OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ministeri de l'Interior de Luxemburg

El Ministeri de l'Interior de Luxemburg (en francès: Ministère de l'Intérieur) és un departament del Govern de Luxemburg, responsable regional de la planificació, incloses les relacions amb les regions veïnes alemanyes, franceses i belgues en el marc de la Gran Regió de Luxemburg. També és responsable de les relacions amb els municipis i, des del 2009, des de la fusió del Ministeri de la Força Pública, una vegada més, de la policia.

## Referències

* ↑ «Mémorial A, 1999, No. 113» (PDF) (en francès). Service central de législation. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 14 agost 2015].

## Enllaços externs

* Lloc oficial del Ministeri de l'Interior (en francès)
# Shijiangshanita

La shijiangshanita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom de la mina Shijiangshan, a la República Popular de la Xina, la seva localitat tipus.

## Característiques

La shijiangshanita és un inosilicat de fórmula química Pb₃CaAl(Si₅O₁₄)(OH)₃·3H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2022, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema trigonal.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a la col·lecció mineralògica del Museu Geològic de la Xina, a Beijing (República Popular de la Xina), amb el número de catàleg: m16135, i a les col·leccions del laboratori d'estructura cristal·lina de l'institut de recerca científica de la Universitat de Geociències de la Xina, també a Beijing, amb el número de catàleg: sjs-1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Shijiangshan, situada al comtat de Keshiketeng, a Chifeng (Mongòlia Interior, República Popular de la Xina), on sol trobar-se associada a calcita. Aquesta mina xinesa és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Shijiangshanite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 novembre 2022].
# Club Deportivo Libertad

* No s'ha de confondre amb Club Libertad.
El Club Deportivo Libertad, també conegut com a Libertad de Sunchales, és un club esportiu argentí de la ciutat de Sunchales.

## Història

El club va ser fundat el 25 de maig de 1910.
La secció de futbol destacà la temporada 2006-07, en la que jugà el Torneo Argentino B. La temporada 2016-17 disputà el Torneo Federal A.
Més destacada és la secció de basquetbol que juga a la màxima divisió argentina, Liga Nacional de Básquet (LNB). Va guanyar el Torneo Nacional de Ascenso la temporada 1997-98. Posteriorment ha guanyat la primera divisió i dos cops la Lliga de Sud-amèrica.

## Uniforme basquetbol

| Casa | Fora |

## Palmarès
### Basquetbol

* Lliga sud-americana de bàsquet: 2002, 2007
* Lliga argentina de bàsquet: 2007-08
* Torneo Top 4: 2002-03

## Referències

* ↑ «Historia». libertadsunchales.com.ar. Arxivat de l'original el 2013-10-01. [Consulta: 22 setembre 2013].
* ↑ Con Libertad para soñar Arxivat 2017-07-30 a Wayback Machine. a olé.com.ar
* ↑ Torneo Federal A a rsssf
* ↑ «Asamblea Extraordinaria: esta noche se define el futuro de Libertad». basquetplus.com. [Consulta: 26 juny 2017].
* ↑ «Libertad: cuarto intermedio hasta el 10 de julio». sunchalesdiaxdia.com.ar. [Consulta: 26 juny 2017].
* ↑ «Todavía no se definió la continuidad de Libertad de Sunchales en el Federal A». libertadsunchales.com.ar. [Consulta: 11 juliol 2017].
* ↑ «Pasó la Asamblea de Libertad, ¿cómo quedó la situación de cara a la Liga?». basquetplus.com. [Consulta: 11 juliol 2017].
* ↑ «Ya es oficial: Salta Basket jugará la Liga y Libertad el TNA». basquetplus.com. [Consulta: 29 juliol 2017].
* ↑ Perfil Arxivat 2012-03-06 a Wayback Machine. a a-d-c.com.ar

## Enllaços externs

* Web oficial (castellà)
# Chacara (São Tomé i Príncipe)

Chacara és una localitat de São Tomé i Príncipe, una de les divisions de la ciutat de São Tomé. Es troba al districte d'Água Grande, al nord de l'illa de São Tomé. La seva població és de 1.865 (2008 est.).

## Evolució de la població

Població de Chacara (2001-2008) :
| 2001 | 2008 |
| 1.636 | 1.865 |

## Referències

* ↑ INE Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine., Evolução da população São-Tomense por localidades, 2001/2007-08
# Pic Navarro

El Pic Navarro és un cim de 3.043 m d'altitud, amb una prominència de 30 m, que es troba a ponent del Pic de Maupas, al massís del perdiguero, entre la província d'Osca (Aragó) i el departament de l'Alta Garona (França).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Semir, Ramon de. Posets - Perdiguero, Esc. 1:25.000. 1a edició. Granollers: Editorial Alpina, 1977 (E-25). ISBN 84-7011-038-1. Arxivat 2019-05-01 a Wayback Machine.
# Rim-Sin II

Rim-Sense II fou un usurpador del tron de Larsa (1741 - 1736 aC). Probablement aquest no era el seu veritable nom, sinó que es feia anomenar com l'últim monarca de la ciutat, Rim-Sin I, per legitimar el seu poder. Rim-Sin II va aprofitar la feblesa de l'imperi Paleobabilònic, regit llavors per Šamšu-iluna, per instigar una rebel·lió a Larsa que va servir d'exemple per a sengles alçaments en altres ciutats sotmeses a l'imperi com Eixnunna, Ur, Isin i Uruk. Rim-Sin II va perdre la guerra subsegüent i Larsa va tornar a estar en poder de Babilònia, però aquesta guerra va tenir com a conseqüència un intent de conquesta d'Elam, la independència d'Isin, que va arrabassar a Babilònia la costa del golf Pèrsic, i la destrucció de les ciutats d'Ur i Uruk i de les muralles de moltes ciutats per evitar noves rebel·lions.

## Referències

* ↑ G. Wagner, Carlos. Historia del Cercano Oriente. Universidad de Salamanca, 1999, p. 155. ISBN 8474814650.
# Mike van der Hoorn

Mike van der Hoorn (Almere, 15 d'octubre de 1992) és un futbolista neerlandès que actualment juga com a defensa central a l'Eredivisie per l'FC Utrecht. Ha estat internacional sub-21 amb els Països Baixos.

## Palmarès

Ajax
* Eredivisie: 2013–14
Països Baixos sub-21
* Campionat d'Europa de Futbol sub-21 de la UEFA, bronze: 2013
Individual
* Trofeu David Di Tommaso: 2012–13

## Referències

* ↑ «De officiële website van Eredivisie Live vol voetbal – Eredivisie». Arxivat de l'original el 17 gener 2013. [Consulta: 26 abril 2012].
* ↑ Mike van der Hoorn a worldfootball.net
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 24 gener 2011. [Consulta: 21 octubre 2020].
* ↑ «Italy - Netherlands 1:0».

## Enllaços externs

* Mike van der Hoorn at Voetbal International (neerlandès) – «Privacyinstellingen op VI.nl». Arxivat de l'original el 8 gener 2016. [Consulta: 2 abril 2018].
* Mike van der Hoorn at OnsOranje (neerlandès) – «Speler: Mike van der Hoorn | OnsOranje». Arxivat de l'original el 6 març 2014. [Consulta: 19 agost 2013].
* Mike van der Hoorn – Fitxa i estadístiques a la UEFA
* Dades estadístiques sobre Mike van der Hoorn a soccerbase.com
# Cisco (Texas)

Cisco és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 3.851 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cisco tenia 3.851 habitants, 1.491 habitatges, i 970 famílies. La densitat de població era de 306,6 habitants/km².
Dels 1.491 habitatges en un 27,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,3% hi vivien parelles casades, en un 12,3% dones solteres, i en un 34,9% no eren unitats familiars. En el 31,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 13,4% entre 18 i 24, un 21,7% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 19,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.069 $ i la renda mediana per família de 31.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.222 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 13.504 $. Aproximadament el 13% de les famílies i el 21,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cisco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cisco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Vladimir Šeks

Vladimir Šeks (Osijek, 1 de gener de 1943) va ser president del Parlament de Croàcia i membre d'Unió Democràtica de Croàcia (HDZ). Ha estat representant en el Parlament de Croàcia des de la independència del país.
El 26 de febrer de 2005 es va trobar mort a Goa, Índia, al seu fill Domagoj, després que els seus amics haguessin denunciat la seva desaparició uns dies abans a les autoritats. Hi ha versions contradictòries sobre la causa de la mort: mentre unes fonts diuen que va ser atracat i assassinat, d'altres afirmen que la seva mort va ser per ofegament.
En criticar públicament contínuament la nova plataforma del partit, més conservadora, i el lideratge de Tomislav Karamarko, que en va accedir després que el partit perdés el poder en les eleccions legislatives croates de 2011, el 12 de juny de 2012 van ser destituït dels càrrec de vicepresident juntament amb Jadranka Kosor.

## Referències

* ↑ Stallaerts, Robert. Historical Dictionary of Croatia. Scarecrow Press, 22 de desembre de 2009, p. 284–285. ISBN 978-0-8108-7363-6.
* ↑ «Members of the 7th Parliamentː VLADIMIR ŠEKS». Croatian Parliament. [Consulta: 20 abril 2017].
* ↑ «Jadranka Kosor jednoglasno izbačena iz HDZ-a!» (en croat). Index, 01-03-2013. [Consulta: 21 juliol 2024].
# Casa antiga d'Alboquers

La Casa antiga d'Alboquers és un edifici de Sant Bartomeu del Grau (Osona) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una casa de planta rectangular amb el teulat a doble vessant. El mur, construït de pedres i morter, presenta diferents etapes constructives clarament diferenciades a la façana de la casa, on es distingeix, a la part esquerra, un tipus de parament més regular, amb les obertures amb llindes de pedra i les restes d'una porta d'arcada, i a la part dreta de la façana, pedres irregulars i obertures acabades amb maons.
El paller és una construcció de planta rectangular amb subdivisió interior de dues plantes tot i que des de fora sols se'n distingeix una. Els murs estan ben fets amb pedres irregulars i poc morter. El teulat és a doble vessant i amb teula àrab. Actualment, té modernes construccions adossades que s'utilitzen com a garatge.

## Història

Aquesta casa està situada al costat de l'església d'Alboquers, documentada com a sufragània de Santa Eulàlia de Riuprimer des del segle xv.

## Referències

* 1 2 3 «Casa antiga d'Alboquers». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 març 2019].
# Pic Negre d'Urgell

El Pic Negre d'Urgell o Pic Negre de Claror amb una altitud de 2.643 m està situat als Pirineus fent frontera entre Andorra i Espanya.
# Rodì Milici

Rodì Milici (sicilià Rudìa Milici) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2009 tenia 2.284 habitants. Limita amb els municipis d'Antillo, Castroreale, Fondachelli-Fantina, Mazzarrà Sant'Andrea, Novara di Sicilia i Terme Vigliatore.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Filippo Carmelo Torre | Llista cívica |
# Mikecoxita

La mikecoxita és un mineral de la classe dels halurs. Rep el nom en honor de Michael F. Cox (Soquel, Califòrnia, EUA, 1958), membre fundador de la New Almaden Quicksilver County Park Association (NAQCPA) i responsable de caracteritzar i reparar el mercuri ambiental al lloc. Va recollir la roca que contenia el material tipus.

## Característiques

La mikecoxita és un halur de fórmula química [CHg₄]OCl₂. Es tracta del primer compost mercuroorgànic trobat a la natura. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2021, sent publicada en el mes de març de 2023. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb els números de catàleg: 76196 i 76197.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina McDermitt, situada al districte miner d'Opalite del comtat de Humboldt (Nevada, Estats Units), on es troba en forma de cristalls prismàtics altament reflectants, d'entre 0,1 x 0,05 mm, normalment associats a terlinguacreekita, quars i kleinita. Aquesta mina estatunidenca l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Mikecoxite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 juny 2022].
* ↑ Cooper, Mark A.; Dunning, Gail; Hawthorne, Frank C.; Ma, Chi; Kampf, Anthony R.; Spratt, John; Stanley, Christopher J.; Christy, Andrew G. «The first occurrence of the carbide anion, C4–, in an oxide mineral: Mikecoxite, ideally (CHg4)OCl2, from the McDermitt open-pit mine, Humboldt County, Nevada, U.S.A.». American Mineralogist, 108, 3, 01-03-2023, pàg. 606–613. DOI: https://doi.org/10.2138/am-2022-8408 [Consulta: 4 abril 2023].
# Slavko Vinčić

Slavko Vinčić (nascut el 25 de novembre de 1979) és un àrbitre de futbol eslovè. És un àrbitre de la llista internacional de la FIFA des del 2010. Vinčić va anar a la UEFA Euro 2012 com a assistent addicional a l'equip de Damir Skomina. A més, Vinčić va arbitrar la final de la UEFA Champions League 2024 a l'estadi de Wembley.
El juliol de 2021 ha estat al capdavant de 12 partits de la Lliga de Campions i 19 de la Lliga Europa, inclosos els quarts de final de la Lliga de Campions 2020-21 entre el Porto i el Chelsea i la semifinal de la Lliga Europa 2020-21 entre l'Arsenal i el Vila-real. També va ser l'àrbitre de la final de la UEFA Europa League 2022 entre l'Eintracht Frankfurt i el Rangers.
Vinčić va ser seleccionat com a oficial de partit per a l'Eurocopa 2020, on va arbitrar dos partits de la fase de grups (Espanya-Suècia i Suïssa-Turquia) i el partit de QF entre Itàlia i Bèlgica.
El 30 de maig de 2020, Vinčić va ser arrestat per error com a part d'una investigació policial sobre una xarxa de prostitució i drogues a Bòsnia i Hercegovina però aviat va ser absolt de qualsevol delicte.
El 13 de maig de 2024, va ser seleccionat per la UEFA per arbitrar la final de la UEFA Champions League 2024 entre el Borussia Dortmund i el Reial Madrid.

## Referències

* ↑ «Profile». Arxivat de l'original el 17 setembre 2016. [Consulta: 19 febrer 2015].
* ↑ FIFA. "Slovenia: Referees".
* ↑ «Champions League referee arrested following police raid in Bosnia and Herzegovina». Arxivat de l'original el 10 juny 2020. [Consulta: 10 juny 2020].
* ↑ «Who is Belgium vs. Italy referee Slavko Vincic?» (en anglès). Football Betting Tips | FootyPreviews.com, 02-07-2021. Arxivat de l'original el 24 octubre 2021. [Consulta: 3 juliol 2021].
* ↑ «Referee teams for 2024 UEFA club competition finals announced». UEFA, 13-05-2024. [Consulta: 13 maig 2024].
# Vladimir de Semir i Zivojnovic

Vladimir de Semir i Zivojnovic (Barcelona, 1948) és un periodista català, especialitzat en temes científics. Des del 1982 dirigeix els suplements científics i mèdics de La Vanguardia, i des del 1994 és director de l'Observatori de la Comunicació Científica de la Universitat Pompeu Fabra, any en què va rebre el premi de periodisme científic del CSIC. També fou el primer president de l'Associació Catalana de Comunicació Científica. És director de la revista científica Quark.
Entre altres càrrecs, és membre de la Comissió Científica del Museu de la Ciència i de la Tècnica de Catalunya, de la Comissió d'Experts de la Comissió Europea per la Cultura Científica, i comissionat per la cultura científica a l'Ajuntament de Barcelona (1998-2008).

## Enllaços externs

* Currículum de Vladimir de Semir a la UPF Arxivat 2008-07-06 a Wayback Machine.
# Casa amb pas cobert

La Casa amb pas cobert és una obra de la Vall d'en Bas (Garrotxa).

## Descripció

És una casa entre mitgeres situada en una de les cantonades de la plaça central de Sant Privat. Consta de planta baixa i dos pisos i té teulada a doble vessant amb el carener paral·lel a la façana principal. La porta d'entrada és allindada i queda en un costat de la façana, al centre hi ha una gran porta de doble batent i a l'altre costat, just a la cantonada, hi ha una gran arcada d'arc de mig punt rebaixat. L'arc dona accés al pas que s'obre sota la casa format per trams d'arcs d'aresta separats per arcs diafragma. A la façana posterior s'obre un gran arc de mig punt que és la sortida del pas; als pisos superior s'obren terrasses que ocupen tota l'amplada de la façana amb una biga vertical al centre.

## Referències

* 1 2 «Casa amb pas cobert». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2016].
# Rodés

* No s'ha de confondre amb Rodes.
«Rodés» té aquests significats:
* Rodés (Conflent), municipi situat a la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord
* Rodés (Rialb), poble del terme municipal de Rialp, a la comarca del Pallars Sobirà
* Rodés (Avairon), municipi occità al Llenguadoc, al departament francès d'Avairon
* bisbat de Rodés, seu de l'Església Catòlica a França, sufragània de l'arquebisbat de Tolosa
* Comtat de Rodés, antiga jurisdicció feudal d'Occitània amb seu a Rodés (Avairon)
* Cantó de Rodés-Est, cantó francès del departament d'Avairon al districte de Rodés
* Cantó de Rodés-Nord, cantó francès del departament d'Avairon al districte de Rodés
* Cantó de Rodés-Oest, cantó francès del departament d'Avairon al districte de Rodés
* Districte de Rodés, divisió administrativa francesa del departament de l'Avairon, a la regió de Migdia-Pirineus
* Biografies:
** Primer cognom:
*** Josep Rodés (Catalunya, segle xx), porter d'handbol català
*** Vicenç Rodés i Aries (Alacant, 1783 - Barcelona, 1858), pintor valencià
*** Felip Rodés i Baldrich (l'Hospitalet de Llobregat, 1878 - Barcelona, 1957), polític i advocat català
*** Josep Rodés Bley (Lleida, 1895 - París, 1968) comerciant i polític marxista català
*** Lluís Rodés i Campderà (Santa Coloma de Farners, 1881-1939), astrònom català
*** Leopold Rodés Castañé, empresari i advocat català
*** Joan Rodés Teixidor (Barcelona, 1938), metge català
** Segon cognom:
*** Ramon Coll i Rodés (Lloret de Mar, 1883 - Barcelona, 1948), advocat i polític català
*** Iu Pascual i Rodés (Vilanova i la Geltrú, 1883 - Riudarenes, 1949), pintor català, deixeble de Joan Llimona
*** Josep M. Segimon Rodés (Reus 1858 - 1926), alcalde de Reus
# Francesco Tullio-Altan

Francesco Tullio-Altan (Treviso, Itàlia, 1942) és un llicenciat en arquitectura que ha dedicat la seva vida professional a l'escriptura i a la il·lustració. A més de llibres per a nens, escriu i dibuixa històries animades per a adults i és un important guionista italià. Ha il·lustrat diverses obres de Gianni Rodari, entre les quals destaquen Jocs de fantasia, Contes per telèfon i Contes escrits a màquina.

## Obres

A Espanya ha publicat diverses obres sota el segell infantil i juvenil de Castellnou Edicions. Aquests són els títols de les obres que Francesco Tullio-Altan ha publicat en català en la col·lecció Primeres Pàgines de Castellnou Edicions:

### Lletra lligada

* La Samanta fa una volta 2009 ISBN 978-84-89625-02-0
* La Samanta agafa el tren Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. 2009 ISBN 978-84-89625-09-9
* El Tinet va a l'escola Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. 2009 ISBN 978-84-89625-04-4
* El Tinet va a veure l'avi Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. 2009 ISBN 978-84-89625-15-0

### Lletra de pal

* La Samanta fa una volta 2009 ISBN 978-84-89625-22-8
* La Samanta agafa el tren Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. 2009 ISBN 978-84-89625-50-1
* El Tinet va a l'escola Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. 2009 ISBN 978-84-89625-24-2
* El Tinet va a veure l'avi Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. 2009 ISBN 978-84-89625-56-3

## Referències

* ↑ Francesco Tullio-Altan a IMDB

## Enllaços externs

* Informació sobre la col·lecció "Primeres Pàgines" de Castellnou Editora Infantil i Juvenil Arxivat 2009-05-04 a Wayback Machine.
* Espai dedicat a Francesco Tullio-Altan en la col·lecció Prime Pagine (italià)
# Matoller d'Anjouan

El matoller d'Anjouan (Nesillas longicaudata) és una espècie d'ocell de la família dels acrocefàlids (Acrocephalidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la malesa dels boscos de l'illa d'Anjouan, a les Comores.

## Taxonomia

Alguns autors tracten aquesta espècie com una subespècie del matoller de Madagascar: Nesillas typica longicaudata.

## Referències

* ↑ PR Kennerley et D Pearson. 2010. Reed & Bush Warblers. Helm Identification Guides. Christopher Helm, Londres.
# Soleil des hyènes

Soleil des hyènes (àrab: شمس الضباع, Xams aḍ-Ḍibāʿ) és una pel·lícula tunisiana dirigida per Ridha Béhi, estrenada el 1977. Fou el primer llargmetratge del director i va ser seleccionat a la Quinzena de Realitzadors del 30è Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Sinopsi

En un petit poble de pescadors tunisians que viu en autarquia, els promotors immobiliaris alemanys estan instal·lant una infraestructura hotelera, amb l'ajut dels consellers locals. La vida dels vilatans es capgira.

## Temàtica

Ridha Béhi critica el paper dels espectadors no desitjats i esbirros en un entorn turístic que els és inaccessible a casa al qual es redueixen els habitants del poble on es construeixen els hotels. La seva pel·lícula mostra la marginació de l'economia local, amb la disminució dels efectes positius sobre l'ocupació creats per les construccions, amb prou feines esbossats. Tanmateix, no es tracta de criticar el desenvolupament turístic del país, sinó de qüestionar les autoritats sobre els seus fracassos. Prohibit de rodar a Tunísia, Béhi va haver de fer la seva pel·lícula al Marroc.

## Repartiment

* Mahmoud Morsy (Lamine)
* Hélène Catzaras (Mariem)
* Ahmed Snoussi (Tahar)
* Madiha Kamel
* Kamel Chennaoui
* Larbi Doghmi (Ibrahim Haj)
* Tewfik Guiga (Slim)

## Premis

La pel·lícula fou seleccionada a la Quinzena de Cineastes del 30è Festival Internacional de Cinema de Canes. El 1979 va obtenir el Gran Premi del Festival de Damasc i el Prix de la Vérité al 6è Fespaco.

## Referències

* ↑ «Quinzaine 1977». quinzaine-realisateurs.com. Arxivat de l'original el 15 d’octubre 2017. [Consulta: 18 juny 2017].
* ↑ Khélil, Hédi. «Ridha Béhi, métis ébloui et désenchanté». A: Abécédaire du cinéma tunisien. Tunis: Simpact, 2007, p. 433. ISBN 978-9973-61-457-5.
* ↑ Waleed Hazbun. Beaches, Ruins, Resorts. The Politics of Tourism in the Arab World. Minneapolis: University of Minnesota Press, 2008, p. 337. ISBN 978-0-816-6549-18.
* ↑ Soleil des hyènes a Africultures
* ↑ Imen Zine. «19e festival méditerranéen de Tétouan – Maroc : hommage au cinéaste tunisien Ridha Béhi». http://www.leconomistemaghrebin.com. Arxivat de l'original el 4 de maig 2014. [Consulta: 4 maig 2014].
# Wildcatita

La wildcatita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el nom del projecte Wildcat, als Estats Units, on es troba la localitat tipus.

## Característiques

La wildcatita és un tel·lurat de fórmula química CaFe$^{3+}$Te$^{6+}$O₅(OH). Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 2021. Cristal·litza en el sistema trigonal.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont High Grade, situat al districte miner de Detroit, dins el comtat de Juab (Utah, Estats Units), on es troba com a recobriments de color taronja a marró o masses a policristal·lines blanques i terrosses omplint fractures. Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Wildcatite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 gener 2022].