OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rea (Missouri)

Rea és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 56 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rea tenia 56 habitants, 24 habitatges, i 16 famílies. La densitat de població era de 180,2 habitants per km².
Dels 24 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,7% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 29,2% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 1,8% entre 18 i 24, un 35,7% entre 25 i 44, un 26,8% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.250 $ i la renda mediana per família de 37.188 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.625 $ mentre que les dones 11.667 $. La renda per capita de la població era de 13.639 $. Cap de les famílies i el 4,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rea». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rea». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
Viccionari
# Radio Hat

Ràdio Hat va ser un model de ràdio portàtil construïda utilitzant un casc colonial que permetia captar les emissions d'estacions de ràdio en un radi de 32 km de distància. Fou llançada al mercat dels Estats Units al començament de 1949 amb un valor de 7,95 dòlars amb la denominació de Man-from-Mars Ràdio Hat (en català, "Barret amb ràdio de l'home de Mart"). A causa d'una reeixida campanya publicitària, es va vendre per tot el territori dels Estats Units.
Va ser fabricada per American Merri-Llei Corporation de Brooklyn N.Y. L'empresa era un proveïdor reconegut de barrets per a festes i altres elements. El seu fundador, Victor Hoeflich, havia inventat una màquina per a fabricar leis (garlanda de flors) hawaiana de paper quan estava a l'escola secundària (1914), i el 1949 l'empresa despatxava cada any milions de leis a Hawaii. Hoeflich, que era un inventor, va continuar desenvolupant i venent maquinària per fabricar elements de paper.
Les ràdios a bateria portàtils ha es venien en el mercat des de feia molts anys, però Hoeflich tenia l'esperança que una ràdio amb una presentació innovadora i una campanya de publicitat adequada podia ser reeixida. S'acabava d'inventar el transistor, però encara era una curiositat cara de laboratori; la primera ràdio de transistors s'inventaria cinc anys després. En canvi, aquesta ràdio utilitzava la tecnologia de vàlvules de buit i les vàlvules van ser utilitzades com un element distintiu del disseny. També eren visibles l'antena i la perilla d'ajustament.

## Referències

* ↑ «Ad for radio hat». Popular Science. Popular Science Publishing, 155, 4, 01-10-1949, pàg. 89.
* ↑ Hoeflich, Victor T., "Machine for making convoluted structures of flexible materials", US Patent 1888197, issued November 15, 1932.
* ↑ Hoeflich, Victor T., "Method of manufacturing noise", US Patent 2280582, issued April 21, 1942.
* ↑ Hoeflich, Victor T., "Mouthpiece for sound-producing devices", US Patent 2607162, issued 19 d'agost de 1952.
* ↑ Soule, Garner «He puts the noise in New Years». Popular Science, 168, 1, 01-01-1956, pàg. 132–135, 254–256.
* ↑ Gill, Brendan «The Talk of the Town, Revolutionary». The New Yorker, 16-04-1949, pàg. 19.
* ↑ «Radio Hat advertisement». Radio Electronics, 2, 11, 01-08-1949, pàg. 75.
* ↑ «The Radio Hat». Radio Electronics, 20, 9, 01-06-1949, pàg. 4, 32–33. Cover description: The Radio Hat, per Hope Lange. p. 33
# Randall's Island

Randall's Island és una illa situada a l'East River, a New York. Està enllaçad amb la Ward's Island per un petit espai de terra, Randall's Island estant al nord i Ward's Island al sud. Randall's Island està separada de Manhattan a l'oest per la principal ramificació del riu, del Queens a l'est per l'Hell Gate i del Bronx pel Bronx Kill, estret que connecta Harlem River a l'East River. Segons el cens dels Estats Units del 2000, la població total de les dues illes és de 1386 habitants, repartits en una superfície de 2.2 km². El dues illes serveixen d'intermediaris en el complex del Triborough Bridge que enllaça els borough de Manhattan, Queens i el Bronx. Administrativament, forma part de Manhattan.

## Enllaços externs

* Història de Randall's Island
* Randall's Island Sports Foundation
# Ramon Gomis de Barbarà

Ramon Gomis de Barbarà (Reus, 25 de desembre de 1946) és un metge endocrinòleg i dramaturg català.

## Biografia

Va estudiar batxiller a Reus i es va llicenciar en medicina a la Universitat de Barcelona l'any 1972. El 1976 es va especialitzar en endocrinologia i nutrició i el 1982 es va doctorar. De 1982 a 1984 va cursar un postgrau a la Universitat Lliure de Brussel·les i en tornar va ser nomenat metge adjunt a l'Hospital Clínic de Barcelona. En aquesta institució de 1992 a 1998 va exercir el càrrec de cap de la Secció de Diabetis i de 1998 a 2003 del Servei d'Endocrinologia. El 2008 va ser nomenat director de la Fundació Clínic per a la Recerca Biomèdica. També ha estat director de l'Institut d'Investigacions Biomèdiques August Pi i Sunyer (IDIBAPS) i del Centre d'Investigacions Biomèdiques en Xarxa de Diabetis i Malalties Metabòliques Associades (Ciberdem). Des de 2002 també és professor de la Universitat de Barcelona. Des de 2018 és director dels Estudis de Ciències de la Salut de la Universitat Oberta de Catalunya.
Va ser fundador del teatre independent «la Tartana» de Reus, va col·laborar a la Revista del Centre de Lectura i és autor de diverses obres de teatre. També ha publicat textos narratius com La Mar de la Frau, Barques i fogons i Guia de la Costa Daurada. L'any 2003 va ser nomenat fill il·lustre de Reus i distingit amb la Creu de Sant Jordi l'any 2013.

## Obra dramàtica

* 1970. La petita història d'un home qualsevol. Barcelona, Edicions 62, 1970. V obtenir el Premi Joan Santamaria el 1970
* 1972. Vermell de xaloc; Llumí d'or. Barcelona: Edicions 62, 1976. ISBN 8429711895 Error en ISBN: suma de verificació no vàlida
* 1989. Capvespre al jardí. Barcelona. Edicions 62, 1989. ISBN 8429729658 Premi Crítica Serra d'Or
* 1994 Al fil de la mar. Barcelona: Lumen; Romea, Centre Dramàtic de la Generalitat de Catalunya, 1994. ISBN 8426422764
* 1996 El mercat de les delícies. Barcelona: Lumen : Romea, Centre Dramàtic de la Generalitat de Catalunya, 1996. ISBN 8426422764
* 2012 L'espiadimonis. Tarragona: Arola, 2012. ISBN 9788415248590
* 2016 Retorn a Betlan. Lectura dramatitzada. Dir.: Iban Beltran. Tarragona: Magatzem, 2016.
* 2022 Només el corbs van tips (premi Saó de Ponent)
A més ha escrit sobre temes professionals, i llibres d'assaig i narrativa, com ara: Retrats, més o menys impertinents. Reus: Centre de Lectura, 2008 ISBN 9788487873744, La Mar de la Frau: de Salou a Cambrils. Tarragona: El Mèdol, 1987. ISBN 8486542065 i El Gabriel Ferrater de Reus. Barcelona: Proa, 1998. ISBN 8482565451

## Referències

* ↑ «Ramon Gomis i de Barbarà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari Biogràfic de Reuse4ncs. Reus: L'ajuntament, 1991, p. 331.
* ↑ «El lliurament del títol de Fill Il·lustre a Ramon Gomis i a Lluís Pasqual». Ajuntament de Reus. Arxivat de l'original el 2014-11-29. [Consulta: 19-XI-2014].
* ↑ «L'escriptor Narcís Comadira, el professor Romà Gubern i l'actriu Asunción Balaguer, Creus de Sant Jordi». Ara, 30-04-2013 [Consulta: 30 abril 2013].
# Ratpenat blanc de bosc

El ratpenat blanc de bosc (Diclidurus scutatus) és una espècie de ratpenat que es troba a Sud-amèrica (Brasil, Colòmbia, la Guaiana Francesa, el Perú, Guaiana, Surinam i Veneçuela).

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
# Regne d'Okpe

El regne d'Okpe és un estat tradicional de l'Estat del Delta, a Nigèria. La seva capital és Orerokpe, una població de la LGA d'Okpe.

## Història

El regne d'Okpe va ser establert al segle xvii. Té un governant tradicional amb el títol d'Orodje d'Okpe. Els okpes són un subgrup de l'ètnia urhobo que van emigrar per fundar la present Sapele i el rei (Orodje) d'Okpe encara exerceix autoritat sobre la terra de Sapele. El regne és el més gran dels 23 territoris de llengua urhobo, amb una superfície d'uns 500 km² i està repartit entre les àrees de Govern Local (LGA) d'Okpe i Sapele.
La història oral esmenta que l'il·lustre regne d'Okpe va ser fundat per quatre germans que van emigrar des del regne de Benín: Orhue, Orhoro, Evwreke i Esezi. Aquestes quatre cases reials van decidir més tard adoptar un sistema rotacional de rotació per designar un governant pel regne. Això ha ajudat a l'estabilitat, la pau i la igualtat social en el regne fins al dia d'avui.
El primer rei designat per aquest sistema fou Esezi I, Orodje d'Okpe, la sobirania del qual fou al voltant del període de 1770-1779.
Després de molts anys de vacant la monarquia fou restaurada amb Esezi II va esdevenir (1945) el segon Orodje d'Okpe i fou reconegut pels britànics el 1948. Un visionari i idealista monarca que va creure en el sistema de democràcia. Iniciador del sistema democràtic en la terra dels okpes, també ho va ser sobre Nigèria. Va estar entre delegats dels reis que van assistir a la Conferència de Lyttelton a Londres el 1957 per tal de buscar la independència nigeriana del govern colonial. Va governar el regne al voltant del període de 1945-1966.
Orhoro I (Domingo Amujaine Ejinyere), el tercer Orodje d'Okpe va governar el regne al voltant del període de 1972-2004. Va ser educat en una escola catòlica i va servit en la força policial de Nigèria. Més tard va guanyar un Diploma d'Administració Empresarial al Regne Unit. Aquestes experiències vitals dels seus primers anys li van servir com a trampolí per establir una empresa (de la que va esdevenir el director), la New African Industries Ltd. Fou un monarca digne i amant de la pau que va exercir nombrosos càrrecs públics.
Mujakperuo Orue I (Felix A. Mujakperuo) fou el quart Orodje d'Okpe és i rei actual (2015) d'Okpe. És un bon monarca que va servir al seu estat com a general d'alt rang de l'Exèrcit nigerià. S'espera molt d'aquest rei.

## Referències

* Joseph O. Asagba: The Untold Story of A Nigerian Royal Family: The Urhobo Ruling Clan of Okpe Kingdom (La poc coneguda història d'una Família Reial nigeriana: El clan Urhobo Governant del regne d'Okpe), iUniverce, Inc, 2005
# Regne d'Obioko

El regne d'Obioko fou un estat que va existir al sud-est de Nigèria a uns 15 km al nord-oest de Calabar. La capital Obioko fou coneguda pels europeus com a Creek Town i estava situada a la part enfront de Calabar, a pocs quilòmetres de la vora occidental de la cala o rada. Obioko fou la primera capital permanent del poble efik; els seus reis van portar el títol d'edidem i el d'obong.
Els efiks va emigrar de Núbia a través de Ghana i posteriorment a Arochukwu en l'actual Nigèria. Després de quedar-s'hi durant uns 400 anys com a convidats (segles XI a XV), van deixar la zona després d'un desacord amb el aros. La major part d'ells se'n va anar a Yuruán en l'actual estat d'Akwa Ibom i alguns a Eniong i els seus voltants. Es van quedar a Yuruán per prop d'un segle i després es va traslladar a Ikpa Gen i Ndodhi breument abans de creuar al seu destí final a Obioko o Esit Edik (Ikotitungko) que fou coneguda pels europeus com a Creek Town, i als seus voltants, zona que sovint s'esmenta en general com a Calabar, i la seva gent com la gent de Calabar o calabaris, fins que es va imposar el nom europeu de Regne de Calabar, ocupant l'actual estat de Cross River. Calabar no s'ha de confondre amb el Regne de Kalabari a l'estat de Rivers, que és un estat ijaw situat una mica més a l'oest. Els seus governants foren independents des de 1790

## Reis (edidem)

* 1790 - 1820 Eyo Honesty I
* 1820 - 1835 Vacant
* 1835 - 1858 Eyo Honesty II
* 1858 - 1861 Eyo Honesty III
* 1861 - 1865 Vacant
* 1865 - 1871 Eyo Honesty IV
* 1871 Nsa Okoho Eyo Nsa -Regent (després rei com Eyo Honesty VII)
* 1871 Eyo Honesty V
* 1871 - 1874 Eyo Honesty VI
* 1874 - 1892 Eyo Honesty VII
* 1892 - 1902 Eyo Honesty VIII

## Reis (obong)

* 1902 - 1918 Eyo Honesty VIII
* 1922 - 1931 James Ita Eyo Honesty IX
* 1931 - 1965 No consten
* 1965 - 1973 Essien Ekpe Oku V
* 1973 - 1980 Ita Eyo Honesty XI
* 1980 - 1992 James Ekpo Eyo Ema Bassey I Eyamba XV
* 1992 - 2005 James Eyo Ita II
* 2005 - 2008 Bassey Ekpo Bassey II Eyamba XVI
* 2008 - Ekpo Eyo Abassi Eyo III

## Referències

* Worldstatesmen per Ben Cahoon
# Regne d'Okpoama

El regne d'Okpoama és un estat tradicional de Nigèria, a l'estat de Bayelsa, que ocupa una superfície d'uns 1000 km² a l'extrem sud-est del delta del Níger. Té forma triangular i limita al nord-oest amb el riu Brass, a l'est amb el riu Saint Nicholas, i al sud amb l'oceà Atlàntic. Està format en gram part per zones humides i manglars amb pobles de pescadors i alguns dedicats a l'agricultura (en total 60 poblets); forma de fet una illa delimitada en dos costats per rius, amb una llargada de 30 km i una amplada d'entre 3 km i 10 km. La ciutat principal és Okpoama (amb els barris de Okpoama, Isele, Agada o Dikima) i la segona ciutat és Ewoama. La població està al tomb dels cent mil habitants i procedeix d'emigracions de diversos llocs del delta.

## Reis (Amanyanabo)

* 1... - 17.. Boyo Okpo XII
* 17.. - 17.. Orukari Okpo XIII
* 17.. - 1770 Regència
* 1770 - 1780 Goli Okpo XIV
* 1780 - 1845 Regència
* 1845 - 1862 Sagbe Obasi Okpo XV
* 1862 - 1870 Isele (Regent)
* 1870 - 1881 Iti (Regent)
* 1881 - 1896 Obu Okpo XVI
* 1896 - 1924 Orutugu (Regent)
* 1924 - 1927 Nelson Okiringbo Tamunuberu Okpo XVII
* 1927 - 1929 Jacob Obasi (Regent)
* 1929 - 1945 Richard Okparan Tubu Okpo XVIII
* 1945 - 1957 Rowland Marshall Poute Elei Tamunobere (Regent)
* 1957 - 1972 Rowland Marshall Poute Elei Tamunobere Okpo XIX
* 1972 - 1978 Regència
* 1978 - 2007 Stephen Kesiye Sagbre Okpo XX
* 2007 - 2010 Paul Briggs Omubo-Suobagha (Regent)
* 2010 - Ebitimi Emmanuel Banigo Okpo XXI

## Referències

* About Okpoama Kingdom
# Raúl Martín Rodríguez

Raúl Martín Rodríguez (Sevilla, 16 d'agost de 1979) és un exfutbolista andalús, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Format al planter del RCD Mallorca, hi debuta a primera divisió amb els illencs en un encontre de la temporada 02/03, al qual seguiran altres set la temporada 03/04. Eixa temporada la finalitza al CD Tenerife, de Segona Divisió. Romandria una altra campanya a l'equip canari, en la qual gaudeix de minuts tot i no ser titular.
L'estiu del 2005 fitxa per l'Elx CF. Hi milita durant tres anys al conjunt valencià, totes tres a la Segona Divisió. A l'Elx tampoc acaba d'aconseguir la titularitat, encara que hi apareix en 73 ocasions.
Després d'una breu estada al Girona FC, per la temporada 09/10 recala a l'AD Ceuta, de Segona Divisió B.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Raúl Medina Zamora

Raúl Medina Zamora (Arganda del Rey, 10 de març de 1983) és un exfutbolista espanyol, que ocupava la posició de migcampista. Ha estat internacional amb la selecció espanyola sub-20.
Format a l'Atlètic de Madrid, hi debuta amb els matalassers a la màxima categoria en la temporada 04/05, jugant sis partits. Sense continuïtat, seria cedit al Ciudad de Murcia i al Xerez CD, ambdós de Segona Divisió.
A l'estiud el 2008 fitxa pel modest UD Puertollano.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Resolució 1702 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1702 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 15 d'agost de 2006. Després de recordar les resolucions 1542 (2004), 1576 (2004), 1608 (2005) i 1658 (2005) sobre la situació a Haití, el Consell va ampliar el mandat de la Missió d'Estabilització de les Nacions Unides a Haití (MINUSTAH) fins al 15 de febrer de 2007.

## Resolució
### Observacions

En el preàmbul de la resolució, el Consell va donar la benvinguda a la transició cap a un govern, President i Parlament haitià com una oportunitat per "trencar la violència i la inestabilitat política del passat". Per tant, era important que hi hagués una reforma del sector de la seguretat, aplicació de la llei, reconciliació nacional i desenvolupament econòmic i social. Al mateix temps, els membres del Consell van destacar la importància de la MINUSTAH en l'estabilització del país.
Totes les violacions dels drets humans a Haití van ser condemnades en el text; es va instar al govern d'Haití a promoure els drets humans. El Consell va donar la benvinguda a un pla de reforma policial presentat pel govern. També va reconèixer que les condicions per a un desarmament, desmobilització i reintegració no existien a Haití, de manera que es necessitaven programes alternatius. També calia implementar projectes eficaços de mà d'obra per ajudar a crear llocs de treball i oferir serveis bàsics.
La resta de la introducció va abordar el paper de la comunitat internacional en el procés de transició haitià.

### Actes

Actuant en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell de Seguretat va ampliar el mandat de la MINUSTAH fins a mitjans de febrer de 2007 amb la intenció de renovacions posteriors. Es va decidir que l'operació de manteniment de la pau estaria composta per 7.200 efectius i 1.951 oficials; també es desplegaraien 16 oficials de correcció per donar suport al sistema penitenciari.
La resolució va exposar el paper de la MINUSTAH en la reforma de moltes àrees de la societat haitiana, incloent l'estat de dret, la justícia i la promoció dels drets humans. També era important que la missió tingués una bona estratègia de divulgació pública per informar a la població local del seu mandat al país.

## Referències

* ↑ «Security Council extends United Nations mission in Haiti until 15 February 2007». United Nations, 15-08-2006.
* ↑ «Stressing crime prevention, Security Council extends UN mission in Haiti by 6 months». United Nations News Centre, 15-08-2006.
* ↑ Center on International Cooperation. Annual review of global peace operations. Lynne Rienner Publishers, 2007, p. 66. ISBN 978-1-58826-509-8.
* ↑ Hänggi, Heiner. Security sector reform and UN integrated missions: experience from Burundi, the Democratic Republic of Congo, Haiti and Kosovo. LIT Verlag Münster, 2008, p. 129. ISBN 978-3-03735-239-7.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2006 - 2008)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1700 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1700 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 10 d'agost de 2006. Després de reafirmar les resolucions anteriors sobre Iraq, en particular les resolucions 1500 (2003), 1546 (2004), 1557 (2004) i 1619 (2005), el Consell va ampliar el mandat de la Missió d'Assistència de les Nacions Unides a l'Iraq (UNAMI) per un nou període de dotze mesos fins al 10 d'agost de 2007.
El Consell de Seguretat va reafirmar la sobirania i la integritat territorial de l'Iraq i el paper de les Nacions Unides al país a través de l'enfortiment de les institucions i de promoure el diàleg nacional, la segona d'aquestes era crucial per a l'estabilitat i unitat de l'Iraq. Va donar la benvinguda a l'opinió de l'Iraq que la UNAMI continuava tenint un paper crucial en ajudar al país a construir una "nació productiva i pròsper en pau amb ella mateixa i els seus veïns".
Estenent del mandat de la UNAMI per un període de dotze mesos addicionals, el Consell va declarar la seva intenció de revisar el seu mandat si ho sol·licitava el govern iraquià. Finalment, el Secretari General de les Nacions Unides Kofi Annan fou requerit a actualitzar regularment el Consell sobre les novetats relatives al Pacte Internacional de Iraq.

## Referències

* ↑ «Acting on recommendation of Secretary-General, Security Council extends for one year United Nations Assistance Mission in Iraq (UNAMI)». United Nations, 10-08-2006.
* ↑ Pace, John P. «Human rights in Iraq’s transition: the search for inclusiveness». International Review of the Red Cross, 90, 2008, pàg. 91–117. DOI: 10.1017/s1816383108000052.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1601 a la 1700 (2005 - 2006)
* Guerra de l'Iraq

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rhipidomys venezuelae

Rhipidomys venezuelae és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a l'est de Colòmbia, el nord i l'est de Veneçuela i Trinitat i Tobago. Es tracta d'un animal arborícola. Els seus hàbitats naturals són els boscos montans primaris i els boscos secs. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Gómez-Laverde, M. Rhipidomys venezuelae. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 26 abril 2017.
# Rhipsalis clavata

Rhipsalis clavata és una espècie de planta que pertany al gènere Rhipsalis de la família de les cactàcies.

## Descripció

Rhipsalis clavata creix de forma epífita amb tiges inicialment verticals, posteriorment penjants, molt ramificats i arriba fins a un metre o més. Les tiges retallades de color verd a porpra, cilíndriques, en forma de maça, tenen fins a 5 centímetres de llarg i tenen un diàmetre de 2 a 3 mil·límetres. Es ramifiquen a la part superior en verticils de dos a set tiges. Les arèoles només estan presents a prop de les puntes dels brots.
Les flors són blanques en forma de campana, apareixen lateralment en les tiges o en les puntes de les tiges. Les tiges poden arribar a fer fins a 15 mil·límetres de llarg. Els fruits són esfèrics i són de color blanquinós a rosat clar.

## Distribució

Rhipsalis clavata és comú als estats brasilers de Rio de Janeiro i São Paulo al bosc atlàntic a altituds de fins a 1600 metres.

## Taxonomia

Rhipsalis clavata va ser descrita per Frédéric Albert Constantin Weber i publicat a Revue Horticole (Paris) 64: 429. 1892.

### Etimologia

Rhipsalis : epítet grec que significa "cistelleria"
clavata: epítet llatí que significa "pal nuós".

### Sinonímia

* Erythrorhipsalis clavata (F.A.C.Weber) Doweld.

## Referències

* ↑ «Rhipsalis clavata». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 15 desembre 2019].
* ↑ A Epítets Botànics

## Enllaços externs

* Foto
# Renaixement (desambiguació)

«Renaixement» té aquests significats:
. "Altres moviments culturals:"
* Altres:
* Moviment del Renaixement Serbi (Srpski Pokret Obnove)
* Renaixement (teràpia) per a la integració de la personalitat.
* Renaixement (Torikaeko) novel·la de Kenzaburo Oe.