OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Viktor Kalló

Viktor Kalló (Babócsa, 12 de juliol de 1931 – Budapest, 19 de novembre de 2014) va ser un escultor hongarès guardonat amb el premi Mihály Munkácsy.

## Biografia

Viktor Kalló va néixer a Babócsa, a la província de Somogy. Va créixer en circumstàncies difícils atès que els seus pares el van abandonar i la seva àvia se'n va fer càrrec, amb qui va desenvolupar una relació profunda i duradora que va influir en el seu art. Després de graduar-se a l'escola primària, Kalló no va poder continuar els seus estudis i va haver d'assumir diferents feines durant quatre anys. Va treballar a la cooperativa alimentària Hangya, com a treballador forestal i com ajudant de paleta. Després de 1945, va adquirir la professió de serraller i va ser llavors quan es va interessar per les belles arts i va començar a dibuixar.
L'any 1950, amb motiu d'un dibuix seu en una exposició i li van proposar que s'inscrigués a la Magyar Képzőművészeti Egyetem. Les experiències de la Revolució hongaresa de 1956 van determinar el seu pensament, el seu comportament humà i el seu enfocament artístic, i el van animar a expressar les seves experiències en el llenguatge de l'escultura. Va començar la seva carrera artística quan l'art hongarès es caracteritzava pel realisme socialista. Aquesta influència es va sentir en les seves obres, però al mateix temps va poder combinar la representació realista amb la seva expressió individual, sovint utilitzant mitjans d'expressió més abstractes i moderns. Els seus èxits van promoure el desenvolupament del seu art i li van fer guanyar el respecte de la comunitat artística. Va construir les seves composicions amb molta cura i consistència, ajuntant les formes detallades en una gran unitat, augmentant la plasticitat de les formes i potenciant així el seu poder expressiu. Una de les seves obres més apreciades és Vágta, on va retratar la sensació de llibertat.

## Referències

* ↑ «Kalló Viktor» (en hongarès). Arxivat de l'original el 2018-10-27. [Consulta: 12 gener 2023].
* ↑ Tamás, Pál. «id. Kalló Viktor – Köztérkép» (en hongarès). [Consulta: 12 gener 2023].

## Bibliografia

* 1978 • Újvári Béla: Kalló Viktor (Mai magyar művészet) Képzőművészeti Alap Kiadóvállalat,
* 1980 • LÓSKA L.: Egy művész ötven után. Beszélgetés ~al, in: Múzeum 1980/6.,
* 1989 • "Szobrász vagyok, teremtő munkás" Pilismaróti beszélgetés Kalló Viktorral, Dolgozók Lapja (1989.04.15.),
* 1992 • KOVÁCS P.: A tegnap szobrai. Fejezetek a magyar szobrászat közelmúltjából, Szombathely,
* 1998 • Budapest köztéri szobrai és emléktáblái 1985-1998, Budapest Galéria, Budapest.
# Vélmino

Vélmino (en rus: Вельмино) és un poble de l'óblast de Tula, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 64 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Тульской области от 14 марта 2005 года № 555-ЗТО «О переименовании муниципального образования „город Богородицк и Богородицкий район“ Тульской области, установлении границ, наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований на территории Богородицкого района Тульской области»». Arxivat de l'original el 2021-11-23.
* ↑ «Закон Тульской области от 27 декабря 2007 года N 954-ЗТО «Об административно-территориальном устройстве Тульской области»». Arxivat de l'original el 2017-04-27.
* ↑ ОКАТО Plantilla:ОКАТО
* ↑ «Церковь Параскевы Пятницы (1834г.) в Балахне». Arxivat de l'original el 2015-04-02.
# Vimianzo

Vimianzo és un municipi de la província de la Corunya a Galícia. Pertany a la Comarca da Terra de Soneira. Situat a la Costa da Morte, limita amb els municipis de Zas, Dumbría, Muxía, Camariñas i Laxe.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 8.637 | 9.222 | 10.678 | 9.646 | 8.475 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

Està dividit en catorze parròquies:
| Parròquia | Patró/na | Habitants |
| Vimianzo | San Vicente | 1.971 |
| Baíñas | Santo Antoíño | 868 |
| Carantoña | San Martiño | 725 |
| Carnés | San Cristovo | 724 |
| Salto | Santa María | 616 |
| Cereixo | Santiago | 610 |
| Calo | San Xoán | 506 |
| Bamiro | San Amedio | 449 |
| Treos | San Miguel | 444 |
| Cambeda | San Juan | 427 |
| Serramo | San Sebastián | 344 |
| Castrelo | San Martiño | 290 |
| Berdoias | San Pedro | 288 |
| Tines | Santa Eulalia | 213 |
# Viminal

El Viminal (en llatí: Viminalis Collis en italià: Viminale) és el més petit dels set turons de Roma, situat entre el Quirinal al nord-oest i l'Esquilí al sud-est.

## Descripció

El turó s'estén cap a l'est i s'uneix a l'Esquilí, del que el separa la vall travessada pel vicus Patricius i del Quirinal també una altra depressió. Té uns 700 metres de llargada i una alçada de 56 metres.

## Origen del nom

El nom del turó deriva del llatí vimen (en plural vimina), que significa 'vímet', per la presència de vimeteres (Salix viminalis) als seus vessants.

## Història

Originàriament, el turó no formava part dels Septem Montes. Té un relleu diferent del conjunt, on el Palatí n'és el centre i que configura el nucli de la ciutat de la Roma primitiva. El turó estava habitat per un poble que encara era independent al segle viii aC, i els seus habitants, els Vimi(ni)tellarii, estan inclosos a la llista de trenta pobles llatins que tenien dret d'assistir a les Festes llatines d'Alba Longa. Segons Titus Livi, el turó només va formar part de la ciutat de Roma a partir del segle vi aC quan es va integrar al recinte que va marcar el rei Servi Tul·li.
A la distribució en catorze regions que va fer August de la ciutat de Roma, el Viminal va quedar inclòs a la Regio VI: Alta Semita. Aquest turó, el menys important dels set turons de Roma, conté pocs monuments però l'emperador Dioclecià hi va fer construir els banys termals més grans de Roma.
A principis del segle xx es va construir el Palau del Viminal (Palazzo del Viminale), seu del Ministeri de l'Interior italià des de 1925, el Teatre de l'Òpera i l'estació central de ferrocarrils de Termini.

## Referències

* ↑ Homo, Léon. Roma imperiale e l'urbanesimo nell'antichità. Milà: Mursia, 1976, p. 33.
* ↑ Hinard, François (ed.). Histoire romaine, vol. 1. parís: Fayard, 2000, p. 61. ISBN 9782213031941.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, I, 44
* ↑ Hinard, François (ed.). Histoire romaine, vol. 2. París: Fayard, 2000, p. 26. ISBN 9782213712086.
# Virgini Flavus

Virgini Flavus (llatí: Verginius Flavus) va ser un retòric romà que va viure al segle i. Formava part de la branca plebea de la gens Virgínia.
Va ser un dels preceptors de Persi el poeta.

## Referències

* ↑ Suetoni. De viris illustribus: Persii vita
# Wilcox

Wilcox és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 360 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wilcox tenia 360 habitants, 147 habitatges, i 109 famílies. La densitat de població era de 257,4 habitants per km².
Dels 147 habitatges en un 36,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,9% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 25,2% no eren unitats familiars. En el 24,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 3,6% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 19,2% de 45 a 60 i un 20,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.958 $ i la renda mediana per família de 32.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.031 $ mentre que les dones 18.194 $. La renda per capita de la població era de 14.626 $. Aproximadament el 3,6% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wilcox». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wilcox». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Wilchingen

Wilchingen és un municipi del cantó de Schaffhausen (Suïssa). El 2005 va incorporar l'antic municipi d'Osterfingen.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Wild

«Wild» té aquests significats:
* Wild, territori administrat per un wildgravi
* Biografies:
** Ernest Wild, membre de la tripulació de l'expedició Endurance
** Frank Wild (Skelton, North Yorkshire, 1873 - Klerksdorp, Sud-àfrica, 1939), explorador participant a diverses expedicions a l'Antàrtida
** Ruth von Wild (Barcelona, 1912-1983), mestra suïssa que va treballar a l'associació Ajuda Suïssa per auxiliar els infants damnificats de la guerra d'Espanya
** Walter Wild o Gualteri Wild, futbolista suís i primer president del Futbol Club Barcelona
* Cinema:
** The Wild, pel·lícula d'animació per ordinador de 2006, dirigida per Steve Williams
** Into the Wild, pel·lícula estatunidenca de Sean Penn, estrenada el 2007
** Wild (pel·lícula de 2014), pel·lícula estatunidenca de 2014 dirigida per Jean-Marc Vallée
* Miscel·lània: Minnesota Wild, equip d'hoquei sobre gel de la ciutat de Saint Paul (Minnesota, Estats Units)
Viccionari
# Muntanyes Kuskokwim

Les muntanyes Kuskokwim (en anglès Kuskokwim Mountains) són una serralada que es troben a l'estat d'Alaska, als Estats Units. Amb una llargada al voltant d'uns 800 km i una orientació de nord-est a sud-oest, es troben entre el riu Yukon i el riu Kuskokwim, a l'oest de la serralada d'Alaska.
La serralada pren el nom del riu Kuskokwim, el qual recull les aigües del vessant sud de les muntanyes.
La primera referència fou el 1898 per part de Josiah Edward Spurr, del Servei Geològic dels Estats Units. Ell aplicà el nom de Tanana Hills a le muntanyes baixes de l'extrem nord-est del que avui coneixem com a muntanyes Kuskokwim.

## Referències

* Muntanyes Kuskokwim a USGS (anglès)
* Muntanyes Kuskokwim a peakbagger.com (anglès)
# Marino Fútbol Club

El Marino Fútbol Club o Marino Football Club fou un antic club de futbol canari de la ciutat de Las Palmas de Gran Canaria.

## Història

El club fou fundat el 12 de maig de 1905 per Eusebio Santana Torres al barri de Triana de Las Palmas de Gran Canaria. Durant la Primera Guerra Mundial el futbol canari patí una greu crisi que feu desaparèixer la pràctica totalitat dels clubs. No fou fins a 1922 quan el Marino fou reorganitzat de la mà de Eliseo Ojeda.
L'any 1949 diversos clubs de la ciutat es van fusionar, inicialment el CD Gran Canaria, l'Atlético Club i l'Arenas Club, però aviat s'hi afegiren el Real Club Victoria y el Marino Fútbol Club. D'aquesta manera va néixer la Unión Deportiva Las Palmas el 22 d'agost de 1949.
El seu uniforme era blau cel, amb pantalons blancs i mitjons negres.

## Palmarès

* Campionat de Canàries de Futbol:
** 1917, 1923, 1929, 1943, 1945, 1946, 1948

## Referències

* ↑ «Història UD Las Palmas». UD Las Palmas. Arxivat de l'original el 2014-12-13. [Consulta: 1r octubre 2014].
* ↑ «El segundo equipaje de la UD rinde homenaje al Marino FC». tintaamarilla.es, 15-07-2014. [Consulta: 1r octubre 2014].
* ↑ «Canary Islands Championship». RSSSF, 30-11-1999. [Consulta: 1r octubre 2014].
# Thomas A. Steitz

Thomas Arthur Steitz (Milwaukee, 23 d'agost de 1940 - Branford, 9 d'octubre de 2018) fou un químic i professor universitari estatunidenc.

## Biografia

Es va llicenciar en química per la Universitat Lawrence i va continuar els seus estudis a la Universitat Harvard on es va doctorar l'any 1966 sota la supervisió del Dr. William Lipscomb. Els seus estudis postdoctorals els va portar a terme a la Universitat de Cambridge. L'any 1970 es va convertir en professor a la Universitat Yale on va iniciar els treballs que el van portar a guanyar el premi Nobel de Química l'any 2009, en col·laboració amb els Drs. Ramakrishnan i Yonath, pels seus estudis en l'estructura i funció del ribosoma.
La carrera científica del Dr. Steitz ha estat dirigida principalment a comprendre la base estructural dels mecanismes enzimàtics i les interaccions proteïna-àcid nucleic. Mitjançant la tècnica de Cristal·lografia de raigs X, el Dr. Steitz i els seus col·laboradors, han estat capaços de portar a terme estudis estructurals sobre la subunitat gran del ribosoma, proporcionant les primeres percepcions a nivell atòmic sobre l'estructura i funció del lloc de síntesi de les proteïnes a la cèl·lula. El coneixement de les estructures del complexos formats entre la subunitat gran ribosòmica i els antibiòtics, donen la possibilitat d'afinar molt més en el disseny de nous antibiòtics potencialment actius contra microorganismes resistents.

## Premis i distincions

* Premi Nobel de química 2009
* Premi Internacional Gairdner 2007
* Premi en ciència mèdica Keio 2006
* AAAS Newcomb Cleveland 2001
* Premi Rosenstiel pel reball en recerca mèdica bàsica 2001
* Membre de l'acadèmia nacional de ciències 1990
* Premi Pfizer en química enzimàtica 1980

## Referències

* ↑ «The Nobel Prize in Chemistry 2009». [Consulta: 28 maig 2018].
* ↑ «Thomas Steitz» (en anglès). [Consulta: 28 maig 2018].
* ↑ «Thomas A. Steitz - Gairdner Foundation» (en anglès). Gairdner Foundation.
# Thomas Abel

Thomas Abel (1497 - Londres, 30 de juliol de 1540) va ser un sacerdot anglès i capellà de Caterina d'Aragó. En 1528 fou emissari secret de Caterina i el seu nebot, el rei Carles I d'Espanya, en relació amb el seu divorci d'Enric VIII d'Anglaterra. Abel es va oposar vigorosament a aquesta separació, sent empresonat durant sis anys a la Torre de Londres. Finalment va ser executat per mantenir la legitimitat del primer matrimoni del rei Enric. Fou beatificat Per Lleó XIII tres segles després de la seva mort.
# Tiñana

Tiñana és una parròquia del conceyu asturià de Siero. Té una superfície de 6,89 km² on viuen 927 habitants (INE, 2008) repartits entre els pobles de Fueyo, Fonciello, Fozana, Meres i San Xuan Obispo. No hi ha cap nucli de població que s'anomene de manera oficial Tiñana, encara que el lloc on es troba l'església parroquial si que es coneix per eixe nom. El temple, del segle xviii, conserva alguna resta romànica. Està dedicada a la Mare de Déu de la Visitació, encara que hui en dia rep el nom de Santa Maria de Tiñana. És una parròquia coneguda pel gran nombre de llagares que hi ha, sent freqüents les espiches a la zona. A la parròquia també hi ha un castro, el de Castiello.
# Torre d'en Morralla

La Torre d'en Morralla és una torre d'Alcanar declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

És una torre de defensa aïllada molt refeta per a estiueig, aprofitant-ne, però, l'estructura i gran part de la construcció primitiva. A la torre inicial, se n'hi va afegir una altra a la dreta (nord). L'estat de conservació és bo, si tenim en compte que les obres que s'hi han fet no han respectat gaire la torre inicial. El cos primitiu conserva encara una volta de canó a la planta baixa. L'entrada original, a la banda de mar (sud-est), és formada per una llinda d'una amplada molt considerable, més a munt de la qual hi ha un matacà. Al mur sud-oest hi ha mènsules d'un altre matacà desaparegut. Els merlets són tots refets. És situada a l'altura del km 155,5 de la N-340, a la banda de la serra del Montsià.

## Història

Aquesta torre i la torre d'en Calbo, a uns 100 m, són a l'extrem sud de la línia fortificada dels Alfacs. Les pròximes instal·lacions militars ja són les d'Alcanar. Aquestes dues torres es podrien identificar amb la de Puigmoltó construïda el 1390 per protegir el camí del monestir de la Ràpita i avui no localitzada, o amb la torre Prima coneguda per la cartografia.

## Referències

* 1 2 «Torre d'en Morralla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Torre d'en Morralla». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Durango (Biscaia)

Durango és un municipi del territori històric de Biscaia, País Basc, capital de la comarca del Duranguesat. Té una extensió de 10,79 km² i una població de 29.791 habitants (2019).

## Llengua

A Durango es parla la varietat bizkaiera de l'euskera amb característiques pròpies de la comarca. En 1869, Louis Lucien Bonaparte, classificà aquesta localitat en el subdialecte occidental i varietat de Gernika.

### Any 1996

* Total 22.821
* Bascòfons 7.218
* Bilingües d'origen 949
* Neo-bascòfons 1.930
* Neo-bascòfons parcials 2.922
* Parcialment castellanitzats 905
* Totalment castellanitzats 248
* Castellanòfons 8.649

### Any 2001

* Total 23.600
* Bascòfons 6.604
* Bilingües d'origen 1.321
* Neo-bascòfons 3.856
* Neo-bascòfons parcials 959
* Parcialment castellanitzats 226
* Totalment castellantizats 8.649
* Castellanòfons 7.877

## Personatges cèlebres

* Fray Juan de Zumárraga (1468-1548), primer bisbe de Mèxic, que va establir la primera impremta en aquell país i va fundar nombrosos col·legis i hospitals. Es pot trobar una estàtua seva al parc d'Ezkurdi.
* Juan de Yciar (ca 1522 - ca 1573), cal·lígraf i matemàtic.
* Martín Ruiz de Gamboa de Berniz (1533-1590), conquistador i Governador del Regne de Xile.
* Bruno Mauricio de Zabala (1682-1736), governador de Buenos Aires i fundador en 1726 de la ciutat de Montevideo, capital d'Uruguai. La seva casa pairal està situada molt prop del museu de la vila.
* Tomás Meabe (1879-1915), fundador en 1903 de les Joventuts Socialistes d'Espanya, organització juvenil del PSOE.
* Benita Uribarrena Bollaín (1922-1911), comunista destacada per la seva lluita antifeixista durant la Guerra Civil Espanyola i la Segona Guerra Mundial. Té un parc al seu nom a la vila.

## Vegeu també

* Bombardeig de Durango (1937)
* Monòlit en memòria a les persones represaliades pel franquisme per la seva opció sexual

## Referències

* ↑ «Bizkaia: Población por municipios y sexo». Instituto Nacional de Estadística.(castellà)
* ↑ Departament de Cultura (Viceconselleria de Política Lingüística del Govern Basc); EUSTAT. II Mapa sociolingüístico; Censos de Población y Viviendas.

## Enllaços externs

* Web Ajuntament de Durango
* Web de la Comarca de Durangaldea
* Durango a l'Enciclopedia Auñamendi
* Centre d'investigació Azterlan
* Centre Maristak
# Durango (municipi)

* Aquest article tracta sobre el municipi mexicà. Si cerqueu el municipi espanyol, vegeu «Durango (Biscaia)».
Durango és un municipi a l'estat de Durango. Victoria de Durango és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part sud de l'estat de Durango. Limita al nord amb els municipis de Canatlán, al sud amb Mezquital, a l'oest amb Riva Palacio i a l'est amb Cuencamé.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Durango Arxivat 2018-09-05 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)
# Thérèse Raquin (desambiguació)

«Thérèse Raquin» té aquests significats:
* Thérèse Raquin a Viquidites en francès
* Thérèse Raquin (1867), novel·la francesa d'Émile Zola ;
* Teresa Raquin (Thérèse Raquin) pel·lícula italiana de Nino Martoglio, estrenada en 1915;
* Thérèse Raquin pel·lícula franco-alemanya de Jacques Feyder, estrenada el 1928 ;
* Thérèse Raquin pel·lícula franco-italiana de Marcel Carné, estrenada en 1953 ;
* Thérèse Raquin pel·lícula coproduïda per Estats Units, Hongria i Sèrbia, dirigida per Charlie Stratton, editada en 2012.

## Referències

* ↑ www.cineressources.net
# Tossal de Saragossa

El tossal de Saragossa és una muntanya de la serra d'en Galceran, al municipi homònim de la Plana Alta (País Valencià). Amb 1.082 metres sobre el nivell de la mar és el cim de major altura de la serra i de la comarca.
Pel seu vèrtex geodèsic passa el meridià de Greenwich.

## Referències

* ↑ «tossal de Saragossa | enciclopedia.cat». [Consulta: 23 agost 2024].
* ↑ Vera, Emilio. «CAMINANDO HACIA LAS ALTURAS: EL TOSSAL DE SARAGOSSA (LOS ROSILDOS, 14/2/2015)», domingo, 15 febrero 2015. [Consulta: 23 agost 2024].
# The Residents

The Residents és un grup musical avantguardista i experimental nord-americà. Durant la seva llarga trajectòria han publicat al voltant de seixanta àlbums, a més de material videogràfic divers, com vídeos o pel·lícules. Una de les seves peculiaritats és l'intent continu d'amagar la seva identitat (per a fotos promocionals i concerts han utilitzat sovint màscares amb forma d'ull gegant o de calavera), fet que ha alimentat tota mena de rumors al respecte.

## Discografia
### Àlbums

* Meet The Residents – 1974
* The Third Reich 'n Roll – 1976
* Fingerprince – 1977
* Not Available – 1978
* Duck Stab/Buster & Glen – 1978
* Eskimo – 1979
* Commercial Album – 1980
* Mark of the Mole – 1981
* The Tunes of Two Cities – 1982
* Title in Limbo with Renaldo and the Loaf – 1983
* George & James – 1984
* Whatever Happened to Vileness Fats? – 1984
* Census Taker – 1985
* The Big Bubble: Part Four of the Mole Trilogy – 1985
* Stars & Hank Forever: The American Composers Series – 1986
* God in Three Persons – 1988
* The King & Eye – 1989
* Freak Show – 1990
* Our Finest Flowers – 1992
* Gingerbread Man – 1994
* Hunters – 1995
* Have a Bad Day – 1996
* Wormwood: Curious Stories from the Bible – 1998
* Roosevelt 2.0 – 2000
* Roadworms: The Berlin Sessions – 2000
* Icky Flix – 2001
* Demons Dance Alone – 2002
* WB: RMX – 2003
* 12 Days of Brumalia – 2004
* I Murdered Mommy – 2004
* Animal Lover – 2005
* The River of Crime (Episodes 1–5) – 2006
* Tweedles – 2006
* Night of the Hunters – 2007

## Enllaços externs

* Pàgina oficial històrica
* El seu MySpace
* The Moles presenten The Residents

## Bibliografia

* New Wave & Post-Punk 1978-1984: De Depeche Mode a Franz Ferdinand (editat per Juan Manuel Corral), T&B Editores, 2008.
* Adolfo Marín: La nueva música: Del Industrial al Tecno-pop, Ed. Teorema, Barcelona, 1984.
# Tractat de Corfú

El Tractat de Corfú va ser signat el 24 de juny de 1994 a l' Achilleion i consagra la quarta ampliació de la Unió Europea, amb l'entrada d'Àustria, Finlàndia i Suècia. Es modifica el Tractat constitutiu de la Comunitat Europea (TCE) i el Tractat de la Unió Europea (TUE).
Els noruecs havien refusat de ratificar el tractat en un referèndum el novembre de 1994, i només tres països es van convertir en membres l'1 de gener de 1995. Els noruecs ja havien negat l'adhesió de llur país a la Comunitat Econòmica Europea (CEE) en un referèndum el 25 de setembre de 1972.

## Enllaços externs

* Text del tractat a Europa.eu.int (francès)
* Tractat de Corfú al CVCE (francès) (anglès)
# Terekhovka

«Terekhovka» té aquests significats:
* Terekhovka (Primórie), localitat del krai de Primórie, a Rússia
* Terekhovka (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Demetrio Madrid López

Demetrio Madrid López (Villaralbo, província de Zamora, 1 d'agost de 1936) és un polític espanyol. Treballà com a tècnic industrial, el 1977 s'afilià al PSOE i fou elegit diputat per la província de Zamora a les eleccions generals espanyoles de 1977, 1979, 1982, 1993 i 1996, i senador per la mateixa província a les eleccions generals espanyoles de 2000. Fou president de la Comissió de Peticions del Senat d'Espanya.
Endemés, fou el primer president de la Junta de Castella i Lleó el 1983, però va dimitir el 1986 després d'haver estat processat en un cas de justícia laboral en una empresa de la seva propietat, encara que posteriorment el 1989 va quedar absolt de tots els càrrecs que se li imputaven.

## Referències

* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Juan Antonio Blay. «A la espera de una respuesta» (en castellano). [Consulta: 17 octubre 2008].

## Enllaços externs

* Pàgina personal de Demetrio Madrid Arxivat 2009-05-19 a Wayback Machine.
* Fitxa personal del Congrés dels Diputats
* Notícies sobre Demetrio Madrid a El País