OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# BMW Open 2014

El Torneig de Múnic 2014, oficialment conegut com a BMW Open 2014, és una competició tennística professional que es juga sobre terra batuda i està inclosa en les sèries 250 de l'ATP. La 99a edició del torneig es va celebrar entre el 28 d'abril i el 4 de maig del 2014 a MTTC Iphitos de Múnic, Alemanya.
El tennista eslovac Martin Kližan va guanyar el segon títol de la seva carrera, i fou el primer tennista provinent de la fase prèvia en guanyar un títol durant aquesta temporada, de fet no succeïa des del juny de 2013 quan Nicolas Mahut s'imposà a 's-Hertogenbosch.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | F. Fognini | 7 | 6 | |
| WC | D. Brown | 6$^4$ | 2 | | 1 | F. Fognini | 6 | 6 | |
| | F. Delbonis | 7 | 3 | 2 | Q | T. Bellucci | 2 | 2 | |
| Q | T. Bellucci | 5 | 6 | 6 | | | | | | 1 | F. Fognini | 6 | 6 |
| LL | R. Berankis | 7 | 3 | 7 | | | | | | | J-L. Struff | 3 | 1 |
| | J. Melzer | 6⁵ | 6 | 6⁶ | LL | R. Berankis | 6 | 3 | 4 | | | | |
| | S. Stakhovski | 3 | 3 | | Q | J-L. Struff | 4 | 6 | 6 | | | | |
| Q | J-L. Struff | 6 | 6 | | | | | | | | | | | 1 | F. Fognini | 6 | 1 | 2 |
| | D. Istomin | 6⁶ | 6 | 7 | | | | | | | | | | Q | M. Kližan | 2 | 6 | 6 |
| | M. Matošević | 7 | 3 | 5 | | D. Istomin | 6$^3$ | 6 | 1 | | | | |
| Q | M. Kližan | 6⁵ | 6 | 7 | Q | M. Kližan | 7 | 1 | 6 | | | | |
| 3 | M. Iujni | 7 | 2 | 6² | | | | | | Q | M. Kližan | 6 | 6 |
| 7 | A. Seppi | 6 | 6 | | | | | | | 2 | T. Haas | 3 | 2 |
| Q | A. Ramos | 3 | 4 | | 7 | A. Seppi | 3 | 6 | 3 | | | | |
| | A. Falla | 2 | 4 | | 2 | T. Haas | 6 | 3 | 6 |
| 2 | T. Haas | 6 | 6 | | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Eric Butorac Raven Klaasen | 6 | 6 | |
| | Rameez Junaid Jarkko Nieminen | 3 | 4 | | 1 | Eric Butorac Raven Klaasen | 6$^3$ | 2 |
| 3 | Jamie Murray John Peers | 4 | 7 | [10] | 3 | Jamie Murray John Peers | 7 | 6 |
| | Lukáš Dlouhý Mate Pavić | 6 | 6¹ | [6] | | | | | 3 | Jamie Murray John Peers | 6 | 6 |
| | Dustin Brown Julian Knowle | 6 | 6 | | | | | | PR | Colin Fleming Ross Hutchins | 4 | 2 |
| | Lleyton Hewitt Marinko Matosevic | 4 | 3 | | | Dustin Brown Julian Knowle | 3 | 2 |
| PR | Colin Fleming Ross Hutchins | 6 | 6 | | PR | Colin Fleming Ross Hutchins | 6 | 6 |
| 2 | Juan Sebastián Cabal Robert Farah Maksoud | 1 | 4 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (alemany) (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Múnic :
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2014
< 2013
2015 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Balletbò

Balletbò és una masia situada al municipi d'Odèn, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 589.
# Barraca del camí del Mas Roig I

La Barraca del camí del Mas Roig I és una obra del Pla de Santa Maria (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una barraca de planta circular, exempta i orientada al sud. Està coberta amb pedruscall i el seu portal capçat amb un arc dovellat. Exteriorment i a la seva esquerra hi ha un muret com a prolongació del seu mur lateral, i a la dreta, el que podria haver estat una jardinera.
Interiorment hi ha una falsa cúpula fins a una alçada de 3m. Cap element funcional excepte un pedrís que podria haver servit de menjadora. La cambra interior també és circular amb un diàmetre de 3'415m.

## Referències

* 1 2 «Barraca del camí del Mas Roig I». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2018].
# Bací

Es deia bací, a una mena de tassa (recipient gran) de metall o de fang, ampla i en general rodona, que tenia diferents usos. En particular, rebia aquest nom la que usaven els barbers per humitejar i ensabonar la barba. S'utilitza també com a sinònim de bacina: tassa gran, profunda i estesa que s'utilitza per a rentar-se.
Antigament, també s'anomenava així la tassa de les fonts.

## Curiositat

Com a curiositat, l'elm que tria Don Quixot per a dur en les seves aventures és un bací de barber.

## Referències

* El contingut d'aquest article incorpora material del Diccionari Enciclopèdic Gaspar i Roig Dhol que troba en el domini públic.
Viccionari
# Bastida d'Oleta

La Bastida d'Oleta és una antiga fortificació medieval tardana de la comuna d'Oleta i Èvol, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord. Fou el segon castell seu del Vescomtat d'Èvol, substituint el Castell d'Èvol. Es començà a construir vers el 1340.
Les seves ruïnes són a llevant del poble d'Oleta, a l'extrem oriental del terme d'Oleta i Èvol, al costat de llevant del veïnat de la Bastida d'Oleta.
Del 1344 data la primera documentació de la fortificació: Bastida nova juxtum locum de Oleta, que és esmentada el 1450 com a la Bastida del vescomte d'Èvol. Fou feta bastir pel vescomte Joan de So per tal de tancar el pas per la Via Confluentana, el camí del Conflent a la Cerdanya. La Bastida d'Oleta sofrí danys molt greus el 1654, a la Guerra dels Segadors, i fou quasi del tot enderrocada pel seu propietari el 1820.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «103 - Oleta i Èvol». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Oleta». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ La Bastida d'Oleta en els ortofotomapes de l'IGN
# Batalla d'Isly

La batalla d'Isly va tenir lloc el 14 d'agost de 1844 entre França i el Marroc, prop del riu Isly, a la Frontera entre Algèria i el Marroc.

## Antecedents

La pau en la conquesta francesa d'Algèria va acabar el 1839 quan el duc d'Orleans, ignorant els termes del tractat de Tafna, va encapçalar una força expedicionària que va forçar les portes de ferro. El 1841 Thomas Robert Bugeaud, va tornar a Algèria, aquesta vegada com a governador general, i entre 1841 i 1843 va ocupar Tagdempt, Mascara, Boghar, Taza, Saïda, Tremissèn, Sebdou i Nedroma i va fer expedicions per tot el país intentant capturar al seu enemic i destruir a les seves forces. El 16 de maig de 1843 la nova capital de l'emir, Smala, fou ocupada i les tribus es van començar a sotmetre a França, i a finals d'any, molt debilitat, Abd el-Kader es va refugiar a la frontera marroquina per quedar a resguard i enrolar soldats.

## Batalla

La situació es va tornar amenaçadora quan Mulay Muhammad IV es va presentar a Oujda.
Mentre el príncep de Joinville destruïa Tànger, el mariscal Bugeaud va cridar la columna del mariscal Thomas Robert Bugeaud composta per 3 batallons d'infanteria i 6 esquadrons de cavalleria que es dirigien al sud-oest per tallar tota comunicació entre Abd-el-Kader i les tribus del país, i va cridar al coronel Eynard que estava a Tlemcen amb els seus dos esquadrons dels quart d'hússars, per reunir-s'hi el més aviat possible. Bugeaud, que intentava completar la conquesta francesa d'Algèria, va iniciar les hostilitats sense una declaració de guerra per tal de forçar els marroquins a deixar de donar suport al líder algerià Abd el-Kader i aconseguir una posició de força en les subseqüents negociacions.
Les forces franceses van derrotar una força marroquina superior en nombre però menys organitzada, liderada pel Mulay Muhammad IV, fill del soldà Abd al-Rahman ben Hixam.

## Conseqüències

L'endemà de la batalla s'inicià el bombardeig de Mogador i el soldà Mawlay Abd-ar-Rahman va haver de refusar ajudar el seu hoste i el va haver de declarar fora de la llei.
El 1846 Abd el-Kader va tornar a Algèria per agafar la direcció de les revoltes que esclataven a diversos llocs. El 23 de setembre va obtenir una victòria a Sidi Brahim, però els francesos van enviar 18 columnes que el van empènyer altre cop cap al Marroc on va trobar l'hostilitat del sultà, i va quedar bloquejat entre les tribus lleials al soldà marroquí i els francesos. Va entrar a Algèria altre cop, ja que no tenia cap sortida per anar més al sud com volia, i finalment es va rendir al duc d'Aumale el 23 de desembre de 1847 contra la promesa de ser enviat a Jerusalem o Alexandria, que no es va complir.

## Referències

* ↑ Montagnon, Pierre. La conquête de l'Algérie: Les germes de la discorde, 1830–1871 (en francès). Pygmalion, 1986. ISBN 2756408778.
* ↑ Fillias, Achille. «IV. Isly». A: Campagne du Maroc - Tanger, Isly, Mogador (1844) (en francès). Collection XIX, 2016. ISBN 2346123544.
# Batalla d'al-Qadisiyya

La batalla d'al-Qadisiyya (àrab: معركة القادسيّة, maʿrakat al-Qādisiyya; persa: نبرد قادسيه; també Qadisiya, Qadisiyyah, Kadisiya, Kadisiyya) fou un combat entre l'exèrcit àrab musulmà del primer califat i l'exèrcit de la Pèrsia sassànida en el primer període d'expansió dels musulmans.

## Antecedents

L'emperador romà d'Orient, Heracli, i el xahanxà de Pèrsia, Yazdegerd III, estaven aliats, puix que Manyanh, neta de l'emperador romà, era casada amb el rei persa. El general sassànida Rostam Farrokhzad fou enviat des de Ctesifont l'encontre dels musulmans, que va trobar a Qadisiyya.

## Batalla

La batalla es va lliurar probablement entre el 16 i el 19 de novembre del 636 (les dates varien entre el 635 i el 637).

## Conseqüències

La victòria va permetre als musulmans la conquesta de l'Iraq i va obrir el camí cap a la posterior conquesta musulmana de Pèrsia.

## Referències

* ↑ Shabani, Reza. Iranian History at a Glance (en anglès). Alhoda, 2005, p.146. ISBN 9644390059.
* ↑ Mirwaisi, Hamma F. Return of the Medes: An Analysis of Iranian History (en anglès), p.339.

## Vegeu també

* Dayr Kab
* Dayr Qurra
# Ball del ciri

El ball del ciri és un ball de sis parelles, de caràcter seriós i greu, en què hom duu ciris, rams i almorratxes.
Les balladores van amb vestit negre i mantellina blanca, i els balladors, amb gambeto i barret de copa. Constituïa una cerimònia de traspàs d'atributs, simbolitzats pel ram i el ciri, quan eren fets canvis de càrrec d'administrador d'altar. El moviment d'entrar i sortir oposadament els balladors i les balladores origina la figura d'estrella de 12 raigs igual que a la primera part de la dansa de Castellterçol. En consta l'existència des del segle xviii.
L'estructura coreogràfica del ball es concreta en:
* Passeig d'entrada: permet la col·locació de les parelles participants.
* Ball: executat generalment per les parelles de confrares sortints i els entrants. Més dedicat als sortints
* Relleu de càrrecs: traspàs dels símbols emblemàtics i distintius de la confraria, sigui almorratxes, ciris o rams, que els confrares sortints entreguen als entrants.
* Ball: en aquest cas liderat per les parelles entrants que han accedit al càrrec.
* Passeig de sortida: pot anar precedit per la realització d'algunes evolucions conjuntes de lluïment.
Era propi de la plana de Vic, les Guilleries i el Moianès, i ha perdurat, sobretot, a Castellterçol.

## Vegeu també

* Ball del ciri de Castellterçol
* Ball del ciri (Moià)

## Referències

* ↑ «ball del ciri | enciclopèdia.cat». [Consulta: 5 desembre 2020].
* ↑ Alonso, Maria Rosa; Forner, Rosa María; Garrich, Montserrat; Gonzàlez, Albert. El Ball del Ciri. Ciudad Real: CIOFF España, 2004. ISBN 978-84-609-0733-6.
# Beatriz Luengo González

Beatriz Luengo González (Madrid, 23 de desembre de 1982) és una compositora, cantant, actriu, ballarina i empresària espanyola. És coneguda pel seu treball discogràfic i per la seva participació en sèries com Un paso adelante. A més, dirigeix la seva pròpia escola de dansa a Madrid, va ser nominada al Grammy Llatí 2012 a millor àlbum pop contemporani, i va guanyar el Latin Grammy americà per escriure el disc A quien quiera escuchar de Ricky Martin.

## Discografia
### Àlbums

* 2002: UPA Dance
* 2003: UPA Dance Edición Especial
* 2003: Upa Dance Live
Solista
* 2005: Mi generación
* 2006: BL (editat només a França)
* 2008: Carrousel
* 2011: Bela y sus Moskitas Muertas
* 2017: Cuerpo y Alma

### Senzills

* 2005: Mi generación
* 2006: Hit Lerele
* 2008: Pretendo hablarte
* 2008: Dime (amb Pitingo)
* 2009: Y sólo fui
* 2010: Se llama amistad
* 2011: Como tú no hay 2 (amb Yotuel Romero)
* 2011: Ley de Newton
* 2012: Lengua
* 2012: Platos rotos (amb Yotuel Romero)
* 2013: Halleluja
* 2014: Quítatelo (amb Alejandra Guzmán)
* 2016: Más que suerte (amb Jesús Navarro)
* 2017: Te echo de menos

### Bandes sonores

* 2009: Se llama amistad de Tinker Bell and the Lost Treasure

### Col·laboracions

* Go Away de Justin Timberlake
* Cicatriz de Yadam
* Sin ti (I Don't Want To Miss A Thing) de Dyland & Lenny i Pitbull
* Ley de Newton de Jesús Navarro
* Contigo sí de Black Guayaba

### Composicions

* 2012: Dime si ahora de Thalía
* 2014: Madre Tierra de Chayanne
* 2014: Ex de verdad de Ha*Ash
* 2015: Coraçao de Claudia Leitte ft. Daddy Yankee
* 2015: La vida es un vals de Diego Torres
* 2015: Hoy es domingo de Diego Torres ft. Rubén Blades
* 2015: Fin del mundo de Diego Torres
* 2015: Contradicción de Diego Torres
* 2015: La grieta de Diego Torres
* 2015: Isla Bella de Ricky Martin
* 2015: Perdoname de Ricky Martin
* 2015: Cuando me acuerdo de ti de Ricky Martin
* 2015: Mátame otra vez de Ricky Martin
* 2015: La mordidita de Ricky Martin
* 2016: I feel Alive de CD9
* 2016: Planes de Shakira
* 2016: Amnesia de Jennifer Lopez
* 2016: Cometa de CNCO
* 2016: Lady blue and cruel de Cristian Castro

## Referències

* ↑ Internet, Unidad Editorial. «'Me he sentido una mosquita muerta porque no tenía padrino ni una familia rica' | Gentes! | elmundo.es». [Consulta: 14 juliol 2016].
* ↑ «Beatriz Luengo». [Consulta: 14 juliol 2016].
* ↑ «Diego Torres regresa con su nuevo lanzamiento discográfico “Buena Vida” - Uncategorized - Sony Music España» (en anglès), 13-10-2015. [Consulta: 14 juliol 2016].
* ↑ «CD9 quiere romper fronteras y estrenará “I Feel Alive”». [Consulta: 14 juliol 2016].
* ↑ http://www.josepvinaixa.com/blog/cnco-primera-cita/

## Enllaços externs

* Beatriz Luengo González - Lloc web oficial
# Bariq

Bariq és una ciutat de l'Aràbia Saudita de la regió d'Asir. Té una extensió de 2.500 km² i una població, segons estimació del 2010, d'uns 50.113 habitants. Està formada per diverses viles avui unides, entre les quals Mifa, Sahil, Ajama, Qurayha, Al Khawsh, Ma'riyah, Bilad Al-Musa, Gdraymah, Bilad Al-Aram, Al-Fseel i Munaydhir.

## Població

* 1800 — 30.000 (estimació).
* 1916 — 50.000 (estimació).
* 1970 — 50.000.
* 1974 — 50.000.
* 2010 — 50.113.

## Referències

* 1 2 Bariqi, Aḥmad ibn Marīf. Qabā'il Bāriq al-mu‘āṣirah min al-‘aṣr al-Jāhilī ilá al-‘aṣr al-ḥadīth.
* ↑ Sir Kinahan Cornwallis, Asir Before World War I: A Handbook, 1916 pàgines 51,52
* ↑ Gazetteer of Arabia: A Geographical and Tribal History of the Arabian Peninsula, Sheila A. Scoville
* ↑ Arabian Studies, Volume 6 page 82
# Bell Helicopter

Bell Helicopter és una empresa estatunidenca especialitzada en helicòpters i aeronaus d'ala rotatòria amb seu a Fort Worth, Texas. És una divisió de l'empresa Textron i compta amb instal·lacions de producció d'aeronaus militars a Texas, EUA, i d'helicòpters civils al Quebec, Canadà.
La companyia va ser fundada el juliol de 1935 per Lawrence Dale Bell a Buffalo, Nova York. Primer s'especialitzaren en la producció de caces com el P-39 Airacobra, actiu durant la Segona Guerra Mundial. Posteriorment foren mundialment coneguts pels seus dissenys d'helicòpters com l'icònic UH-1 "Huey" emprat en gran nombre pels Estats Units a la Guerra del Vietnam.

## Dissenys

Civils:
* Bell 206
* Bell 412
Militars:
* Bell UH-1 Iroquois
* Bell AH-1 Cobra
* Bell AH-1 SeaCobra/SuperCobra

## Vegeu també

* Airbus Helicopters

## Referències

* ↑ http://www.textron.com/about/our-businesses/
* ↑ «History of Bell Helicopter». Arxivat de l'original el 2007-06-03. [Consulta: 25 gener 2016].

## Enllaços externs

* Bell Helicopter - Lloc web oficial
* Bell timeline at the Helicopter History Site
# Becaire

El becaire ($\natural$) és un símbol musical que s'escriu a l'esquerra de la nota i anul·la l'acció produïda per una alteració anterior, sostingut o bemoll. L'efecte del becaire només dura un compàs. El becaire també anul·la l'efecte produït per un doble sostingut o un doble bemoll.
El becaire només s'usa en l'armadura quan es vol indicar un canvi d'armadura.

## Referències

* ↑ «becaire | enciclopèdia.cat». [Consulta: 23 març 2019].
* ↑ Yann Picand, Dominique Dutoit. «becuadro : definición de becuadro y sinónimos de becuadro (español)». [Consulta: 12 abril 2019].

## Vegeu també

* Alteració (música)
* Sostingut
* Bemoll
* Armadura (música)
# Berlitz International

Berlitz International, Inc. és una empresa de serveis lingüístics fundada per Maximilian Berlitz el 1878 a Providence (Estats Units). El seu net, Charles Berlitz, hi col·laborà escrivint diccionaris de butxaca i guies de conversa per a turistes, a més de promoure la difusió de cursos en suport magnètic. Actualment hi ha unes 550 escoles Berlitz, repartides per més de setanta països (amb dos centres a Barcelona i un a València, per exemple).

## Referències

* ↑ Corporations: The Language Merchants Arxivat 2010-11-25 a Wayback Machine.. Time, 21-06-1963. (anglès)

## Enllaços externs

* Berlitz
# Toña de repulgo

La toña de repulgo és un producte de reposteria típic de la comarca del Baix Segura, al País Valencià. És un dolç que es cuina per Nadal.
La toña, a diferència de la tonya de les comarques veïnes, és plana, semblant a una galeta. Com a tret característic, a les vores hi ha el repulgo, un doblegat que es fa manualment a la massa. Els seus ingredients són farina, oli, anís, sucre i mel. L'oli calent es mescla amb la farina, el sucre i el raig d'anís, i després es treballa la massa dins donar-li la textura, abans que es refrede. Posteriorment, es forneja a foc lent i es dona un bany en mel, també escalfada.

## Referències

* ↑ Orfebreria manual d'anís i farina
# La Due

La Due és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 39 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, La Due tenia 39 habitants, 15 habitatges, i 10 famílies. La densitat de població era de 188,2 habitants per km².
Dels 15 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,3% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 26,7% no eren unitats familiars. En el 20% dels habitatges hi vivien persones soles el 20% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,2% tenia menys de 18 anys, un 12,8% entre 18 i 24, un 23,1% entre 25 i 44, un 12,8% de 45 a 60 i un 23,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 115,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.750 $ i la renda mediana per família de 10.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 11.250 $. La renda per capita de la població era de 9.120 $. Entorn del 46,2% de les famílies i el 45,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- La Due». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- La Due». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Wiggins (Mississipi)

Wiggins és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2007 tenia 4.747 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wiggins tenia 3.849 habitants, 1.380 habitatges, i 1.000 famílies. La densitat de població era de 138,1 habitants per km².
Dels 1.380 habitatges en un 36,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,6% hi vivien parelles casades, en un 21,3% dones solteres, i en un 27,5% no eren unitats familiars. En el 23,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 15,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.597$ i la renda mediana per família de 31.591$. Els homes tenien una renda mediana de 27.262$ mentre que les dones 20.801$. La renda per capita de la població era de 13.813$. Entorn del 22,3% de les famílies i el 25,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wiggins». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wiggins». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sherman (Dakota del Sud)

Sherman és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 87 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sherman tenia 87 habitants, 30 habitatges, i 26 famílies. La densitat de població era de 129,2 habitants per km².
Dels 30 habitatges en un 56,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 13,3% no eren unitats familiars. En el 10% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,9 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,5% tenia menys de 18 anys, un 11,5% entre 18 i 24, un 34,5% entre 25 i 44, un 14,9% de 45 a 60 i un 4,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 119,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.333 $ i la renda mediana per família de 39.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.000 $ mentre que les dones 16.875 $. La renda per capita de la població era de 10.781 $. Entorn del 5% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sherman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sherman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.