OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cayuga (Nova York)

Cayuga és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 509 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cayuga tenia 509 habitants, 203 habitatges, i 137 famílies. La densitat de població era de 213,6 habitants/km².
Dels 203 habitatges en un 35,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,7% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 32,5% no eren unitats familiars. En el 29,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,1% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 16,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.679 $ i la renda mediana per família de 50.156 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.769 $ mentre que les dones 21.667 $. La renda per capita de la població era de 17.894 $. Entorn de l'1,5% de les famílies i el 3,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cayuga». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cayuga». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cayuga (Oklahoma)

Cayuga és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 105 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cayuga tenia 105 habitants, 40 habitatges, i 30 famílies. La densitat de població era de 5,6 habitants per km².
Dels 40 habitatges en un 37,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,5% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 25% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,5% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 29,5% de 45 a 60 i un 7,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 108,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.893 $ i la renda mediana per família de 32.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.438 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 15.743 $. Entorn del 7,4% de les famílies i el 13,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cayuga». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cayuga». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Casa seu del pantà de Riudecanyes

La Casa seu del pantà de Riudecanyes és un edifici del municipi de Reus (Baix Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada a la plaça de la Farinera, fa xamfrà amb el carrer de Vallroquetes. La composició general de l'edifici i els seus esgrafiats constitueixen la part més interessant de l'immoble. Cal destacar la Capella de Sant Bernat Calbó, que va donar nom a la plaça durant un temps, en una fornícula que dona (la seva façana) a la plaça.
Consta de baixos i tres plantes més. Hi ha uns grans finestrals a la primera i segona planta en la façana frontal a la plaça. Aquests dos pisos presenten a més, dos balcons, i quatre balcons a la tercera planta. Les obertures per planta al carrer de Vallroquetes són quatre unitats de balcons.
A part d'uns esgrafiats decoratius, hi ha una al·legoria a la funció comercial de la propietat. Hi ha un arbre que en el seu tronc porta la inscripció de "Aqua fons vitae", i està banyat per aigües d'un pantà. De l'arbre surten fruits i a cada costat hi ha uns escuts heràldics, la Rosa de Reus i el de la Societat. Tot aquest grafisme està emmarcat dins d'una orla d'elements vegetals, fulles i flors.
Les baranes dels balcons són únicament unes barres i algun dibuix. Els accessos dels baixos estan aplacats amb pedra, formant certa mamposteria concertada. L'edifici és la seu de la Comunitat de Regants del Pantà de Riudecanyes, que té situades les seves oficines a tot el primer pis, i als altres pisos hi ha habitatges per l'administrador i empleats.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa seu del pantà de Riudecanyes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].

## Enllaços externs

* Comunitat de Regants del Pantà de Riudecanyes
# Casa senyorial dels Peguera

La Casa senyorial dels Peguera és un edifici del municipi de Torrelles de Foix (Alt Penedès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

A un extrem del nucli de la població de Torrelles hi ha les restes d'aquesta torre. Queden dempeus part de les muralles del recinte que correspon a l'antiga residència senyorial dels Peguera. Actualment és un mur de contenció que envolta la finca d'un nou edifici. Al soterrani de la casa hi ha vestigis de l'antiga residència (restes de murs i arcs apuntats de pedra).

## Història

Els senyors de Foix tenien casa senyorial a Torrelles de la segona meitat del segle xvi. L'any 1579 es va efectuar la benedicció de la capella dedicada a la Mare de Déu del Roser obrada al pati del castell.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa senyorial dels Peguera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2015].
# Dracó I

Dracó (en llatí Dracon, en grec Δράκων) fou el divuitè descendent d'Asclepi que va viure entre el segle v aC i el segle iv aC. Era fill del famós metge Hipòcrates, germà de Tèssal i pare d'Hipòcrates IV, segons diuen Joan Tzetzes i Suides. Galè diu que alguns escrits del seu pare foren atribuïts a Dracó erròniament.

## Referències

* ↑ DraconI. a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1072
# Pou de potencial

Un pou de potencial és la regió que envolta un mínim local d'energia potencial. L'energia captada en un pou de potencial no es pot convertir en un altre tipus d'energia (energia cinètica en el cas d'un pou de potencial gravitatori) perquè és capturada en el mínim local d'un pou de potencial. Per tant, un cos pot no procedir al mínim global d'energia potencial, com tendiria a fer-ho naturalment a causa de l'entropia.
L'energia es pot alliberar d'un pou potencial si s'afegeix energia suficient al sistema de manera que es superi el màxim local. En física quàntica, l'energia potencial pot escapar d'un pou potencial sense energia afegida a causa de les característiques probabilístiques de les partícules quàntiques ; en aquests casos es pot imaginar que una partícula travessa les parets d'un pou potencial.
El gràfic d'una funció d'energia potencial 2D és una superfície d'energia potencial que es pot imaginar com la superfície de la Terra en un paisatge de turons i valls. Aleshores, un pou potencial seria una vall envoltada per tots els costats amb un terreny més alt, que així es podria omplir d'aigua (per exemple, ser un llac) sense que cap aigua flueixi cap a un altre mínim inferior (per exemple, el nivell del mar).
En el cas de la gravetat, la regió al voltant d'una massa és un pou de potencial gravitatori, tret que la densitat de la massa sigui tan baixa que les forces de marea d'altres masses siguin més grans que la gravetat del propi cos.

## Referències

* ↑ «classical mechanics - What is a potential well?» (en anglès). https://physics.stackexchange.com.+[Consulta: 27 setembre 2022].
* ↑ «Potential Well» (en anglès). https://sciencedemonstrations.fas.harvard.edu/.+[Consulta: 27 setembre 2022].
# Pou de les Figueretes

El Pou de les Figueretes és una obra de la Ràpita (Montsià) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Pou de secció circular, fet de pedra de marbre blanc. Consta d'un sòcol d'uns 40 cm d'alt, sobre el qual hi ha tres plaques acabades amb passamans, que configuren el cos cilíndric.
En ser traslladat ha canviat de funció, afegint-li una pinya al centre per tal de convertir-lo en font.

## Història

Segons uns plànols del segle xviii ja és documentada l'existència d'aquest element: el primer pla és datat el juliol de 1743 i l'altre del desembre de 1779.
Actualment es troba sobre les restes del castell, darrera el mercat, però el seu lloc originari era al mig del carrer del pou de les Figueretes, al qual donà nom.
El cita Beguer: "Existiendo en la parte contigua al viejo monasterio sanjuanista un pozo", a propòsit de l'expulsió dels moriscos que es realitzà al port dels Alfacs el 1610.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Pou de les Figueretes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].

## Enllaços externs

* «Pou de les Figueretes». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Plaza de la Villa de París

La Plaza de la Villa de París (en català «Plaça de la Vila de París») és una plaça al centre de Madrid, Espanya, entre els carrers del General Castaños, García Gutiérrez i Marquès de l'Ancorada. A aquesta plaça dona la façana principal del Tribunal Suprem, i també un lateral de l'Audiència Nacional, que justifiquen el nom del barri (Justicia). Des de fa algunes dècades, hi ha un aparcament públic subterrani sota la plaça.

## Història

En origen, aquest espai va estar ocupat per l'extensa horta de les monges del convent de les Salesas Reales, més precisament la part dedicada a jardí que, formant part de l'edifici monacal, va fer construir per a la seva residència la seva fundadora, la senyora Bàrbara de Bragança.
La raó del nom d'aquesta plaça és la visita del President de la República Francesa Émile Loubet a 1905.
Dividida la plaça en dues parts, al centre de la de la dreta hi ha una estàtua en pedra de Colmenar del rei Ferran VI des 1882, any en què va ser traslladada des d'un dels patis de les Salesas. Obra de Juan Domingo Olivieri i executada entre 1750 i 1752, va estar primerament destinada a la font de la plaça principal d'Aranjuez. Al jardí de l'esquerra hi ha una estàtua, anàloga en proporcions i matèria, que representa Bàrbara de Bragança, obra de Marià Benlliure.

## Galeria

* L'estàtua, amb neu
* Vista amb neu
* Torres de Colón vistes des de la plaça
* El Tribunal Suprem

## Fonts

* Pedro de Répide, Las calles de Madrid, Afrodisio Aguado S.A., Madrid 1971.
* Martín González, Juan José, Escultura barroca en España, 1600-1770, pàg. 399., Madrid, Cátedra, 1983, ISBN 84-376-0392-7
# Plaça Ba Đình

La Plaça Ba Đình és el nom d'una plaça a Hanoi on el president Ho Chi Minh va llegir la Proclamació d'Independència de la República Socialista del Vietnam el 2 de setembre de 1945. Té el nom de l'aixecament de Ba Đình, una rebel·lió antifrancesa que es va produir al Vietnam entre 1886 i 1887 com a part del moviment Cần Vương. Quan va morir Ho Chi Minh, es va construir ací el mausoleu de granit Ho Chi Minh per mostrar el seu cos embalsamat. Segueix sent un lloc important de turisme i pelegrinatge.
La plaça Ba Dinh es troba al centre del districte de Ba Đình, amb diversos edificis importants al seu voltant, inclosos el Palau del President, el Ministeri d'Afers Exteriors, el Ministeri de Planificació i Inversions i l'edifici de l'Assemblea Nacional.

## Referències

* ↑ Anh Thư Hà; Hò̂ng Đức Trà̂n. Breu cronologia de la història del Vietnam, 2000.
* ↑ J. Wills Burke. Els carrers del Vietnam, 2001.
# Podarg de les Salomó

El podarg de les Salomó(Rigidipenna inexpectata) és una espècie d'ocell de la família dels podàrgids (Podargidae) i única espècie del gènere Rigidipenna. Habita la selva de Santa Isabel, Bougainville i Guadalcanal, a les Illes Salomó.
Descrit en 1901, va ser considerat la subespècie Podargus ocellatus inexpectatus del podarg ocel·lat, i més tard una espècie pròpia dins el gènere Podargus. En 2007, treballs genètics que incloïen anàlisis d'ADN van propiciar la inclusió en el gènere monotípic Rigidipenna Cleere et col., 2007.

## Referències

* ↑ «Podarg de les Salomó». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
* ↑ N Cleere, AW Kratter, DW Steadman, MJ Braun, CJ Huddleston, CE Filardi et G Dutson, 2007. A new genus of frogmouth (Podargidae) from the Solomon Islands. Ibis 149: 271–286
# Pommerit-le-Vicomte

Pommerit-le-Vicomte (en bretó Pañvrid-ar-Beskont) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 1.771 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1857 | 1724 | 1631 | 1713 | 1690 | 1771 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| -1965 | Francis Poulouin | Esquerra |
| 1965-1971 | François Nicolas | PS |
| 1977-2006 | Jean Le Floc'h | PS |
| 2006- | Alain Gautier | Esquerra |
# Pontet de Rus

El Pontet de Rus és un pontet del terme municipal de la Torre de Cabdella, al Pallars Jussà, dins del terme primigeni de la Torre de Cabdella.
Està situat al límit de la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i l'Estany de Sant Maurici, damunt del riu de Riqüerna. És un senzill pont de pedra recentmet refet.

## Enllaços externs

* Cartogràfic de Catalunya
# Port Clarence

Port Clarence és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 21 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Port Clarence tenia 21 habitants. La densitat de població era de 0,2 habitants/km².
L'edat mediana era de 28 anys.
Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Geographic Comparison Table- Port Clarence». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Polisíndeton

El polisíndeton és un recurs literari consistent a utilitzar abundància de nexes entre les oracions per a donar al text un ritme àgil o repetir elements fonamentals. Els nexes acostumen a ser partícules de coordinació que juxtaposen paraules de manera similar a la llengua oral.
És l'oposat de l'asíndeton.

## Referències

* ↑ «Polisíndeton». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Prats (Cuneo)

Prats (italià Prazzo, piemontès Prass) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 186 habitants. Està situat a la Val Maira, dins de les Valls Occitanes. Limita amb els municipis d'Acelh, Blins, Chanuelhas, Elva, la Màrmol i Estròp.

## Història

L'any 1928 va annexar els municipis de Sant Michel i Ussòl (italià San Michele Prazzo i Ussolo).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Osvaldo Einaudi | Llista cívica |
Viccionari
# Pratola Serra

Pratola Serra és un municipi situat al territori de la província d'Avellino, a la regió de la Campània, (Itàlia). Limita amb els municipis de Candida, Manocalzati, Montefalcione, Montefredane, Montemiletto i Prata di Principato Ultra.
# Praomys derooi

Praomys derooi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 0 i 500 msnm a Benín, Ghana, Nigèria i Togo. El seu hàbitat natural són les sabanes. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. L'espècie fou anomenada en honor del naturalista belga Antoon Emeric Marcel De Roo.

## Referències

* ↑ Cassola, F. Praomys derooi. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 19 novembre 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 107. ISBN 978-0801893049.
# Prescott Valley

Prescott Valley és una població dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2007 tenia 37.779 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Prescott Valley tenia 23.535 habitants, 8.964 habitatges, i 6.633 famílies La densitat de població era de 286,5 habitants/km².
Dels 8.964 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,5% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 26% no eren unitats familiars. En el 19,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.341 $ i la renda mediana per família de 37.257 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.097 $ mentre que les dones 21.049 $. La renda per capita de la població era de 16.248 $. Aproximadament el 7,8% de les famílies i el 10,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Prescott Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Prescott Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Premsa d'Irlanda

La premsa d'Irlanda que s'ha distribuït i es distribueix, es recull en aquest resum.

## Llistat de periòdics nacionals

Diaris matutins en anglès :
| Nom del diari | Qualitat | Tendència | Tipus | Format |
| Irish Independent | qüestionable | dreta conservadora | pagament | compacte |
| The Irish Times | seriós | centre-esquerra | pagament | gran format |
| The Irish Sun | qüestionable | pagament | tabloide | |
| The Herald | qüestionable | | pagament | tabloide |
| Irish Dialy Star | qüestionable | | pagament | tabloide |
| Irish Daily Mirror | sensacionalista | | pagament | tabloide |
| Irish Daily Mail | sensacionalista | | pagament | tabloide |
| Irish Examiner | seriós | | pagament | gran format |
| thejournal.ie | | liberal | gratuït | digital |
Diaris matutins en gaèlic irlandès :
| Nom del diari | Periodicitat | Tipus |
| Seachtain | setmanal | pagament |
| Goitse | setmanal | pagament |
| Saol | mensual | pagament |

## Premsa desapareguda

* Lá Nua
* Gaelscéal
* Foinse
* Cork Free Press
* Daily Express
* Daily Ireland
* The Daily News
* The Evening News
* The Evening Telegrah
* The Irish Press
* Irish Bulletin

## Referències

* 1 2 3 4 «Irlande : une forte concentration des médias» (en francès). eurotopics.net.
Premsa europea :
Estats sobiransEstats amb sobirania limitadaNacions sense EstatEstats desapareguts
Portugal; Espanya; França; Regne Unit; Irlanda; Islàndia; Noruega; Suècia; Finlàndia; Holanda, (Bèlgica); Alemanya, Àustria; Dinamarca; Suïssa; Txèquia; Eslovàquia; Hongria; Eslovènia; Croàcia; Sèrbia; Montenegro; Albània; Macedònia del Nord; Grècia; Romania, (Moldàvia); Polònia; Lituània; Letònia; Estònia; Belarús; Ucraïna; Luxemburg; Malta; Rússia; Bulgària; Turquia; Itàlia; Geòrgia; Azerbaidjan
Liechtenstein; Mònaco; Andorra; Bòsnia-Hercegovina; Kossovo; Transnístria; Xipre; San Marino; Vaticà; Ossètia del Nord; Abkhàzia; Alt Karabagh
Països Catalans, País Basc; Països Baixos; Frísia; Galícia; Còrsega; Escòcia, Gal·les; Crimea; Kurdistan; Txetxènia; Illes Fèore; País d'Aran; Grenlàndia
Prússia; Àustria-Hongria; Txecoslovàquia; Iugoslàvia; URSS; :
# Privilegi (pel·lícula)

Privilegi (títol original en anglès: Privilege) és una pel·lícula de Peter Watkins estrenada el 1967. Ha estat doblada al català.

## Argument

La pel·lícula descansa sobre la construcció mediàtica d'una d'estrella del pop (paper interpretat pel cantant britànic Paul Jones). Peter Watkins destaca la histèria religiosa que uneix el jove i el seu públic, i la instrumentalització de la seva figura per les autoritats polítiques, audiovisuals i eclesiàstiques, per tal d'atenuar tota possibilitat de revolta dels joves.

## Rebuda

La pel·lícula rep una acollida crítica freda i és retirada de les pantalles per la Universal Pictures després d'algunes projeccions.

## Repartiment

* Paul Jones: Steven Shorter
* Jean Shrimpton: Vanessa Ritchie
* Mark London: Alvin Kirsch
* William Job: Andrew Butler
* Max Bacon: Julie Jordan
* Jeremy Child: Martin Crossley
* James Cossins: Professor Tatham
* Frederick Danner: Marcus Hooper
* Victor Henry: Freddie K
* Arthur Pentelow: Leo Stanley
* Steve Kirby: Squit
* Malcolm Rogers: pare Jeremy Tate
* Doreen Mantle: Miss Crawford
* Michael Graham: Timothy Arbutt
* Michael Barrington: Bisbe d'Esse

## Referències

* ↑ esadir.cat. Privilegi. esadir.cat.
* ↑ «Privilege». The New York Times.
* ↑ «Jean Shrimpton, the Famed Face of the '60s, Sits Before Her Svengali s Camera One More Time» (en anglès). people.com: Time Inc., 1977.

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, Número 401 (anglès)
* Sight and Sound, estiu 1967, p. 160 (anglès)
* Cahiers du cinéma, Número 192, juliol-agost 1967 (francès)

## Enllaços externs

* Descripció del film per Peter Watkins (anglès)
Viccionari
# Prochnyanthes

Prochnyanthes és un gènere amb tres espècies de plantes suculentes que pertany a la família de les Agavàcies.
És natiu de Mèxic.

## Espècies seleccionades

* Prochnyanthes bulliana
* Prochnyanthes mexicana
* Prochnyanthes viridescens

## Referències

* ↑ Espècies a PPP-index

## Enllaços externs

* Plant systematics
* PPP-index
* The International Plant Names Index
* Catalogue of Life Arxivat 2009-01-15 a Wayback Machine.