OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hellenic Petroleum

Hellenic Petroleum S.A. és la major companyia de refinació de petroli de Grècia i té els seus orígens el 1958, amb l'establiment de la primera refineria a Grècia (Aspropyrgos). Va adoptar el seu nom actual el 1998, canviat de l'antic Public Petroleum Corporation SA (DEP), com a resultat d'una reorganització de la corporació. És un consorci de 9 subsidiàries i un nombre addicional de companyies de les que té diferents graus de control de la seva gestió.

## Activitats
### Refineries i estacions de serveis

Hellenic Petroleum opera tres refineries a Grècia, a Tessalònica, Elefsina i Aspropyrgos, que totalitza un 73% de la capacitat de refinació del país (el 27% restant pertany a Motor Oil Hellas), i una a Macedònia del Nord, la refineria OKTA, que és proveïda de cru a través d'oleoductes des de Tessalònica i cobreix aproximadament el 85% de les necessitats del país. El petroli cru per a les refineries és subministrat des de l'Aràbia Saudita, l'Iraq, Iran, Líbia i Rússia. La companyia també opera 1400 estacions de servei a Grècia i prop de 350 estacions a Albània, Geòrgia, Sèrbia, Bulgària, Xipre, Montenegro i Macedònia del Nord. També té una xarxa que comercialitza gas liquat (LPG), fuel per a aviació i el sector naval, així com lubricants.

### Petroquímica

És la companyia més important que produeix productes petroquímics a Grècia, Hellenic Petroleum té una part molt significant del mercat (superior al 50% en alguns casos). Els seus productes bàsics són plàstics, PVC i polipropilè, dissolvents i química orgànica, com clor i hidròxid de sodi. El departament de petroquímica és part de la refineria de Tessalònica.

### Electricitat

Hellenic Petroleum opera una central elèctrica de 390 MW de gas natural a Tessalònica. Va ser inaugurada el 2005 i és operada a través de la seva subsidiària, T - Power. La inversió en costos fixos va pujar a 250 milions d'euros.

### Explotació de petroli

Mitjançant la Llei 2289/95, Hellenic Petroleum manté els drets exclusius d'exploració i producció d'hidrocarburs 62000 km² a Grècia. La companyia també és activa a l'estranger, en cooperació amb companyies estrangeres, Albània i Líbia.

### Altres

Les subsidiàries de Hellenic Petroleum inclouen la companyia d'enginyeria Asprofos i la companyia de producció de pel·lícula de polipropilè, Diaxon, la factoria està situada a l'àrea industrial de Komotini. La companyia també controla una empresa naviliera i té el 35% de les accions a DEPA, la companyia de gas natural grega, i VPI, que produeix resines de PET.

## Referències

* ↑ «Annual Report 2010». Hellenic Petroleum. Arxivat de l'original el 11 d’agost 2011. [Consulta: 5 maig 2011].
* ↑ «Shareholders Structure». Hellenic Petroleum, 31-12-2008. [Consulta: 25 octubre 2009].

## Enllaços externs

* Hellenic Petroleum - Lloc web oficial
# Harrah (Oklahoma)

Harrah és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 4.719 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Harrah tenia 4.719 habitants, 1.736 habitatges, i 1.331 famílies. La densitat de població era de 153,6 habitants per km².
Dels 1.736 habitatges en un 38,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,1% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 23,3% no eren unitats familiars. En el 21% dels habitatges hi vivien persones soles l'11% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,3% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 13,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.330 $ i la renda mediana per família de 47.712 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.625 $ mentre que les dones 24.487 $. La renda per capita de la població era de 17.708 $. Entorn del 5,4% de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Harrah». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Harrah». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Bearsita

La bearsita és un mineral de la classe dels arsenats. Rep el seu nom de la seva composició química: beril·li (Be) i arsènic (ars).

## Característiques

La bearsita és un arsenat de fórmula química Be₂(AsO₄)(OH)·4H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Es troba en forma d'agregats fibrosos enredats de cristalls prismàtics, de fins a 1 mil·límetre, allargadats en [001] amb estries longitudinals, mostrant les formes {100}, {130} i {131}; també en forma de fines incrustacions. És l'anàleg amb arsènic de la moraesita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bearsita pertany a «08.DA: Fosfats, etc, amb cations petits (i ocasionalment, grans)» juntament amb els següents minerals: moraesita, roscherita, zanazziïta, greifensteinita, atencioïta, ruifrancoïta, guimarãesita, footemineïta, uralolita, weinebeneïta, tiptopita, veszelyita, kipushita, philipsburgita, spencerita, glucina i ianbruceïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1962 al dipòsit d'urani de Bota-Burum, al llac Alakol, a la província d'Almati, al Kazakhstan, l'únic indret on ha estat descrita. Sol trobar-se associada a altres minerals com: farmacosiderita, arseniosiderita, escorodita-mansfieldita, conicalcita, tirolita, uranospinita, metazeunerita, arsenopirita, molibdenita, galena, pirita, esfalerita, realgar, orpiment, uraninita i beril.

## Referències

* ↑ «Bearsite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 setembre 2016].
* 1 2 «Bearsite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 10 setembre 2016].
# Beeville

Beeville és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 13.129 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Beeville tenia 13.129 habitants, 4.697 habitatges, i 3.287 famílies. La densitat de població era de 829,6 habitants/km².
Dels 4.697 habitatges en un 39,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,5% hi vivien parelles casades, en un 19,2% dones solteres, i en un 30% no eren unitats familiars. En el 26,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,1% tenia menys de 18 anys, un 11,1% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.475 $ i la renda mediana per família de 27.794 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.761 $ mentre que les dones 20.411 $. La renda per capita de la població era d'11.027 $. Aproximadament el 26,5% de les famílies i el 30,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Beeville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Beeville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Barranc de les Comes (Sapeira)

El Barranc de les Comes és un dels barrancs de l'antic terme de Sapeira, de l'Alta Ribagorça, actualment inclòs en el terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà. És un barranc afluent del barranc d'Esplugafreda, el qual a partir de l'afluència del de les Comes passa a anomenar-se barranc d'Orrit.
Es forma en el Pla de les Comes, de la muntanya de Sant Cosme, i baixa cap al nord-nord-oest, fent ziga-zagues en el tram final. Es fon amb el barranc d'Esplugafreda per tal de formar, entre tots dos, el barranc d'Orrit.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bera (desambiguació)

«Bera» té aquests significats:
* Bera, municipi de Navarra
* Principat de Bera, principat, thikana de Jodhpur (Índia)

## Vegeu també

* Vera
* Berà
* Berar
* Berat
# Berantevilla

Berantevilla és un municipi d'Àlaba, de la Quadrilla d'Añana. Situada al sud-oest de la província a la vora del rio Ajuda. En euskera sol ser anomenada Beranturi, encara que aquest nom ni és oficial ni és considerat correcte per l'Euskaltzaindia. El municipi està format per diversos pobles, que al seu torn formen concejos:
* Berantevilla, que és la principal població i capital del municipi.
* Lacervilla
* Mijancas
* Santa Cruz del Fierro, que forma un enclavament dintre del veí municipi de Zanbrana.
* Santurde
* Tobera
Té també altres dos petits nuclis de població: Escanzana i Lacorzanilla, que depenen del concejo de Berantevilla.
# Bat Motor Manufacturing Co.

Bat Motor Manufacturing Co. Ltd fou un fabricant britànic de motocicletes que va tenir activitat entre 1902 i 1926. Entre les significatives innovacions desenvolupades per la companyia hi havia un dels primers sistemes de suspensió de motocicleta, consistent a una forquilla frontal d'enllaç anterior i una subestructura suspesa amb molles del bastidor principal.

## Història

Fundada el 1902, Bat Motor Manufacturing Co. Ltd rebia el nom del fundador, Samuel Robert Batson. Amb seu a Penge, Kent, la primera motocicleta Bat emprava un petit motor Dion de 2,5 CV, però les pobres vendes van fer que Batson li vengués la companyia a Theodore Tessier el 1904. L'empresa adoptà l'eslògan 'Best After Tests' ("les millors un cop provades"), motiu pel qual se n'escriu sovint el nom en majúscules, BAT. La firma va produir el primer bastidor amb suspensió el 1906 i el 1908 va desenvolupar un dels primers conjunts de sidecar, amb dues rodes motrius i un sidecar extraïble. El 1907 es van inscriure dues Bat al TT de l'Illa de Man.
Tessier era innovador i li agradava desenvolupar tecnologia per al motociclisme. Entre altres significatives innovacions, va crear un dels primers mecanismes d'embragatge pràctics i també va patentar un dels primers sistemes de suspensió completa de motocicleta, amb una forquilla frontal d'enllaç anterior (leading link front fork) i una subestructura suspesa amb molles del bastidor principal. Per tal de donar a conèixer les seves motocicletes, Tessier va començar a competir seriosament i va aconseguir més de 200 victòries, establint nombrosos rècords de velocitat. El 1912, Bat va desenvolupar també motocicletes bicilíndriques i va aconseguir el setè lloc al Senior TT de l'illa de Man de 1913.
La producció va cessar amb l'esclat de la Primera Guerra Mundial i es va reiniciar el 1919. Bat va adquirir la marca de motocicletes Martinsyde el 1923, però serioses dificultats econòmiques van provocar el tancament de l'empresa Bat-Martinsyde el 1926.

## Automòbils

Bat va produir també diversos automòbils de tres rodes, amb un seient de vímet sobre l'eix anterior i motors monocilíndrics que solien ser de 3 o 6 CV. El 1904, l'empresa va produir diversos cotxes amb motor Fafnir de 2 cilindres de 6 CV i seient per al conductor en comptes del selló habitual, amb un cos de fusta semi-tancat per al passatger. El 1909, Bat va introduir el Carcycle, el qual era similar a una moto amb sidecar, però amb quatre rodes i manillar.

## Referències

* 1 2 3 4 «BAT» (en anglès). Arxivat de l'original el 4 febrer 2009. [Consulta: 2 gener 2009].
* 1 2 3 Kemp, Andrew; De Cet, Mirco. Classic British Bikes (en anglès). Bookmart Ltd, 2004. ISBN 1-86147-136-X.
* ↑ «Bat Motor Manufacturing Co. Ltd» (en anglès). Arxivat de l'original el 4 febrer 2009. [Consulta: 2 gener 2009].

## Bibliografia

* Mas Godayol, Josep (Director). «Bat. Util para todo». A: Dos Ruedas. Gran enciclopedia ilustrada de la moto (en castellà). Barcelona: Editorial Delta, 1980, p. 161-164 (vol. I). ISBN 84-85822-02-1.
# Barnegat Light

Barnegat Light és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 835 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Barnegat Light tenia 764 habitants, 371 habitatges, i 230 famílies. La densitat de població era de 409,7 habitants/km².
Dels 371 habitatges en un 15,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55% hi vivien parelles casades, en un 3,2% dones solteres, i en un 38% no eren unitats familiars. En el 34,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,05 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,6.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,4% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 17,4% entre 25 i 44, un 29,5% de 45 a 60 i un 34,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 55 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.361 $ i la renda mediana per família de 66.406 $. Els homes tenien una renda mediana de 52.917 $ mentre que les dones 45.000 $. La renda per capita de la població era de 34.599 $. Aproximadament el 2,6% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Barnegat Light». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Barnegat Light». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Becard cendrós

El becard cendrós (Pachyramphus rufus) és un ocell de la família dels titírids (Tityridae). Es troba a Panamà, Colòmbia, Veneçuela, Perú, Brasil, Surinam, Guyana i Guaiana Francesa. Els seus hàbitats inclouen matollars, manglars, boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes, cursos d'aigua, bé com plantacions, pastures i boscos molt degradats. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «becard cendrós». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Cotingas, manakins, tityras, becards». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 454. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Cinereous Becard. Pachyramphus rufus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2019. [Consulta: 29 agost 2022].
# Baroña

San Pedro de Baroña és una parròquia del municipi gallec de Porto do Son, a la província de la Corunya.
Es troba a la costa atlàntica. En ella hi trobem el castro de Baroña, un dels millor conservats de Galícia. Està construït sobre una península que marca l'inici de la ria de Muros i Noia pel sud. També cal destacar els monuments megalítics de Montemuíño i Raña, així com l'església parroquial de San Pedro.
L'any 2015 tenia 733 habitants agrupats en 18 entitats de població: Abuín, A Arnela, O Campanario, O Castro, O Covelo, A Igrexa, A Insua, O Lagarto, Lamelas, Lavandeira, Montemuíño, Orellán, Penas, Raña, Soanes, Tarrío, Udres i Vilar.

## Referències

* ↑ «Instituto Galego de Estatística». Arxivat de l'original el 2016-01-09. [Consulta: 19 abril 2021].
# Ben Seidman

Ben Seidman (Milwaukee, 1 de desembre de 1984) és un il·lusionista, actor, comediant i consultor creatiu estatunidenc. És l'única persona nomenada mag resident a l'hotel casino Mandalay Bay de Las Vegas. El 2013 Seidman coprotagonitzà el programa televisiu Magic Outlaws de Travel Channel. Després del seu debut en televisió, va ensenyar trucs de màgia a Johnny Knoxville per a la seva pel·lícula Jackass Presents: Bad Grandpa. Les actuacions de Seidman destaquen pels seus originals efectes màgics, exemples dels quals es van poder veure al programa Criss Angel Mindfreak del canal A&E, protagonitzat per Criss Angel, on Seidman va ser un guionista i assessor durant tres temporades. Com a intèrpret, Seidman viatja arreu del món amb el seu espectacle en directe. A Los Angeles, actua a The Magic Castle (Hollywood) i al The Comedy & Magic Club (Hermosa Beach).
L'estiu de 2011 Seidman residí a la ciutat sueca d'Estocolm per escriure i dirigir per a Sveriges Television el programa Helt Magiskt, l'adaptació del britànic The Magicians, emès per la BBC. Poc després, Seidman va retornar a Estocolm per treballar amb Charlie Caper creant un espectacle utilitzant iPads. The video has over 3.36 million hits on YouTube.

## Referències

* ↑ «Barry Ball Artists». Barry Ball Artists. Arxivat de l'original el 2014-12-11. [Consulta: 8 desembre 2014].
* 1 2 «Summit Comedy Inc.». Summit Comedy Inc..
* ↑ «Travel Channel: Magic Outlaws». Travel Channel: Magic Outlaws.
* ↑ «Internet Movie Database». Internet Movie Database: Ben Seidman.
* 1 2 «OnMilwaukee». Milwaukee native runs with "Magic Outlaws".
* 1 2 3 «Showcase Talent Agency». Showcase Talent Agency: Ben Seidman. Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 8 desembre 2014].
* ↑ «A to D Magazine». Magic and Mixed Drinks.
* ↑ «Theory 11». Artist Diary: Ben Seidman in Stockholm. Arxivat de l'original el 2014-02-23. [Consulta: 8 desembre 2014].
* ↑ «d1gits». Arxivat de l'original el 2014-01-03. [Consulta: 8 desembre 2014].
* ↑ «YouTube». New iPad Act - Stockholm with Charlie Caper and Erik Rosales.

## Enllaços externs

* Ben Seidman - Lloc web oficial
# Bohemian Sporting Club

El Bohemian Sporting Club fou un club de futbol de les Filipines de la ciutat de Manila.
Fou el club més important del país durant el primer quart de segle xx a les Filipines. A les seves files hi jugà el futbolista catalano filipí Paulí Alcàntara, que també jugà al FC Barcelona.

## Palmarès

* Campionat de les Filipines de futbol: 10
** 1912, 1913, 1915, 1916, 1917, 1918, 1920, 1921, 1922, 1927

## Futbolistes destacats

* Paulí Alcàntara

## Referències

* ↑ «The first & future Azkals». The Philippine Star, 09-04-2011 [Consulta: 1r desembre 2014].
# Thorsten Goldberg

Thorsten Goldberg (Dinslaken, Alemanya, 1960) és un artista multimèdia alemany nascut el 1960 a Dinslaken.
De 1982 a 1991 va estudiar a l'Acadèmia Estatal de Belles Arts a Stuttgart a la classe d'Inge Mahn. El 1991 va guanyar el primer premi del Fòrum d'Art Jove per la seva feina fotogràfica Classe del 97 amb exposicions a diferents galeries alemanyes. Juntament amb el guionista Wieland Bauder va crear el personatge de ficció Thomas Bauer per fer actuacions artístiques conjuntes. Des de 1995 a més de fotografies i obres de vídeo ha estat creant instal·lacions en espais concrets i art públic. Ha dut a terme nombrosos projectes a l'espai públic per tota Alemanya i ensenyat a diverses universitats i escoles d'art. El 2005 va exposar les seves obres a l'Espai 13 de la Fundació Joan Miró. Goldberg va presentar un teatre d'objectes: el diàleg entre un disc de cotó i un cotxe Smart. Els fragments de diàleg, que s'emetien a través d'una ràdio vella, procedien de converses banals, sobre llocs comuns, enregistrades prèviament a l'espai públic.
És l'impulsor i co-Editor de Public Art Wiki, una "biblioteca Imaginada", un ampli arexiu digital sobre art en l'espai públic de les àrees de parla alemanya.

## Referències

* ↑ Segade, Manuel. Haver fet un lloc on els artistes tinguin dret a equivocar-se. Històries de l'Espai 10 i l'Espai 13 de la Fundació Joan Miró. Barcelona: Fundació Joan Miró, 2014. ISBN 978-84-941239-8-6 [Consulta: 25 abril 2014]. Permís de reutilització CC-BY-SA 3.0 via OTRS
* ↑ Goldberg. «Public Art Wiki». Thorsten Goldberg.
# Castro Urdiales

Castro Urdiales és un municipi costaner en l'extrem més oriental de la comunitat autònoma de Cantàbria, limita per l'est amb la província de Biscaia, amb el municipi de Liendo a l'oest i amb el de Guriezo al sud. La ciutat és a 75 km de la capital de la comunitat (Santander) i a 35 km de Bilbao.

## Vegeu també

* Trofeu Portus Amanus
# Castro Pretorio

Castro Pretorio és el 18è rione de Roma. El logotip és l'estendard daurat de la Guàrdia Pretoriana sobre un fons vermell. El rione rep el seu nom de les ruïnes del Castrum Praetorium , les barraques de la Guàrdia Pretoriana, incloses en la Muralla Aureliana.

## Vegeu també

* Rioni de Roma
* Rione
* Roma

## Referències

* ↑ Stuart Rossiter; Litellus Russell Muirhead. Rome and Central Italy. Benn, 1964 [Consulta: 18 gener 2011].
# Casa al carrer Santa Esperança, 4 (Granollers)

La Casa al carrer Santa Esperança, 4 és una obra de Granollers (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa entre mitgeres, de façana estreta amb un únic eix de buits. Consta de planta baixa i dues plantes pis amb coberta de teula àrab, sobrealçada, acabada amb ràfec. La façana és plana amb arrebossat i repicat i deixa veure el mur de paredat comú. El portal de la planta baixa té llinda de fusta. A la primera planta hi ha una finestra coronella d'arc trevolat amb una fina columna a la primera planta i apaïsada a la planta segona.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer Santa Esperança, 4». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2017].