OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amadeu Altafaj i Tardio

Amadeu Altafaj i Tardio (Barcelona, 27 d'abril de 1968) és un periodista català. El 7 de gener de 2015 transcendí que esdevindria representant permanent de la Generalitat de Catalunya davant de la Unió Europea i delegat del govern català a Brussel·les, segons la Generalitat de Catalunya. Va ser cessat el 28 d'octubre de 2017, després de l'aplicació de l'article 155 de la Constitució.

## Trajectòria

Altafaj és periodista de formació i havia iniciat la seva trajectòria a Brussel·les com a corresponsal de la COM, El Mundo i l'ABC. Altafaj fou portaveu del comissari europeu de Desenvolupament i Ajuda Humanitària, Louis Michel. Posteriorment, esdevingué portaveu d'afers econòmics i monetaris i de l'Euro de la Comissió Europea, posició en la qual adquirí certa notorietat a escala europea d'ençà de març de 2010, arran de la crisi econòmica i del deute sobirà que afectà diversos països de la zona euro. Entre els anys 2012 i 2014, fou cap adjunt del gabinet d'Olli Rehn, vicepresident de la Comissió Europea i comissari europeu d'Afers Econòmics i Monetaris i de l'Euro.
El 23 de desembre del 2014, el Consell Executiu de la Generalitat de Catalunya va crear el càrrec de representant permanent de la Generalitat davant la UE, que Amadeu Altafaj ocupà entre gener de 2015 i octubre de 2017, amb rang de director general. També va assumir la direcció de la delegació del govern davant la UE durant aquest període.

## Referències

* ↑ «Aniversari esmentat a l'Agenda de la Unió Europea». Arxivat de l'original el 2013-09-27. [Consulta: 28 juny 2012].
* ↑ Article a 324.cat, 24 de juny de 2012
* ↑ Amadeu Altafaj to represent Catalan Government in the European Union, Ara.
* ↑ «Entrevista a Rac1». ara.cat. [Consulta: 21 gener 2015].
* ↑ «Ferran Mascarell». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].
* ↑ «Real Decreto 945/2017, de 27 de octubre, por el que se dispone, en virtud de las medidas autorizadas con fecha 27 de octubre de 2017 por el Pleno del Senado respecto de la Generalitat de Cataluña en aplicación del artículo 155 de la Constitución, la adopción de diversas medidas respecto de la organización de la Generalitat de Cataluña, y el cese de distintos altos cargos de la Generalitat de Cataluña.». BOE.
* ↑ «El BOE publica el cese de Trapero y en la aplicación del artículo 155». La Vanguardia.
* 1 2 «L'exportaveu econòmic de la UE, nou delegat a Brussel·les». elpuntavui.cat. [Consulta: 21 gener 2015].
* ↑ Article sobre Altafaj a Vilaweb, el 28 de juny de 2012
* ↑ «A New Face in EU Economics». wsj.com. [Consulta: 21 gener 2015]. (anglès)

## Enllaços externs

* Entrevista al 3/24
# Alev Lenz

Alev Lenz (Múnic, 17 de gener de 1982) és una cantant turco-alemanya. La seva mare és turca i el seu pare és alemany. Lenz és solista del grup Alev (flama en turc) a Alemanya.
Alev Lenz també escriu lletres de cançons. Va escriure les líriques dels cover tracks dels àlbums més recents d'Anoushka Shankar.

## Referències

* ↑ CHINEN, NATE. «New Albums From Azealia Banks and Anoushka Shankar». The New York Times, 2016.
* ↑ «Alev Lenz öykülerini anlatıyor». NTV, 2011.
* ↑ «Rock sahnesi Alev'lendi». Radikal, 2004.
* ↑ Miller, Joseph. «Interview with Anoushka Shankar». Independent, 2016.

## Vegeu també

* Turcs a Alemanya
# Torre de los Lobos

La Torre de los Lobos, coneguda també com a Far de la Polacra, era una torre de guaita actualment utilitzada com a far, situada al cim del turó de los Lobos, a Rodalquilar, localitat del municipi de Níjar a la província d'Almeria, dins del parc natural del Cap de Gata-Níjar a Andalusia.

## Història

Construïda pel nassarites com a sistema de vigilància de la costa, va ser destruïda per un terratrèmol el 1680. Es va reconstruir el 1767, durant el regnat de Carles III, finançada per Manuel Salcedo, a canvi de la concessió del grau de capità per al seu fill Felipe. Al segle XX passa a dependre de la Guàrdia Civil. El 1991 el Ministerio de Obras Públicas el va restaurar i hi va instal·lar un far, que s'anomena Far de la Polacra, que constitueix el far més alt sobre el nivell del mar (265 metres) de tot el Mediterrani. Està catalogat com a Bé d'Interès Cultural en la categoria de Monument.

## Referències

* ↑ «Torre de los Lobos. Rodalquilar» (en castellà). Degata.
* ↑ «Torre de los Lobos (Rodalquilar)» (en castellà). Costa Sur.
* ↑ «Torre de los Lobos» (en castellà). Andaltura.
# Sea Cliff

Sea Cliff és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 5.066 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sea Cliff tenia 5.066 habitants, 2.013 habitatges, i 1.356 famílies. La densitat de població era de 1.794,5 habitants per km².
Dels 2.013 habitatges en un 31% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,1% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 32,6% no eren unitats familiars. En el 26,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 4,6% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 27,8% de 45 a 60 i un 15,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91 homes.
La renda mediana per habitatge era de 78.501 $ i la renda mediana per família de 100.576 $. Els homes tenien una renda mediana de 65.469 $ mentre que les dones 41.146 $. La renda per capita de la població era de 41.707 $. Entorn del 2,1% de les famílies i el 2,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sea Cliff». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sea Cliff». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Yaqub

Yaqub és el nom dels següents personatges:
Yaqub forma part del nom de molts personatges:
* Abu-Abd-A·llah Yaqub ibn Dàwud, visir del califat abbàssida
* Abu-Hammu Mussa ibn Abi-Yaqub Yússuf, emir abdalwadita
* Abu-Hàtim Yaqub al-Malzuzí, imam
* Abu-l-Fat·h Yússuf ibn Yaqub, visir gaznèvida
* Abu Naddara Yakub ben Rafail Sanu, conegut com a Jacques Sanua, periodista i escriptor egipci de religió jueva
* Abu-Yaqub Ishaq ibn Àhmad as-Sijí, daï (missioner) ismaïlita
* Abu-Yaqub Ishaq al-Khuraymí, poeta àrab
* Abu-Yaqub Yússuf az-Zuhaylí al-Badissí, savi i sant marroquí del segle XIV
* Abu-Yaqub Yússuf ibn Abd-al-Mumin, califa almohade
* Abu-Yússuf Yaqub ibn Ibrahim al-Ansarí al-Kufí, legislador religiós
* Abu-Yússuf Yaqub al-Baridí, un dels tres fills d'al-Baridi
* Abu-Yússuf Yaqub al-Mansur, califa almohade
* Baysunkur ibn Yakub, emir dels Ak Koyunlu
* Abu-Alí Àhmad ibn Muhàmmad ibn Yaqub ibn Miskawayh, erudit autor islàmic de filosofia
* Abu l-Ala Ata ibn Yakub, conegut com a Nakuk, poeta i secretari del govern gaznèvida
* Yakub Beg II, emir del Beylik de Germiyan
* Yakup bin Ali Şir, bey del Beylik de Germiyan
El nom Yaqub també forma part del nom d'accidents geogràfics:
* Haly Yakub, oasi de l'Aràbia Saudita
* Jisr Banat Yakub, pas del Jordà

## Notes

* ↑ Per a l'elaboració d'aquesta llista s'ha respectat la forma emprada a la Viquipèdia i s'ha seguit estrictament una ordenació alfabètica. S'ha pres com a criteri per a la inclusió a la llista que en el nom de l'article hi aparegués el nom Yaqub, tot i que no en fos el nom principal
# Platymantis acrochorda

Platymantis acrochorda és una espècie de granota que viu a Papua Nova Guinea i a Salomó.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Richards, S. & Parker, F. 2004. Platymantis acrochorda. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 d'abril del 2008.
# Casa Armstrong Poventud

La Casa Armstrong Poventud també coneguda com la «Casa de las Cariátides» és un edifici localitzat en la zona històrica de Ponce, Puerto Rico, al costat de la Catedral Nuestra Señora de Guadalupe, i construït el 1899. Va ser dissenyada per Manuel Víctor Domenech per la família Armstrong Poventud. Està inclosa en el Registre Nacional de Llocs Històrics dels EUA. El 1991, l'Institut de Cultura Porto-riquenya va convertir la casa en un museu.
La casa fou construïda pel comerciant, industrial i banquer, Carlos Armstrong Toro i la seva esposa, Eulàlia Pou i Carreras, tia del pintor ponceny Miguel Pou. Carlos Armstrong va fundar el Banc de Ponce i el Banc de Crèdit i Estalvi Ponceño. A més, va desenvolupar una xarxa bancària internacional amb oficines a Puerto Rico, Cuba, Nova York i Dinamarca. En aquest últim país fou honrat amb l'Orde Danabru i fou nomenat cònsol de Dinamarca a Puerto Rico.
A la residència, van viure després José Angel Poventud i la seva dona, Julia Armstrong Pou, filla de Carlos Armstrong. La residència va ser venuda al govern de Puerto Rico el 1986.

## Descripció

La casa és eclèctica. En la seva façana sobresurt l'estil del palauet toscà amb algunes reminiscències del neoclassicisme i del modernisme català. El mestre artesà va ser Elías Concepción Albizu. Destaquen les figures de les cariàtides en el seu pòrtic, tot i que cal assenyalar que una de les figures és una cariàtide i l'altra un atlante.
La Casa Armstrong no ha sofert modificacions significatives des que va ser construïda. Destaquen les motllures i pilastres que modulen la seva façanes, típics de les viles toscanes. A un costat de l'estructura, el vestíbul d'entrada és un element de la tradició colonial espanyola que adopta l'edifici. Els pisos de l'interior són de parquet i els sostres originals de metall repujat, pintat a mà.
La seva localització en la parcel·la més prominent de la ciutat, davant de la catedral i la plaça pública, realcen la importància de l'estructura com a fita i al seu propietari dins de la societat Ponceña.

## Referències

* 1 2 3 «Símbolo del señorío ponceño» (en castellà). El Nuevo Dia, 12-10-2008. [Consulta: 12 novembre 2017].
* ↑ «Residencia Armstrong Toro. Casa de las Cariátides» (en anglès). National Register of Historic Places, 08-09-1987. [Consulta: 12 novembre 2017].
* 1 2 «Ponce: Casa Armstrong Poventud» (en castellà). Enciclopedia de Puerto Rico. Fundación Puertorriqueña de las Humanidades, 05-02-2010. [Consulta: 12 novembre 2017].
# Christifideles laici

Christifideles laici és una exhortació apostòlica del papa Joan Pau II signada a Roma el 30 de desembre de 1988. És un resum de l'ensenyament sorgit el 1987 amb motiu del sínode de bisbes sobre la vocació i missió dels laics en l'Església i el Món. L'objectiu del document és mostrar el camí dels laics en la participació en la societat humana.
   "Aquesta exhortació pretén rememorar i promoure la conscienciació més profunda entre tots els fidels de la donació i responsabilitat que tenen tant com a grup com de manera individual, en la comunició i missió de l'Església".

## Referències

* ↑ Pope John Paul II, "Christifideles laici", §2, 30 December 1988, Libreria Editrice Vaticana
# Compàs

«Compàs» té aquests significats:
* Compàs (geometria): instrument que serveix per a traçar circumferències.
* Compàs (música): divisió rítmica de fragments d'igual durada que es porta a terme en una obra.
* Compàs (constel·lació) o Circinus: és una de les petites constel·lacions australs.
* Compàs (nàutica): instrument que serveix per conèixer el nord.
* Compàs giroscòpic: instrument que serveix per conèixer el nord pel moment d'inèrcia.
* Compàs solar: instrument que serveix per conèixer el nord mitjançant el sol.
* Compàs astronòmic: instrument que serveix per conèixer el nord mitjançant els astres.
* Compàs de marcacions: és un instrument nàutic utilitzat per determinar demores d'objectes observats
Viccionari
# Platymantis aculeodactyla

Platymantis aculeodactyla és una espècie de granota que viu a Papua Nova Guinea i a Salomó.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Richards, S. & Parker, F. 2004. Platymantis aculeodactyla. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 d'abril del 2008.
# Pinhook Corners

Pinhook Corners és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 161 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pinhook Corners tenia 161 habitants, 56 habitatges, i 51 famílies. La densitat de població era de 6,4 habitants per km².
Dels 56 habitatges en un 33,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 73,2% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 8,9% no eren unitats familiars. En el 8,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,88 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 28,6% de 45 a 60 i un 10,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.958 $ i la renda mediana per família de 24.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 14.583 $ mentre que les dones 27.500 $. La renda per capita de la població era de 12.003 $. Entorn del 17,5% de les famílies i el 9,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pinhook Corners». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pinhook Corners». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Pinheiro Machado (Santa Maria)

Pinheiro Machado és un barri de la ciutat brasilera de Santa Maria, Rio Grande do Sul. El barri està situat al districte de Sede.

## Villas

El barri compta amb les següents villas: Loteamento Bela Vista, Parque Residencial Pinheiro Machado, Parque Residencial Lopes, Pinheiro Machado, Vila Ecologia, Vila Rossi, Vila São Serafim.

## Galeria de fotos

| Agroindustrial | Juscelino Kubitschek | Juscelino Kubitschek São João |
| Tancredo Neves | | São João |
| Tancredo Neves Boi Morto | Boi Morto | São João Boi Morto / Renascença |

## Referències

* ↑ (pt) Llei municipal 72/2009 que estableix la llei per a l'ús i ocupació del sòl, subdivisió, sistema urbà camí perimetral i el municipi de Santa Maria. Arxivat 2016-09-18 a Wayback Machine.
# PlayFirst

PlayFirst és un distribuïdor de videojocs casuals fundat en 2004 per oferir jocs en línia, que es poden comprar després d'haver provat una demostració durant un temps limitat (30 0 60 minuts). La saga de més èxit ha estat la de Diner Dash, un joc de gestió del temps molt popular descarregat per més de 500 milions de persones. A part de la versió per a ordinador, molts jocs inclouen versió per a mòbil, fet que diferencia PlayFirst d'altres companyies similars.
Els jocs més populars són:
* Azada
* La saga Chocolatier
* La saga Diner Dash i les seves seqüeles Wedding Dash, Parking Dash i Cooking Dash
* Oasis
* Plantasia
* SpongeBob Diner Dash i les seves seqüeles

## Jocs

| 2012-2013 (2014) Dream Chronicles: The Book of Fire 2011 Hotel Dash 2: Lost Luxuries Dream Chronicles: The Book of Water (+ Collector's Edition & Strategy Guide) Garden Dash Murder Island: Secret of Tantalus 2010 Tamara the 13th Soap Opera Dash Avenue Flo: Special Delivery Cooking Dash 3: Thrills and Spills (+ Collector's Edition) Escape from Frankenstein's Castle Wedding Dash: 4-Ever The Fifth Gate Dream Chronicles: The Book of Air (+ Collector's Edition & Strategy Guide) Love and Death: Bitten The Palace Builder Diner Dash 5: BOOM! (+ Collector's Edition & Strategy Guide) Alice's Tea Cup Madness 2009 Gotcha: Celebrity Secrets Hotel Dash: Suite Success Valerie Porter and the Scarlet Scandal Avenue Flo Gemini Lost Cooking Dash: DinerTown Studios Passport to Perfume DinerTown Detective Agency Wedding Dash: Ready, Aim, Love! DinerTown Tycoon Dream Chronicles: The Chosen Child Wandering Willows Diaper Dash Emerald City Confidential Chocolatier: Decadence by Design | 2008 Nightshift Legacy: The Jaguar's Eye Fitness Dash Daycare Nightmare: Mini-Monsters Parking Dash Cooking Dash The Great Chocolate Chase: A Chocolatier Twist Fashion Dash Wedding Dash 2: Rings Around the World Dairy Dash Pet Shop Hop Dream Chronicles 2: The Eternal Maze Doggie Dash 2007 The Nightshift Code Dress Shop Hop Chocolatier 2: Secret Ingredients Diner Dash: Hometown Hero Mahjong Roadshow Daycare Nightmare Wedding Dash SpongeBob Diner Dash: 2 Times the Trouble Dream Chronicles Zenerchi Chocolatier Mystery of Shark Island Solitaire Pop 2006 Diner Dash: Flo on the Go SandScripts Sweetopia SpongeBob Diner Dash Poker Pop Diner Dash 2: Restaurant Rescue Plantasia Pirate Poppers Egg vs. Chicken 2005 Professor Fizzwizzle TriJinx Chessmaster Challenge Diner Dash Subway Scramble Spellagories |

## Referències

* ↑ http://www.businesswire.com/portal/site/home/permalink/?ndmViewId=news_view&newsId=20100218005515&newsLang=en

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2007-09-21 a Wayback Machine.
# Plebiscit

* Aquest article tracta sobre la figura jurídica del dret romà. Si cerqueu el significat contemporani, vegeu «referèndum».
El plebiscit (Plebiscitum) a l'antiga Roma era una votació assembleària dels plebeus. Deriva del llatí plebs scitia (el que agrada al poble). Els plebiscits eren lleis aprovades pels comicis tribunats, a proposta d'un tribú de la plebs. Inicialment no eren lleis, ja que els comicis no podien regular qüestions que afectaven els patricis, però amb el temps van agafar la consideració de lleis (leges) vers la meitat del segle v aC després del decemvirat, i es va consolidar durant el segle iv aC.
El plebiscit va ser a l'origen, una decisió adoptada per la plebs en exclusiva, sense intervenció dels patricis. L'Assemblea estava presidida per un plebeu, un tribú popular o un edil popular. Tots els votants eren plebeus, i la norma votada era sols per als plebeus no obligant a ningú més. L'acord adoptat és solament un acord (scitum) i l'assemblea no tenia caràcter de comicis sinó de consell (concilium).
A diferència de les lleis, no requeria els auspicis previs, ni tampoc de ratificació del senat romà. No obstant a partir del 462 aC o 449 aC va ser generalment sol·licitat.
Els plebiscits van adquirir major relleu progressivament. El 465 aC el dictador Quint Hortensi va fer votar pel Comicis centuriats la llei que obligava a tots els ciutadans a acatar els plebiscits.
El plebiscit originalment designava als caps plebeus, votava normes del seu interès (inviolabilitat de tribuns, protecció de les assemblees, dret de vot, etc.) i exercia jurisdicció criminal sobre els plebeus de les tribus. Més tard estengué la seva competència a assumptes d'interès general.

## Vegeu també

* Llista de lleis romanes

## Referències

* ↑ Smith, William (editor); VVAA. «PLEBISCI'TUM» (en anglès). A Dictionary of Greek and Roman Antiquities. 2a Ed pàg. 927-928. Boston: Little Brown and Company, 1859. [Consulta: 6 març 2009].
# Almanac de les Lletres

Almanac de les Lletres. Publicació anual, editada per l'Associació per la Cultura de Mallorca i impresa a Sóller, des del 1921 al 1936.
Va aparèixer el 1921 a iniciativa de Joan Pons Marquès. En va ser cofundador el poeta solleric Guillem Colom Ferrà. Cada número contenia un calendari, una miscel·lània literària i informació cultural de caràcter general. Entre els col·laboradors habituals més destacats hi havia Joan Alcover, Miquel Ferrà, Joan Rosselló de Son Fortesa, Salvador Galmés, Josep Carner, Carles Riba, Joaquim Ruira i altres. Era una publicació íntegrament redactada en català. Tot i continuar-se editant durant la Dictadura del general Primo de Rivera, va deixar-se d'editar a conseqüència de la revolta franquista contra la Segona República.
En Paraules de Guillem Colom:
| « | Ben rebut dels escriptors i del poble, l'Almanac de les Lletres es guanyà aviat el favor del públic. L'edició dels cinc primers volums se sostingué solament amb la bona voluntat dels amics i els subscriptors i, a partir del volum sisè, amb l'ajut generós de l'Associació per la Cultura de Mallorca. | » |
La intenció dels editors era donar continuïtat a la tasca que almanacs anteriors, com "Almanaque Balear" o "El Áncora", havien iniciat amb la finalitat de lligar la poesia amb el poble i fer complir a la literatura una funció social activa. Cada volum contenia abundoses col·laboracions literàries, en vers i en prosa, així com un "judici de l'any" en vers, una crònica i una relació dels llibres mallorquins apareguts durant l'any, redactada pel mateix Joan Pons.

## Referències

* ↑ «Almanac de les Lletres». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 1. Palma: Promomallorca, p. 123. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ COLOM FERRÀ, Guillem. Entre el caliu i la cendra, p. 281
* ↑ MASSOT I MUNTANER, Josep. Cultura i vida a Mallorca entre la guerra i la postguerra, 1930-1950. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1978, p. 60-61.
# Pliometanastes

Pliometanastes és un gènere de peresós terrestre gegant que pertany a la família dels megaloníquids. Era endèmic de Nord-amèrica on hi va viure des del Miocè fins al començament del Pliocè. Les seves restes fòssils s'han trobat al llarg del sud dels Estats Units, des de Califòrnia fins a Florida.
Pliometanastes i Thinobadistes foren els primers peresosos gegants a aparèixer a Nord-amèrica. Tots dos ja eren presents a Nord-amèrica abans de la formació de l'Istme de Panamà fa uns 2,5 milions d'anys. És raonable pensar que els ancestres de Pliometanastes hi arribaren des de Sud-amèrica, on s'originaren els peresosos terrestres, a través del mar Centreamericà «saltant» d'illa en illa.

## Referències

* ↑ «Pliometanastes». Paleobiology Database. Arxivat de l'original el 2011-08-17. [Consulta: 16 juliol 2011].
* ↑ Tetrapod Zoology Arxivat 2011-03-18 a Wayback Machine., Scienceblogs, Ten things you didn't know about sloths, de Darien Naish, Universitat de Portsmouth, 23 gener 2007.
# Altadis

Altadis S.A. és un grup multinacional del sector del tabac i de la distribució, nascut de la fusió de l'espanyola Tabacalera i de la francesa SEITA l'any 1999. Altadis és actualment el tercer fabricant de cigarrets a Europa.
El mercat del tabac compta amb pocs grans actors internacionals. Disposa d'una cartera de marques prestigioses d'Habans gràcies a la seva participació del 50% en l'empresa Corporación Habanos, adquirida el mateix 1999. A Espanya la seva unitat de negoci principal es troba amenaçada per les "lleis antitabac" que el govern i les Comunitats autònomes van desenvolupar, per les quals es restringeixen els llocs en els quals està permès fumar. Així, Altadis, inverteix recursos en altres activitats alternatives al tabac en el seu procés de diversificació.

## Organització

Es compon de tres divisions principals, les dues primeres de fabricació i la tercera de distribució i logística:
* cigarretes: les marques principals de la qual són Gauloises, Fortuna, Gitanes, Ducados, Nobel, Royale, Amsterdamer.
* Cigars: Cohias, Montecristo, Partagás, Don Diego, Romeo i Julieta, Longchamp, Vegafina.
* Distribució: amb les filials Logista S.A., Nacex, Integra2, Logesta i altres, per a la distribució de labors de tabac, segells, productes farmacèutics, publicacions i llibres, paquetería i logística promocional.

## Referències

* ↑ Annual report 2005 (en anglès). Imperial Tobacco, 2006.
* ↑ «Líder del Habano». Cinco Días, 18-12-2014 [Consulta: 18 desembre 2014].