OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carles Vallès i Ocaña

Carles Vallès i Ocaña (Barcelona, 6 de juliol de 1958) és un alpinista català.
Agent comercial de professió, ha estat membre de diverses entitats excursionistes com el Centre Excursionista de Catalunya, la Unió Excursionista de Catalunya de Sants, l'Agrupació Científico-Excursionista de Mataró, i de grups d'alta muntanya i escalada com el Centre Acadèmic d'Escalada (CADE), el Grup d'Alta Muntanya i Escalada (GAME), Peñalara, Groupe Pyrénéiste de Haute-Montagne. És instructor de l'Escola Catalana d'Alta Muntanya.
El 1985, juntament amb Òscar Cadiach i Puig i Antoni Sors i Ferrer, formà part de la primera cordada catalana que assolí l'Everest. També realitzà la primera ascensió catalana al Cho Oyu el 1984 amb Toni Llasera, el Broad Peak per la cara SO al Pakistan amb Lluis Gómez el 1988, l'ascensió al Lhotse Shar amb Manu Badiola el 1990 i la primera ascensió estatal al pilar oest del Makalu el 1991. Pel que fa a l'obertura de grans rutes alpinístiques, cal destacar la Via dels Catalans al Huascarán Nord el 1983, i la Via Catalana al Thamserku a l'Himàlaia del Nepal, 1999. Darrere d'aquests èxits internacionals també disposa d'una llarga trajectòria d'escalades de dificultat als Pirineus, als Alps, a Escòcia, el Canadà o Alaska, a més d'expedicions als Andes del Perú el 1986, a l'Himàlaia el 1987, 1988 i 1989, i el Karakoram el 1988.
És autor del llibre La realitat d'un somni publicat el 1992, on relata les seves experiències a la muntanya en l'ascensió al Makalu. Va rebre la medalla al mèrit esportiu de la Generalitat de Catalunya per la primera ascensió catalana a l'Everest i el "Piolet d'Or" (1999).

## Referències

* 1 2 «Carles Vallès i Ocaña». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Zorrilla Jurado, Juan José (dir.). «Vallès i Ocaña, Carles». A: Enciclopedia de la montaña. 1a. ed. Madrid: Ediciones Desnivel, 2000, p. 578. ISBN 84-89969-63-9.

## Vegeu també

* Expedició catalana a l'Everest de 1985
# Casta de Paswan

La casta de Paswan, formada pels Paswans o Dusadhs, és una comunitat de Gehlot Rajput de l'Índia oriental. Es troben principalment als estats de Bihar, Uttar Pradesh i Jharkhand. La paraula urdú "paswan" significa guarda del cos o "aquell que defensa".. Segons la creença de la comunitat, l'origen de la paraula es deu a la seva participació, a instàncies de la Companyia Britànica de les Índies Orientals, en la lluita contra Siraj-ud-Daulah, el Nawab de Bengala, després de la qual va ser premiat amb el rang de vigilant i pals per al zamindar. Segueixen certs rituals com caminar al foc per ressaltar el seu valor.

## Etimologia

El Paswans reclamació el seu origen d'un número de folk i caràcters d'èpica per tal de buscar el upliftment en el seu estat social. Algun Paswan creure que han originat de Rahu, un superhuman i un dels planetes en Hindu mitologia mentre altres reclamen el seu origen de Dushasana, un del Kaurava príncep. Les reclamacions que consideren origen de "Gahlot Kshatriya" és també persistent per alguns del castemen però altres veuen aquests claimants tan inferior, mentre no els agrada per ser associat amb Rajputs.
També ha estat argumentat per algun Bhumihars, que són scion del matrimoni de creu entre homes i dones de dues castes diferents. Mentre, el Paswan la comunitat refusa aquestes teories i argumenta l'origen del nom 'Dusadh' mentides en Dusadhya, significat "que és difícil de ser derrotat".

## Història

Paswan desenvolupament va començar amb els seus primers orígens. El nom Paswan va patir molts canvis en les edats primerenques com la família noms van ser poques vegades escrit en aquell moment de la història. Paswan Samaj va ser un Samaj que es va asseure i es va asseure amb els Rajputs i Reis i maharajas. La gent de Paswan societat eren mestres en les diferents arts com l'artesania, l'arquitectura i el temple edifici.Com a resultat, la gent de Paswan Samaj es va traslladar a altres parts del món i de la situació econòmica d'aquells que es van quedar a l'Índia s'ha deteriorat. Paswan membres de la família han viatjat per tot el món al llarg de la història, on es van trobar amb la nova llengua, la cultura i la comunitat que va portar molts més bigwahs seu nom.

## Referències

* ↑ Mendelsohn, Oliver; Vicziany, Marika. The Untouchables: Subordination, Poverty and the State in Modern India. Cambridge University Press, 1998, p. xiii. ISBN 978-0-52155-671-2.
* ↑ Tewary, Amarnath «Hemraj Paswan: A 'centenarian' voter shows political acuity» (en Indian English). The Hindu, 27-03-2019.
* ↑ «Who are the Paswans? 'Upwardly mobile, powerful' Dalit group at centre of Bihar polls buzz». The Print. Arxivat de l'original el 30 November 2020. [Consulta: 30 novembre 2020].
* 1 2 Narayan, Badri (2013), "Documenting Dissent", in Channa, Subhadra Mitra & Mencher, Joan P., Life as a Dalit: Views from the Bottom on Caste in India, SAGE Publications India, p. 322,323, ISBN 978-8-13211-777-3, <https://books.google.cat/books?id=tTAnAgAAQBAJ>
# Captain Video: Master of The Stratosphere

Captain Video: Master of the Stratosphere és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Spencer Gordon Bennet i Wallace Grissell, estrenada el 1951. L'argument gira entorn l'heroi espacial Capità Video que lluita amb Vultura al planeta Atoma. El rodatge es desenvolupà a Los Angeles. És un spin-off del fulletó televisat Captain Video and his Video Rangers, difós del 1949 al 1955.

## Repartiment

* Judd Holdren: capità Video
* Larry Stewart: Ranger
* George Eldredge: el doctor Tobor
* Gene Roth: Vultura
* Don C. Harvey: Gallagher
* Skelton Knaggs: Retner
* William Fawcett: Alpha
* Jack Ingram: Henchman Aker
* I. Stanford Jolley: Zarol
* Jimmy Stark: Ranger Rogers
* Rusty Wescoatt: Henchman Beal
* Zon Murray: Henchman Elko

## Enllaços externs

* Critica DevilDead
# Captan

Captan és un fungicida que pertany a la classe de la ftalimida i al grup dels ditiocarbamats. Es pot fer servir sol o afegit a barreges. Es fa servir tant en agricultura com en jardineria. Proporciona un aspecte atractiu (lluent) a molts fruits. l'EPA (United States Environmental Protection Agency) l'havia tingut com a probable carcinogen però actualment es considera que és no probablement carcinogen en els nivells usats en agricultura

## Aplicació

Si s'aplica de forma preventiva aquest fungicida té una acció residual que va des dels 7 dies en les primeres etapes de creixement de brots i fruits fins de 10 o 12 dies en etapes més avançades del cicle de creixement. Té una acció demostrada contra la ronya de la pomera (Venturia inaequalis). Si s'aplica en les tres setmanes següents a la florida pot fer engroguir, tacar o fer caure les fulles en les varietat del grup Delicious (com la poma Golden Delicious). És incompatible amb l'aplicació d'olis fitosanitaris. És compatible amb la majoria d'insecticides i fungicides comuns, excepte amb aquells de reacció molt alacalina (Brou bordelès, Polisulfurs). http://www.cheminova.com.ar/es/nuestros_productos/fungicidas/azzurro.htmCOMPATIBILIDAD%5BEnllaç+no+actiu%5D:

## Referències

* ↑ EPA Captan Reregistration Eligibility Decision Facts

## Enllaços externs

* Captan Technical Fact Sheet - National Pesticide Information Center
* Captan General Fact Sheet - National Pesticide Information Center
* Captan Pesticide Information Profile - Extension Toxicology Network
* EPA Captan Reregistration Eligibility Decision Facts
# Enric II el Jove

Enric el Jove Plantagenet, (28 de febrer, 1155 - 11 de juny, 1183) era el segon dels cinc fills d'Enric II d'Anglaterra i Elionor d'Aquitània. Fou hereu d'Anglaterra, duc de Normandia i comte d'Anjou, Maine i Turena.
El 1169 es va procedir al repartiment dels béns d'Enric II d'Anglaterra entre els seus fills: el gran, Enric va rebre Anglaterra, Normandia, Anjou, Maine i Turena; el segon Ricard Cor de Lleó va rebre Poitou, Perigord, Llemosí i Gascunya; i el tercer Jofré que es va casar amb l'hereva de Bretanya, Constança. Quan poc després va néixer un quart fill no li tocava res, i per això va ser conegut com a Joan sense terra. El 1172 el rei Enric II va decidir dotar al seu quart fill, amb els senyorius de Chinon, Loudun i Mirebeau, que s'havien de segregar de la part que havia correspost en el repartiment de 1169 al fill gran Enric. Aquest va haver d'acceptar però es va molestar i no va tardar a revoltar-se.
Des 1173 els fills del rei Enric, Ricard i Jofré amb el suport de Guillem el Lleó d'Escòcia, de Felip de Flandes i de Mateu de Boulogne, es van revoltar. El rei Lluís VII de França havia instigat també als fills a la revolta, igual que la mare dels tres Elionor d'Aquitània. A França els va ajudar el comte d'Angulema, i els senyors de Mauléon, Taillebourg, Lezay, Rochefort i Lusignan. Però els aliats no van actuar coordinats i Guillem el Lleó fou fet presoner i va haver de signar el tractat de La Falaise (1174). Enric va passar al Poitou l'estiu del 1174 i va ocupar el centre de la rebel·lió, la ciutat de Saintes, així com d'altres castells. Els senyors del Poitou es van sotmetre. El setembre de 1174 Enric II va signar amb Lluís VII de França la pau de Montlouis (prop de Tours). Va perdonar als seus fills però va enviar a la seva dona Leonor a Anglaterra en residència vigilada
El 1183 Enric i son germà Jofré es van aliar per fer la guerra a l'altre germà Ricard cor de Lleó de Poitou, però ben aviat els tres germans van acordar la pau.
El 1183 Enric el Jove va morir de disenteria. Prop de Castell de Martel a la Turena, durant la rebel·lió contra el seu pare i el germà Ricard. Es diu que en el seu llit de mort demanava que es reconciliés amb el seu pare, però el rei Enric II, que tenia por d'un truc, es negava a veure'l. Després d'algun drama, Enric el Jove va ser enterrat finalment a la catedral de Rouen, on la seva tomba es pot veure al costat oposat de l'altar del seu germà petit, Ricard el Jove, amb qui estava sempre barallat.

## Referències

* ↑ Bowie, Colette. Leonor Plantagenet : reina de Castilla; leona de Inglaterra (en castellà). Madrid: Sílex, 2020, p. 13. ISBN 978-84-18388-22-4.
# Font de Rials

La font de Rials és una font del terme municipal de Sarroca de Bellera, al Pallars Jussà, dins del territori del poble de les Esglésies.
Està situada a 1.398 m d'altitud, al sector sud-oest del terme municipal. Es troba a ponent de les Esglésies, al fons de la vall del barranc del Bosc, al sud-est del tossal de Prat d'Hort i al nord-est del tossal Gros. És també a llevant de Monevui.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Sext Juli Cèsar (pretor 208 aC)

Sext Juli Cèsar (en llatí Sextus Julius Caesar) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Júlia i portava el nom de família de Cèsar, nom que sembla que va ser el primer d'adoptar.
Va ser designat pretor l'any 208 aC i va obtenir la província romana de Sicília. Al seu retorn va ser un dels ambaixadors enviats al cònsol Tit Quint Crispí després de la mort de l'altre cònsol, Marc Claudi Marcel, per demanar-li el nomenament d'un dictador si ell mateix no podia anar personalment a Roma per dirigir els comicis.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XXVII,21
* ↑ Smith, William (editor). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 536.
# Pseudohemiculter

Pseudohemiculter és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Pseudohemiculter dispar (Peters, 1881)
* Pseudohemiculter hainanensis (Boulenger, 1900)
* Pseudohemiculter kweichowensis (Tang, 1942)
* Pseudohemiculter pacboensis (Nguyen, 2001)

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia), Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* FishBase (anglès)
# Ytunde (cràter)

Ytunde és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 6,1 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim ioruba, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Ytunde». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Xavi Rossinyol Martínez

Xavi Rossinyol Martínez (Berga, 9 de gener de 1981) és un periodista català. Va ser codirector del programa Planta baixa, de TV3, amb Ricard Ustrell, des del 2019 al 2022.

## Trajectòria

Llicenciat en Periodisme per la Universitat Autònoma de Barcelona, va començar la trajectòria professional en mitjans locals, com Ràdio Berga, Canal 4 Berguedà TV i el diari Regió7. Del 2000 al 2007, va ser corresponsal al Berguedà del diari Avui. Del 2002 al 2005, va treballar com a redactor d'informatius de RAC 1. Més tard, va fer de reporter del programa L'estiu en directe de TV3.
El 2007, es va incorporar a Catalunya Ràdio, on va treballar de redactor d'Informatius a les seccions d'Economia i Internacional, i va fer de locutor per a l'emissora Catalunya Informació.
L'any 2010, va entrar a formar part de l'equip de Tatiana Sisquella, primer com a coordinador del programa El suplement i, des del setembre del 2011, com a subdirector de La tribu de Catalunya Ràdio. El 7 d'octubre del 2013, va passar a presentar el programa per la baixa per malaltia de la directora. Després de la mort de Sisquella, va ser ratificat com a director.
Des del 2016, va ser subdirector d'Els matins, periodista del Telenotícies especialitzats en migracions i, des del setembre del 2019 fins al juliol del 2022, codirector del programa Planta baixa.

## Referències

* ↑ Rabinal, Paula. «Les 4 curiositats del Xavi Rossinyol», 14-12-2022. [Consulta: 15 desembre 2022].
* ↑ «"L'estiu en directe", TV3». [Consulta: 15 març 2015].
* ↑ «Els esports protagonitzaran la nova temporada de Catalunya Ràdio» (en català). [Consulta: 15 març 2015].
* ↑ «El periodista Xavi Rosiñol liderarà de nou "La Tribu" de Catalunya Ràdio». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 15 març 2015].
# Seuls (pel·lícula de 1981)

Seuls és una pel·lícula suïssa dirigida per Francis Reusser i estrenada el 1981.

## Argument

Es tracta d'un thriller fantàstic sobre Èdip narrat pel besnét del personatge principal, el viatge interior d'un home que torna a visitar la seva memòria.
A causa de la trobada accidental d'una fotografia a una cabina de fotos, Jean comença a fer trobades inusuals que el porten a tenir estranyes relacions romàntiques.

## Repartiment

* Niels Arestrup
* Christine Boisson
* Michael Lonsdale
* Bulle Ogier
* Olimpia Carlisi

## Selections

* 1981 : 34è Festival Internacional de Cinema de Canes (selecció de la Quinzena de Cineastes)
* 1981 : Festival Internacional de Cinema de Locarno
* 1981 : Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià

## Notes i referències

* ↑ Seuls a la ticinofilmcommission.ch
* ↑ Seuls a filmpodium.ch
* ↑ Site de la Quinzaine
* ↑ Site du festival de Locarno
* ↑ Site de la Cinémathèque suisse

## Bibliografia

* Cinématographe, numéro 68, juin 1981, p. 48
* Daniel Uhmann, Cinéma 81, numéro 271-272, juillet 1981, p. 142
* François Ramasse, Positif, numéro 244-245, juillet 1981, p. 104
* La Revue du cinéma, numéro 363, juillet 1981, p. 8

## Enllaços externs

* Seuls (pel·lícula de 1981) a Vimeo
# Seulo

Seulo (en sard, Seulu) és un municipi italià, dins de la Província de Sardenya del Sud. L'any 2007 tenia 1.023 habitants. Es troba a la regió de Barbagia di Seùlo. Limita amb els municipis d'Aritzo (NU), Arzana (OG), Gadoni (NU), Sadali, Seui (OG) i Villanova Tulo.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Dionigi Murgia | Llista cívica |
# Skarn

Skarn és una roca o zona metamorfizada al voltant d'una intrusió ígnia que es caracteritza per consistir en una roca carbonatada amb minerals producte de metasomatisme. El nom prové del suec, i en el seu sentit original es refereix estrictament a una associació de granat càlcic, piroxè, amfíbol i epidota, que caracteritzen els dipòsits minerals de magnetita i calcopirita a Suècia. Les intrusions associades al skarn són comunament de composició diorítica o granítica.

## Referències

* 1 2 skarn, Encyclopædia Britannica Academic Edition.
* ↑ Robb, Laurence. Introduction to Ore-Forming Processes (en anglès). cuarta. Malden, Estats Units: Blackwell Science Ltd, 2007, p. 113. ISBN 0-632-06378-5.
# Skarsterlân

Skarsterlân (Scharsterland en neerlandès) és un antic municipi de la província de Frísia, al nord dels Països Baixos. L'1 de gener de 2009 tenia 27.241 habitants repartits per una superfície de 216,89 km² (dels quals 30,89 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Sneek i Boarnsterhim, a l'oest amb Wymbritseradiel, a l'est amb Heerenveen i al sud amb Gaasterlân-Sleat, Lemsterland i Weststellingwerf. A partir de l'1 de gener de 2014, Skarsterlân es fusiona amb Gaasterlân-Sleat i Lemsterland i conformen el municipi nou De Friese Meren.

## Administració

El consistori actual, després de les eleccions municipals de 2007, és dirigit per G.J. Kuiper. El consistori consta de 21 membres, compost per:
* Partit del Treball, (PvdA) 7 escons
* Crida Demòcrata Cristiana, (CDA) 6 escons
* Partit Nacional Frisó, (FNP) 5 escons
* Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia, (VVD) 2 escons
* ChristenUnie, 1 escó
# Sismologia lunar

Els estudis de sismologia lunar són utilitzats per científics, enginyers i artistes per a diversos fins, incloent:
* Aprendre sobre l'evolució de la Lluna i la Terra
* Entendre la sismologia terrestre amb estudis comparatius
* Obtindre coneixements sobre terratrèmols lunars per marea o altres orígens d'aquestes forces (ja que es pensa que la Lluna no té plaques tectòniques)
* Avançar en el camp de la selenografia (la geografia de la Lluna)

## Història

Es van instal·lar diversos sistemes de mesura sismogràfics a la Lluna i les seves dades estan des de llavors disponibles per als científics (com el Apollo Lunar Surface Experiments Package). L'existència dels terratrèmols lunars va ser un descobriment inesperat dels sismòmetres posats a la Lluna pels astronautes Apollo des de 1969 fins al 1972. Els instruments col·locats per les missions Apollo 12, 14, 15 i 16 van ser funcionals fins que es van apagar el 1977. No es creu que els terratrèmols lunars són causats pel moviment de plaques tectòniques (com els terrestres), sinó per forces de marea entre la Terra i la Lluna. Algunes dades esperen aclarir els orígens i els efectes de les forces que causen els sismes.

## Referències

* ↑ Goins, N. R.; etal «Lunar seismology – The internal structure of the moon». Journal of Geophysical Research, 86, 10-06-1981, pàg. 5061. Bibcode: 1981JGR....86.5061G. DOI: 10.1029/JB086iB06p05061.
* ↑ Apollo 15 Mission. Lunar and Planetary Institute Retrieved 2012-02-12.
# Sliotar

Un sliotar (o sliothar, que pot derivar de les paraules gaèliques sliabh, que significa muntanya i thar, que significa creuar), que es pronuncia /ʃlʲɪt̪ˠəɾˠ/, és una dura pilota sòlida d'uns 70mm de diàmetre, uns 100 grams de pes, consistent en un nucli de suro cobert per dos trossos de cuir cosits. Recorda a la bola de beisbol però amb una costura més pronunciada. S'usa en els següents jocs gaèlics: hurling, camogie (versió femenina de l'hurling), rounders i shinty.
Els antics sliotars (anteriors a la creació de l'Associació Atlètica Gaèlica o Gaelic Athletic Association) podien ser de diversos materials, depenent de la seva procedència geogràfica:
* bronze buit
* fusta i cuir
* fusta, corda i cabell d'animals
A la tardor del 1884, Michael Cusack va fundar la Gaelic Athletic Association (Associació Atlètica Gaèlica) a la localitat de Thurles. Els esforços de Cusack de popularitzar el Hurling van desembocar en la creació d'un torneig en 1885 i d'un partit interregional a Dublín l'any 1886 entre Galway-sud i Tipperary-Nord. Va ser en aquest partit quan la pilota de cuir creada per Ned Terston es va convertir en el model estàndard que encara s'utilitza avui dia.

## Vegeu també

* Hurling
* Hurley o caman

## Referències

* ↑ Proveïdor de Sliotars reglamentaris de la GAA. (en anglès)
* ↑ «Reglament del rounders de la GAA. (en anglès)». Arxivat de l'original el 2008-06-26. [Consulta: 4 setembre 2014].
* ↑ «Regulació oficial de l'equipament de shinty. (en anglès)». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 4 setembre 2014].
* ↑ «L'alçament del 1916: personalitats i perspectives. (en anglès)». Arxivat de l'original el 2008-04-11. [Consulta: 4 setembre 2014].
# Siegfried Holding

Siegfried Holding AG és una empresa suissa especialitzada en la fabricació per contracte de productes farmacèutics (CDMO en anglès). El 2021 disposava d'11 centres de producció en tres continents amb 3.500 empleats. Cotitza a la SIX Swiss Exchange.
Va ser fundada el 1873 pel farmacèutic Samuel Benoni Siegfried amb 12 empleats pel subministrament a farmàcies. Des del 1903 l'empresa va ser dirigida pels seus fills Kurt Siegfried i Paul Albrecht Siegfried (1880-1953). El 1904 la companyia es va convertir en una societat anònima.
El 2014, va adquirir l'empresa alemanya Hameln Pharma, fabricant de formes de dosificació de líquids estèrils per a la indústria farmacèutica. El 2018, va vendre 800 milions de francs amb 2.300 empleats. El 2021 va tancar la compra de dues fàbriques a Novartis, del Masnou i Barberà del Valles.

## Referències

* 1 2 «Farmacèutiques. Sigfried compra dues plantes de Novartis». Ara, 06-01-2021, p.19.
* ↑ «Pennsville - 140 Years Siegfried». Arxivat de l'original el 2021-07-29. [Consulta: 6 gener 2021].
* ↑ Geschäftsbericht 2018 Arxivat 2021-01-08 a Wayback Machine., abgerufen 28. März 2019