OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Son Serra

Son Serra és una possessió del terme de Llucmajor, Mallorca, situada a la marina, entre Son Vidal, Son Campanet i el Camí de Cala Pi. El 1618 pertanyia a l'honor Miquel Salvà, de Son Serra. En el cadastre de 1666 tenia 154 quarterades. Era dedicada a conreu de cereals i a ramaderia ovina.

## Construccions

Les cases de la possessió estan constituïdes per diversos bucs adossats disposats en forma d'U. Dos dels bucs són l'habitatge dels senyors i l'habitatge dels amos, que es disposen en volums annexos davant de la carrera amb voravia. Dins la casa dels senyors s'integra una torre de defensa de planta quadrada. La U integra també diverses dependències agropecuàries (un forn, portasses, una amb volta de canó, estables, pallissa, una vaqueria, magatzems, sestadors i un après), la majoria de construcció posterior a la dels habitatges. També s'han construït recentment instal·lacions al voltant del bloc principal (magatzems, solls i d'altres). L'única instal·lació hidràulica és una cisterna que se situa enfront de la façana principal de la casa dels amos. També té oratori i molí de sang.

### Torre de defensa

La torre de defensa és de planta rectangular de dues plantes adossada a les cases de la possessió. El parament és de paredat en verd llevat de les faixes, les estructures dels buits, els buits condemnats i part dels murs. Té escarpa a la base fins a un terç de la seva altària visible a tres dels seus murs, els exteriors. La teulada és de dos vessants amb teula àrab. A la façana principal, hi ha una porta d'arc pla tallada a l'escarpa; una finestra condemnada amb arc de mig punt, de la qual és visible tota l'estructura; un finestró i una espadanya sense campana. A la façana lateral hi ha una finestra plana oberta a part d'un finestral condemnat del qual en són visibles llinda i rebranques; un finestró esbocat a la part inferior. A la façana posterior hi ha una finestra amb llinda, rebranques i sense ampit; una xemeneia amb permòdol inferior.

## Referències

* 1 2 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 16. Palma: Promomallorca, p. 164. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ de Luna, J; i col «Arquitectura de Fora Vila Tom V» (pdf). Catàleg de béns immobles [Llucmajor], 2000, pàg. 19. Arxivat de l'original el 7 de gener 2014 [Consulta: 15 novembre 2012]. Arxivat 7 de gener 2014 a Wayback Machine.
* ↑ de Luna, J; i col «Arquitectura Militar» (pdf). Catàleg de béns immobles [Llucmajor], 2000, pàg. 24. Arxivat de l'original el 8 de gener 2014 [Consulta: 16 novembre 2012]. Arxivat 8 de gener 2014 a Wayback Machine.
# Sprague

«Sprague» té aquests significats:
* Sprague (Connecticut)
* Sprague (Nebraska)
* Sprague (Washington)
* Ted Sprague, personatge de ficció de la sèrie de ciència-ficció Herois, de la cadena de televisió americana NBC
* Thomas Archibald Sprague (1877, Edimburg - 1958, Cheltenham, Gloucestershire), botànic escocès
* Thomas Bond Spargue (1830, Londres - 1920, Edimburg), matemàtic i actuari, pare del anterior.
# Spottoon

Spottoon és un lloc web en anglès de webtoons coreans creada el setembre de 2015. Pertany a l'empresa Rolling Story. Va associar-se amb Huffington Post per a fer arribar els còmics a una audiència estatunidenca, sent criticats negativament per la presentació del contingut malgrat l'alta qualitat del contingut.
El model de negoci consisteix en pagament pel contingut.

## Referències

* ↑ Lee, Woo-young «[Hallyu Power Korean webtoons make big strides in global comics market]». Korea Herald, 17-08-2016 [Consulta: 8 desembre 2017].
* ↑ Dale, Braddy «HuffPo’s Korean Comics Partnership Has Strong Content and Weak Experience». Observer, 24-11-2015 [Consulta: 8 desembre 2017].
* ↑ Griepp, Milton «Top Company in $500 Million Webtoon Business Growing in U.S.». ICv2, 19-01-2017 [Consulta: 9 desembre 2017].
# Strekov

Strekov és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2021 tenia 1.926 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1156.

## Viles agermanades

* Ohrady, Eslovàquia
* Mostová, Eslovàquia
* Tiszakürt, Hongria
* Erdőkürt, Hongria
* Hejőkürt, Hongria
* Gyermely, Hongria

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12-04-2022. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «Obec Strekov» (en eslovac). e-obce.sk. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «Partnerské obce» (en eslovac). Obec Strekov. [Consulta: 7 agost 2022].
# Strelitsa-Vtoraia

Strelitsa-Vtoraia - Стрелица-Вторая (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 238 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Spurr (cràter)

Spurr apareix com les restes restes d'un cràter d'impacte lunar inundat per la lava. Es troba enmig de la plana del Palus Putredinis, al sud-est del cràter Arquimedes.
Solament la meitat sud de la vora sobresurt perceptiblement a través del material de la mar lunar, mentre que la secció nord de la paret té semblança amb el perfil d'un cràter palimpsest.
La formació va ser coneguda com a Archimedes K abans que la UAI li assignés el seu nom actual.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Spurr (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 13 juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 13 juliol 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Spurr» (en anglès). [Consulta: 13 juliol 2018].
# Spurrita

La spurrita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom de Josiah Edward Spurr (1870-1950), geòleg econòmic nord-americà. També rep el nom del cràter Spurr, a la part nord-oest de Palus Putredinis, a prop del cràter d'Arquimedes, a la Lluna.

## Característiques

La spurrita és un silicat de fórmula química Ca₅(SiO₄)₂(CO₃). Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la spurrita pertany a «9.AH - Nesosilicats amb CO₃, SO₄, PO₄, etc.» juntament amb els següents minerals: iimoriïta-(Y), tundrita-(Ce), tundrita-(Nd), ternesita, britholita-(Ce), britholita-(Y), el·lestadita-(Cl), fluorbritholita-(Ce), fluorel·lestadita, hidroxilel·lestadita, mattheddleïta, tritomita-(Ce), tritomita-(Y), fluorcalciobritholita i fluorbritholita-(Y).

## Formació i jaciments

Va ser descrita gràcies a exemplars trobats en dos indrets: la mina Terneras, a Velardeña, al districte homònim del municipi de Cuencamé, a Durango, Mèxic; i Darwin, al districte homònim del comtat d'Inyo, a Califòrnia, als Estats Units. Ha estat descrita en altres localitats d'arreu del planeta, tot i que els jaciments on s'hi pot trobar són escassos.

## Referències

* ↑ «Spurrite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 octubre 2017].
# Supercopa d'Espanya de bàsquet de 2005

La Supercopa espanyola de bàsquet 2005 es va disputar al Palacio de los Deportes de Granada, a Granada

## Quadre resum

| Semifinals | Semifinals | | | Final | Final |
| 8 d'octubre - Granada | 8 d'octubre - Granada | 8 d'octubre - Granada | 8 d'octubre - Granada | 8 d'octubre - Granada | 8 d'octubre - Granada |
| Unicaja Málaga | 71 | |
| CB Granada | 73 | |
| | | | | 9 d'octubre - Granada | 9 d'octubre - Granada |
| | | | | CB Granada | 55 |
| | | | | TAU Ceràmica | 61 |
| 8 d'octubre - Granada | 8 d'octubre - Granada | | |
| Reial Madrid | 69 | | |
| TAU Ceràmica | 74 | | | |

### Semifinals

| 8 d'octubre del 2005, 19:00 |
| 8 d'octubre del 2005, 19:00 | Reial Madrid | 69-74 | TAU Vitòria | Palacio de los Deportes de Granada, Granada |
| 8 d'octubre del 2005, 21:30 |
| 8 d'octubre del 2005, 21:30 | Unicaja Málaga | 71-73 | CB Granada | Palacio de los Deportes de Granada, Granada |

### 3r lloc

| 9 d'octubre del 2005, 19:00 |
| 9 d'octubre del 2005, 19:00 | Unicaja Málaga | 74-81 | Reial Madrid | Palacio de los Deportes de Granada, Granada |

### Final

| 9 d'octubre del 2005, 21:30 |
| 9 d'octubre del 2005, 21:30 | CB Granada | 55-61 | TAU Vitòria | Palacio de los Deportes de Granada, Granada |
# Sistema immunitari adaptatiu

El sistema immunitari adaptatiu es compon de cèl·lules i processos sistèmics altament especialitzats que eliminen o eviten les amenaces de patògens. Es creu que aparegué amb els primers vertebrats mandibulats. El sistema immunitari adaptatiu o específic és activat pel sistema immunitari innat, no específic i evolutivament més antic. El sistema immunitari innat, en canvi, és el principal sistema de defensa contra els patògens en gairebé tota la resta d'éssers vius.
La resposta immunitària adaptativa forneix al sistema immunitari vertebrat la capacitat de reconèixer i de recordar patògens específics (generant immunitat, i d'oferir respostes més potents cada cop que el patogen és retrobat. És una immunitat adaptativa perquè el sistema immunitari del cos es prepara per amenaces futures.
El sistema és altament adaptable gràcies a la hipermutació somàtica (un procés de mutacions somàtiques accelerades) i la recombinació V(D)J (una recombinació genètica irreversible de segments de gens dels receptors d'antigen). Aquest mecanisme permet que un nombre reduït de gens produeixi una immensa quantitat de receptors d'antigen diferents, que aleshores són expressats de manera única a cada limfòcit individual. Com que la recombinació genètica comporta un canvi irreversible en l'ADN de cada cèl·lula, tota la descendència d'aquesta cèl·lula heretarà els gens que codifiquen la mateixa especificitat de receptors, incloent-hi els limfòcits B de memòria i els limfòcits T de memòria, que són la clau de la immunitat específica permanent.

## Vegeu també

* Maduració de l'afinitat
* Exclusió al·lèlica
* Anergia
* Tolerància immunitària
* Immunosuppressió
* Pecat original antigènic
* Hipermutació somàtica
* Recombinació V(D)J
* Resposta policlonal
# Soblahov

Soblahov és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1332.
# Tacoclina

La tacoclina és la zona de transició del Sol entre l'interior radioactiu i la zona convectiva exterior amb rotació diferencial. Es troba en el terç exterior del Sol, la qual cosa provoca que la regió presenti una gran tensió tallant, ja que la raó de rotació canvia ràpidament. L'exterior convectiu gira lentament i l'equador giravolta ràpidament. L'interior radiant exhibeix una rotació cos-sòlid, possiblement deguda al camp fòssil. La raó de rotació a l'interior és aproximadament igual a la raó en altituds mitjanes, és a dir, es troba entre la raó lenta dels pols i la ràpida de l'equador. Estudis recents d'heliosismologia indiquen que la tacoclina es localitza en un radi almenys 0,70 vegades el radi solar (mesurat des del nucli, la superfície solar és d'un radi solar), amb un gruix de 0,04 vegades el radi solar. Això significaria que l'àrea tindria una tensió tallant molt gran, que seria una manera de formar un camp magnètic a gran escala.
La geometria i l'amplada de la tacoclina juga un rol important en els models de dinamo solar per eliminació d'un camp poloidal més feble per a crear un camp toroïdal molt més fort.
El terme tacoclina fou proposat per Edward Spiegel i Jean-Paul Zahn el 1992 per analogia amb la termoclina oceànica.

## Referències

* ↑ Spiegel, E.~A., & Zahn, J.-P., 1992, Astronomy and Astrophysics, 265, 106
* P. Charbonneau; J. Christensen-Dalsgaard, R. Henning, R. M. Larsen, J. Schou, M. J. Thompson, S. Tomczyk «Helioseismic Constraints on the Structure of the Solar Tachocline». Astrophysical Journal, 527, pàg. 445-460. (anglès)
* «Helioseismic Measurement of the Extent of Overshoot Below the Solar Convection Zone». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society] volum=267, 1994, pàg. 209-224. (anglès)
# Takayoshi (cràter)

Takayoshi és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 136 km de diàmetre. Porta el nom del pintor japonès Fujiwara Takayoshi (fl. segle xii), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1979.

## Referències

* ↑ «Takayoshi». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 14-10-2016. [Consulta: 18 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Tellerina

* No s'ha de confondre amb tallarina.
La tellerina, tellina o escopinya francesa (Donax trunculus) és una espècie de mol·lusc bivalve de la família Donacidae. Viu enterrat a la sorra a prop de la costa i és comestible.

## Morfologia

La petxina és petita (2,5 - 3,5 cm), fràgil, té forma triangular i és d'un color blanc-marronós, amb bandes de color més clar i tonalitats liles, sobre tot a la cara interna.

## Ecologia

S'estén al llarg de la costa atlàntica des del Senegal fins a l'Atlàntic nord francès així com pel Mediterrani i la mar Negra. És molt freqüent a les costes dels Països Catalans. Es pot trobar des de les costes de les comarques de l'Ebre, a la Costa Brava sobretot al Golf de Roses, a les zones de l'Estartit, l'Escala, el Fluvià i Santa Margarida.
Viu enterrada a la sorra a prop de la costa, fins a uns 20 metres de profunditat. El seu període reproductiu s'estén del mes de març fins al juliol-agost segons les zones i els anys.

## Usos

Es pot pescar amb mètodes artesanals o semi-industrials, com l'arrossegament, les dragues, els rastells o a mà. Són molt usades en tota la cuina mediterrània. Se sol consumir com un aperitiu o com a segon plat, però també com a acompanyament de molts plats de peix. El seu consum a la Costa Brava està documentat des del 1520 en un receptari de cuina catalana.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 27 febrer 2021].
* 1 2 Manca Zeichen, M. «Biology and Population Dynamics of Donax trunculus L. (Bivalvia: Donacidae) in the South Adriatic Coast (Italy)». Estuarine, Coastal and Shelf Science, 2002, pàg. 971-972.
* ↑ Cultivo de Nuevas Especies de Moluscos Bivalvos de Interés en Hatcheries. Planes Nacionales de cultivos marinos. 2006-2009. Junta Asesora de Cultivos Marinos (JACUMAR). Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente.
* ↑ «Tellerina de Roses - Gastroteca.cat». [Consulta: 7 agost 2017].
# Teatre Olympia

«Teatre Olympia» té aquests significats:
* Teatre Olímpia (Barcelona, Paral·lel, 1903)
* Teatre Circ Olympia (Barcelona, Ronda de Sant Pau)
* Edifici Olympia, teatre de València
* Teatre Olímpia (1912-14) o Pompeia (music-hall)
* Olympia (París)
* Teatro Olimpia d'Osca (Aragó)
# Teatre Princesa

El Teatre Princesa va ser un dels primers teatres de València. Fou dissenyat per l'arquitecte José Zacarías Camaña i emplaçat el 1853 en el carrer del Rei En Jaume, en el Barri de Velluters, en ple centre històric de València.

## Història

Durant la Guerra Civil va canviar el nom per Teatre Llibertat. El teatre va ser reformat el 1956 per Miguel Sanchis i tancat i abandonat al voltant dels anys 90 del segle passat. L'edifici va experimentar un procés de deteriorament. En el moment de la seua desaparició, l'immoble era propietat de la Generalitat Valenciana i es considerava d'interès històric. L'octubre de 1999, un grup d'ocupes va prendre el teatre, tot i que finalment van ser desallotjats per la policia. En els fets, va morir un ocupa que havia caigut d'una altura de 30 metres. La matinada del 27 de febrer de 2009, es produí un incendi que va destruir el teatre. El mateix any va ser enderrocat i el solar que ocupava el teatre és en l'actualitat propietat de l'Ajuntament de València.

## Referències

* 1 2 Aragó, Lucila; Azkárraga, José Mª; Salazar, Juan. Valencia 1931-1939 : guia urbana, la ciudad en la II República. 2a edició. València: Universitat de València, 2010. ISBN 978-84-370-7757-4.
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «Teatro Princesa: de centro cultural a aparcamiento de 10 millones de euros» (en castellà). [Consulta: 26 gener 2019].

## Enllaços externs

* Notícia de l'incendi del teatre
* ABC, divendres 27 de febrer de 2009
# Teodor d'Alània

Teodor d'Alània (en llatí Theodorus, en grec antic Θεόδωρος) fou un eclesiàstic romà d'Orient del qual s'ha conservat un sermó sobre l'enterrament de Jesucrist (In Jesu Sepulturam), signat per Teodor bisbe d'Alània, que alguns autors suposen que era una ciutat propera a Constantinoble.
Però segons una carta de Teodor dirigida al patriarca de Constantinoble, on fa referència a la seva labor apostòlica amb els alani (alans) i on diu que va ser consagrat bisbe d'aquest poble, Alània seria l'actual Ossètia. Com que els alans van ser convertits al cristianisme al segle vi, cal pensar que Teodor va viure en aquest segle, al mateix temps que van ser convertits els seus veïns els abasgues.
Un Teodor va ser bisbe d'Alània al segle xiii, però seria un personatge diferent.

## Referències

* ↑ 3.Theodorus of Alania a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1047
# Temporada 1931-1932 de l'EC Granollers

En la seva segona temporada a la categoria de plata del Campionat de Catalunya, el Granollers Sport Club va millorar l'actuació de l'any anterior quedant tercer del seu grup, però l'FC Vilafranca li va barrar el pas cap a la lligueta de promoció en una contundent eliminatòria que no reflectia la bona trajectòria durant la fase regular. Acabada la temporada, l'equip va participar en els tornejos amistosos Copa Catalunya i Copa Llevant, oferts per UE Sants i CF Badalona respectivament.

## Fets destacats

1931
* 20 de desembre: a l'últim partit de lliga el Granollers s'assegurava el tercer lloc amb una victòria per 5 a 2 davant un rival directe, el Ripollet.
1932
* 24 de gener: l'eliminatòria comença amb mal peu i el Granollers perd per 1 a 2 a casa el partit d'anada contra el Vilafranca.
* 31 de gener: es confirma l'eliminació després d'un fatídic 5 a 0 en terres penedenques.

## Plantilla

| Jugador PJ GM GE Lladó12 Sala12 Úbeda124 Rifé11 Canet112 Aliart113 Miralles10 Carmona95 Gallofré812 Argemí77 Rebollo6 Cuchi61 Garí63 Mateu614 Costals5 Casanovas1 1826 Notes Manca l'alineació de quatre jornades. No hi ha dades d'11 gols marcats. No hi ha dades de 2 gols encaixats. S'inclouen els dos partits d'eliminatòria. | Gallofré Lladó Miralles Argemí Sala Rifé Carmona Canet Garí Aliart Úbeda Temporada 1931-1932: onze tipus | Altes Rifé (Poble Nou, 1000 Pta.) Canet (Athletic) Aliart Carmona Argemí Cuchi Garí Mateu Costals Casanovas Baixes Torres (Sant Cugat, cessió) Gordi Ortuño (Júpiter) Martí Cabasés Losada (Terrassa) Saura (Gimnàstic) Lluch (Catalunya) Arribas Subirón López Antich Collado Navarro Moret Vila |

## Calendari

| Segona Categoria 1a volta2a volta 0-0GranollersTerrassa1-5 1-2GironaGranollers1-3 5-2IluroGranollers0-2 3-0GranollersAthletic1-0 2-1HortaGranollers0-2 2-1GranollersManresa2-2 2-2RipolletGranollers2-5 Posició J G E P GF GC DG Punts 3r148332821719 AnadaTornada 1-2GranollersVilafranca0-5 | Copa Catalunya 1a volta2a volta 3-1TerrassaGranollers— 4-0GranollersVilafranca— 1-1RipolletGranollers— 4-1GranollersSantboià— 3-2IluroGranollers— 3-1GranollersSant Andreu— 2-2SantsGranollers— 6-3GranollersHorta— Posició J G E P GF GC DG Punts 2n84221614210 | Copa Llevant 1a volta2a volta 3-0Sant AndreuGranollers1-2 2-4GranollersBadalona1-1 1-1IluroGranollers0-1 2-1GranollersJúpiter0-0 0-1RipolletGranollers1-1 8-0GranollersGirona1-4 Posició J G E P GF GC DG Punts 4t125432016414 |

### Nota

* La Copa Catalunya s'abandonà a la vuitena jornada per donar pas al Torneig de Promoció a la Primera Categoria del Campionat de Catalunya.

## Referències

* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1931/12/21/pagina-4/615498/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1932/01/25/pagina-2/616968/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1932/02/01/pagina-4/625949/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1932/04/04/pagina-2/621061/pdf.html

## Bibliografia

* Hemeroteca La Vanguardia
* Hemeroteca Mundo Deportivo Arxivat 2009-11-18 a Wayback Machine.
# Sopa de menta

La sopa de menta és una preparació culinària que emplea menta (Mentha spicata) en la seva elaboració. Se sol preparar tradicionalment a la província de Girona. Tècnicament la sopa es prepara com una decocció de la menta en aigua. Sol fer-se servir ou i en la majoria dels casos s'hi afegeix pa dur, amb l'objectiu de fer-ne una sopa escaldada. És una sopa que se serveix calenta.

## Història

La sopa està lligada a la llegenda de la Majordoma de Sant Narcís, gran cuinera i inventora d'alguns plats de la cuina de Girona, que penedida pels molts pecats d'arrogància, desenvolupà per als pobres i els malalts la sopa de menta.

## Vegeu també

* Sopa de farigola

## Referències

* ↑ Carlos Pascual, (1977), Guía gastronómica de España, Madrid, Primera, Página 172
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :