OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Distribució normal truncada

En probabilitat i estadístiques, la distribució normal truncada és la distribució de probabilitat derivada de la d'una variable aleatòria distribuïda normalment limitant la variable aleatòria per sota o per dalt (o ambdues). La distribució normal truncada té àmplies aplicacions en estadística i econometria.

## Definicions

Suposem $X$ té una distribució normal amb mitjana $\mu$ i la variància $\sigma ^{2}$ i es troba dins de l'interval $(a,b),{\text{with}}\;-\infty \leq a<b\leq \infty$. Aleshores $X$ condicionat a $a<X<b$ té una distribució normal truncada.
La seva funció de densitat de probabilitat, $f$, per $a\leq x\leq b$, ve donada per$f(x;\mu ,\sigma ,a,b)={\frac {1}{\sigma }}\,{\frac {\varphi ({\frac {x-\mu }{\sigma }})}{\Phi ({\frac {b-\mu }{\sigma }})-\Phi ({\frac {a-\mu }{\sigma }})}}$i per $f=0$ d'una altra manera.
Aquí,$\varphi (\xi )={\frac {1}{\sqrt {2\pi }}}\exp \left(-{\frac {1}{2}}\xi ^{2}\right)$és la funció de densitat de probabilitat de la distribució normal estàndard i $\Phi (\cdot )$ és la seva funció de distribució acumulada$\Phi (x)={\frac {1}{2}}\left(1+\operatorname {erf} (x/{\sqrt {2}})\right).$Per definició, si $b=\infty$, doncs $\Phi \left({\tfrac {b-\mu }{\sigma }}\right)=1$, i de la mateixa manera, si $a=-\infty$, doncs $\Phi \left({\tfrac {a-\mu }{\sigma }}\right)=0$.
Les fórmules anteriors mostren que quan $-\infty <a<b<+\infty$ el paràmetre d'escala $\sigma ^{2}$ de la distribució normal truncada pot assumir valors negatius. El paràmetre $\sigma$ és en aquest cas imaginari, però la funció $f$ no obstant això, és real, positiu i normalitzable. El paràmetre d'escala $\sigma ^{2}$ de la distribució normal no truncada ha de ser positiva perquè la distribució no seria normalitzable d'una altra manera. La distribució normal doblement truncada, d'altra banda, pot tenir en principi un paràmetre d'escala negatiu (que és diferent de la variància, vegeu les fórmules de resum), perquè aquests problemes d'integrabilitat no sorgeixen en un domini acotat. En aquest cas, la distribució no es pot interpretar com una condició normal no truncada $a<X<b$, per descomptat, però encara es pot interpretar com una distribució d'entropia màxima amb el primer i el segon moment com a restriccions, i té una característica peculiar addicional: presenta dos màxims locals en lloc d'un, situats a $x=a$ i $x=b$.

## Referències

* ↑ «Truncated Distribution / Truncated Normal Distribution» (en anglès). https://www.statisticshowto.com.+[Consulta: 26 juny 2023].
* ↑ «The Truncated Normal Distribution» (en anglès). https://people.sc.fsu.edu.+[Consulta: 26 juny 2023].
* ↑ «Truncate probability distribution object - MATLAB truncate» (en anglès). https://www.mathworks.com.+[Consulta: 26 juny 2023].
* ↑ «Truncated Normal Distribution | Real Statistics Using Excel» (en anglès). https://real-statistics.com.+[Consulta: 26 juny 2023].
# Drechterland

Drechterland és un municipi de la província d'Holanda Septentrional, al centre-oest dels Països Baixos. L'1 de gener de 2009 tenia 19.113 habitants repartits per una superfície de 80,72 km² (dels quals 21,56 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Wervershoof i Stede Broec i a l'oest amb Hoorn.

## Centres de població

Hem, Hoogkarspel, Oosterblokker, Oosterleek, Schellinkhout, Venhuizen, Westwoud, Wijdenes.

## Ajuntament

Eleccions municipals 2005 :
| Partit | Vots en % | Regidorss |
| Gemeentebelangen Drechterland | 33,3 | 6 |
| CDA | 21,3 | 3 |
| D66/GroenLinks | 16,5 | 3 |
| VVD | 16,3 | 3 |
| PvdA | 12,7 | 2 |
| Total | 49,1 | 17 |

## Enllaços externs

* www.drechterland.nl
# Districte de La Neuveville

El Districte de La Neuveville és un dels 26 districtes del cantó de Berna, ubicat al nord-oest del cantó amb una superfície de 63 km². És un dels tres districtes francòfonos del cantó de Berna que formen la regió del Jura bernès (Jura bernois en francès).
La capital del districte és La Neuveville. El districte és format actualment per 5 municipis:
| Municipis | Població (2004) | Superfície en hectárees |
| Diesse | 442 | 944 |
| Lamboing | 630 | 910 |
| La Neuveville | 3420 | 680 |
| Nods | 697 | 2670 |
| Prêles | 894 | 698 |
# Districte de Delémont

El Districte de Delémont (en alemany Delsberg) és un dels tres districtes del cantó de Jura, Suïssa. La capital és Delémont. És totalment de parla francòfona i té una població de 35.175 habitants (2005).
Delémont es divideix en un total de 28 municipis:
| Municipi | Població (31 des 2005) | Àrea, km² |
| Bassecourt | 3328 | 15.57 |
| Boécourt (Boécourt, Séprais i Montavon) | 833 | 12.28 |
| Bourrignon | 288 | 13.56 |
| Châtillon | 433 | 5.33 |
| Corban | 458 | 7.87 |
| Courchapoix | 418 | 6.40 |
| Courfaivre | 1561 | 12.40 |
| Courrendlin | 2360 | 11.07 |
| Courroux | 2979 | 19.71 |
| Courtételle | 2218 | 13.56 |
| Delémont | 11,266 | 22.03 |
| Develier | 1300 | 12.42 |
| Ederswiler | 124 | 3.32 |
| Glovelier | 1195 | 14.34 |
| Mervelier | 578 | 9.70 |
| Mettembert | 126 | 2.41 |
| Montsevelier | 519 | 7.75 |
| Movelier | 408 | 8.01 |
| Pleigne | 400 | 17.83 |
| Rebeuvelier | 375 | 8.42 |
| Rossemaison | 569 | 1.89 |
| Saulcy | 264 | 7.89 |
| Soulce | 257 | 14.68 |
| Soyhières | 467 | 7.55 |
| Undervelier | 306 | 14.00 |
| Vellerat | 69 | 2.04 |
| Vermes | 332 | 18.32 |
| Vicques | 1744 | 12.75 |
| Total | 35,175 | 303.10 |
# Donaudampfschifffahrtselektrizitätenhauptbetriebswerkbauunterbeamtengesellschaft

Donaudampfschifffahrtselektrizitätenhauptbetriebswerkbauunterbeamtengesellschaft Escoltar (?·pàg.) (Societat de funcionaris subordinats de la construcció de la fàbrica principal de l'electricitat per la navegació de vaixells de vapor al riu Danubi) és, segons el Llibre Guinness de Rècords, la paraula alemanya més llarga del món, amb 80 lletres. És un exemple de la composició il·limitada de noms que es dona en moltes llengües germàniques.
Aquesta societat era suposadament un suborganisme de la Donaudampfschiffahrtsgesellschaft, una companyia naviliera de Viena que transportava passatgers i mercaderies pel riu Danubi i que existeix encara avui. Tanmateix, no hi ha cap prova documental de l'existència de dita societat.
La paraula té 80 lletres però abans de la reforma de l'ortografia alemanya de 1996 en tenia 79: Donaudampfschiffahrtselektrizitätenhauptbetriebswerkbauunterbeamtengesellschaft.

## Mots que la componen

La paraula es compon de tot un seguit de mots, que s'han de llegir del final al començament:
Donau dampf schiff fahrts elektrizitäten haupt betriebs-werk bauunter beamten gesell-schaft
* Gesellschaft: societat (cal marcar dos accents tònics: sobre Gesell i sobre schaft)
* Beamten: funcionaris (singular Beamte)
* Bauunter: contractistes d'obres, constructors
* Werkbetriebs: fàbrica (mot compost per Werk i Betriebs, per la qual cosa cal pronunciar-lo amb dos accents tònics)
* haupt: principal
* elektrizitäten: electricitat (normalment utilitzat en la forma singular Elektrizität)
* Fahrt(s): navegació
* Schiff: vaixell
* Dampf: vapor
* Donau: el riu Danubi

## Enllaços externs

* Rindfleischetikettierungsüberwachungsaufgabenübertragungsgesetz, és la paraula alemanya més llarga utilitzada realment a un document
* Recull de paraules llargues (anglès)
* Societat per la llengua alemanya (alemany)
# Dragamines

Un pescamines, dragamines o caçamines és un vaixell militar de poc desplaçament que té com a missió principal la localització i destrucció de mines marines. Acostumen a estar equipats amb armament lleuger a més de l'equipament dragamines.

## Història

Les mines marines es començaren a utilitzar a la Guerra de Crimea, l'any 1855. Els primers dragamines improvisats utilitzaven ganxos i cordes per arrossegar les mines. La tecnologia dragamines va evolucionar durant la Guerra Russojaponesa. Posteriorment tingueren un gran ús a la Primera Guerra Mundial degut al gran nombre de mines emprades al Mar del Nord per part d'ambdós bàndols. El seu ús també va ser molt ampli a la Segona Guerra Mundial, sobretot al teatre d'operacions del Pacífic (1941-1945). En temps posteriors i gràcies a l'evolució tecnològica també s'han fet servir vehicles de control remot i avions o helicòpters en les tasques de dragamines.

## Funcionament i característiques

Els dragamines estan equipats amb aparells mecànics o electrònics per provocar la detonació de les mines. Per evitar que les mines danyin la mateixa embarcació històricament solien tenir els bucs fabricats amb fusta (ja que les espoletes solien ser magnètiques). En temps moderns són de fibra de vidre (no magnètica) (o altres fibres com: fibra de carboni, kevlar, etc.). També disposen de maquinària silenciosa, com per exemple propulsió mitjançant motors elèctrics. A causa dels diferents tipus de mines, la detecció es realitzava per diversos mitjans, però en l'actualitat i gràcies als avenços del sonar, es pot dir que és l'única manera emprada per a actuar-hi en contra.

## Pescamines de renom

* El Calypso, vaixell de recerca oceanogràfica de Jacques-Yves Cousteau, era un antic dragamines de la Royal Navy (classe BYMS, nau J826)

## Referències

* ↑ «caçamines». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 17 agost 2013]
* ↑ «Minesweepers». A: How it works : science and technology.. 3a edició. Nova York: Marshall Cavendish, 2003, p. 2633. ISBN 0-7614-7333-5 [Consulta: 15 octubre 2012].

## Vegeu també

* Corbeta
* Destructor
# Diè

En química orgànica, un diè o dié és un hidrocarbur que conté dos dobles enllaços de carboni. Els diens ocorren ocasionalment a la naturalesa. Els diens conjugats es fan servir a bastament com a monòmers a la indústria dels polímers.

## Classes

Els diens es poden dividir en tres classes segons la ubicació relativa dels dobles enllaços:
* Els diens acumulats tenen els dobles enllaços que comparteixen un àtom comú.
* Els diens conjugats tenen enllaços dobles conjugats separats per un enllaç simple.
* Els diens no conjugats tenen els enllaços dobles separats per dos o més enllaços simples. Solen ser menys estables que els diens isòmers conjugats.
Els compostos que contenen més de dos enllaços dobles s'anomenen poliens. Els diens i els poliens comparteixen moltes propietats.

## Nomenclatura

Els diens s'anomenen segons dicta la IUPAC de la mateixa manera que els alquens, excepte que es fa servir la terminació «-diè» amb dos números per indicar les posicions de sengles enllaços dobles. Per exemple:
* $CH_{2}=CH-CH=CH_{2}$ → 1,3-butadiè
* $CH_{2}=CH-CH_{2}-CH=CH_{2}$ → 1,4-pentadiè

## Síntesi

En escala industrial, el butadiè es prepara per craqueig tèrmic de butans. En un procés similar no selectiu, el diciclopentadiè s'obté del quitrà d'hulla. Al laboraori es fan servir processos més dirigits i delicats com la deshidrohalogenació i la condensació.
Els diens que contenen àcids grassos són biosintetitzats de l'acetil-CoA.

## Vegeu també

* Poliè (química)

## Enllaços externs

* Definició de dienes al Gold Book de la IUPAC: dienes PDF Arxivat 2007-06-09 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ Dié segons la pronúncia occidental i diè segons la pronúncia oriental. Per a més informació, consulteu el Llibre d'estil
# Diário de Coimbra

El grup Diário de Coimbra, que també inclou Diário de Aveiro, Diário de Leiria i Diário de Viseu, és el principal grup de premsa regional portuguesa i lidera els índexs de lectura de la premsa escrita a l'espai geogràfic que serveix principalment: Regió Central de Portugal (Beiras).
Fundada el 24 de maig de 1930, per Adriano Lucas (1883 - 17 de desembre de 1950), el Diário de Coimbra el Diário de Coimbra és el diari més antic de Portugal que roman a la propietat de la família del seu fundador i un dels més antics d'Europa, on molts diaris van tancar o van canviar de mans amb la devastació de la Segona Guerra Mundial.
El fill del fundador, també anomenat Adriano Lucas (14 de desembre de 1925, Coimbra - 21 de març de 2011, Lisboa), es va fer càrrec del grup el 1950. El període més complicat de la història del grup va estar marcat per la resistència a la censura imposada durant la dictadura a Portugal. La seva publicació va arribar a ser suspesa per un any.
Avui, el grup Diário de Coimbra és un grup de referència de la premsa regional portuguesa.

## Referències

* ↑ «Estatuto Editorial» (en portuguès). Diário de Coimbra. [Consulta: 13 juny 2015].
* ↑ «Estatuto Editorial» (en portuguès). Diariocoimbra.pt.

## Enllaços externs

* http://www.diariocoimbra.pt/ http://www.diariocoimbra.pt/
# East Prospect

East Prospect és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 678 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, East Prospect tenia 678 habitants, 258 habitatges, i 198 famílies. La densitat de població era de 747,9 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 258 habitatges en un 40,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 22,9% no eren unitats familiars. En el 18,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 35,4% entre 25 i 44, un 18,6% de 45 a 60 i un 11,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.250 $ i la renda mediana per família de 48.051 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.734 $ mentre que les dones 23.036 $. La renda per capita de la població era de 16.787 $. Entorn de l'1,4% de les famílies i el 4,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- East Prospect». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- East Prospect». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# East Renfrewshire

East Renfrewshire (en gaèlic escocès: Siorrachd Rinn Friù an Ear) és un dels 32 consells unitaris (en anglès: council area) en què està dividida administrativament Escòcia. Limita amb els consells unitaris de North Ayrshire, East Ayrshire, Renfrewshire, South Lanarkshire i Glasgow. La capital administrativa és Giffnock.

## Història

East Renfrewshire pertanyia a l'antic comtat de Renfrewshire fins al 1975. Des d'aquest any va pertànyer a la regió de Strathclyde fins que el 1996 es va tornar a modificar l'organització administrativa d'Escòcia i es va formar el nou consell unitari d'East Renfrewshire amb el territori de l'antic districte d'Eastwood i afegint la ciutat de Barrhead, que pertanyia al districte de Renfrew.

## Enllaços externs

* East Renfrewshire Council. Web oficial del Consell d'East Renfrewshire.
# Dolichovespula

Dolichovespula és un gènere d'himenòpters apòcrits de la família dels vèspids (Vespidae) que inclou vespes eusocial distribuïdes àmpliament per l'Hemisferi nord. Hi ha espècies de color groc i negre, però també n'hi ha de blanques i negres, com Dolichovespula maculata.

## Característiques

Dolichovespula es pot distingir dels membres del seu tàxon germà Vespula per una sèrie de diferències morfològquies. La més remarcada és la cara llarga (dolikhos = llarg Gr.). Vistes des de davant, les cares de Dolichovespula són llargues, mentre que les de Vespula són curtes i rodones. L'espai ocula-malar és la distància entre els ulls i les mandíbules; en Dolichovespula l'espai és llarg, en Vespula curt.
Els nius de Dolichovespula són generalment aeris mentre que els de Vespula són subterranis.

## Taxonomia

* Dolichovespula adulterina (Buysson, 1905)
* Dolichovespula alpicola Eck 1984
* Dolichovespula arenaria (Fabricius, 1775)
* Dolichovespula asiatica Archer, 1981
* Dolichovespula baileyi Archer, 1987
* Dolichovespula carolina (Linnaeus, 1767)
* Dolichovespula flora Archer, 1987
* Dolichovespula kuami Kim, 1996
* Dolichovespula lama (Buysson, 1903)
* Dolichovespula maculata (Linnaeus, 1763)
* Dolichovespula media (Retz., 1783)
* Dolichovespula norvegicoides (Sladen, 1918)
* Dolichovespula norwegica (Fabricius 1781)
* Dolichovespula omissa (Bischoff, 1931)
* Dolichovespula pacifica (Bir., 1930)
* Dolichovespula panda Archer, 1980
* Dolichovespula saxonica (Fabricius, 1793)
* Dolichovespula silvestris (Scopoli, 1763)
* Dolichovespula stigma Lee 1986
* Dolichovespula sylvestris (Scopoli, 1763)
* Dolichovespula xanthicincta Archer, 1980

## Referències

«Dolichovespula». [Consulta: 17 novembre 2008]. (anglès)
# Edifici d'habitatges al carrer Sant Miquel, 39 (Barcelona)

L'Edifici d'habitatges al carrer Sant Miquel, 39 és una obra del municipi de Barcelona protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'edifici d'habitatges del carrer Sant Miquel 41 s'emplaça al costat esquerre de l'església homònima i enfrontat a la plaça de la Barceloneta, en aquest districte marítim de la ciutat de Barcelona. L'edifici té moltes afinitats amb l'immoble bessó de l'altra banda de l'església, el número 41. Consta d'una planta baixa comercial i dos pisos d'habitatges.
La façana principal és molt homogènia, en destaquen els arcs escarsers que es troben en totes les portes i finestres de l'immoble. Aquests arcs tenen una mènsula floral a la clau en el cas de la planta baixa. No obstant, es detecten diferències entre la primera i la segona planta, sobretot en els balcons i la forja d'aquests. En el primer pis les dues obertures de dimensions més grans estan unides en una balconada i les forges són més elaborades i complexes, mentre que en el segon pis són senzilles i rectilínies. Això és degut al fet que l'edifici original estava format pels baixos i la primera planta, del segle xviii. La resta de l'immoble va ser ampliat l'any 1837. Un altre tret distintiu d'aquest immoble, la decoració que recobreix les façanes a base de terra cuita, també s'hauria afegit amb l'ampliació de l'edifici al segle xix. El coronament és senzill i fa funcions de barana d'una terrassa comunitària.
L'estat de conservació de l'immoble és prou bo. Els motius decoratius, arcs i parets es troben en bon estat, malgrat això, la planta baixa comercial es troba més alterada.

## Referències

* 1 2 3 «Edifici d'habitatges al carrer Sant Miquel, 39». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 març 2016].

## Enllaços externs

* «Edifici d'habitatges al carrer Sant Miquel, 39». Cercador Patrimoni Arquitectònic. Ajuntament de Barcelona.
# Eefje Muskens

Eefje Muskens (Goirle, 18 de juny de 1989) és una esportista neerlandesa que competeix en bàdminton en la categoria de dobles. La seva actual parella de dobles femení és Selena Piek. Ella ha guanyat les edicions 2014 i 2015 dels Campionats nacionals de bàdminton holandesos amb Piek.

## Referències

* ↑ «Eefje Muskens». Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 18 agost 2015].
* ↑ «Fantastic Four pick up National Titles : Surrey Smashers Badminton». Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 18 agost 2015].
# Duc lletós

El duc lletós (Ketupa lactea; syn: Bubo lacteus), és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita boscos i sabanes de la major part de l'Àfrica Subsahariana. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Anteriorment es considerava el duc lletós com a pertanyent al gènere Bubo. Però el Congrés Ornitològic Internacional, en la seva llista mundial d'ocells (versió 13.1, 2023) decidí traslladar al gènere Ketupa 9 espècies que estaven classificades dins de Bubo, entre les quals el duc lletós. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), el consideren encara dins de Bubo.

## Referències

* ↑ «Duc lletós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 12 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 265. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Verreaux's Eagle-owl. Bubo lacteus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 17 febrer 2023].
* ↑ «Taxonomic Updates IOC Version 13.1» (en anglès). Congrés Ornitològic Internacional, 01-01-2023. [Consulta: 27 febrer 2023].
# Eeklo

Eeklo és un municipi belga de la província de Flandes oriental a la regió de Flandes a Bèlgica, regat pel canal d'Eeklo i el Lieve. El 1977 es va annexar l'antic municipi d'Adegem.
Durant l'antic règim era una ciutat «contribuant» del Franconat de Bruges.

## Evolució demogràfica

* Font:NIS
* 1977: annexió d'Adegem (+1,82 km² i 108 habitants)

## Situació

* a. Kaprijke
* b. Lembeke (Kaprijke)
* c. Waarschoot
* d. Oostwinkel (Zomergem)
* e. Adegem (Maldegem)
* f. Sint-Laureins

## Agermanaments

* Banhòus de Céser
* Newbury
* Braunfels
* Feltre

## Personatges il·lustres

* Jozef Geirnaert, pintor.
* Karel Lodewijk Ledeganck, escriptor.
* Joost Maréchal, cermista, pintor.
* Roger de Vlaeminck, ciclista.
* Eric de Vlaeminck, ciclista.

## Llista de burgmestres

| Període | Nom | Partit | mandat |
| 1830-1831 | Karel Stroo | - | 1793-1873 |
| 1831-1836 | Joseph Dhuyvetter | lib. | 1779-1861 |
| 1836-1846 | Karel Stroo | - | 1793-1873 |
| 1846-1848 | Carolus Bernardus Temmerman | - | 1793-18?? |
| 1848-1859 | Joseph Dhuyvetter | lib. | 1779-1861 |
| 1859-1872 | Romanus van Wassenhove | lib. | 1793-1873 |
| 1872-1874 | Aimé Euerard | kath. | 1833-1896 |
| 1874-1881 | Désiré Steyaert | kath. | 1816-1881 |
| 1882-1884 | Edouard Neelemans | kath. | 1820-1899 |
| 1885-1902 | Philip Alfons De Wachter | kath. | 1831-1902 |
| 1902-1920 | Emiel Dauwe | kath. | 1848-1930 |
| 1921-1938 | Lionel Pussemier | kath. | 1869-1938 |
| 1939-1945 | Lionel Van Damme | lib. | 1876-1945 |
| 1946-1970 | Maurice Goethals | CVP | 1884-1970 |
| 1971-1976 | Piet Van Gyseghem | CVP-scheurlijst | 1932-1982 |
| 1977-1988 | Alfons Coppieters | CVP | 1924- |
| 1989-1994 | Roni De Waele | VLD |
| 1995-2006 | Erik Matthijs | CD&V | 1949- |
| 2007- | Koen Loete | CD&V /Nieuw-Vlaamse Alliantie|N-VA / ELD | 1967- |

## Referències

* ↑ «Brugse Vrije en zijn Heerlijkheden (El Franconat de Bruges i les seves senyories)» (en neerlandès). [Consulta: 11 juny 2017].
# Efate

Efate (en bislama, Efate; en anglès, Efate; en francès, Éfaté) és una illa de l'arxipèlag Vanuatu, del país homònim Vanuatu. És la més poblada (al voltant de 50.000 hab.) i per extensió (780 km²) és la tercera més gran de l'arxipèlag. La majoria dels habitants viuen a Port Vila, la capital del país.
Durant la Segona Guerra Mundial l'illa fou emprada com una important base militar dels Estats Units. El 2000 hi descobriren el cementiri més antic del Pacífic. Un conjunt de tombes daten de 3.000 anys aproximadament, i foren descobertes per casualitat quan se cercava informació sobre les grans migracions del poble Lapita.
Al nord d'Efate, es troben més illes petites: Ératoka, Lélépa, Nguna, Pelé i Emao. ératoka és una petita illa que de lluny pot semblar un gran barret surant. És el lloc on el llegendari rei Mata, amb les seves vint mullers, fou enterrat. Nguna, Pelé i Emao són estratovolcans, que formen el límit d'una caldera.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor mundial - Oficina d'Onomàstica - Secció Filològica - Institut d'Estudis Catalans». [Consulta: 25 abril 2024].
* ↑ "Plus loin que l'horizon - La conquête des îles du Pacifique par les Lapitas" (Més enllà de l'horitzó - La conquesta de les illes del Pacífic pels Lapites), National Geographic França, març del 2008.
# Eixample Sud

Eixample Sud és el nom dels següents llocs:
* Eixample Sud (Sant Cugat), nucli de població del municipi de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental).
* Eixample Sud (Girona)