OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Characidium heinianum

Characidium heinianum és una espècie de peix de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,1 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Mamoré a Bolívia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Reinhardt, J. T. 1867. Om trende, formeentligt ubeskrevne fisk af characinernes eller Karpelaxenes familie. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1866: 49-68, Pls. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Buckup, P.A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):97-154.
* Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Characidium heinianum». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Closes de la Gallinera

Les Closes de la Gallinera formen part de l'aiguabarreig de la Muga, el Manol i el rec Sirvent, actualment inclòs a la conca del Fluvià. Es tracta d'un espai constituït per prats, pastures, cultius extensius i arrossars, situat al terme municipal de Castelló d'Empúries. Ocupa una superfície de 91,18 Ha.
La vegetació d'aquest espai és formada per prats de dall, salicornars, canyissars i poblaments de jonques (Scirpus spp.), d'aigües salabroses, així com per arrossars i altres conreus herbacis. Hi són presents els hàbitats d'interès comunitari 6510 Prats de dall de terra baixa i de la muntanya mitjana (Arrhenatherion) i 1420 Matollars halòfils mediterranis i termoatlàntics (Sarcocornetea fruticosae). Pel que fa a la fauna, es tracta d'un espai d'interès per la seva diversitat en lepidòpters i sobretot per l'avifauna, ja que els arrossars constitueixen una zona d'hivernada i punt d'aturada migratòria per a nombroses aus aquàtiques.
Caldria modificar la xarxa de drenatge d'aquest espai, afavorint la recuperació i funcionalitat de les closes i la reaparició d'alguns dels antics aiguamolls dessecats. Les Closes de la Gallinera es troben dins el Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà i estan protegits també com a Espai d'Interès Natural "Aiguamolls de l'Alt Empordà" i com a espai de la Xarxa Natura 2000 ES0000019 "Aiguamolls de l'Alt Empordà".

## Referències

* ↑ «Closes de la Gallinera». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 14 juliol 2014].
# Caiguda de l'Imperi Romà

«Caiguda de l'Imperi Romà» té aquests significats:
* Caiguda de l'Imperi Romà d'Occident (476)
* Caiguda de l'Imperi Romà d'Orient (1453)
* La caiguda de l'Imperi Romà, pel·lícula èpica del 1964 dirigida per Anthony Mann i produïda per Samuel Bronston que narra la caiguda de l'Imperi Romà d'Occident
# Concert per a tres clavecins en do major (Bach)

El Concert per a tres clavecins en do major, BWV 1064, de Johann Sebastian Bach, es basa probablement en un d'original en re major per a tres violins, i mostra també similituds amb els Concert per a dos violins (BWV 1043) i el Concert per a dos clavecins en do major (BWV 1061) pel que fa a la interacció del grup del concertino amb el ripieno, i en el delicat i expressiu moviment lent.

## Estructura i anàlisi

L'estructura de 3 moviments és la següent:
* Allegro
* Adagio
* Allegro assai
La instrumentació és: clavecí solista I/II/III, violí I/II, viola, i baix continu (violoncel, violone). La durada aproximada és d'uns 17 minuts.

## Referències

* ↑ Werner Breig. Bach. Concertos for Harpsichord, Bärenreiter, 1999. ISMN: M-006-20451-9.
* ↑ La durada de referència és de l'enregistrament de Trevor Pinnock i The English Concert (1981, Archiv Produktion).

## Enllaços externs

* Program notes Arxivat 2010-04-03 a Wayback Machine. de la Los Angeles Chamber Orchestra
# Yapahuwa

Yapahuwa fou una de les capitals efímeres de la Sri Lanka medieval. La ciutadella de Yapahuwa es troba a mig camí entre Kurunegala i Anuradhapura i va ser construïda al voltant d'un roc de granit enorme que augmenta abruptament gairebé cent metres per sobre de la plana circumdant.
El 1272 el rei Bhuvenakabahu va transferir la capital des de Polonnaruwa a Yapahuwa durant les invasions dravídiques des de l'Índia del sud, emportant-se la relíquia de la Dent Sagrada amb ell. Després de la mort del rei Bhuvenakabahu el 1284, els Pandya de l'Índia del sud va envair Sri Lanka altre cop i van aconseguir capturar la Dent Sagrada. Després de la seva captura, Yapahuwa fou en gran part abandonada i va quedar habitat només per monjos budistes i ascetes religiosos.

## Ubicació i nom

El complex de la fortalesa rocosa de Yapahuwa està situat a la província de Wayamba de Sri Lanka. Està aproximadament a 4 quilòmetres al sud-est de Maho, a mig camí entre Kurunegala i Anuradhapura. El nom original d'aquest lloc del Patrimoni budista és Yapawwa encara que sovint anomenat Yapahuwa que és una mena de distorsió del seu sentit etimològic genuí.

## Història

Yapahuwa va servir com a capital de Sri Lanka en la darrera part del segle xiii (1273–1284). Construïda en una enorme roca de 90 metres d'altura i en l'estil de la roca de la fortalesa de Sigiriya, Yapahuwa era un palau i fortalesa militar contra invasors estrangers.
El palau i la fortalesa van ser construïts per Buvanekabahu I (1272–1284) l'any 1273. Moltes traces de batalles antigues encara poden ser vistes, mentre una escala ornamental és la principal resta. Sobre el roc hi ha les restes d'una stupa, un recinte amb un arbre Bodhi i una cova de refugi a la roca utilitzada per monjos budistes, indicant que anteriorment aquest lloc va ser utilitzat com a monestir budista, igual que altres roques i turons de l'àrea. Hi ha diverses coves a la base de la roca. Dins una d'elles és una capella amb imatges de Buda. Una cova té una inscripció brahmi. A la base del sud del roc hi ha una fortificació amb dos fosses i muralles. En aquest recinte hi ha les restes d'un nombre d'edificis incloent-hi una capella budista. Hi ha també un temple budista anomenat Yapahuwa Rajamaha Vihara construït durant el període de Kandy.
La Dent de Buda va ser portada a Dambadeniya i mantinguda en el Temple de Dent construït per aquest propòsit al cim de la tercera escala. La relíquia va ser portada lluny del temple, cap a l'Índia del sud pel Pandyes, i després recuperada el 1288 per Parakkramabahu III (1287–1293), qui temporalment la va col·locar en lloc segur a Polonnaruwa.

## Galeria d'imatges

* Escales de Yapahuwa .
* Escultura en pedra del Lleó (apareixia en l'antic bitllet de 10 rupies).
* Gravats a l'escala
* Ruïnes de la Stupa
* L'escala que es dirigeix al Roc
* Vista de la part superior
* Estàtues de Buda en el temple
* Estàtues de Buda en el temple (ii)
* Pintures d'era de Kandy dins el temple
* Pintures d'era de Kandy dins el temple
* Pintures d'era de Kandy dins el temple

## Vegeu també

* Sigiriya

## Enllaços externs

* Yapahuwa Sri Lanka
* Yapahuwa - La connexió xinesa
* Yapahuwa
# Ángel Grippa

Ángel Grippa fou un futbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1934 però no disputà cap partit.

## Referències

* ↑ «1934 FIFA World Cup Italy». Arxivat de l'original el 2011-09-19. [Consulta: 27 febrer 2018].
* ↑ Ángel Grippa Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Zaózerie

Zaózerie (en rus: Заозерье) és un poble de l'óblast d'Arkhànguelsk, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 106 habitants.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Каргопольского района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2022-02-05. [Consulta: 2 maig 2022].
# Xot de Java

El Xot de Java (Otus angelinae) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita la selva humida de les muntanyes de Java. El seu estat de conservació es considera de vulnerable.

## Referències

* ↑ «Xot de Java». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 256. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Javan Scops-owl. Otus angelinae» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 2 febrer 2023].
# Xarxet alablau

El xarxet alablau (Anas discors) és un ànec de mida petita i no és un xarxet en sentit estricte..
Fa uns 40 cm de llarg i pesa uns 370 g. Viu a tota Amèrica del nord excepte l'oest i nord d'Alaska i nord del territori del Canadà.
Migra en esbarts a Amèrica central i Amèrica del sud, alguns ho fan al Golf de Mèxic i Califòrnia. De vegades es troben vagant per Europa.
Modernament se l'ha inclòs en el gènere Spatula com (S. discors).

## Referències

Plantilla:USDA
* ↑ «Xarxet alablau». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
* 1 2 Floyd, T (2008)
* ↑ Dunn, J. & Alderfer, J. (2006)

## Bibliografia

* Clements, James, (2007) The Clements Checklist of the Birds of the World, Cornell University Press, Ithaca
* Dunn, J. & Alderfer, J. (2006) National Geographic Field Guide to the Birds of North America 5th Ed. ISBN 0-7922-5314-0
* Floyd, T (2008) Smithsonian Field Guide to the Birds of North America Harper Collins, New York ISBN 0-06-112040-5
* IUCN (2009) BirdLife International Anas discors Downloaded on 08 Jan 2009

## Enllaços externs

* Blue-winged Teal at USGS Patuxent Bird Identification InfoCenter
* Blue-winged Teal at Cornell Lab of Ornithology
* Blue-winged Teal Information and Photos at South Dakota Birds and Birding
* Blue-winged Teal Information Arxivat 2006-06-15 a Wayback Machine. at eNature.com
* Massachusetts Breeding Bird Atlas Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Şefika Kutluer

Şefika Kutluer (Ankara, 5 de maig de 1961) és una flautista turca. Té diversos premis internacionals i una condecoració italiana. És coneguda com la flauta màgica i li fou atorgada la distinció Devlet Sanatçısı (Artista de l'Estat) el 1998 però fou cancel·lada el 2002, juntament amb altres 88 artistes. El febrer de 2017 va donar un concert a Londres.

## Referències

* ↑ Dinçsoy, Didem «The Magic Flute: Şefika Kutluer» (en anglès). Anadulojet, 2013 [Consulta: 13 juny 2016].
* ↑ http://www.guzelsanatlar.gov.tr/TR,3187/sefika-kutluer.html
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/sihirli-flut-kutluer-e-italyan-devlet-nisani-12737091
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/sefika-kutluer-ile-sihirli-festival-40018828
* ↑ http://www.bach-cantatas.com/Bio/Kutluer-Sefika.htm
* ↑ https://web.archive.org/web/20070708003025/http://guzelsanatlar.kulturturizm.gov.tr/BelgeGoster.aspx?F6E10F8892433CFFAC302172C9058B8309B7BF3A53757A00
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/80-sanatcinin-devlet-sanatciligi-iptal-edildi-64921
* ↑ https://www.londragazete.com/2017/02/06/sefika-kutluerden-londrada-muhtesem-konser/

## Vegeu també

* Suna Kan

## Enllaços externs

* Pàgina web
# Zlatibor

Zlatibor és un massís muntanyós, amb densos boscos, de 1.496 m. d'altitud, de l'oest de Sèrbia, (ex-Iugoslàvia) aproximadament a 140 km al sud-oest de Belgrad. A la tardor del 1941, el mariscal Tito (1892-1980), líder comunista, va declarar l'estat lliure de la República d'Uzice a Titov Uzice, població de la vall de Djetinia, al nord-oest. El massís té una atmosfera excepcionalment clara i 2.000 hores de sol a l'any. És un popular centre de vacances d'estiu i d'hivern.

## Referències

* ↑ «Zlatibor Pride Anniversary - 120 Years of Tourism». Tourist Organization of Zlatibor.
# Zlata Filipović

* Per a altres significats, vegeu «Zlata (desambiguació)».
Zlata Filipovic (Sarajevo, 3 de desembre de 1980), escriptora bosniana, és l'autora d'El diari de Zlata, un llibre que relata la seva vida durant la guerra de Iugoslàvia, de 1991 a 1993. En aquest lapse de temps, quan tenia 10-12 anys, Zlata viu en un cèntric carrer de Sarajevo, a Bòsnia i Hercegovina. Explica les seves vivències i sentiments a través de Mimmy, el seu diari personal.
En aquest llibre, Zlata relata successos en un país aparentment pacífic, pel qual passà la tempesta de les crueltats de la guerra i la destrucció, des d'un punt de vista infantil i innocent. Els seus escrits són un testimoni colpidor de l'horror que viu dia a dia la ciutat de Sarajevo.

## Biografia

Zlata Filipovic va néixer a Sarajevo el 3 de desembre de 1980. Els seus pares són de Sarajevo i els seus avis musulmans i en la seva família hi ha avantpassats croats i serbis. Amb el seu diari es va conèixer a tot el món el sofriment d'un poble en guerra (2003). Aquest llibre proposa una visió de les més terribles guerres del segle XX a través de la mirada dels nens i adolescents que les han viscut i patit. Des de l'Holocaust, Vietnam, la intifada palestina o la guerra de Bòsnia, aquest volum reuneix l'emotiu testimoni de les víctimes més innocents de les guerres. Als 14 anys, el1993, Zlata es va convertir, gràcies al seu diari, en la nena més famosa de Bòsnia i Hercegovina. Zlata va ser refugiada a París, a finals de 1993, amb l'ajuda de les forces de l'ONU i de les autoritats franceses i, probablement gràcies a la popularitat obtinguda pel seu diari, Zlata va poder seguir escrivint a França. Habitualment resideix a Irlanda, des d'on s'ha convertit en una testimoni viva del dramatisme d'una guerra que va destrossar la seva ciutat i la seva infància. Si l'Anna Frank va relatar en el seu llibre l'horror nazi durant la Segona Guerra Mundial, Zlata va fer el mateix amb la guerra de Bòsnia i l'atroç setge de Sarajevo.

## Referències

* ↑ Hudson, Cindy. «Interview with Author Zlata Filipovic» (en anglès americà), 17-02-2010. [Consulta: 14 octubre 2020].
* ↑ «Alguns diaris per reflexionar sobre la Guerra i les seves conseqüències». La biblioteca de Vallvera, 02-02-2016. [Consulta: 14 octubre 2020].
* ↑ «El diari de Zlata». Edicions 62. [Consulta: octubre 2020].
* ↑ Portinari, Beatriz «La Ana Frank de Sarajevo». El Pais, 25-10-2007.
* ↑ Pellicer, Mireia «L'Anne Frank, l'Zlata Filipovic i ara...?». El Periòdic d'Andorra, 17-03-2016.

## Enllaços externs

* Mas, Cristina «Zlata Filipovic: "Que es compleixi la llei no vol dir que es faci justícia"». Ara.cat, 04-06-2011.
# Zlatko Dedič

Zlatko Dedič (Bihac, Bòsnia i Hercegovina, 5 d'octubre de 1984) és un exfutbolista eslovè, que jugava com a davanter.

## Trajectòria

Passà la seva infància en el poble de Podgorje, prop de Koper, al litoral eslovè. Va començar la seva carrera a Koper. Ex-jugador del Parma Football Club, va ser cedit a clubs de la Serie B: la temporada 2004-05 a l'Empoli i al Cremona en el 2n semestre de la temporada 2005-06. Va fer el seu debut a Sèrie A el 21 de setembre de 2005 contra l'AS Roma. Va marxar al Frosinone de la Sèrie B el gener de 2007. El gener de 2008, va ser cedit al Piacenza Calcio de la Serie B. Després de vuit anys a Itàlia, Dedič va deixar Frosinone el 3 de juny de 2009 al signar amb el club alemany Bochum. El seu contracte finalitza el 30 de juny de 2012.
Dedič va fer el seu debut amb la selecció d'Eslovènia el 28 de març de 2008 en un partit de classificació per la Copa del Món de 2010 contra la República Txeca. Va marcar el seu primer gol contra Polònia, el 6 de setembre de 2008, en un partit de classificació per a la Copa del Món de 2010. Més tard va ser vital en la qualificació del seu equip nacional en marcar el gol del triomf en el partit de tornada de playoffs contra Rússia, que va acabar amb 1-0.
# Čierny Potok

Čierny Potok és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1955.
# Şalom

Şalom (en hebreu 'pau'), és un diari setmanal de la comunitat jueva de Turquia, fundat a Istanbul el 29 d'octubre de 1947 pel periodista turc-jueu Avram Leyon. Şalom es publica en turc i una pàgina en judeocastellà. L'any 2005 la seva tirada superava els 5.000 exemplars incloent un suplement anomenat El Amaneser enterament en judeocastellà des de 2005. La seva redacció és a Istanbul. El director és İvo Molinas i l'editor és Yakup Barokas.

## Enllaços externs

* Şalom Gazetesi (turc) (judeocastellà)
# 1220

El 1220 (MCCXX) fou un any de traspàs començat en dimecres del calendari julià.

## Esdeveniments

* 8 d'agost (data no del tot certa): els estonians vencen els suecs en la batalla de Lihula.
* 22 de novembre (Roma): Frederic II és coronat sacre emperador romanogermànic.

## Referències

* ↑ «La Grèva grèva desfacha suedesa de 1220» (en occità). Medievalòc, 12 novembre 2020. [Consulta: 25 maig 2024].
* ↑ Crespo, M. «Vuit-cents anys de la mort de la catalana més poderosa». VilaWeb, 26 juny 2022. [Consulta: 25 maig 2024].
# 722

El 722 (DCCXXII) fou un any comú iniciat en dijous pertanyent a l'edat mitjana

## Esdeveniments

* Batalla de Covadonga
* Pelai I inicia el regnat a Astúries
* Bonifaci de Fulda rep l'encàrrec de cristianitzar els antics pobles germànics i organitzar la seva església

## Naixements

* Yu Chao'en, eunuc de la cort xinesa

## Necrològiques

* Adalbert I d'Alsàcia

## Referències

* ↑ Stéphane Lebecq Marchands et navigateurs frisons du haut Moyen Âge: Corpus des sources écrites, Presses Univ. Septentrion, 1983
# (1143) Odisseu

(1143) Odysseus és un asteroide que pertany als asteroides troians de Júpiter descobert el 28 de gener de 1930 per Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya. Odysseus es va designar inicialment com 1930 BH. Més endavant va ser nomenat per Odisseu, un personatge de la mitologia grega. Odysseus està situat a una distància mitjana del Sol de 5,248 ua, i pot allunyar-se fins a 5,722 ua i apropar-se fins a 4,775 ua. Té una excentricitat de 0,09026 i una inclinació orbital de 3,138°. Triga a completar una òrbita al voltant del Sol 4.392 dies.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1143.
* 1 2 3 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglés). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «(1143) Odysseus» (en anglés). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 7 agost 2015].

## Enllaços externs

* «(1143) Odysseus» (en anglés). Minor Planet Center. [Consulta: 7 agost 2015].
Viccionari
# (1128) Astrid

(1128) Astrid és l'asteroide número 1128, del cinturó d'asteroides. Va ser descobert per l'astrònom Eugène Joseph Delporte des de l'observatori d'Uccle, el 10 de març de 1929. Dona nom i forma part de la família Astrid d'asteroides. La seva designació alternativa és 1929 EB. El seu nom és en honor de la reina belga Àstrid de Suècia.
Astrid està situat a una distància mitjana de 2,787 ua del Sol, i es pot acostar fins a 2,657 ua. La seva excentricitat és 0,04674 i la inclinació orbital 1,015°. Completa una òrbita al voltant del Sol amb 1700 dies.

## Vegeu també

* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1128.
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names – (1128) Astrid. Springer Berlin Heidelberg, 2007, p. 96. ISBN 978-3-540-00238-3 [Consulta: 1r setembre 2017].
* ↑ «1128 Astrid (1929 EB)». Minor Planet Center. [Consulta: 1r setembre 2017].
* ↑ «JPL Small-Body Database Browser: 1128 Astrid (1929 EB)». Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 1r setembre 2017].

## Enllaços externs

* «(1128) Astrid» (en anglès). Minor Planet Center.
# Abd-al-Ala (nom)

Abd-al-Ala és un nom masculí teòfor àrab islàmic (àrab: عبد الأعلى, ʿAbd al-Aʿlà) que literalment significa ‘Servidor del Més Alt’, essent «el Més Alt» un atribut de Déu. Si bé Abd-al-Ala és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdul Aala, ‘Abdul `A'ala... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.

## Notes

* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. "علا". ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. "علا" (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ A més dels 99 noms o atributs de Déu «canònics», alguns musulmans accepten l'existència d'altres atributs o epítets de Déu, documentats bé a l'Alcorà bé en els hadits del Profeta; aquest seria el cas d'Al-Ala.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# (195) Euriclea

(195) Euriclea és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 19 d'abril de 1879 per Johann Palisa des de l'observatori de Pula, a Croàcia. Rep el nom per Euriclea, un personatge de la mitologia grega.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 30. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ Schmadel, L. D.. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Enllaços externs

* «(195) Eurykleia» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 3 juny 2015].