OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ángel Merino Torres

Ángel Merino Torres, conegut com a Merino (Madrid, 2 d'octubre de 1966) és un exfutbolista i entrenador madrileny. Com a jugador, ocupava la posició de migcampista organitzador.

## Trajectòria

Merino va sorgir del planter del CDC Moscardó, un equip de barri madrileny, en el qual va arribar a jugar en Tercera Divisió a la 84/85. Al final d'eixe any, va captar l'atenció del CD Leganés, que el va incorporar al seu juvenil. A la 86/87 puja al primer equip, que per aquella època disputava la Segona Divisió B.
Amb el Leganés Merino va despuntar i es va mostrar com un migcampista de potencial, per la qual cosa, a la 88/89, el CA Osasuna el fitxava per a jugar en primera divisió. Eixa mateixa campanya, va quallar una gran temporada, amb 31 partits i 4 gols.
En els sis anys que va passar a El Sadar, Merino va ser fix de les alineacions osasunistes, especialment la 92/93 (35 partits i 6 gols). L'estiu de 1994, després del descens dels navarresos, va fitxar pel Celta de Vigo, on va continuar mantenint la seua posició en l'onze titular els tres anys que va militar a Galícia.
La temporada 97/98 fitxa per la UD Las Palmas, de Segona Divisió, i dos anys després, la temporada 99/00, retorna a la disciplina del CD Leganés, també a la categoria d'argent, on juga altres dos anys superant els 35 partits a cadascuna. La temporada 01/02 recala al Burgos CF i finalitza la seua carrera com a jugador la 02/03 a l'AD Ceuta, a Segona B.
En total, va sumar 468 partits i 42 gols.

### Com a entrenador

Penjades les botes, es va incorporar al cos tècnic del CA Osasuna, primer com a ajudant. La temporada 04/05 ocupa el càrrec de segon entrenador de l'equip juvenil, i a l'any següent, el dirigiria directament.

## Enllaços externs

* Ángel Merino Torres a BDFutbol
* Ángel Merino Torres Fitxa com a entrenador a BDFutbol
* Fitxa al Celta de Vigo (castellà)
# Ángel Montoro Sánchez

Ángel Montoro Sánchez (València, 25 de juny de 1988) és un futbolista professional valencià, que ocupa la posició de migcampista.
Format al planter del València CF, hi va debutar amb el primer equip a la temporada 07/08, jugant quatre partits. Les posteriors campanyes ha anat cedit al Reial Múrcia i al Real Unión de Irun, ambdós de Segona Divisió.
Ha estat internacional amb les seleccions espanyoles inferiors. Amb la sub-19 va guanyar l'Europeu del 2007.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Šišov

Šišov és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1113.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «Oficiálna stránka obce Šišov». [Consulta: 22 desembre 2021].
# Gehad Grisha

Ghead Grisha (El Caire, Egipte, 28 de febrer de 1976) és un àrbitre de futbol egipci que pertany a la CAF, adscrit al comitè egipci, internacional FIFA des del 2008.

## Trajectòria

Diedhiou arbitra partits de la lliga egípcia. El 2008 va esdevenir membre de la FIFA i de la CAF. Ha arbitrat partits del Campionat Africà de Nacions, de la Copa d'Àfrica de Nacions (2015 i 2017), dels Jocs Olímpics (2016), de la Copa del Món sub20 (2015 i 2017) i de la Copa del Món (2018).

## Referències

* ↑ «Ghead Grisha » Partidos como árbitro» (en castellà). livefutbol.com. [Consulta: 27 juny 2018].
* ↑ Said, Nick. «SuperSport stun Club African to reach CAF Confederation Cup final» (en anglès). ESPN, 22-10-2017. [Consulta: 27 juny 2018].
* ↑ «Torneos Olímpicos de Fútbol Río 2016 - Masculino» (en castellà). FIFA, 2016. Arxivat de l'original el 27 de juny 2018. [Consulta: 27 juny 2018].
* ↑ Peach, Simon. «Egyptian referee to take charge of England's clash with Panama» (en anglès). Irish Independent, 22-06-2018. [Consulta: 27 juny 2018].
* ↑ «Six African referees chosen for 2018 World Cup» (en anglès). BBC, 29-03-2018. [Consulta: 27 juny 2018].
# Gemma Avenoza

Gemma Avenoza i Vera (Barcelona, 8 de setembre de 1959 - Barcelona, 22 de gener de 2021) va ser una filòloga catalana. Catedràtica de Filologia romànica, a la Universitat de Barcelona, era especialista dels documents catalans i espanyols antics, i més particularment els textos religiosos. Cofundà l'Asociación Hispánica de Literatura Medieval (AHLM), i va dirigir durant molts anys el Boletín Bibliográfico d'aquesta entitat i el recull de manuscrits medievals catalans BITECA-Philobiblon, principalment amb el Dr Charles B. Faulhaber, Charles B. Faulhaber, de la University of California Berkeley, entre d'altres.

## Obres

* La Biblia de Ajuda y la Megil·lat Antiochus en romance (2001)
* Biblias castellanas medievales (2011)
* BITECA: Bibliografia de textos antics catalans, valencians i balears (2013) amb Vicenç Beltran i Charles B. Faulhaber.

## Referències

* ↑ «Gemma Avenoza (Barcelona, 1959-2021)». Sciència.cat. [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ Lourdes Soriano, "Gemma Avenoza (1959 - 2021)", en: Francesc Eiximenis: vida, obra i transmissió (Girona: Institut de Llengua i Literatura Catalanes, Universitat de Girona, 2021), p. 371-374
* ↑ «Fallece Gemma Avenoza, catedrática de Filología Románica de la Universidad de Barcelona | Portal del Hispanismo». [Consulta: 17 maig 2022].
* ↑ «La Biblioteca Nacional adquiere dos manuscritos de la Casa de Alba». Ritmos 21. Arxivat de l'original el 25 d’abril 2021. [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ «BITECA - Philobiblon - University of California, Berkeley». [Consulta: 17 maig 2022].
# Henri Sicre

Henri Sicre (Rabat, Marroc, 26 de juny del 1935) és un polític francès, alcalde de Ceret i diputat a l'Assemblea Nacional Francesa per la Catalunya del Nord.

## Biografia

Treballà com a inspector de finances i milita al Partit Socialista, amb el qual fou alcalde de Ceret el 1983-º995 i 1996-2001, i també fou membre del Consell General dels Pirineus Orientals pel cantó de Ceret (1982-2001).
Va ser també diputat del Consell Regional del Llenguadoc-Rosselló (1986-1988) i diputat per la quarta circumscripció dels Pirineus Orientals a les eleccions legislatives franceses de 1988, 1993, 1997 i 2002. El 2007 decidí no presentar-se a les eleccions. Al 12 d'abril del 2009 li fou concedida la Legió d'Honor per 53 anys de serveis civils, militars i per responsabilitats electives.

## Enllaços externs

* Fitxa de l'Assemblea Nacional Francesa

## Referències

* ↑ «Décret du 10 avril 2009 portant promotion et nomination | Legifrance».
# LPP

LPO té els següents significats:
* Partit Letònia Primer (del seu nom en letó Latvijas Pirmā Partija), partit polític de Letònia
* Living Planet Programme, programa d'observació de la Terra de l'Agència Espacial Europea
* Lightweight Presentation Protocol, un format de capa de presentació seguint el model OSI
# Potassicferrosadanagaïta

La potassic-ferro-sadanagaïta és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup del nom arrel sadanagaïta. Aquesta espècie va ser descrita originalment com a sadanagaïta (IMA1980-027), però a causa de les redefinicions de la nomenclatura d'amfíbols del 1997 i 2012 proposades per l'IMA, el nom d'aquest material ha canviat, passant a ser primer potasicsadanagaïta el 1997 i potassicferrosadanagaïta des del 2012.

## Característiques

La potassic-ferro-sadanagaïta és un silicat de fórmula química {K}{Ca₂}{Fe$^{2+}$₃Al₂}(Al₃Si₅O$_{22}$)(OH)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.DE - Inosilicats amb 2 cadenes dobles periòdiques, Si₄O$_{11}$; clinoamfíbols» juntament amb els següents minerals: antofil·lita, cummingtonita, clinoholmquistita, grunerita, manganocummingtonita, manganogrunerita, permanganogrunerita, ferrofluoropedrizita, ferrifluoroleakeïta, actinolita, ferritschermakita, ferroactinolita, ferrohornblenda, ferrotschermakita, joesmithita, magnesiohornblenda, tremolita, tschermakita, cannilloïta, fluorcannil·loïta, parvomanganotremolita, fluorotremolita, potassicfluoropargasita, edenita, ferroedenita, ferrokaersutita, ferropargasita, hastingsita, kaersutita, magnesiohastingsita, pargasita, sadanagaïta, fluoroedenita, potassicferroferrisadanagaïta, potassicsadanagaïta, potassicpargasita, magnesiofluorohastingsita, potassicfluorohastingsita, potassicclorohastingsita, fluoropargasita, parvomanganoedenita, potassiccloropargasita, potassicferrocloroedenita, potassicmagnesiohastingsita, potassicferropargasita, cromiopargasita, ferro-taramita, barroisita, ferroferribarroisita, ferroferriwinchita, ferribarroisita, ferroferritaramita, ferroferricatoforita, ferrobarroisita, ferrorichterita, ferrowinchita, ferrokatophorita, ferritaramita, magnesiotaramita, richterita, winchita, taramita, fluororichterita, katophorita, potassicfluororichterita, potassicrichterita, ferrighoseïta, ferriwinchita, fluorotaramita, arfvedsonita, eckermannita, ferroeckermannita, ferroglaucòfan, glaucòfan, potassicmanganileakeïta, manganoarfvedsonita, ferrileakeïta, magnesioriebeckita, magnesioarfvedsonita, nyboïta, riebeckita, manganomanganiungarettiïta, ferroferrinyboïta, clinoferroferriholmquistita, ferrinyboïta, ferroferrileakeïta, ferroferrifluoroleakeïta, sodicferriclinoferroholmquistita, magnesiofluoroarfvedsonita, ferripedrizita, potassicferrileakeïta, fluoronyboïta, manganidellaventuraïta, fluoropedrizita, potassicarfvedsonita, ferriobertiïta, potassicmagnesiofluoroarfvedsonita, ferroferripedrizita, potassicmagnesioarfvedsonita, pedrizita, ferropedrizita, fluoroleakeïta i ferroferriobertiïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a l'illa de Yuge, al mar Interior de Seto (Prefectura d'Ehime, Japó). També ha estat descrita a Nogohakusan (Gifu, Japó) i al massís de gabre de Birkhin (óblast d'Irkutsk, Rússia). Aquests indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Potassic-ferro-sadanagaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r gener 2020].
# Fredonia (Arizona)

Fredonia és un poble dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2007 tenia 1.096 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fredonia tenia 1.036 habitants, 359 habitatges, i 287 famílies La densitat de població era de 54 habitants/km².
Dels 359 habitatges en un 37,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,5% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 19,8% no eren unitats familiars. En el 15,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,89 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,3% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 11,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.288 $ i la renda mediana per família de 30.913 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.904 $ mentre que les dones 19.554 $. La renda per capita de la població era de 13.309 $. Aproximadament el 12,3% de les famílies i el 15% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fredonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fredonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.

## Enllaços externs

* Monument Nacional de Pipe Spring (anglès) (castellà)
# Jerzy Pietrzyk

Jerzy Pietrzyk (Varsòvia, 17 d'abril de 1955) és un atleta polonès, ja retirat, especialista en els 400 metres, que va competir durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Montreal, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. Formant equip amb Ryszard Podlas, Jan Werner i Zbigniew Jaremski va guanyar la medalla de plata en la prova del 4×400 metres, mentre en els 400 metres quedà eliminat en semifinals. Quatre anys més tard, als Jocs de Moscou, tornà a disputar les mateixes proves, quedant eliminat en sèries d'ambdues.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles a les Universíades, dues d'or el 1975 i una de plata el 1977. També guanyà quatre campionats de Polònia dels 4x400 metres (1973, 1975, 1976 i 1978).

## Millors marques

* 200 metres. 21.18" (1975)
* 400 metres. 45.65" (1976)
* 400 metres tanques. 50.07" (1973)

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Jerzy Pietrzyk». [Consulta: 26 juny 2024].
* 1 2 «Jerzy Pietrzyk» (en polonès), 24-06-2020. [Consulta: 26 juny 2024].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 26 juny 2024].
# Micos

* Per a altres significats, vegeu «Mico (gènere)».
Un mico és un simi de cua llarga. Cal tenir present, però, que -per més que popularment sovint s'anomena «mico» qualsevol primat hominoïdeu (ximpanzés, bonobos, goril·les, orangutans i gibons)- aquests no són micos, puix que no tenen cua. Tampoc no és escaient d'aplicar aquesta denominació als primats de cua curta o cercopitecs, als quals escau més la denominació popular de mones.

## Característiques principals

Els micos són àgils grimpant entre els arbres. Com a adaptacions a la vida arborícola, tenen els ulls en posició frontal i les mans i els peus prènsils.

## Biologia

Principalment mengen fruita i llavors. Viuen només a l'Àfrica, l'Àsia i Amèrica.

## Taxonomia

El terme «mico» no s'usa en taxonomia, car, com que no inclou la família Hominidae, seria parafilètic.
Infraordre Simiiformes
* Parvordre Platyrrhini: micos del Nou Món
** Família Cebidae: caputxins i mones esquirol (56 espècies)
** Família Aotidae: mones de nit (7 espècies)
** Família Pitheciidae: titís, saquis i uacaris (43 espècies)
** Família Atelidae: aluates, mones aranya i mones llanoses (24 espècies)
* Parvordre Catarrhini
** Superfamília Cercopithecoidea
*** Família Cercopithecidae: micos del Vell Món (135 espècies)

## Aspectes culturals

En les representacions catòliques de l'edat mitjana, el mico encarnava el mal i era una caricatura grotesca de l'home.

## Referències

* ↑ «mico». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «mico» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ «mona». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Comunicar un missatge». Romànic Obert. Arxivat de l'original el 6 de gener 2014. [Consulta: 17 gener 2014].
* ↑ «Interpretació dels capitells romànics». Romànic Obert. Arxivat de l'original el 11 de gener 2014. [Consulta: 11 gener 2014].
Viccionari
# Georg Østerholt

Georg Østerholt (Gjerstad, 13 de desembre de 1892 - Bergen, 20 de setembre de 1982) fou un saltador amb esquís noruec que va competir durant la dècada de 1920. En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en la prova de salt d'esquí del Campionat del món d'esquí nòrdic de 1926.

## Referències

* ↑ Georg Østerholt a International Ski Federation
# George (Washington)

George és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el 2000 tenia 528 habitants.
El nom de la ciutat, George, i l'estat en el que està, Washington, formen un joc de paraules amb el nom del 1r President dels Estats Units, George Washington.

## Demografia

Segons el cens del 2000, George tenia 528 habitants, 141 habitatges, i 106 famílies. La densitat de població era de 339,8 habitants per km².
Dels 141 habitatges en un 49,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,2% hi vivien parelles casades, en un 6,4% dones solteres, i en un 24,8% no eren unitats familiars. En el 18,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,39.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,7% tenia menys de 18 anys, un 16,5% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 14% de 45 a 60 i un 4,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 140,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.181 $ i la renda mediana per família de 23.571 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.667 $ mentre que les dones 13.875 $. La renda per capita de la població era de 7.779 $. Aproximadament el 33% de les famílies i el 36,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- George». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- George». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# George A. Wilson

George Allison Wilson (Menlo, Iowa, 1 d'abril de 1884 - 8 de setembre de 1953) va ser un polític estatunidenc, membre del Partit Republicà. Va ser el senador per l'estat d'Iowa des de 1943 fins a 1949. Va ser a més 28è governador d'Iowa des de 1939 fins a 1943.

## Referències

* ↑ «WILSON, George Allison, (1884 - 1953)» (en anglès). Biographical Directory of the United States Congress.
# Germà de Cosinitzes

* Per a altres significats, vegeu «Sant Germà».
Germà de Cosinitzes va ser un religiós grec que va fundar el monestir de Cosinitzes que va estar actiu entre els segles ix i x i estava situat entre Tràcia i Macedònia, on va viure quasi tota la seva vida dedicat a la pietat. Fou conegut pel nom del seu monestir i no a l'inrevés. Cap al final de la seva vida va peregrinar a Palestina i va retornar a Europa on va construir una capella a la Verge Maria. Fou declarat sant per l'església catòlica.

## Referències

* ↑ Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana: etimologías sánscrito, hebreo, griego, latín, árabe, lenguas indígenas americanas, etc. : versiones de la mayoría de las voces en francés, italiano, inglés, alemán, portugués, catalán, esperanto. J. Espasa, 1924, p. 1430. Veure
# Germà de Grandval

Germà de Rauràcia o Germà de Granfelden o de Grandval (Trèveris, ca. 612 - Prop de Moutier, Berna, Suïssa, 675) fou un monjo, primer abat del monestir de Moutier-Grandval, a la regió del bisbat de Basilea.

## Biografia

Germà venia d'una família senatorial de Trèveris (el seu pare era Optardus). Fou educat per Modoald, després sant, i amb el seu permís, ingressà com a monjo a Remiremont, prop de Metz, i estigué a l'abadia de Luxeuil. Cap al 640, l'abat Waldebert de Luxeuil va fundar el monestir de Grandis-Vallis (després Moutier-Grandval o, en alemany Munster-Granfelden), a la confluència entre el Birsa i el Rin, prop de Basilea, amb el suport del comte Gundoni (Gundonius).
Waldebert va nomenar primer abat Germà, que el va governar durant 35 anys fins que el comte Ètic (Aethicus), tercer successor de Gundoni, va devastar les terres del monestir, de les que es volia apoderar. Un dels soldats del comte va matar Germà amb una llança, juntament amb el prepòsit Randoald, que l'acompanyava.
La seva festa és el 21 de febrer. Es conserva el bàcul de l'abat, un dels més antics que en queden, al Musée jurassien d'art et d'histoir de Delémont.

## Notes

* ↑ La regió era coneguda a l'alta edat mitjana com a Rauràcia per ser la terra de l'antic poble gal dels rauracs.

## Bibliografia

* Saint Germain et Saint Randoald amb la vida llatina del s. VIII. Arxivat 2014-06-30 a Wayback Machine.
# Gistrup

Gistrup és una localitat situada al municipi d'Aalborg, a la regió de Jutlàndia Septentrional (Dinamarca), amb una població estimada a principis de 2018 d'uns 3.478 habitants.
Està situada al nord-est de la península de Jutlàndia, al costat de la costa del Limfjord i el Kattegat (mar Bàltica).

## Referències

* ↑ www.statistikbanken. Consultat el 5 de juliol de 2018
# Gisèle Casadesus

Gisèle Casadesus (París, 14 de juny de 1914 - Issou, 24 de setembre de 2017) fou una actriu francesa. La seva llarga i destacada carrera la dugué a ser sòcia honorària de la Comédie Française i gran creu de la Legió d'Honor. El 2003 va rebre un Molière d'honneur pel conjunt de la seva carrera.
Gisèle Casadesus nasqué en el si d'una família d'origen català i que ha donat un nombre notable de músics, actors i altres artistes. Fou filla del violoncel·lista i compositor Henri Casadesus i de l'arpista Marie-Louise Beetz. Després de passar la guerra, als catorze anys acompanyà el seu pare en una llarga gira pels Estats Units. Després dels estudis, obtingué un premi al Conservatori Nacional Superior d'Art Dramàtic, i als 20 anys entrà a formar part de la Comédie Française. El mateix 1934, es casà amb l'actor Lucien Pascal (nom d'escena de Lucien Probst), amb qui tindrà quatre fills, Jean-Claude Casadesus (1935), Martine Pascal (1939, actriu), Béatrice Casadesus (1942, pintora i escultora) i Dominique Probst (1954, compositor i percussionista), tots artistes
Esdevingué la 400a sòcia de la Comédie Française el primer de gener de 1939. Era en un vaixell, tornant d'una gira per Amèrica del Sud, quan esclata la segona guerra mundial. Va deixar la Comédie el 1962 i n'esdevingué sòcia honorària el 15 d'abril 1967, tot i que hi continuà fent algunes participacions.
Pel que fa al cinema, el 1943 va fer el paper de Clotilde de Grandlieu a Vautrin, de Pierre Billon, basada en una obra de Balzac; el 1946 feu el paper de Marie a L'Homme au chapeau rond amb Raimu. A aquestes seguí una extensa filmografia.
Tot i que abandonà l'escena teatral més aviat, feu encara les darreres aparicions en pel·lícules essent centenària o gairebé. El 2010, a 96 anys, roda Les meves tardes amb la Margueritte, de Jean Becker; el 2013, amb 99 anys, Casadesus tingué un paper (Selma) en Sous le figuier, dirigida per Anne-Marie Étienne, i, el 2014, el paper de Françoise a Week-ends d'Anne Villacèque.
Fou nomenada Grand-Croix (gran creu) de la Legió d'Honor el 29 de març de 2013. També fou Commandeur de l'Orde de les Arts i les Lletres de França (2011) i Grand-Croix de l'Orde Nacional del Mèrit (2009). El 2013 va rebre un Molière honorari pel conjunt de la seva carrera.

## Referències

* ↑ «La doyenne des comédiennes françaises, Gisèle Casadesus, s'est éteinte à 103 ans». Le Monde, 25-09-2017 [Consulta: 6 maig 2018].
# Gigadō Ashiyuki

    En aquest nom japonès, el cognom és Gigadō.
Gigadō Ashiyuki (japonès: 戯画堂　芦幸) va ser un dissenyador de xilografies de l'estil ukiyo-e d'Osaka que va estar en actiu des del 1813 fins al 1833 aproximadament. Va ser deixeble d'Asayama Ashikuni, i també va ser un poeta haiku. A Ashiyuki se'l coneix sobretot pels seus gravats d'actors kabuki de la mida ōban (36 x 25 cm, aproximadament), tot i que també va il·lustrar llibres i va dissenyar surimono. Gigadō Ashiyuki va fer servir el nom "Nagakuni" (長国) entre el 1814 i el 1821 aproximadament. Hi ha un altre gravador d'Osaka conegut com a Shuei Nagakuni o com a Naniwa Nagakuni que va ser alumne de Nagahide i va estar en actiu des del 1814 fins als anys 1820.

## Bibliografia

* Keyes, Roger S. & Keiko Mizushima, The Theatrical World of Osaka Prints, Philadelphia, Philadelphia Museum of Art, 1973, 261, 270.
* Lane, Richard, Images from the Floating World, The Japanese Print, New York, Putnam, 1978, 208, 306.
* Newland, Amy Reigle, The Hotei Encyclopedia of Japanese Woodblock Prints, Amsterdam, Hotei Publishing, 2005, Vol. 2, 421.
* Roberts, Laurance P., A Dictionary of Japanese Artists, Tokyo, Weatherhill, 1976, 6.

## Vegeu també

* impressió xilogràfica al Japó