonjimeno. Entre 2003 i 2005 milita al Palencia. Posteriorment, ha recalat en equips com el Zamora CF, Marbella, Atlético Tordesillas i GCE Villaralbo.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Cisano sul Neva

Cisano sul Neva (en ligur Cisan) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província de Savona. El 2015 tenia 2.085 habitants.

## Geografia

Té una superfície de 12,27 km² i les frazioni de Cenesi, Conscente, Martinetto i Pianboschi. Limita amb Albenga, Arnasco, Balestrino, Ceriale i Zuccarello.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Cisano sul Neva entre 1861 i 2011
* Font: ISTAT

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dato Istat al 31 desembre 2015». Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 6 maig 2017].