OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesc Romaní i Puigdengolas

Francesc Romaní i Puigdengolas (Capellades, Anoia, 1831 - 1912) fou un jurista i polític català. Va defensar del dret català contra el codi civil espanyol, reivindicant la personalitat nacional de Catalunya dins el marc d'una organització plurinacional semblant a la corona d'Aragó.

## Biografia

Fill de l'industrial paperer Joan Romaní i Massana, membre d'una nissaga establerta a Capellades el 1620. Fou dels pocs catòlics que, quan es formà oficialment el Partit Republicà Federal el 1868, va acceptar de col·laborar-hi. Després de la Restauració, va adoptar posicions del catalanisme més conservador.
Fou advocat membre del Col·legi d'Advocats de Barcelona. El 1899 va ser nomenat president de la Comissió especial de codificació a Catalunya. Va ser diputat provincial i a corts i va redactar la memòria que l'Institut Agrícola Català de Sant Isidre que va enviar al govern amb motiu de la llei de redempció de censos i prestacions emfitèutiques. Fou membre de l'Acadèmia de Bones Lletres (1884), president dels Jocs Florals de Barcelona de 1898 i de la comissió codificadora del dret civil català (1899). També fundà la revista La España Regional (1884-1893) i fou vocal de la junta permanent d'Unió Catalanista a l'Assemblea de Balaguer de 1894.
Va ser director de la Caixa de Barcelona entre 1893 i 1899.

## Obres

* El federalismo en España (1869)
* Antigüedad del regionalismo español (1890)

## Referències

* ↑ «Francesc Romaní i Puigdengolas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ MIQUEL GUTIÉRREZ I POCH, Redes en la génesis y desarrollo de un distrito papelero catalán: el caso de Capellades (siglo XIX) Arxivat 2011-04-09 a Wayback Machine.
* ↑ La Vanguardia, 1 de maig de 1899, Periódicos oficiales
* ↑ Retrat de Francesc Romaní i Puigdengolas, director de la Caixa de Barcelona

## Enllaços externs

* Francesc Romaní i Puigdengolas a Almirall: portal de cultura i pensament del segle XIX de l'Ateneu Barcelonès
# Funció d'Euler

* Per altres significats, vegeu funció φ d'Euler o llista de temes anomenats en honor de Leonhard Euler.
En matemàtiques, la funció d'Euler ve donada per
    $\phi (q)=\prod _{k=1}^{\infty }(1-q^{k})$
Fou anomenada en honor de Leonhard Euler, i és un exemple prototípic de sèries q, una forma modular, i proveeix l'exemple prototípic d'una relació entre combinatòria i anàlisi complexa.

## Propietats

El coeficient $p(k)$ en l'expansió de sèrie de potències formals per $1/\phi (q)$ dona el nombre de totes les particions de k. Això és
    ${\frac {1}{\phi (q)}}=\sum _{k=0}^{\infty }p(k)q^{k}$
on $p(k)$ és la funció de partició de k.
La identitat d'Euler és
    $\phi (q)=\sum _{n=-\infty }^{\infty }(-1)^{n}q^{(3n^{2}-n)/2}$
Cal notar que $(3n^{2}-n)/2$ és un nombre pentagonal.
La funció d'Euler està relacionada amb la funció Dedekind eta mitjançant una identitat de Ramanujan:
    $\phi (q)=q^{-{\frac {1}{24}}}\eta (\tau )$
on $q=e^{2\pi i\tau }$ és el quadrat del nome.

## Referències

* Tom M. Apostol, Introduction to Analytic Number Theory, (1976) Springer-Verlag, New York. ISBN 0-387-90163-9
# Francolí del llac Victòria

El francolí del llac Victòria (Pternistis rufopictus) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que estepes arbustives del nord de Tanzània.
# Francolí gorjagroc

El francolí gorjagroc (Pternistis leucoscepus) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita praderies i terres de conreu del Sudan, Etiòpia, Eritrea, Djibouti, Somàlia, Kenya, nord-est d'Uganda i nord de Tanzània.
# Fundació Pere Casaldàliga

La Fundació Pere Casaldàliga és una fundació sense ànim de lucre creada el 14 de febrer de 2021 a fi de donar a conèixer la vida, l'obra i les causes que liderà el religiós catòlic català Pere Casaldàliga i Pla al Brasil i a Catalunya.

## Història

L'Associació Araguaia i la família de Casaldàliga impulsaren la creació d'aquesta fundació a través d'un patronat on participen també amistats i persones properes a la figura del bisbe. La fundació assumeix el compromís de difondre la labor realitzada pel religiós, tant a Catalunya com a Mato Groso, a través de projectes editorials, culturals, educatius i de sensibilització, i donar suport a projectes de cooperació internacional per a la promoció de la justícia social i la pau un dels principis fonamentals que guià la seva labor. Paral·lelament al seu treball com a missioner, va deixar una obra literària de més de cinquanta publicacions, poesia, prosa i dietaris, en diverses llengües.
La fundació també té per objectiu donar a conèixer la casa on Casaldàliga va viure a São Félix do Araguaia, així com l'arxiu de la prelatura de més de 250.000 documents i imatges, testimonis d'una època important a l'Amèrica Llatina i a l'Església catòlica durant les cinc dècades de la seva missió claretiana.
El 8 de gener de 2023, la Fundació va condemnar l'ocupació, per part de seguidors de Jair Bolsonaro, del Congrés Nacional brasiler, la residència presidencial i el Tribunal Suprem del Brasil.

## Referències

* ↑ Bricollé, David. «Neix una fundació per a la preservació i difusió del llegat de Pere Casaldàliga». Regió 7, 14-02-2021. [Consulta: 8 novembre 2021].
* ↑ «Acto entrega Premio Joan Alsina Derechos Humanos a la Asociación Araguaia con el obispo Casaldàliga». [Consulta: 8 novembre 2021].
* ↑ «Neix la Fundació Pere Casaldàliga, memòria i continuïtat de les seves causes». Catalunya Religió, 13-02-2021. [Consulta: 8 novembre 2021].
* ↑ «Clam de la Fundació Pere Casaldàliga: "Prou feixistes!"». El Nacional, 08-01-2023. [Consulta: 8 gener 2023].
# Fundació Patronat Obrer de Sant Josep

Fundació Patronat Obrer de Sant Josep és una entitat creada el 12 de maig de 1907 pel jesuïta pollencí Guillem Vives a Palma (Mallorca), amb finalitat d'assistència social i cultural a les classes socials més desposseïdes. La presidenta és Catalina Serra. El 2008 va rebre la Medalla d'Or de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears.

## Objectius

* Atendre la formació humana, ètica, moral i religiosa i les bones relacions de totes les persones i socis que treballen en les diferents àrees i projectes.
* Organitzar activitats destinades a satisfer necessitats de tipus social, formatiu, cultural i esportiu no professional, especialment de la joventut.

## Activitats

* Classes de castellà per a immigrants
* Cursos d'Integració social i laboral (estètica, perruqueria, etc.)
* Activitats de lleure: dansa, esport, ball de saló, ioga, excursions, etc
* Servei especialitzat per a dones

## Enllaços externs

* Informació sobre el Patronat Obrer Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* El centenari del Patronat Arxivat 2010-06-24 a Wayback Machine.
# Gannes

Gannes és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 1999 tenia 320 habitants.

## Situació

Gannes forma part d'un grup de petits poblets que també comprèn poblacions com ara Bacouël, Chepoix, La Hérelle o Le Mesnil-Saint-Firmin. És travessada per la carretera D117, que uneix Bacouël i Saint-Just-en-Chaussée.

## Administració

Gannes forma part del cantó de Saint-Just-en-Chaussée, que al seu torn forma part de l'arrondissement de Clermont. L'alcalde de la ciutat és Georges Van Vynckt (2001-2008).

## Vegeu també

* Llistat de municipis de l'Oise

## Enllaços externs

* Gannes al lloc web de l'INSEE Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine.
# Ganomalita

La ganomalita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom del grec γανωμα, brillantor, a causa de la brillantor adamantina del mineral.

## Característiques

La ganomalita és un silicat de fórmula química Pb$_9$Ca₅Mn(Si₂O₇)₄(SiO₄)O. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la ganomalita pertany a «09.B - Estructures de sorosilicats amb grups barrejats de SiO₄ i Si₂O₇; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: al·lanita-(Ce), al·lanita-(La), al·lanita-(Y), clinozoisita, dissakisita-(Ce), dol·laseïta-(Ce), epidota, hancockita, khristovita-(Ce), mukhinita, piemontita, piemontita-(Sr), manganiandrosita-(La), tawmawita, tweddillita, ferrial·lanita-(Ce), niigataïta, manganiandrosita-(Ce), dissakisita-(La), vanadoandrosita-(Ce), uedaïta-(Ce), epidota-(Sr), al·lanita-(Nd), ferrial·lanita-(La), åskagenita-(Nd), zoisita, macfal·lita, sursassita, julgoldita-(Fe2+), okhotskita, pumpel·lyïta-(Fe$^{2+}$), pumpel·lyïta-(Fe$^{3+}$), pumpel·lyïta-(Mg), pumpel·lyïta-(Mn$^{2+}$), shuiskita, julgoldita-(Fe$^{3+}$), pumpel·lyïta-(Al), poppiïta, julgoldita-(Mg), rustumita, vesuvianita, wiluïta, manganovesuvianita, fluorvesuvianita, vyuntspakhkita-(Y), del·laïta, gatelita-(Ce) i västmanlandita-(Ce).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Långban, dins el municipi de Filipstad (Comtat de Värmland, Suècia). També ha estat descrita en altres indrets del país, així com a la República Popular de la Xina i als Estats Units.

## Referències

* ↑ «Ganomalite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 desembre 2019].
# Ganna (profetessa)

Ganna (en grec antic Γάννα) va ser una profetessa germànica, de la tribu dels sèmnons que va viure al segle I dC.
Va ser la successora de la profetessa Veleda, que havia estat capturada i portada a Roma, cap a finals del segle i. Va tenir una actuació política activa i va actuar com a diplomàtica i representant de la seva tribu en les negociacions amb l'emperador romà Domicià, que va governar entre els anys 81 i 96.
Dió Cassi diu: Masius, rei dels sèmnons i Ganna, una verge que era sacerdotessa a Germània, quan els romans van capturar Veleda, va anar a veure Domicià, i després d'haver estat honrada per l'emperador, va tornar a casa". Masius i Ganna van viatjar per negociar amb l'emperador Domicià, potser durant la seva estada temporal a la Gàl·lia (ca. 82), o potser van anar fins a Roma. Igual que la seva predecessora Veleda, Ganna (les dues descrites com a verges), va tenir influència política a més de les seves funcions religioses en l'endevinació, la profecia i els encanteris màgics. El nom de Ganna s'interpreta que està relacionat amb l'antiga paraula germànica gandr, que tindria el significat de "vareta màgica".

## Referències

* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 158. ISBN 8481641618.
# Gall nival del Tibet

El gall nival del Tibet (Tetraogallus tibetanus) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita vessants rocallosos de l'Himàlaia, a l'est de Tadjikistan, nord de l'Índia, Tibet i oest de la Xina.
# Gall nival del Caucas

El gall nival de Caucas (Tetraogallus caucasicus) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita penya-segats rocallosos de la serralada del Caucas.
# Fulton Street (Manhattan)

Fulton Street és un carrer de Manhattan, a New York. És situada al Financial District, alguns carrers al nord de Wall Street. S'estén entre Church Street prop de l'emplaçament del World Trade Center i South Street, a l'alçada del South Street Seaport. El carrer pren el seu nom de l'inventor i enginyer Robert Fulton, qui era especialitzat en la creació de vaixells de vapor. Abans, els transbordadors travessaven l'East River per arribar a Fulton Street al borough de Brooklyn. L'antic Fulton Fish Market estava situat prop del South Street Seaport abans de traslladar-se a Hunts Point al Bronx.
Fulton Street és a més a més el nom d'una estació del metro de Nova York per la que transiten diverses línies, sobretot en direcció a Brooklyn. Així, les rutes A i C de l'IND Eighth Avenue Line, les rutes 4 i 5 de l'IRT Lexington Avenue Line, les rutes 2 i 3 de l'IRT Broadway-Seventh Avenue Line i les rutes J, Ruta M del Metro de Nova YorkM i Z de la BMT Nassau Street Line passen per Fulton Street. Els treballs per a la construcció d'una estació comuna a totes les rutes, batejada Fulton Street Transit Center, finançats per la ciutat s'haurien d'acabar el 2009.
# Funchalia

Funchalia és un gènere de crustacis decàpodes de la família dels penèids (Penaeidae) que comprèn les espècies comercials més explotades: les gambes i els llagostins. Aquest gènere està constituït per gambes d'aigües profundes.

## Descripció

La closca és blana, membranosa, desproveïda de solcs, però amb una quilla dorsal i fortes quilles laterals, de les quals una, la transmiocardíaca, és molt allargada i acaba en una espina hepàtica. Rostre ventralment inerme. L'antènula interna és més llarga que els ulls. Els flagels de les antènules són cilíndrics, gairebé tan llargs com la closca sense el rostre; flagel superior dilatat a la seva base. Palp mandibular foliaci, amb el segon artell molt més ample i llarg que el primer, i amb la corona mandibular transformada en un llarg estilet transversal. Lòbul posterior de la lacínia interna de la segona maxil·la completament atrofiada. Primer maxil·lípede amb l'exopodi laminar i l'endopodi de dos artells. Exopodi del segon maxil·lípede molt més llarg que el corresponent endopodi. Tercer maxil·lípede amb l'exopodi d'igual longitud que l'endopodi, aquest consta de set artells i el darrer és més curt i estret que el sext. Potes curtes i primes. Les dels parells quart i cinquè acaben en dàctils curts i un poc corbats. Pleopodis curts.

## Taxonomia

El gènere Funchalia consta de 5 espècies:
* Funchalia danae Burkenroad, 1940
* Funchalia sagamiensis Fujino, 1975
* Funchalia taaningi Burkenroad, 1940
* Funchalia villosa (Bouvier, 1905)
* Funchalia woodwardi J.Y.Johnson, 1868

## Distribució

Les espècies F. danae i F. villosa s'han citat a l'oceà Atlàntic; F. sagamiensis i F. taaningi al Pacífic oest i a l'Índic; i F. woodwardi tant a l'Atlàntic, com al Pacífic i a l'Índic. Al Mediterrani s'han registrat F. woodwardi i F. villosa.

## Referències

* 1 2 3 «Funchalia J.Y.Johnson, 1868 in GBIF Secretariat (2021). GBIF Backbone Taxonomy. Checklist dataset https://doi.org/10.15468/39omei accessed via GBIF.org on 2022-02-16.».
* ↑ Zariquiey Alvarez, Ricardo. Crustáceos decápodos ibéricos. Consejo Superior de Investigaciones Científicas (España), 1968, p. 510 (Investigación Pesquera).
* ↑ Guzman, Guillermo L.; Escribano, Rubén «Extensión del rango distribucional de Funchalia woodwardi para el Pacifico Sureste (Decapoda, Dendrobranchiata, Penaeidae)». Revista de biología marina y oceanografia, 53, 3, 2018, pàg. 349-352. DOI: http://dx.doi.org/10.22370/rbmo.2018.53.3.1359.
# Georges Faudet

Georges Faudet (París, 16 de desembre de 1901 - Saint-Maur-des-Fossés, 21 de juliol de 1970) va ser un ciclista francès que fou professional del 1925 fins al 1935. Es va especialitzar en el ciclisme en pista.

## Palmarès

* 1926
** 1r al GP Goullet-Fogler de Madison (amb Alfred Letourneur)
* 1928
** 1r als Sis dies de Marsella (amb Gabriel Marcillac)

## Enllaços externs

* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
# George Barker Jeffery

George Barker Jeffery (Londres, 9 de maig de 1891 - Londres, 27 d'abril de 1957) va ser un físic i matemàtic anglès.

## Vida i Obra

Jeffery va ser educat a diferents escoles de Londres fins que el 1909 va entrar al University College de Londres. El 1912 va ser nomenat assistent de L.N.G. Filon al University College. Quan Filon va ser mobilitzat per la Primera Guerra Mundial, Jeffery es va convertir en el responsable del departament de matemàtiques aplicades amb només 23 anys. Jeffery era quàquer i, per tant, objector de consciència, motiu pel qual va ser empresonat breument el 1916.
El 1919, acabada la guerra i Filon retornat, va tornar a ser el seu assistent al University College. El 1922 va ser nomenat professor del King's College de Londres, però només hi va estar dos cursos perquè el 1924 va tornar al University College com a professor titular. Durant la Segona Guerra Mundial va asumir les tasques administratives del University College traslladat a Bangor (Gal·les). En acabar la guerra, va ser nomenat director del Institut d'Educació de la universitat, càrrec que va mantenir fins a la seva mort el 1957.
Entre 1912 i 1929, Jeffery va publicar una vintena d'articles científics de física matemàtica i un llibre de text: Relativity for Physics Students (1924). Els seus articles van ser sobre el camp gravitacional de l'electró i sobre dinàmica de fluids.
A partir de 1929 es va centrar en temes educatius i de didàctica i, mentre va ser director de l'Institut d'Educació, va fer diversos estudis sobre la situació de l'educació a l'Àfrica Occidental Britànica.

## Referències

* ↑ Titchmarsh, 1958, p. 129.
* ↑ Dean i Lawberys, 1957, p. 169.
* ↑ Titchmarsh, 1958, p. 130.
* ↑ Rickles, 2020, p. 63-65.
* ↑ Björkman, 2008, p. 6-7.
* ↑ Titchmarsh, 1958, p. 131-132.

## Bibliografia

* Björkman, Ulf «The Nonlinear History of Fibre Flow Research. Part 1» (en anglès). Applied Rheology, Vol. 18, Num. 2, 2008, pàg. 1-11. DOI: 10.1515/arh-2008-0008. ISSN: 1617-8106.
* Dean, W.R.; Lawberys, J.A «Obituary: Dr. G. B. Jeffery, F.R.S.» (en anglès). Nature, Vol. 179, Num. 4574, 1957, pàg. 1331-1332. DOI: 10.1038/1791331a0. ISSN: 1476-4687.
* Rickles, Dean. Covered with Deep Mist (en anglès). Oxford University Press, 2020. ISBN 978-0-19-960295-7.
* Titchmarsh, Edward Charles «George Barker Jeffery, 1891-1957» (en anglès). Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society, Vol. 4, 1958, pàg. 129-137. DOI: 10.1098/rsbm.1958.0012. ISSN: 0080-4606.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «George Barker Jeffery» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# George Bass

George Bass (30 de gener, 1771 - 1803) va ser un cirurgià de la Marina Reial Britànica i explorador d'Austràlia.

## Biografia

Va néixer a Aswarby, prop de Sleaford (Lincolnshire). Va estudiar en Boston (Lincolnshire), on va obtenir el títol de medicina en 1789. En 1794 es va unir a la Royal Navy com cirurgià. Va arribar a Sydney en el HMS Reliance al febrer de 1795 al costat de Matthew Flinders. Ambdós, amb la companya de William Martin van explorar Botany Bay, no lluny de Sidney i també el riu Georges.
En 1796 van explorar Port Hacking. En 1797 Bass va arribar al cap Howe, el punt més llunyà al qual s'havia arribat al sud-est d'Austràlia, i va seguir fins aproximadament el que avui és Melbourne. En 1798 va descobrir l'estret situat entre Austràlia i Tasmània, que des de 1803 duu el seu nom (estret de Bass).
Durant els seus viatges, Bass va recollir espècies de plantes que va enviar a Joseph Banks i va ser una de les primeres persones a descriure el wombat. Bass també va ser el primer blanc a arribar a la regió de Kiama, de la qual va escriure nombroses notes sobre la seva complexitat botànica i el seu guèiser marí. En 1799 va tornar a Anglaterra i va tornar de nou a Sidney el 1801, des d'on el 1803 va emprendre viatge a Tahití. No es va tornar a saber més d'ell.

## Referències

* Miriam Estensen, (2005), The Life of George Bass, Londres:Allen and Unwin. ISBN 1-74114-130-3
* Keith Macrae Bowden, (1952) George Bass 1771–1803: His Discoveries, Romantic Life and Tragic Disappearance. – London, Melbourne: Oxford University Press.
# Gemmació

La gemmació és un tipus de reproducció asexual típica dels briòfits, plantes simples sense teixit vascular i fongs. La gemmació es caracteritza pel fet que la cèl·lula mare origina dues cèl·lules filles de diferents dimensions, tot i que el nucli es divideix per mitosi en dues parts iguals. Té lloc quan es forma sobre la cèl·lula mare un bony o gemma que se separa per estrangulació i es constitueix una cèl·lula filla, que més tard, constituirà una nova planta. En alguns casos de pòlips i esponges, un grup de cèl·lules es diferencia formant una gemma, que es desprèn de l'animal original, formant un nou individu.
# Georgijs Smirnovs

Georgijs Smirnovs (Leningrad, 20 de gener de 1936) és un exfutbolista letó de la dècada de 1960.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de FK Dinamo Rīga i FK Daugava Rīga.
Més tard fou entrenador a VEF Rīga.

## Referències

* ↑ «Smirnovs stats in Soviet leagues». Arxivat de l'original el 2011-07-19. [Consulta: 4 gener 2019].
* ↑ Miķelis Rubenis. History of football in Latvia, 2002.
# Georgina (cràter)

Georgina és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 5,9 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim grec, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Georgina». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Germigney (Jura)

Germigney és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 83 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Germigney era de 83 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 38 habitatges, 32 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 1 estava desocupat. 35 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 32 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 3 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Germigney el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 8 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 46 persones, 34 eren actives i 12 eren inactives. De les 34 persones actives 33 estaven ocupades (17 homes i 16 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 12 persones inactives 4 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una entitat de l'administració pública i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un taller de reparació d'automòbils i de material agrícola.
L'any 2000 a Germigney hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Germigney a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Germigney a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.