OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Orestias gymnotus

Orestias gymnotus és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: nord del Perú.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 «Orestias gymnotus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Níjniaia Toima

Níjniaia Toima (en rus: Нижняя Тойма) és un poble de l'óblast de Kírov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 1.105. Pertany al districte (raion) de Viàtskie Poliani.

## Referències

* ↑ «Varmino» (en anglès). GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Вятскополянского района Кировской области». Официальный сайт администрации Вятскополянского района.
# Níjniaia Stàvropolka

Níjniaia Stàvropolka - Нижняя Ставрополька (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants septentrionals del Caucas occidental, en una zona boscosa a la vora d'un petit afluent del riu Adagum, a 8 km al sud-est de Krimsk i a 78 km a l'oest de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Novoukraïnski.
# Níjniaia Siniatxikha

Níjniaia Siniatxikha (en rus: Нижняя Синячиха) és un poble de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 595 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский» (en rus). Информация о Свердловской области. Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Oceanografia química

L'oceanografia química és la disciplina que, emprant els coneixements i metodologia propis de la Química, estudia les concentracions, reaccions i comportament dels diversos elements i compostos en l'aigua de mar així com la seva participació en els processos que configuren els cicles biogeoquímics. També és objecte d'aquesta disciplina el bescanvi de matèria entre l'oceà i l'atmosfera, entre l'aigua i els fons oceànics i entre l'oceà i la terra ferma. L'Oceanografia Química també és denominada Química marina tot i que existeix un lleuger matís entre ambdues denominacions que té a veure amb l'estratègia de treball i el caràcter multidisciplinari de l'Oceanografia Química. Sovint l'Oceanografia Química es pot confondre amb la Biogeoquímica Marina.
# Orlando Lübbert

Orlando Lübbert (Santiago de Xile, 1 de desembre de 1945) és un guionista i director xilè. És conegut per la seva pel·lícula Taxi para tres, guanyadora de la Conquilla d'Or al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià de 2001.

## Filmografía
### Llargmetratges

| Any | Títol | Direcció | Guió | Producció |
| 1978 | Der Übergang | ✓ | ✓ | |
| 1987 | Die Kolonie | ✓ | ✓ | |
| 2001 | Taxi para tres | ✓ | ✓ | ✓ |
| 2013 | Cirqo | ✓ | ✓ | ✓ |

### Documentals

| Any | Títol | Direcció | Guió | Muntatge | Producció |
| 1975 | Los puños frente al cañón | ✓ | ✓ | | |
| 1979 | Aufenthalt auf Erden | ✓ | | | |
| 1983 | Chile, donde comienza el dolor | ✓ | ✓ | ✓ | ✓ |
| 1989 | Cuando las imágenes van a la escuela | ✓ | ✓ | | |
| 1992 | Correcto, o el alma en tiempos de guerra | ✓ | ✓ | ✓ | ✓ |
| 1997 | Chile, la herida abierta | ✓ | ✓ | | ✓ |
| 2015 | El sueño de Bolívar | ✓ | | | |

### Curtmetratges

| Any | Títol | Direcció | Guió | Muntatge | Producció |
| 2007 | La rebelión de los pinguinos | | ✓ | | |

## Premis i distincions
### Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 2001 | Conquilla d'Or | Taxi para tres | Guanyador |

## Referències

* ↑ La chilena 'Taxi para tres', Concha de Oro del Festival de San Sebastián, EL País, 29 de setembre de 2001
* ↑ Palmarés de la 49ª edición del Festival de San Sebastián 2001

## Literatura

* Orlando Lübbert. En: Rolf Richter (ed.): Directores de largometrajes de la DEFA y sus críticos. Volumen 2. Henschelverlag, Berlín 1983, p. 303.

## Enllaços externs

* Orlando Lubbert a filmportal.de
# Orlando Maini

Orlando Maini (Bolonya, 17 de desembre de 1958) va ser un ciclista italià reconvertit a director esportiu. Del seu palmarès destaquen les dues victòries d'etapa a la Volta a Espanya i al Giro d'Itàlia.

## Palmarès

* 1984
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1985
** Vencedor d'una etapa a la Giro d'Itàlia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1979. 89è de la classificació general
* 1982. 35è de la classificació general
* 1983. 108è de la classificació general
* 1984. 63è de la classificació general
* 1985. 74è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1986. 110è de la classificació general
* 1987. 86è de la classificació general
* 1988. Abandona (19a etapa)

### Resultats al Volta a Espanya

* 1980. Abandona
* 1983. Abandona
* 1984. Abandona. Vencedor d'una etapa

## Referències

* Resultats a cyclingarchives.com
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
# Orlando José Lemos Martins

Orlando José Lemos Martins, conegut futbolísticament com a Bakero, és un exfutbolista portuguès. Va néixer a Felgueiras, el 2 d'abril de 1978. Ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Va començar al club de la seua ciutat natal, el Felgueiras. El 1998 marxa a la Unaio Leiria, on realitza una bona temporada que crida l'atenció del Sevilla FC. Amb l'equip andalús només hi disputaria un encontre de la temporada 99/00, en la qual els sevillans van ser cuers de primera divisió.
Després d'una cessió al Marítimo, retorna a Sevilla la temporada 01/02, però no compta. Al mercat d'hivern recala a l'Sporting de Braga.
Des de la temporada 02/03, la carrera del migcampista prossegueix en modestos equips portuguesos: SC Salgueiros (02/03), GD Bragança (03/04), FC Maia (04/05), Clube Caçadores das Taipas (05/07) i FC Penafiel (07/08). El 2008 marxaria al xipriota Nea Salamis Famagusta, però als pocs mesos retorna al seu país: FC Vizela (09) i Sporting Espinho (09/...).
# Oxuderces wirzi

Oxuderces wirzi és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Oceania: Papua Nova Guinea i el nord d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Eydoux J. F. T. & Souleyet F. A., 1850. Poissons. Pp. 155-216. A: Voyage autour du monde exécuté pendant les années 1836 et 1837 sur la corvette La Bonite, commandée par M. Vaillant. Zoologie, Vol. 1 (pt 2). París. Voyage Bonite . i-iv, i-xxxix, 1-334.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Koumans, F. P., 1937. Notes on gobioid fishes. 10. On a collection of the museum of Basle, with description of a new species of Apocryptodon. Zoologische Mededelingen (Leiden) v. 20: 24-26.
* ↑ «Oxuderces wirzi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Murdy, E.O., 1989. A taxonomic revision and cladistic analysis of the Oxudercine gobies (Gobiidae: Oxudercinae). Records of the Australian Museum Supplement 11:93 p.
* ↑ Kailola, P.J., 1991. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. III. Gobiidae to Molidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea. 153 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* uBio (anglès)
# Pablo Serrano Aguilar

Pablo Serrano (Crivillén, Aragó, 1908 - Madrid 1985) fou un escultor espanyol.
Nascut el 8 de març de 1908 a Crivillén, província de Terol, va realitzar els seus estudis primaris a Saragossa, continuant amb els secundaris a les Escoles Professionals Salesianes de Sarrià a Barcelona. Posteriorment es va traslladar a l'Argentina i Uruguai on va conèixer Joaquim Torres Garcia i Lucio Fontana, convertint-se en un escultor de referència a Amèrica del Sud, on es poden contemplar obres seves a països com Mèxic, Xile, Uruguai, Puerto Rico o Argentina.
Les obres de Pablo Serrano reflecteixen una clara evolució fins al barroc expressionista, fundant a Montevideo un grup d'artistes joves anomenat "Grupo Paul Cezánne", en homenatge al pintor francès.
Després d'aconseguir el Gran Premi a la Biennal de Montevideo de 1955 retorna a Espanya per iniciar una carrera d'escultor ben reeixida. Inicià les seves obres escultòriques amb retrats escultòrics de personatges i amics i amb les seves sèries informalistes i abstractes Ordenació del caos, Quema de l'objecte i Ritmes en l'espai, aconseguint el Gran Premi d'Escultura de la Biennal Hispano-Americana de Barcelona el mateix any.
En 1956 coneix a la pintora Juana Francés amb qui des de llavors conviu i amb la qual més tard contraurà matrimoni.
Funda l'any 1957 El Paso amb artistes com Juana Francés, Antonio Saura o Manolo Millares. El Paso esdevindrà el grup artístic d'avantguarda més important d'Espanya juntament amb Dau al set.
Després de realitzar diverses obres a Europa i Amèrica, a la dècada de 1960 exposà a Nova York, Chicago, París, Roma, Londres, Milà, Pittsburgh, Toronto i a la Biennal de Venècia de 1962, donant un ressò internacional a la seva obra i convertint-se en un dels escultors més importants de la segona meitat del segle vint.
El 1975 exposa a la Sala Gaudí Barcelona que avui posseeix una part important de la seva obra.
El 1982 li fou concedit el Premi Príncep d'Astúries de les Arts per la universalitat de la seva obra, així com la dimensió creadora i humanista d'aquesta. Aquest mateix any exposa a Moscou i a l'Ermitage de Sant Petersburg, convertint-se en l'únic artista espanyol en exposar individualment a aquest museu.
Pablo Serrano exposa l'any 1985 la seva darrera sèrie de guitarres cubistes al Museu Guggenheim (Nova York). Morí el 26 de novembre d'aquest any a Madrid. Els seus hereus Pablo B. Serrano i Valeria Serrano Spadoni cedeixen part de les seves obres al futur Museu Pablo Serrano de Saragossa que s'inaugurà l'any 1994.

## Referències

* ↑ Molinos Navarro, Natalia La artista alicantina Juana Francés: estudio crítico de su obra, pàg. 32, 63, 76, 111, 141, 146, 162, 165, 167, 182, 184, 199.
* ↑ Gaudifond Arte, Pablo Serrano Aguilar
* ↑ Garcia Prats, Ricardo. «El Museo Pablo Serrano del XXI» (en castellà). Heraldo de Aragon, 30-03-2011. [Consulta: 5 octubre 2020].

## Enllaços externs

* WEB OFICIAL DE L'ESCULTOR PABLO SERRANO Arxivat 2010-05-22 a Wayback Machine. (anglès) (castellà)
* Pablo Serrano: Premi Príncep d'Astúries de les Arts 1982 Arxivat 2010-04-09 a Wayback Machine. (anglès) (castellà)
# Pablo Sicilia Roig

Pablo Sicilia és un futbolista canari, nascut a Las Palmas el 10 de setembre de 1981. Ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria esportiva

Sorgeix del planter de la UD Las Palmas. Després de militar al filial gran canari i a la UD Vecindario, el 2004 fitxa per l'Atlètic de Madrid, que l'hi incorpora al seu equip B. Només hi jugaria un partit amb el primer conjunt matalasser, al febrer del 2006, que seria el seu debut a primera divisió.
L'estiu del 2006 fitxa pel CD Tenerife, on ha estat titular durant tres temporades a la Segona Divisió. El 2009, el conjunt canari assolia l'ascens a la màxima categoria.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Pannecières

Pannecières és un municipi francès, situat al departament del Loiret i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2007 tenia 120 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Pannecières era de 120 persones. Hi havia 56 famílies, de les quals 20 eren unipersonals (20 homes vivint sols), 16 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 55 habitatges, 50 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 54 eren cases i 1 era un apartament. Dels 50 habitatges principals, 41 estaven ocupats pels seus propietaris, 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 6 tenien dues cambres, 8 en tenien tres, 13 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 40 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 28 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Pannecières el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 12 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 8 | 30 a 34 | 12 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 12 | 5 a 9 | 4 |
| 12 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 82 persones, 68 eren actives i 14 eren inactives. De les 68 persones actives 63 estaven ocupades (35 homes i 28 dones) i 5 estaven aturades (2 homes i 3 dones). De les 14 persones inactives 4 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Pannecières hi havia 49 unitats fiscals que integraven 121 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 21.915 €.

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Pannecières hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Pannecières a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Pannecières a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Oumed Oukri

Oumed Oukri (Gambela i Etiòpia, 5 d'octubre de 1990), amàric: ዑመድ ዑክሪ, és un futbolista etíop de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de futbol d'Etiòpia.
Pel que fa a clubs, destacà a Defence Force FC, Saint George SC i Al Ittihad.

## Referències

* ↑ «Ethiopia Football: Oumed Oukri, a star in the making» (en anglès). Ethiosports.
* ↑ «CHAN 2014: Congo earn victory over Ethiopia». bbc.com. [Consulta: 19 febrer 2014].
* ↑ «CHAN 2014: Ghana and Libya book last-eight spots». bbc.com. [Consulta: 19 febrer 2014].
* ↑ Oumed Oukri Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Umed joins Al Ittihad in Egypt». Collins Okinyo. Ethiosports, 21-05-2014. [Consulta: 21 maig 2014].
* ↑ «OFFICIAL: Ethiopia’s Oumed Oukri joins Aswan», 16-09-2019.
* ↑ Oumed Oukri a National-Football-Teams.com (anglès)
# Palermo (Dakota del Nord)

Palermo és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 77 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Palermo tenia 77 habitants, 38 habitatges, i 22 famílies. La densitat de població era de 13,6 hab./km².
Dels 38 habitatges en un 18,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,6% hi vivien parelles casades, en un 5,3% dones solteres, i en un 39,5% no eren unitats familiars. En el 39,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 26,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,03 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,65.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,2% tenia menys de 18 anys, un 3,9% entre 18 i 24, un 18,2% entre 25 i 44, un 23,4% de 45 a 60 i un 36,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 51 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.125 $ i la renda mediana per família de 35.313 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 14.028 $. Cap de les famílies i el 2,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Palermo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Palermo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Paradistorg

Paradistorg és una pel·lícula dramàtica sueca dirigida per Gunnel Lindblom i estrenada el 1977.

## Sinopsi

Paradistorg és una idíl·lica residència d'estiu situada a l'arxipèlag d'Estocolm. Cada temporada, una família patricia -de totes les generacions- hi passa les vacances. Els personatges [...] passen el seu temps reobrint velles ferides i infligint noves ferides. Un any, però, dos marginals, de condició modesta, trencaran el cercle tancat d'aquesta família burgesa.

## Repartiment

* Birgitta Valberg : Katha
* Sif Ruud : Emma
* Margareta Byström : Annika
* Agneta Ekmanner : Sassa
* Inga Landgré : Saga
* Solveig Ternström : Ingrid
* Dagny Lind : Alma
* Holger Löwenadler : Wilhelm
* Per Myrberg : Ture
* Maria Blomkvist : Eva
* Göran Stangertz : Puss
* Pontus Gustafsson : Tomas
* Marianne Aminoff : Christina
* Gösta Prüzelius : Carl-Henrik

## Crítiques

| « | En aquesta "Plaça del Paradís", només hi trobo ordre i bellesa, calma i responsabilitat. [...] Cada pla s'enamora lúcidament del personatge que dibuixa i ens obliga a estimar. [...] També hem d'agrair a Gunnel Lindblom que ens hagi presentat aquestes actrius prodigioses, les seves companyes al Teatre Reial d'Estocolm, que ella sap dirigir, rica en la seva experiència com a actriu, amb l'art de directora de teatre que és ara. Magnífics papers femenins, finalment diferents en la seva força, la seva debilitat, la seva realitat. | » |

## Referències

* ↑ a : Peter Cowie : Le Cinéma des pays nordiques, Éditions du Centre Georges-Pompidou, Paris, 1990.
* ↑ Françoise Oukrate, in : Écran, n° 62, 15/10/1977.

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
* Primera part a Dailymotion
# Beemster

Beemster és un municipi dels Països Baixos, a la província d'Holanda Septentrional. L'1 de gener de 2009 tenia 8.596 habitants repartits per una superfície de 72,08 km² (dels quals 1,47 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Schermer i Koggenland, a l'oest amb Graft-De Rijp, a l'eset amb Zeevang i al sud amb Wormerland i Purmerend. El pòlder de Beemster es troba inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.

## Nuclis de població

Middenbeemster, Noordbeemster, Westbeemster, Zuidoostbeemster.

## Història

Així mateix, el Beemster és el primer pòlder dels Països Baixos que va ser obtingut drenant un llac, l'aigua s'extreu dels llacs pels molins de vent.
El pòlder de Beemster s'assecà durant el període 1609 a 1612 mitjançant 43 molins de vent i es troba a 3,5 m sota el nivell de la mar. Jan Adriaenszoon Leeghwater, fabricant de molins i enginyer hidràulic, és l'home que va portar a terme aquest projecte. En completar el drenatge, els holandesos van descobrir que el terreny era fèrtil, gràcies a la calç que contenia. Les terres es varen parcel·lar i arrendar a agricultors i ramaders, i els comerciants rics van construir aquí les seves cases senyorials i mansions.
S'ha conservat intacte el seu paisatge ben ordenat de camps, carreteres, canals, dics i assentaments, planificats de conformitat amb els principis clàssics del Renaixement. Una xarxa de canals paral·lels a la xarxa de carreteres al Beemster. Les xarxes es compensen: els grans canals d'alimentació es compensen amb aproximadament un quilòmetre de les grans carreteres.

## Ajuntament

El consistori està format per 13 regidors:
* BPP 5 regidors
* PvdA 3 regidors
* VVD 3 regidors
* CDA 2 regidors

## Agermanament

* Studená

## Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO

* Criteri (i): El pòlder de Beemster és una obra mestra de planificació creativa, en la qual els ideals de l'Antiguitat i el Renaixement s'han aplicat al disseny d'un paisatge regenerat.
* Criteri (ii): L'innovador i intel·lectualment imaginatiu paisatge del pòlder de Beemster ha tingut un profund i durador impacte en la recuperació de projectes tant a Europa com fora.
* Criteri (iv): La creació del pòlder de Beemster marca un important pas endavant en la interrelació entre la humanitat i l'aigua en un període crucial de la societat i l'expansió de l'economia.

## Vegeu també

* Museu Betje Wolff
* Formatge Beemster

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Droogmakerij de Beemster (Beemster Polder)» (en anglès). [Consulta: 11 febrer 2021].
* ↑ «Los lagos Beemster y Schermer, Patrimonio de la Humanidad de la Unesco» (en espanyol). Holland. Guia oficial para visitar Holanda. [Consulta: 31 agost 2017].
# Las Merindades

Las Merindades és una comarca de Burgos que ocupa el terç nord de la província de Burgos, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. El cap comarcal és Villarcayo de Merindad de Castilla la Vieja. Té una superfície de 2.821 km² i una població de 25.304 (cens de 2007), cosa que dona una densitat de 8,97 hab/km².

## Municipis

La comarca està composta per més de 360 nuclis de població agrupats en 27 municipis.
* Alfoz de Bricia
* Alfoz de Santa Gadea
* Arija
* Los Altos
* Berberana
* Cillaperlata
* Espinosa de los Monteros
* Frías
* Junta de Traslaloma
* Junta de Villalba de Losa
* Jurisdicción de San Zadornil
* Medina de Pomar
* Merindad de Cuesta Urria
* Merindad de Montija
* Merindad de Sotoscueva
* Merindad de Valdeporres
* Merindad de Valdivielso
* Oña
* Partido de la Sierra en Tobalina
* Trespaderne
* Valle de Losa
* Valle de Manzanedo
* Valle de Mena
* Valle de Tobalina
* Valle de Valdebezana
* Valle de Zamanzas
* Villarcayo de Merindad de Castilla la Vieja

## Enllaços externs

* Central de Reserves Turisme Rural Las Merindades
* Las Merindades (Patronat de Turisme de Burgos)
* Associació Turisme Rural de Las Merindades Arxivat 2008-05-11 a Wayback Machine.
# Ytre Norskøya

Ytre Norskøya és un assentament abandonat situat a l'illa homònima, a l'arxipèlag Svalbard, Noruega.

## Referències

* ↑ «Place Names» (en anglès). Institut Polar Noruec. Arxivat de l'original el 6 de maig 2016. [Consulta: 5 octubre 2016].
# Pere Serra Pastor

Pere Serra Pastor "Arres" (Sóller, 1912 - Barcelona, 1973) fou un mestre d'escola i escriptor mallorquí.
Començà de molt jove a col·laborar al setmanari Sóller. Va estudiar a l'Escola Normal de Palma. Formà part de la Federació Escolar Balear, al costat de Pere Capellà, Margalida Rul·lan, Melcior Rosselló i Cèlia Viñas. Ajudà els esposos J.M. Eyaralar i Catalina Vives, ambdós catedràtics de la Normal, a la colònia d'estiu de la Normal a Portocolom. Signà la Resposta als Catalans. El 1936 va ser empresonat. El 1937 va escriure el llibre "Solamente cuentos", amb il·lustracions de Pere Quetglas "Xam". Entre 1841 i 1942 aconseguí una gran popularitat com a cronista del diari Baleares a Inca i com a periodista deportiu. Més tard fixà la seva residència a Barcelona, des d'on continuà col·laborant al Sóller. Entre 1949 i 1960 va ser col·laborador de Ràdio Espanya de Barcelona.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 16. Palma: Promomallorca, p. 184. ISBN 84-8661702-2.