OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parallel

Parallel és una compilació de tots els videoclips promocionals realitzats per la banda R.E.M. en l'època dels àlbums Automatic for the People i Monster, tot i que alguns es van filmar per aquesta publicació. Es va publicar el 30 de maig de 1995 en format cinta de vídeo, i el 22 d'agost de 2000 en format DVD, ambdós per la discogràfica Warner Bros..
L'edició en DVD no va incloure material extra a excepció dels subtítols de les lletres. En alguns països es van editar dues versions de la compilació a causa del videoclip de «Nightswimming», perquè aquest mostrava un cos nu en la versió «D», i aquesta escena es va tallar en l'edició «A».

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Bill Berry, Peter Buck, Mike Mills i Michael Stipe excepte les indicades. Entre parèntesis els directors del videoclips.
* Flowers (Jim McKay) / Title Sequence (Lance Bangs i Chris Bilheimer)
* «Drive» (Peter Care)
* Surveillance (Jem Cohen)
* «Man on the Moon» (Peter Care)
* Mercer Loop (Jem Cohen)
* «The Sidewinder Sleeps Tonite» (Kevin Kerslake)
* Midtown (Jim McKay)
* «Everybody Hurts» (Jake Scott)
* Fish and Boots (James Herbert)
* «Nightswimming» (Jem Cohen)
* X-Rays (Jem Cohen)
* «Find the River» (Jodi Wille)
* Runt (Lance Bangs)
* «What's The Frequency, Kenneth?» (Peter Care)
* Flying Furniture (Dominic DeJoseph)
* «Bang and Blame» (Randy Skinner)
* Delinquents (Lance Bangs)
* «Star 69» (Jonathan Dayton & Valerie Faris)
* Chinatown (Jim McKay)
* «Strange Currencies» (Mark Romanek)
* «Hula Hoops and Bubble Gum (Dominic DeJoseph)
* «Crush With Eyeliner» (Spike Jonze)
* R.E.M. A B C (Jonathan Dayton & Valerie Faris) (extret del documental Rough Cut de 1995)
* «Star Me Kitten» (directe) / Credits (Jonathan Dayton & Valerie Faris) (extret del documental Rough Cut de 1995)
# Waterloo (Iowa)

Waterloo és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2008 tenia 66.662 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waterloo tenia 68.747 habitants, 28.169 habitatges, i 17.746 famílies. La densitat de població era de 437 habitants/km².
Dels 28.169 habitatges en un 29% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 37% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 15,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.092 $ i la renda mediana per família de 42.731 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.491 $ mentre que les dones 22.569 $. La renda per capita de la població era de 18.558 $. Entorn del 10% de les famílies i el 13,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waterloo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waterloo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Ujur

Ujur (en rus Ужур) és una ciutat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia. Es troba a la vora del riu Ujurka Txernavka, a 209 km al sud-oest de Krasnoiarsk.

## Història

Ujur es fundà el 1760. Aconseguí l'estatus de possiólok el 1942 i el de ciutat el 1953.
# Joan Ariet (organista)

Joan Ariet (Espanya, segle XIX) fou un reconegut organista. El setembre de 1806 guanya les oposicions per ser el primer organista de la catedral de Lleida. El 1833 demana ser segon organista ja que ell mateix es considerava en aquest any una persona d’edat avançada. Diferents documents del mateix any el citen com a examinador i únic responsable dels exàmens en les oposicions de Magín Ponti i Ferrerm, que seria el seu successor. Aquest fet indica la importància de la seva personalitat a la catedral.
Algunes de les seves obres reconegudes són Salve a 4 veus i orquestra, Simfonia en Do major, Salmodia per a orgue i Batalla d'Austreliz per piano.

## Referències

* 1 2 Diccionario de la música española e hispanoamericana. [Madrid?]: Sociedad General de Autores y Editores, ©1999-©2002. ISBN 84-8048-303-2.
# Malá Mača

Malá Mača és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La vila fou annexionada per Hongria després del primer arbitratge de Viena el 2 de novembre de 1938, any en què tenia 833 habitants. Formà part del districte de Galanta, i el nom de la vila abans de la Segona Guerra Mundial era Malý Mačad/Kis-Mácséd. Durant el període del 1938 al 1945 el nom que es feia servir era Kismácséd, en hongarès. Després de l'alliberament, el poble es reintegrà a la reconstituïda Txecoslovàquia.
# Symphorce

Symphorce és un grup alemanya de power metal progressiu, creat el 1998.

## Biografia

La banda va ser formada a l'octubre de 1998 pel vocalista Andy B. Franck. Va crear-lo amb el nom de Symphorce com un joc de paraules, barrejant Symphone (de simfònic) i Force (de força). Mesos després, el 1999 van llançar el seu primer àlbum Truth to Promises sota el segell Noise Records. El llançament els va permetre sortir de gira com banda de suport de Mercyful Fate. Després de la seva primera gira, un gran canvi es va donar en la història del grup, quan Andy va haver de reemplaçar dos membres. Va ser llavors quan es va unir al grup, el guitarrista Cedric Dupont i el baixista Dennis Wohlbold, això li va permetre al grup un so completament nou.
Un any després, en el 2000, van llançar el seu segon àlbum Sinctuary. Això va permetre al grup a ser reconegut com una de les majors promeses a Alemanya per a aquest moment. Andy va començar a compartir el seu temps entre Symphorce i Brainstorm.
Dos anys després, Cedric Dupont s'uneix al grup Freedom Call per sobre de Symphorce, i dos nous membres són agregats a la banda per a donar-li una nova energia. Sasha Sauer en la bateria i Markus Pohl en la segona guitarra van donar un refresc al so de Symphorce, i per al 2002 va ser llançat el seu nou àlbum Phorceful Ahead, aquesta vegada en Metal Blade, la seva nova casa discogràfica.
En el 2005 el guitarrista Markus Pohl s'uneix a Mystic Prophecy temps complet, just després de participar en la gira de la banda.

## Formació actual

* Andy B. Franck - Cantant
* Cedric "Cede" Dupont Guitarra
* Markus Pohl - Guitarra
* Dennis Wohlbold - Baix
* Steffen Theurer - Bateria

## Membres anteriors

* Sascha Sauer - Bateria (2001-2005)
* Stefan Koellner - Bateria (1999-2000)
* H.P. Walter - Teclat (1999-2000)
* Mike Hammer - Baix (1999)
* Stefan Bertolla - Guitarra (1999)

## Discografia

* Truth to Promises (1999)
* Sinctuary (2000)
* Phorceful Ahead (2002)
* Twice Second (2004)
* Godspeed (2005)
* Become Death (2007)

## Enllaços externs

* Web oficial
* Symphorce al MySpace
* progarchives
# Niwot

Niwot és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 4.160 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Niwot tenia 4.160 habitants, 1.502 habitatges, i 1.094 famílies. La densitat de població era de 396,6 habitants per km².
Dels 1.502 habitatges en un 40,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65% hi vivien parelles casades, en un 5,9% dones solteres, i en un 27,1% no eren unitats familiars. En el 21,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 31,3% de 45 a 60 i un 5,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 86.914 $ i la renda mediana per família de 100.120 $. Els homes tenien una renda mediana de 81.813 $ mentre que les dones 39.279 $. La renda per capita de la població era de 39.943 $. Entorn del 2,5% de les famílies i el 5,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Niwot». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Niwot». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Villarejo de la Peñuela

Villarejo de la Peñuela és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 44 | 36 | 32 | 31 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Carta magna

«Carta magna» té aquests significats:
* Una Constitució d'un país.
* La Carta Magna, o Magna Carta Libertatum, document anglès del 1215 que limitava el poder dels monarques d'Anglaterra.
# Manifest de Juneda

El Manifest de Juneda és un manifest que va redactar Pasqual Maragall al municipi de Juneda (les Garrigues) i publicat pel diari Segre que proposa que els catalans deixin de pagar alguns impostos si en el termini de 30 dies el Constitucional no ha dictat una sentència "ferma i justa" sobre l'Estatut.
El text recupera una iniciativa que van aplicar el 1899 comerciants i empresaris de Catalunya (bàsicament de Barcelona) denominada "tancament de caixes" i que va consistir a deixar de pagar una nova contribució imposada per una llei del llavors gabinet Francisco Silvela i el seu ministre d'Economia Raimundo Fernández Villaverde.
El manifest va ser signat per diverses persones i dirigents d'entitats de la societat lleidatana. Entre aquestes hi havia la presidenta de la Cambra de Tàrrega, Sylvia Falip; exdirigents sindicalistes agraris com Josep Puigpelat o Josep Maria Besora (exdirector general de Desenvolupament Rural) i responsables d'entitats agroramaderes, entre ells Antoni Pané (gerent de la cooperativa d'Ivars) i Ramon Armengol (responsable de porcí de la Federació de Cooperatives de Catalunya).
El PSC va expressar que "respectava però no compartia" la proposta de Maragall. Mentre, CiU i PP preferien esperar la sentència i ICV va expressar la seva "sorpresa" pel manifest.

## Referències

* ↑ Pasqual Maragall proposa un "tancament de caixes" del poble català si el TC retalla l'Estatut, Avui.cat, 7 d'octubre 2009 (consulta: 7-10-09).
* ↑ El PSC no comparteix la proposta de 'tancament de caixes' de Maragall, Vilaweb.cat, 7 d'octubre 2009 (consulta: 7-10-09).
# Sørlandet

Sørlandet és una de les cinc grans regions geogràfiques (Landsdel) de Noruega. Correspon al sud del país, i comprèn els comtats (fylke) de Vest-Agder i Aust-Agder.
El nom d'aquesta regió va aparèixer per primer cop el 1902, sota la pluma de l'autor local Wilhelm Krag. Anteriorment, es considerava a aquesta regió com a part de Vestlandet.
Els municipis costaners de Sørlandet, d'oest a est, són:
* Flekkefjord
* Farsund
* Mandal
* Kristiansand
* Lillesand
* Grimstad
* Arendal
* Tvedestrand
* Sandøya
* Risør

## Enllaços externs

* Visit Sørlandet Arxivat 2010-10-27 a Wayback Machine.:en
# Nombre 206

El nombre 206 (CCVI) és el nombre natural que segueix el nombre 205 i precedeix el nombre 207. La seva representació binària és 11001110, la representació octal 316 i l'hexadecimal CE. La seva factorització en nombres primers és 2×103.
# Nyâlayu

Nyalâyu jãlɑjʊ (també Yâlayu o nyelâyu) és una llengua austronèsia parlada majoritàriament a l'àrea tradicional de Hoot Ma Waap, als municipis de Ouégoa, Belep i Pouébo, a la Província del Nord, Nova Caledònia. Té uns 2.000 parlants nadius.

## Dialectes

Aquesta llengua té dos dialectes : el pooc (o haat) a les illes Belep, el puma (també paak o ovac) a l'àrea tradicional d'Arama a l'est de Poum i des de Balade a Pouébo.

## Referències

* ↑ Fitxa del Nyalâyu a Ethnologue

## Bibliografia

* Françoise, Ozanne-Rivierre; (avec Baptiste, Boiguivie; Scholastique, Boiguivie; Eliane, Dedane). Le Nyelâyu de Balade. 12. Paris: Peeters, 1998 (Langues et Cultures du Pacifique).
# Universitat de Tecnologia Química Dmitri Mendeléiev de Rússia

La Universitat de Tecnologia Química Dmitri Mendeléiev de Rússia és una universitat de Moscou, Rússia. Ofereix formació de la branca de la química industrial i de les investigacions científiques en el camp de la tecnologia química, la petroquímica, la biotecnologia, les tecnologies farmacèutiques, la nanotecnologia i la nanoenginyeria, tecnologies eficients en recursos energètics, ecologia, materials moderns, etc.
Aquesta universitat fou fundada el 1898 sota en nom de Col·legi Industrial de Moscou i el 1919 rebé l'actual nom, que fa honor al químic rus Dmitri Mendeléiev autor de la primera taula periòdica, el qual realitzà importants aportacions en la modernització de la indústria química russa durant la segona meitat del segle xix. Actualment compta amb més de 8000 alumnes, dels quals uns 550 són estrangers d'uns 35 països.

## Alumnes destacats

* Vladimir Petrovich és empresari, president del Consell D'Administració i propietari d'una participació majoritària.
* Zhucov, Boris Petrovich-científic en el camp de la química tècnica, acadèmic de l'Acadèmia DE Ciències DE L'URSS/RAS, Dues Vegades Heroi del Treball Socialista.
* Martin Israilevich-científic en el camp de la química dels compostos organofosforats, tautomerisme, Heroi Del Treball Socialista (1978), Premi Lenin (1974), acadèmic de l'Acadèmia DE Ciències DE L'URSS/RAS.
* Yuri Vladimirovich-científic en el camp de la ciència dels materials, Acadèmic de l'Acadèmia de Ciències de rússia, guardonat Amb El Premi Del Consell DE Ministres DE L'URSS i El Premi P. P. Anosov del Presidium de l'Acadèmia de Ciències de rússia.
* Oleg Victorovich És un inversor internacional.

## Referències

* ↑ «Dmitry Mendeleev University of Chemical Technology of Russia». Arxivat de l'original el 2019-12-09. [Consulta: 5 juny 2019].
* ↑ «Железко Олег Викторович | биография и последние новости» (en rus). [Consulta: 5 maig 2023].
* ↑ https://www.tadviser.ru/index.php/%D0%9F%D0%B5%D1%80%D1%81%D0%BE%D0%BD%D0%B0:%D0%96%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%B7%D0%BA%D0%BE_%D0%9E%D0%BB%D0%B5%D0%B3_%D0%92%D0%B8%D0%BA%D1%82%D0%BE%D1%80%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%87
* ↑ investratingru. «Прямые инвестиции Олега Железко — Истории успеха – Легендарные инвесторы» (en rus), 14-09-2016. [Consulta: 5 maig 2023].
# Jean Benner-Fries

Jean Benner-Fries (Staufen, 28 de març de 1796 - Mülhausen, 21 de novembre de 1849) també conegut com Jean Benner i Jean Benner el vell, va ser un pintor i dissenyador tèxtil francès.

## Primers anys de vida

Va néixer l'any 1764 a Mulhouse, Alt-Rhin, Alsàcia, o, segons altres relats, a Staufen, Suïssa (fins al 1798, Mulhouse era una República independent amb més lligams amb Suïssa que amb França.)

## Carrera

Benner-Fries va ser un pintor naturalista, amb flors exòtiques com el seu tema preferit. Al llarg de la seva vida, va treballar a París i Anglaterra, però va ser més actiu a la seva ciutat natal de Mulhouse, on el Musée de l'impression sur étoffes conté moltes de les seves obres. Les seves obres es conserven als museus municipals de Mulhouse, Caen, Niça, Bale, Belfort, Berna, Châlons, Colmar, Douai, Le Havre, Limoux, Nantes, París, Pau i Estrasburg.

## Vida personal

Benner-Fries es va convertir en pare de dos fills bessons, Emmanuel i Jean Benner, tots dos pintors, les obres dels quals es van exposar al Saló de París a partir de 1867.

## Referències

* 1 2 Jean Benner (1796–1849). Arxivat 2021-07-15 a Wayback Machine. Virtual International Authority File (VIAF 95944027). Retrieved 6 March 2014.
* ↑ Oberlé, Raymond. «Benner, Jean». alsace-histoire.org, 1983. Arxivat de l'original el 16 March 2023. [Consulta: 17 març 2023].
* 1 2 Jean Benner biography Arxivat 2013-06-01 a Wayback Machine.. Rehs Galleries. Retrieved 6 March 2014.
* 1 2 «BENNER, JEAN(1836–1906)». 19th Century Paintings. Arxivat de l'original el 29 November 2014. [Consulta: 21 novembre 2014].
* ↑ Famous Pictures Reproduced from Renowned Paintings by the World's Greatest Artists, Selected from the Best and Most Noted Art Galleries of France, England, Italy, the United States and Many Other Countries. Stanton and Van Vliet Company; 1917. p. 36.
* ↑ «Emmanuel Benner Nu étendu». sothebys.com. Arxivat de l'original el 16 Març 2023. [Consulta: 17 març 2023].
# Manifest de Les

El Manifest de Les (en occità Manifèst de Les) és un document impulsat per diferents membres de la ciutadania d'Aran que dona suport al referèndum sobre la independència de Catalunya i al procés independentista català.
El manifest està format per un total de 10 punts, en els quals es defensa que Aran és un subjecte polític amb dret a decidir i es reivindica el dret a expressar lliurement el parer del poble aranès sobre el futur de Catalunya. Entre els signants del manifest hi ha: Joan Algadò, Mireia Boya, Hug de la Rosa, Paco Faure, Julián Fernández, Rafael Ferran, Jaume Geli, Emili Medan, Àlex Moga i Rafa Sanmartí.
El manifest es va fer públic el 14 d'agost de 2017 a Les i es va presentar el 30 d'agost del mateix any a Viella.

## Referències

* ↑ Manifèst de Les, 14 d'agost de 2017.
* ↑ Val d'Aran: reclaman que las institucions del país occitan s'engatgen pel referendum del 1r d'octòbre, 16 d'agost de 2017, Jornalet.
* ↑ Nau acte de supòrt ath referendum ena Val d'Aran, 16 d'agost de 2017, Aué TV.
* ↑ Deman, Era Audiovisuau acuelh er acte "Volem Votar", 29 d'agost de 2017, Aué TV.
* ↑ Eth dret ara autodeterminacion en Aran, protagonista der acte "Volem Votar", 31 d'agost de 2017, Aué TV.
* ↑ “Aran vò votar”. Presentacion del manifèst de Les, 1 de setembre de 2017, Jornalet.

## Enllaços externs

* Manifèst de Les
# Superestructura (construcció naval)

Una superestructura en construcció naval és la construcció damunt el buc. La paraula prové del verb llatí, superstruere («bastir damunt»).
La superestructura consisteix en les parts d'una nau construïdes per sobre de la coberta principal. No se sol incloure els pals o qualsevol de les torretes d'armament. Cal tenir en compte que en els temps moderns, les torres no sempre disposen d'artilleria naval, però poden portar llançadores de míssils o armes de guerra antisubmarina.
La mida de la superestructura d'una embarcació pot tenir moltes implicacions, ja que poden alterar la rigidesa estructural, els seus desplaçaments, o tant un com l'altre. Aquests poden ser perjudicials per al rendiment del vaixell si no es tenen en compte els inconvenients. L'alçada i el pes de la superestructura a bord d'un vaixell també afecta la quantitat de francbord que requereix aquest tipus de vaixells al llarg dels seus costats, fins a la seva línia de flotació.

## Referències

* ↑ Seva i Llinares, Antoni. «superstruo». A: Diccionari Llatí-Català. Barcelona: Ed. Enciclopèdia Catalana, 1993 (2007), p. 1458. ISBN 978-84-7739-631-4.
# Olombrada

Olombrada és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Javier Pascual Bayón | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Javier Pascual Bayón | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Luís Bayón Recellado | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Palau Grassalkovich

El Palau Grassalkovich (en eslovac: Grasalkovičov palác) és un palau situat a Bratislava, Eslovàquia, i residència del President d'Eslovàquia. Està situat a la plaça Hodžovo námestie, prop del Palau d'Estiu de l'Arquebisbe.

## Història

És un palau d'estil rococó/barroc tardà amb un jardí francès. Va ser construït el 1760 per l'arquitecte Anton Mayerhofer per al Conde Antal Grassalkovich, un noble hongarès que era cap de la Càmera hongaresa (una espècie de ministeri d'economia del Regne d'Hongria). Té moltes habitacions i una escala impressionant. La capella està decorada amb frescs de Joseph von Pichler.
L'edifici es va convertir al centre de la vida musical barroca a Bratislava. Joseph Haydn va estrenar aquí algunes de les seves obres. El Conde Grassalkovich també va tenir la seva orquestra i el seu «col·lega», el Príncep Esterházy, solia «prestar-li» al seu director favorit, Haydn. Grassalkovich era el vassall de María Teresa, per la qual cosa el palau es va usar per a balls i festes de la cort dels Habsburg. Per exemple, va ser Haydn qui va dirigir l'orquestra de les noces de la filla de María Teresa i Alberto de Saxonia-Teschen, llavors governador del Regne d'Hongria. Es diu que Ľudovít Štúr va declarar per primera vegada el seu amor a Adela Ostrolúcka durant un ball organitzat per l'arxiduc Esteban Francisco Víctor, fill del Palatí, Josep. Els últims propietaris del palau abans del final d'Àustria-Hongria van ser l'arxiduc Frederic d'Àustria i la seva esposa Isabela de Croy-Dülmen.
Des de 1919 el palau va ser ocupat pel Comando Territorial Militar. Entre 1939 i 1945, el palau va ser adaptat per Emil Belluš i es va convertir a la seu del president de la Primera República Eslovaca (és a dir, Josef Tiso).Durant l'època comunista (després de 1945), va ser primer seu del Consell de Comissionats (també nomenat Cos de Plenipotenciaris), que era un gairebé-govern d'Eslovàquia dins de Txecoslovàquia. El 1950, l'edifici es va convertir a la "Casa Klement Gottwald de Pioners i Joves" (Dom pionierov a mládeži Klement Gottwald), un centre d'activitats per als nens de Bratislava, que llavors es deien pioners. Els nens van causar importants danys al palau, i la restauració necessària solament va ser possible després de la caiguda del comunisme el 1989 amb la Revolució de Vellut.
Després de la seva reconstrucció a mitjan dècada de 1990, el 30 de setembre de 1996 el palau es va convertir en la residència del President d'Eslovàquia. Els seus jardins són en l'actualitat un parc públic amb una estàtua del compositor bratislau Johann Nepomuk Hummel.

## Referències

* 1 2 3 «GRASSALKOVICH PALACE». welcometobratislava.eu. Arxivat de l'original el 2023-01-06. [Consulta: 13 desembre 2016].
* ↑ «Chapel». [Consulta: 13 desembre 2016].
* 1 2 «Andrej Kiska prezident Slovenskej republiky». www.president.sk.