OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Filet

El filet és una peça de carn procedent de la part lumbar, entre les costelles inferiors i la columna vertebral, damunt dels ronyons i sota el llom baix. S'entén per filet el tros de carn d'origen boví o porcí, ja que en altres animals el múscul és tan petit que no s'especeja separadament. El filet es considera a la cuina una peça selecta de carn que es prepara de diverses formes.
El filet és una peça que consta de diverses parts: el cap, el centre i la punta. Té forma cònica, de manera que el cap correspon a la part gruixuda i acaba en punta. Algunes parts del filet tenen noms que les designen particularment. Per exemple a la punta se l'anomena filet mignon, el chateaubriand és la part més gruixuda mentre que el turnedó és la part intermèdia.

## Vegeu també

* Entrecot

## Referències

* ↑ «El punt de cocció de la carn», 15-08-2018. [Consulta: 12 agost 2022].
* ↑ «3 Receptes de Filet de Vedella de Girona» (en castellà). [Consulta: 12 agost 2022].
* ↑ «Els secrets de la vedella». [Consulta: 12 agost 2022].
# Filesystem in Userspace

Sistema de Fitxers en Espai d'usuari, o simplement SFEU o FUSE (en anglès,Filesystem in Userspace) és un mòdul carregable de nucli per a sistemes operatius d'ordinador tipus Unix, que permet a usuaris no privilegiats crear els seus propis sistemes d'arxius sense necessitat d'editar el codi del nucli. Això s'aconsegueix mitjançant l'execució del codi del sistema de fitxers a l'espai d'usuari, mentre que el mòdul FUSE només proporciona un "pont" a la interfície del nucli real. FUSE va ser oficialment fusionat amb el corrent principal del nucli Linux en la versió 2.6.14.
FUSE és realment útil per a la creació de sistemes d'arxius virtuals. A diferència dels tradicionals sistemes d'arxius, que, en essència, guarden i recuperen les dades des del disc, els sistemes de fitxers virtuals en realitat no emmagatzemen dades pròpies. Actuen com una visualització o traducció d'un sistema de fitxers existent o dispositiu d'emmagatzematge.

## Exemples

* CurlFtpFS: Sistema de fitxers per accedir a servidors FTP basats en FUSE i libcurl.
* EncFS Arxivat 2012-09-10 a Wayback Machine. : Sistema de fitxers virtual xifrat.
* GDFS : Sistema de fitxers que us permet muntar el compte de Google Drive a Linux.
* Google-drive-OCAML: És un sistema que permet muntar en Linux un compte amb accés a Google Drive.
* Gitfs : Sistema de fitxers que s'integra completament amb GIT.
* GlusterFS: Sistema de fitxers agrupat distribuït amb capacitat de petabytes.
* GmailFS: Sistema de fitxers que guarda les dades com correus a Gmail
* GVfs : el sistema de fitxers virtual per a l'escriptori GNOME
* KBFS : Sistema de fitxers distribuït amb xifratge d'extrem a extrem i un espai de noms global basat en el servei Keybase.io que utilitza FUSE per crear sistemes d'arxius criptogràficament segurs.
* MinFS : És un controlador de fuse per al servidor d'emmagatzematge d'objectes compatible amb Amazon S3.
* NTFS-3G Arxivat 2017-12-29 a Wayback Machine.: Utilitza FUSE per a permetre l'accés als sistemes de fitxers NTFS usat per Microsoft Windows.
* SSHFS: Proveeix accés a sistemes de fitxers remots a través de SSH.
* WikiroFS: Permet editar articles de la wikipedia com si fossin al sistema local.

## Enllaços externs

* FUSE Pàgina inicial
# Faringitis

La faringitis és la inflamació difusa de la mucosa de la faringe, causada per la infecció o els efectes nocius de factors irritants. Sol anar acompanyada d'amigdalitis, que és la inflamació de les amígdales palatines, si és que no han estat extretes, per la qual cosa se sol parlar més aviat de faringoamigdalitis.

## Tipus

N'hi ha dos tipus: faringoamigdalitis eritematosa i faringoamigdalitis pultàcia.

### Faringoamigdalitis eritematosa

És la inflamació causada per una infecció vírica. Molt freqüentment apareix després d'haver tengut rinitis o es donen al mateix temps, i també és causada per Adenovirus, Rinovirus, Coronavirus i els virus de la grip i Parainfluenza. La transmissió es dona fàcilment a través de les gotes de saliva en parlar o tossir. És autolimitant i es cura en 4 o 5 dies.
Les manifestacions de la faringoamigdalitis eritematosa són:
* Inflamació de la faringe amb envermelliment.
* Inflamació de les amígdales, que en infants poden complicar la inflamació i donen la característica veu de nas.
* Mal de coll, amb irradiació a l'orella.
* Sequedat.
* Tos irritativa.
* Febre moderada.
* Postració, sobretot en infants i altres grups especialment sensibles, afectats per altres malalties, gent gran, etc.

### Faringoamigdalitis pultàcia

És la inflamació que també inclou formació de pus, en forma de puntejat blanc sobre la superfície envermellida de la inflamació. És causada per sobreinfecció bacteriana per estreptococs beta-hemolítics, Steptococcus aureus, pneumococs i Haemophilus influenzae.
Les manifestacions de la faringoamigdalitis pultàcia són:
* Inflamació i pus a la faringe i les amígdales.
* Mal de coll que pot dificultar la deglució.
* Febre alta.
* Cefalea.
* Postració.
* Adenopaties submaxil·lars, en què els ganglis submaxil·lars estan inflamats.
# Farinera la Florinda

La Farinera la Florinda és un edifici modernista de Manresa projectat per l'arquitecte Ignasi Oms i Ponsa l'any 1911 i acabada un any més tard. La farinera es coneix amb el nom de La Florinda, que era el nom de Florinda Maristany i Oliver, esposa Josep Casajuana i Rodríguez, promotor d'aquesta empresa juntament amb Masana. És una obra protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici industrial format per diversos cossos a dins d'un recinte tancat. Cossos units mitjançant ponts i passarel·les. Façanes unitàries, amb marcada verticalitat. A la planta baixa: sòcol de paredat comú amb verdugades de totxo. La resta de totxo amb estucat blanc, deixant-lo vist en brancals i arcs d'obertures. Impostes de ceràmica blanca i verda de totxo. Cornises de totxo vist decorat amb greques. L'edifici principal presenta capcers escalonats ornamentats amb totxo i ceràmica, i una torratxa mirador amb merlets a un costat. Coberta de teula àrab.
El cos central té una alçada de quatre pisos i de les construccions laterals només en resta la de ponent. La de llevant es va substituir per un grup de sitges, i si bé el conjunt va perdre en simetria, va guanyar en majestuositat.

## Història

L'any 1912 s'inicia la construcció i l'any 1913 (18 de maig) s'inaugura el local. Va deixar de funcionar els anys 70 i actualment l'edifici és la seu de la Policia Local de la ciutat tot i que conserva la seva estructura original.

## Referències

* 1 2 «Farinera la Florinda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 juny 2015].
# Fleming (Colorado)

Fleming és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 426 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fleming tenia 426 habitants, 169 habitatges, i 115 famílies. La densitat de població era de 316,3 habitants per km².
Dels 169 habitatges en un 30,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,6% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 31,4% no eren unitats familiars. En el 30,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 23% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 19,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.484 $ i la renda mediana per família de 31.818 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.417 $ mentre que les dones 14.063 $. La renda per capita de la població era de 12.113 $. Entorn del 6,4% de les famílies i el 12,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fleming». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fleming». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Ferran (satèl·lit)

Ferran, també conegut com a Urà XXIV (designació provisional S/2001 U 2), és el satèl·lit irregular retrògrad més exterior d'Urà. Va ser descobert per Matthew J. Holman, John J. Kavelaars, Dan Milisavljevic i Brett J. Gladman el 13 d'agost del 2001.
Tot i que va ser vist de nou el 21 de setembre i el 15 de novembre, i fins i tot un any més tard el 13 d'agost i el 5 de setembre, va ser perdut. Va ser recuperat finalment el 24 de setembre del 2003 per Scott S. Sheppard a partir d'imatges preses per ell mateix i David C. Jewitt el 29 i 30 d'agost i el 20 de setembre d'aquest any. Les observacions de confirmació van ser realitzades per Holman el 30 de setembre.
Ferran va ser anomenat en honor del fill del Rei de Nàpols en l'obra de teatre de William Shakespeare La tempesta.

## Òrbita

Ferran és el satèl·lit conegut més distant d'Urà. Segueix una òrbita retrògrada, una mica inclinada però molt excèntrica. El diagrama il·lustra els paràmetres orbitals dels satèl·lits irregulars retrògrads d'Urà (en coordenades polars) amb l'excentricitat de les òrbites representada en els segments que s'estenen des del pericentre a l'apocentre.

## Referències

* 1 2 3 4 «NASA FACTS» (en anglès). NASA.
* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.

## Enllaços externs

* Ferdinand Profile Arxivat 2007-06-09 a Wayback Machine. (anglès)
* David Jewitt pages (anglès)
* Uranus' Known Satellites (per Scott S. Sheppard) (anglès)
* Ephemeris (anglès)
Viccionari
# Ferran (Estaràs)

Ferran és una entitat de població del municipi d'Estaràs, a la comarca de la Segarra. El poble, al nord-est del terme municipal, s'estén per la costa de la muntanya del pla de Sant Ramon, a 2 quilòmetres i mig d'aquest municipi. Per la part de llevant, limita amb la comarca de l'Anoia. Abans del segle xiv Ferran surt del domini dels comtes de Cerdanya i dels Cervera i passa al vescomtat de Cardona. El 1798, Pere de Tristany, prevere i castlà d'Ivorra és el procurador del duc de Cardona.
L'Església de Sant Jaume conserva algunes parets de l'època medieval, però amb les reformes posteriors ha perdut l'estructura primitiva. En una d'aquestes reformes es trobà als murs una imatge de sant Jaume, de pedra, romànica tardana, que es guarda al Museu Diocesà de Solsona.
Mediano, com apareix documentat en llatí, del que es tenen notícies del seu castell des de l'any 1121, quan era considerat un terme del qual depenia el pla de Sant Ramon, si bé no aconseguí d'arribar a formar poble. En queda una torre cilíndrica, a la qual és adossada una casa i una capella romànica dedicada a sant Pere, que es pot veure a l'oest de Ferran, molt a prop de l'accés a l'Eix Transversal.

## Referències

* 1 2 «Ferran (Estaràs)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Ferran al web de l'Àrea de Turisme del Consell Comarcal de la Segarra Arxivat 2018-05-05 a Wayback Machine.
Viccionari
# Filip de Tebes

Filip de Tebes (en llatí Philippus, en grec antic Φίλιππος) fou un governant tebà.
Va ser un dels membres del govern oligàrquic de Tebes establert després de la conquesta espartana de Cadmea per Febides el 382 aC. Va morir a la nit en què Pelòpides i els seus van fer la revolució, quan es trobava en un banquet a casa de Fil·lides.

## Referències

* ↑ 4.Philippus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 270
# Francis N'Ganga

Francis N'Ganga (Poitiers, 16 de juny de 1985) és un exfutbolista de la República del Congo de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de futbol de la República del Congo. Pel que fa a clubs, destacà a Royal Charleroi SC.

## Referències

* ↑ Francis N'Ganga a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a lequipe.fr
# Frieda (Werra)

El Frieda és un riu dels estats de Turíngia i Hessen. Neix a l'occident de Struth a l'Eichsfeld a Turíngia i desemboca a Frieda, un nucli del municipi de Meinhard al Werra, un dels dos rius fonts del Weser.

## Afluents

* Lutter
* Faulunger Bach
* Rosebach
* Tiefer Graben
* Rosoppe
* Rode
# Frits Wiersma

Frits Wiersma (Nieuwer-Amstel, Holanda Septentrional, 27 d'agost de 1894 - Purmerend, 13 de gener de 1984) va ser un ciclista neerlandès que fou professional entre 1913 i 1929. Especialista en mig fons, en el seu palmarès destaquen tres campionats nacionals en ruta, el 1913, 1919 i 1920. Entre 1936 i 1968 va exercir d'entrenador en diferents clubs ciclistes.

## Palmarès

* 1913
** Campió dels Països Baixos en ruta
* 1919
** Campió dels Països Baixos en ruta
** 4t al Tour de Flandes
* 1920
** Campió dels Països Baixos en ruta

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Florestano Di Fausto

Florestano Di Fausto (16 de juliol de 1890 - 11 de gener de 1965) va ser un arquitecte, enginyer i polític italià especialment conegut pels seus dissenys d'edificis als territoris italians d'ultramar al voltant del Mediterrani. És considerat l'arquitecte colonial més important de l'època feixista a Itàlia i ha estat descrit com l'"arquitecte de la Mediterrània". Protagonista indiscutible de l'escena arquitectònica primer a les illes italianes de l'Egeu i després a la Líbia italiana, destacà per la seva notable preparació combinada amb grans habilitats, que li van permetre dominar en qualsevol context geogràfic els estils arquitectònics més diversos, oscil·lant entre l'eclecticisme i el racionalisme arquitectònic. El seu llegat, durant molt de temps oblidat, va fer-se patent durant els anys noranta.

## Referències

* ↑ Di Marco, Fabrizio (2011). "Florestano Di Fausto, architetto del Mediterraneo". A Varagnoli, Claudio (ed.). Pescara senza rughe (en Italià). Roma: Gangemi. ISBN 9788849222128
* ↑ «Di Fausto, Florestano» (en italià). di Giuseppe Miano - Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 40 (1991). [Consulta: 9 febrer 2023].
# Floresta (Sicília)

Floresta (sicilià Fluresta) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2005 tenia 577 habitants. Limita amb els municipis de Montalbano Elicona, Raccuja, Randazzo (CT), Santa Domenica Vittoria, Tortorici i Ucria.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Sebastiano Marzullo | Llista cívica |
# Francesc Peracaula i Masagué

Francesc Peracaula i Masagué (Sant Joan les Fonts, desembre del 1872 - Gelida, 30 d'agost del 1947) va ser músic, compositor i secretari municipal de Gelida.

## Biografia

Estudià a l'Escola Municipal de Música de Barcelona, i el 1892 hi aconseguí l'accèssit al primer premi del curs superior de piano. S'establí a l'Alt Penedès i entre el 1902 i 1931 dirigí la coral gelidenca Societat Coral Artesans. En diverses ocasions va fer de director de conjunts musicals sadurninencs: l'orquestra La Principal de Sant Sadurní el 1902, el Coro Sadurninense el 1927, l'orquestra Unión Sadurninense el 1930. Formà un duet amb Antoni Torelló i Romeu (1873-1953), amb Peracaula tocant el piano i Torelló el violí (1906), i entre els anys 1932 i 1936 tocà en tercet amb els violinistes Domènec Ponsà i Joan Peracaula, fill seu. Compongué una sardana, "Rosa", el 1907. Tingué per deixebles de piano i solfeig els futurs músics gelidencs Joaquim Llopis i Rius i Pere Pallarès i Guilera, pel cap baix.
Va ser secretari municipal de Gelida (del 1902 ó 1903 a novembre del 1936 i del 1939 fins al 1942. Amb Pelegrí Torelló i Borràs (1837-1917), secretari de l'ajuntament de Sant Sadurní d'Anoia, publicà el llibre Gelida, notes pera sa història tretes dels arxius de l'iglésia parroquial y del ajuntament (Barcelona: Pere Ortega, 1906). En les seves darreries, i en homenatge al conjunt de la seva obra, l'ajuntament de Gelida el va fer "fill adoptiu de Gelida" en jubilar-se (1943), i li dedicà un cèntric carrer.

## Joan Peracaula

El seu fill, Joan Peracaula i Torelló (1905 - 28 d'agost del 1998) va ser violinista. Després d'estudiar al conservatori del Liceu (el 1926 hi obtingué la medalla de plata del vuitè curs de violí), tocà en l'Orquestra Pau Casals i els anys 1932-1936 tocà en treset amb el també violinista Domènec Ponsà i, al piano, el seu pare, Francesc Peracaula. Formà part (1959, 1965) de l'Agrupació de Cambra de l'Escola del Mar i tocà en recitals fins al 1985.

## Referències

* ↑ http://hemeroteca.lavanguardia.es/preview/1892/02/13/pagina-3/33419334/pdf.html
* ↑ «Fura 796 Pagina - 005».
* ↑ http://hemeroteca.lavanguardia.es/preview/1929/03/01/pagina-3/33382621/pdf.html
* ↑ http://www.ajgelida.org/userfiles/file/llibres/raima2/raima2_69-92.pdf Arxivat 2011-09-04 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.ajgelida.org/publicacions/raima2/raima2/raima2_131-154.pdf%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.ajgelida.org/publicacions/raima2/raima2/raima2_115-130.pdf%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Bibliografia

* Joan Peracaula Torelló Francesc Peracaula i Massagué, article al Programa Oficial de la Festa Major Gelida 1987 Gelida: Ajuntament de Gelida, 1987, p. 4

## Enllaços externs

* Llista de sardanes
# Francesc Pausas i Coll

Francesc Pausas i Coll (Barcelona, 1877 - Barcelona, juliol 1944) va ser un pintor català, especialitzat en retrats.
Va estudiar a l'Escola de Belles Arts de Barcelona i a l'Acadèmia de Belles Arts de San Fernando de Madrid, on fou deixeble de Sorolla. Va participar en l'Exposició de Belles Arts de Barcelona de 1894. El 1900 es traslladà a París i el 1906 a Nova York, on va establir-se i on va treballar com a retratista, camp en el qual s'especialitzà. El 1925 fou autor d'un retrat de Thomas Ustick Walter, arquitecte del Capitoli dels Estats Units.
Va viure a l'Havana, on va pintar retrats de personatges notables, i també a Panamà, on va fer la mateixa tasca. El 1929 retornà definitivament a Barcelona, on va fer diverses exposicions. El febrer de 1933 va exposar a les Galerías Layetanas diverses pintures realitzades en paratges de la Costa Brava. El 1935 va exposar a la Sala Busquets i el crític Rafael Benet i Vancells el qualificà de colorista amb obres semblants a les dels mestres de la Royal Academy. És autor del retrat de la seva esposa, ubicat al Museu d'Art Modern de Barcelona, de tons foscos i on ressalta el rostre de tons clars. Va morir a Barcelona el juliol de 1944.
El seu germà Josep Pausas i Coll fou arquitecte municipal d'Igualada.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Francesc Pausas i Coll». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Capitoli dels Estats Units, Portrait of Thomas U. Walter, by Francisco Pausas, 1925 Arxivat 2011-06-26 a Wayback Machine.
* ↑ La Vanguardia, 29 de gener de 1933, EXPOSICIÓN PAUSAS
* ↑ Rafael Benet, CRÒNIQUES D'ART A LA VEU DE CATALUNYA 1934-1936
* ↑ La Vanguardia, 25 de juliol de 1944, Necrologicas: Don Francisco Pausas

## Enllaços externs

* «Francesc Pausas Coll, pintor universal i desconegut». Universitat de València. [Consulta: 16 febrer 2018].
* Lanceta, S. 2019. Maria Sampere i Francesc Pausas al Museu Nacional d'Art de Catalunya. Blog del MNAC, 16 de Maig de 2019.
* Lanceta, S. & Pausas J.G. 2019. Francesc Pausas a Cuba. Blog del MNAC, 21 de Novembre de 2019.
# Fundació Blender

La Fundació Blender (en anglès Blender Foundation) és una organització sense ànim de lucre que s'encarrega del desenvolupament de Blender, un programari lliure per al modelatge 3D. Dirigida per Ton Roosendaal, l'autor original del programa, va ser fundada gràcies a les donacions, que permeten a Ton Roosendaal dedicar-se professionalment al desenvolupament de Blender i mantenen la infraestructura, possibilitant el desenvolupament del programa, la seva distribució i altres activitats. La meta principal de la fundació és brindar accés a la tecnologia 3D gràcies a Blender.
Com a propietaris del lloc web de Blender, la fundació entrega diversos recursos per a donar suport a la comunitat que utilitza Blender. En particular organitza una "Conferència Blender" anual a Amsterdam per a discutir el futur del programa i atent un stand al SIGGRAPH, una conferència més gran sobre gràfics per ordinador en general.

## Enllaços externs

* Lloc oficial de la Fundació Blender
# Fundació Bonanit

La Fundació Bonanit es va crear el 2006 a Tarragona per a tenir cura dels sense sostre facilitant-los allotjament, i menjar a través de la col·laboració de diverses entitats de la ciutat. Des de la seva fundació fins a l'abril del 2013 ha atès 1.874 persones. El 2 de novembre del 2013 va inaugurar un alberg a l'antiga Casa del Transeünt que obrirà tot l'any i sumarà 14 noves places a les 16 que fins al moment mantenia l'entitat.
Funciona amb un patronat on participa Càritas Diocesana de Tarragona, la Fundació Santa Tecla, l'Ajuntament de Tarragona, el Consell Comarcal del Tarragonès, l'Il·lustre Col·legi d'Advocats de Tarragona i altres persones a títol personal com el periodista Antoni Coll i Gilabert, que el presideix. A part de les donacions de persones i entitats de Tarragona, el Senat espanyol va fer-hi una aportació el 2012.

## Serveis

Els sense sostre reben allotjament, higiene personal, rentada de la roba i servei de consigna. Des de la seva fundació fins a l'abril del 2013 la fundació ha atès a 1.874 persones que han fet 21.409 pernoctacions a les pensions Carmen i Alhambra. L'entitat també ofereix ajuts puntuals a les famílies més necessitades.
Els acollits també gaudeixen de menjar. De l'esmorzar se'n fa càrrec Càritas a través de la iniciativa anomenada Cafè i Caliu de la Casa de Sant Auturi, del dinar calent al restaurant Zanzíbar se n'encarrega l'Ajuntament de Tarragona i del sopar el Complex Educatiu de Tarragona.

## Referències

* ↑ «La Fundació Bonanit ha acollit a 1.874 persones». Fundaciobonanit.org. Fundació Bonanit. Arxivat de l'original el 25 de desembre 2013. [Consulta: 6 novembre 2013].
* ↑ Juanpere, Àngel «Un hogar para los sin techo». Diari de Tarragona, 03-11-2013 [Consulta: 6 novembre 2013].
* ↑ «El Patronat». Fundació Bonanit. Arxivat de l'original el 24 de desembre 2013. [Consulta: 29 agost 2013].
* ↑ «El Senat aprova dotar la Fundació Bonanit de Tarragona amb 50.000 euros». Nació Digital | DelCamp.cat, 21-06-2012 [Consulta: 29 agost 2013].
* ↑ Casas, Laura «Crece la demanda de alimentación y alojamiento en Tarragona». LaVanguardia, 20-03-2013 [Consulta: 29 agost 2013].
* ↑ «Memòria Projecte Bonanit». Casa d'Acollida Sant Auguri, 01-04-2013. Arxivat de l'original el 24 de desembre 2013 [Consulta: 6 novembre 2013]. Arxivat 24 de desembre 2013 a Wayback Machine.
* ↑ «La Fundació Bonanit ha habilitat 15 llits a l'antiga Casa del Transeünt». Tarragona Ràdio, 10-07-2013 [Consulta: 29 agost 2013]. Arxivat 24 de desembre 2013 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 6 novembre 2013].