OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# E121

La ruta europea E121 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Samara (Rússia) i finalitza a la frontera de l'Iran. Té una longitud aproximada de 2700 km.
Té una orientació de nord a sud. La carretera passa pels països de Rússia, Kazakhstan i Turkmenistan.
# The Modern Age

The Modern Age és l'extended play debut de la formació d'indie rock americana The Strokes. Fou publicat el 29 de gener de 2001 al Regne Unit i el 22 de maig d'aquell mateix any als Estats Units. L'EP conté tres cançons, les quals figurarien al seu àlbum de debut Is This It també del 2001. Totes foren enregistrades de nou amb lletres i estructures lleugerament diferents.

## Llista de pistes

Totes les cançons foren escrites i compostes per Julian Casablancas.

## Referències

* ↑ http://www.allmusic.com/album/r534632
* ↑ Christgau, Robert. «CG: The Strokes». [Consulta: 2 desembre 2014].
# Eberhard Bons

Eberhard Bons, Nascut el 1958 a Krefeld-Uerdingen (Rin del Nord-Westfàlia, RFA), teòleg, fiolosof i estudiós de les llengües romàniques va néixer a Alemanya i actualment és docent a la universitat d'Estrasburg.
Eberhard va passar la seva infància i joventut a Alemanya. Després de la llicenciatura obtinguda en una escola primària, va fer estudis en llengües, teologia, filosofia i llengües Romàniques en universitats a Alemanya i Itàlia.
El 1988 va defensar la seva tesi en filosofia i literatura italiana a la Universitat de Mainz (dirigida per Richard Wisser) i obtenir el doctorat. Va ser nomenat professor en estudis bíblics a la Facultat de Teologia de Trèveris, va realitzar en aquest sentit, estudis de la Bíblia preparant una tesi en l'exegesi de l'Antic Testament, defensada a la Facultat Jesuïta de Frankfurt el 1993 que li va valer un doctorat en filosofia teològica. Com a part de l'exegesi de l'Antic Testament, es va centrar, en particular en els Salms, la literatura de la saviesa (Job, Eclesiastès, Saviesa de Salomó), els profetes abans de l'exili i de l'exili (Amós, Osees, el segon Isaïes), institucions bíblques, l'evolució del monoteisme i la història de la interpretació de la Bíblia.
Actualment (del 1995 ençà) es dedica a la docència en la Universitat de Marc Bloch a Estrasburg, va exercir el càrrec de director del segon any de llicenciatura i és membre de la redacció de la revista de ciències religioses, Bons pertany al departament de l'antic testament de la universitat.
És membre de diversos equips de recerca Francesos i internacionals, "Septante" (Facultat de Teologia Protestant d'Estrasburg), Erebus (Facultat de Teologia Catòlica d'Estrasburg), "La Bíblia d'Alexandria" (Sorbona), "Septuaginta deutsch" (Universitat Koblenz), xarxa temàtica TRES "La religió en els conflictes" (Universitat d'Uppsala), "Gesellschaft für Theologie Wissenschaftliche", Secció "Biblische Theologie" (Berlín).

## Obres (selecció)

* Der eine Gott und die fremden Kulte, Neukirchener, Neukirchen-Vluyn 2009
* Psalm 22 und die Passionsgeschichten der Evangelien, Neukirchener, Neukirchen-Vluyn 2007
* Das Buch Hosea, Verlag Katholisches Bibelwerk, Stuttgart 1996
* Psalm 31 - Rettung als Paradigma, Knecht, Frankfurt am Main 1994,
* Der Philosoph Ernesto Grassi, Fink, München 1990

## Referències

* ↑ http://www.theocatho-strasbourg.fr/index.php?option=com_content&view=category&layout=blog&id=47&Itemid=122
* ↑ http://religionandconflict.com/The_Authors/Entries/2011/5/30_Eberhard_Bons.html Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Dobermann (pel·lícula de 1997)

Dobermann és una pel·lícula francesa estrenada el 1997, dirigida per Jan Kounen i protagonitzada per Vincent Cassel i Monica Bellucci als inicis de la seva carrera.
Doberman es presentà al 50è Festival Internacional de Cinema de Canes i l'adquirí Miramax Films per un milió de dòlars que la distribuí Estats Units d'Amèrica. La pel·lícula aconseguí vendre 800.000 entrades.
Durant l'assalt a la discoteca, els policies darrere dels escuts són membres reals del RAID de la policia francesa. La cançó que sona a la discoteca és «Voodoo People» de The Prodigy.

## Argument

Dobermann i la seva colla són professionals a l'hora d'atracar bancs i furgonetes blindades. Tan interessats en la pujada d'adrenalina com en els diners, la banda criminal està formada per Yann «Dobermann», Nat (la seva musa sorda), Moustique (el petit), Pitt Bull (especialista en l'atracament de botigues de luxe amb destral), Manu, l'Abbé, Sonia (la travesti) i Léo.
El superintendent Sauveur Christini, un psicòpata sàdic, ho veu com una oportunitat per a desconnectar una mica. Juntament amb la Inspection générale de la Police nationale i acompanyat de l'inspector Baumann, marxa a la recerca de Dobermann. Tan bestial com la banda que persegueix, Christini farà tot el possible per enviar Dobermann a un forat molt profund, a sis metres sota terra.

## Referències

* 1 2 Will Higbee. Mathieu Kassovitz (en anglès). Manchester University Press, 2006, p. 99.
* ↑ «Vincent Cassel To Get His Crime On Again In Belated Sequel ‘Dobermann 2: Arm Wrestle’ > The Playlist», 07-06-2011. Arxivat de l'original el 2011-06-07. [Consulta: 22 març 2021].
# Doble

Un doble és un artista encarregat de reemplaçar un actor o actriu que interpreta un personatge de la pel·lícula, per la realització d'una part que inclogui accions potencialment perilloses o que requereixin una habilitat especial. On la integritat física de l'actor o actriu podrien estar en risc. El doble generalment és un atleta, un pilot o un acròbata, especialista de les escenes d'acció. En alguns casos l'escena d'acció demanda dels actors certes habilitats que no tenen i en aquest cas un especialista és contractat per realitzar l'esmentada escena. En altres casos el mateix actor té les capacitats necessàries per realitzar l'escena d'acció no obstant això ho substitueixen per un doble per evitar el risc d'un accident i així endarrerir tota la filmació. S'acostuma a buscar individus que coincideixin fotogènicament amb l'actor o actriu substituïts, i si això no és possible, aleshores s'emmascara amb un maquillatge adequat o amb un angle de presa que no reveli les diferències.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.176. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].
Viccionari
# Tenteling

Tenteling (en alemany Tentelingen) és un municipi francès, situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 986 habitants.

## Demografia

El 2007 tenia 986 habitants. Hi havia 345 famílies. El 2007 hi havia 379 habitatges, 358 eren l'habitatge principal, 4 segones residències i 17 estaven.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 699 persones, 470 eren actives i 229 eren inactives.
Dels 20 establiments que hi havia el 2007, 3 eren d'empreses de fabricació d'altres productes industrials, 6 d'empreses de construcció, 3 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa de serveis, 4 d'entitats de l'administració pública i 2 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Tenteling hi havia 9 explotacions agrícoles.
El 2009 hi havia 1 escola maternal i 1 escola elemental.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
# Jardins de Mossèn Cinto Verdaguer

Els Jardins de Mossèn Cinto Verdaguer estan situats a la muntanya de Montjuïc al Districte de Sants-Montjuïc de Barcelona, a la zona compresa entre el funicular de Montjuïc i els Jardins de Joan Brossa.

## Descripció

A la zona antigament hi havia una pedrera, situada als peus del Castell de Montjuïc. El parc fou dissenyat per Joaquim Casamor, i va ser inaugurat el 22 de juny de 1970 per Francisco Franco i l'alcalde de Barcelona, Josep Maria de Porcioles.
Els jardins estan dedicats al poeta Jacint Verdaguer, en consonància amb altres jardins de la zona de Montjuïc dedicats a poetes, com els Jardins de Joan Brossa, els de Mossèn Costa i Llobera i els de Joan Maragall.
Al recinte del parc hi ha diverses escultures, com Maternitat, de Sebastià Badia (1970), i Jove dels lliris. Homenatge a Jacint Verdaguer, de Ramon Sabí (1970).

## Vegetació

El jardí està especialitzat en plantes aquàtiques, bulboses i rizomatoses, disposades en 2 800 m² de parterres, entre les quals destaquen: els lliris de Sant Joan (Hemerocallis sp.), les tulipes (Tulipa sp.), els jacints (Hyacinthus sp.), els narcisos (Narcissus sp.), les anemones (Anemone sp.), els Ranunculus (Ranunculus sp.), les calabruixes (Muscari sp.), les dàlies (Dhalia sp.) o les canyes d'Índia (Canna X generalis). També hi ha diverses espècies d'arbres: la Tipuana (Tipuana tipu), l'eucaliptus (Eucalyptus camaldulensis), els desmais (Salix babylonica), el Ginkgo biloba (Ginkgo biloba), cedre de l'Himàlaia (Cedrus deodara), els xiprers dels pantans (Taxodium distichum), acàcies del Japó (Sophora japonica "Columnaris") o els pollancres (Populus alba).

## Galeria

* Llac
* Estany superior.
* Pont sobre l'estany
* Jove dels lliris, de Ramon Sabí.
* Maternitat, de Sebastià Badia.
* Flor aquàtica.

## Referències

* ↑ «Jardins Mossèn Jacint Verdaguer». [Consulta: 8 setembre 2012].
* 1 2 «Jardins Mossèn Cinto Verdaguer». [Consulta: 8 setembre 2012].

## Vegeu també

* Parcs i jardins de Barcelona
* Monument a Mossèn Jacint Verdaguer
# Joan Millet i Tusell

Joan Millet i Tusell és un empresari català, fill del financer, mecenes i promotor cultural Fèlix Millet i Maristany. Fou conseller de Banca Catalana i president de l'empresa d'assegurances i reassegurances Chasyr-1879.

## Referències

* ↑ «Estos son los ex directivos de Banca Catalana contra los que se ha dirigido la acción del fiscal». La Vanguardia, 10-07-1984, pp. 21-22.
# Istalif

Istalif és una vila de la província de Kabul, a l'Afganistan, a uns 28 km al nord-oest de Kabul a 1.693 m d'altitud. És capital del districte d'Istalif. Els habitants tenen tradició de ser bons soldats. No hi ha estadístiques de població però són uns pocs milers d'habitants. Fou destruïda el setembre de 1843 pel general McCaskill, per haver allotjat alguns caps implicats en la mort de Sir A. Burnes a Kabul i en la massacre de la guarnició de Charikar.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Llista de monuments de Jesús (València)

Llista dels monuments catalogats com a béns d'interés cultural (BIC) i béns immobles de rellevància local (BRL) en les diferents categories del districte de Jesús (València).

## Monuments d'interés local

| Monument | Prot.$^?$ | Estil/època | Localització | Coordenades | Codi$^?$ | Imatge |
| Cementeri General de València | BRL | | València Pl. de Sant Doménec de Guzmán | 39° 26′ 48″ N, 0° 24′ 00″ O﻿ / ﻿39.4467°N,0.4°O﻿ / 39.4467; -0.4 a prop | 46.15.250-185 info | Cementeri General |
| Cementeri Protestant de València | BRL | 1880-1900 | València Pl. de Sant Doménec de Guzmán, 5 | 39° 26′ 52″ N, 0° 23′ 44″ O﻿ / ﻿39.4479°N,0.395556°O﻿ / 39.4479; -0.395556 a prop | 46.15.250-294 info | Cementeri Protestant |
| Església parroquial del Crist de la Providència | BRL | | València Pl. Vicari Ferrer, 6 | 39° 26′ 58″ N, 0° 23′ 10″ O﻿ / ﻿39.44934°N,0.386024°O﻿ / 39.44934; -0.386024 a prop | 46.15.250-243 info | Església parroquial del Crist de la Providència (València) |
| Església parroquial de Sant Marcel·lí Bisbe | BRL | | València C. Arquebisbe Olaechea, 29 | 39° 26′ 38″ N, 0° 23′ 30″ O﻿ / ﻿39.443942°N,0.391621°O﻿ / 39.443942; -0.391621 a prop | 46.15.250-244 info | Església parroquial de Sant Marcel·lí Bisbe (València) |

## Espais etnològics d'interés cultural

| Monument | Prot.$^?$ | Estil/època | Localització | Coordenades | Codi$^?$ | Imatge |
| Alqueria del Torrentí o Casa del Baró | BRL | s.XVIII-XIX | València C. Salvador Perles, 3 i 5 | 39° 26′ 34″ N, 0° 23′ 33″ O﻿ / ﻿39.442861°N,0.3925°O﻿ / 39.442861; -0.3925 a prop | 46.15.250-E457 info | Alqueria del Torrentí (València) |
| Barraques de Burguet | BRL | Final del s. XIX, inici XX | València junt a la Ronda Sud, al final del carrer Paco Sanz | 39° 26′ 56″ N, 0° 23′ 34″ O﻿ / ﻿39.448861°N,0.39265°O﻿ / 39.448861; -0.39265 a prop | 46.15.250-E456 info | Barraques de Burguet (València) |
| Fàbrica de mobles d'en Vicent Benlloch i fumeral | BRL | ca.1900-1910 | València C. Riu Minho, 10 | 39° 27′ 12″ N, 0° 23′ 11″ O﻿ / ﻿39.453333°N,0.386333°O﻿ / 39.453333; -0.386333 a prop | 46.15.250-E99 info | Fàbrica de mobles d'en Vicent Benlloch (València) |
| Fumeral de Sabons Català | BRL | 1947 | València C. Sant Ernest | 39° 27′ 08″ N, 0° 23′ 11″ O﻿ / ﻿39.452142°N,0.386492°O﻿ / 39.452142; -0.386492 a prop | 46.15.250-E400 info | Fumeral de Sabons Català (València) |
| Fumeral en carrer Mossén Febrer 23 | BRL | s.XX | València C. Mossén Febrer, 23 | 39° 27′ 04″ N, 0° 23′ 15″ O﻿ / ﻿39.451106°N,0.387383°O﻿ / 39.451106; -0.387383 a prop | 46.15.250-E411 info | Fumeral en carrer Mossén Febrer 23 (València) |
| Molí de la Gàbia o de la Closa | BRL | s.XIV-XV | València Front al Tanatori Municipal, junt al Llit Nou del Túria | 39° 26′ 30″ N, 0° 23′ 53″ O﻿ / ﻿39.441733°N,0.398125°O﻿ / 39.441733; -0.398125 a prop | 46.15.250-E5 info | Molí de la Gàbia (València) |
| Molí del Tell | BRL | s.XIV-XV | València C. Tomàs de Villaroia, Parc de la Rambleta | 39° 26′ 51″ N, 0° 23′ 39″ O﻿ / ﻿39.447375°N,0.394133°O﻿ / 39.447375; -0.394133 a prop | 46.15.250-E4 info | Molí del Tell (València) |
# Càncer de penis

El càncer de penis és un creixement maligne que es troba a la pell o als teixits del penis. Al voltant del 95% dels càncers del penis són carcinomes de cèl·lules escatoses. Altres tipus de càncer de penis com el carcinoma de cèl·lules de Merkel, el carcinoma de cèl·lules petites, el melanoma i els altres són generalment rars.

## Referències

* ↑ Bleeker, M. C. G.; Heideman, D. A. M.; Snijders, P. J. F.; Horenblas, S.; Dillner, J.; Meijer, C. J. L. M. «Penile cancer: Epidemiology, pathogenesis and prevention». World Journal of Urology, 27, 2, 2008, pàg. 141–150. DOI: 10.1007/s00345-008-0302-z. PMID: 18607597.
# Warren Gamaliel Harding

Warren Gamaliel Harding (2 de novembre de 1865 - 2 d'agost de 1923) va ser el 29è president dels Estats Units durant el període 1921-1923 i va ser el sisè president d'aquest país que va morir durant el seu mandat. Després d'ocupar el lloc de senador per Ohio, va aconseguir la nominació com candidat presidencial pel Partit Republicà dels Estats Units, la seva administració es va caracteritzar pels escàndols finals del seu mandat que implicaven a diversos amics seus que van ser denominats com "la banda d'Ohio" i que en part van motivar la crisi cardiaca que li va costar la vida. Va signar el Tractat de Berlín de 1921 amb la República de Weimar per posar fi a la Primera Guerra Mundial després del rebuig del Senat dels Estats Units d'Amèrica en algunes parts del Tractat de Versalles de l'any 1919.

## Referències

* ↑ «Treaty between the United States and Germany restoring friendly relations, signed at Berlin August 25, 1921» (en anglès). Office of the Historian, 25-08-1921. [Consulta: 11 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Anthony, Carl S. «The Most Scandalous President». American Heritage, 49, 4, July/agost 1998. Arxivat de l'original el 2012-11-28 [Consulta: 24 juliol 2011]. Arxivat 2012-11-28 at Archive.is
* Armstrong, Stephen. 5 Steps to AP History. McGraw-Hill, 2007. ISBN 0071623221.
* «President Harding and Calvin Coolidge [1]». Library of Congress. [Consulta: 16 agost 2015]. «Diverses escenes de les cerimònies oficials de notificació celebrades el 22 de juliol 1920 per Warren G. Harding, elegit candidat presidencial per la 17a Convenció Nacional Republicana i Calvin Coolidge, elegit com el candidat a la vicepresidència. Vistes d'obertura de Harding, seguit per escenes d'ell i la seva dona, Florence Kling Harding, a Marion, Ohio; Harding, Coolidge, i Will H. Hays, president del Comitè Nacional Republicà, per sortir d'acte amb altres membres del Partit Republicà; diverses escenes de diferents distàncies de Harding i la seva dona saluden grans multituds, Harding pronunciar un discurs des de la seva porxo, i es col·loquen en una línia de recepció formal de donar la mà; primer pla d'home, identificat per títol interior com el pare de Harding, George T. Harding.»
# Font de Caborriu

La Font de Caborriu és una font del terme municipal d'Abella de la Conca, al Pallars Jussà, a la vall del barranc de Caborriu, pertanyent a la vall alta del riu d'Abella.
Està situada a 950 m d'altitud, just al nord del lloc on el torrent de Bufal aflueix en el barranc de Caborriu, al nord-oest del Mas Palou i del Molí d'Abella. A ponent seu hi ha la Font del Torrent de Bufal.

## Etimologia

Segons Joan Coromines, l'origen de Caborrius es troba en caput rivi (cap de riu).

## Referències

* ↑ Coromines, 1995.

## Bibliografia

* COROMINES, Joan. "Caborriu (Caborreu)". A: Onomasticon Cataloniae. Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de parla catalana. III BI-C. Barcelona: Curial Edicions Catalanaes i Caixa d'Estalvis i de Pensions de Barcelona "La Caixa", 1995. ISBN 84-7256-902-0.

## Enllaços externs

* La Font de Caborriu en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Monestir de Kuştul

El Monestir de Kuştul (en turc: Kuştul Manastiri; en grec: Ιερά Μονή του Αγίου Γεωργίου Περιστερεώτα, literalment «Monestir de Sant Jordi Peristereota») és a prop del poble de Şimşirli, districte de Maçka, província de Trebisonda (Turquia).
Fundat l'any 752 a 30 km al sud-est de Trebisonda, finalment es va tancar el 17 de gener de 1923, quan els monjos, juntament amb altres grecs, van ser expulsats a Grècia. El 16 de juny de 1978 es va inaugurar un monestir amb el mateix nom en Naousa, Imathia (Grècia), a on estan enterrats els monjos del Monestir de Kuştul.
Durant el seu apogeu el monestir constava de 187 cel·les i una gran biblioteca que albergava més de 7.000 volums d'obres. Actualment, el monestir està abandonat i només sobreviu la base de l'església.

## Història

El nom grec del monestir és Sant Jordi Peristereotas. El nom es deriva de la paraula grega «περιστέρι, peristeri» (colom). La llegenda explica que un estol de coloms van descendir als boscos de Sourmena i van guiar a tres monjos que portaven la icona de Sant Jordi fins al lloc on va ser construït el monestir.
Al 1203 i després de 450 anys d'ús continu, el monestir va quedar despoblat i durant dos segles cap monjo va viure dins d'ell. Al 1398, l'emperador de Trebisonda, Manuel III Comnè, va concedir el permís per tornar a obrir el monestir. En 1462, el monestir va ser destruït en part, quan els lladres i saquejadors van robar moltes de les seves relíquies. També es van perdre moltes de les seves possessions en els incendis de 1483. Al 1501, el monestir va ser posat sota la jurisdicció immediata (stauropègic) del Patriarca Ecumènic de Constantinoble, i així va romandre fins al seu abandó. Es va restaurar després d'un incendi en 1906. El monestir va ser despoblat de nou després de l'intercanvi de poblacions entre Grècia i Turquia, entre 1922 i 1923.

## Notes

* ↑ El seu nom formal és «Monestir Sagrat de Sant Jordi Peristereota». El nom «Peristereota» deriva de la paraula grega «περιστέρι, peristeri» (colom), perquè una llegenda diu que uns coloms van guiar a tres monjos fins al lloc on es va fundar el monestir.

## Referències

* 1 2 Peristereota (grec antic)
* ↑ Kuştul Monastery Arxivat 2007-01-06 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Bryer, Anthony; Winfield, David. The Byzantine Monuments and Topography of the Pontos (en anglès), 1985, p. 271-272. ISBN 0-884-0212-2-X.

## Vegeu també

* Monestir de Kaymaklı
* Monestir de Sumela

## Enllaços externs

* Monasteris de Trebisonda Arxivat 2008-05-17 a Wayback Machine., en Karalahana (anglès)
# Issàievo (Perm)

* Per a altres significats, vegeu «Issàievo».
Issàievo (en rus: Исаево) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que forma part del raion de Gaini. El 2010 tenia 7 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Mohammed Muyei

Mohammed Muyei (Niamey, 7 de febrer de 1975) és un exfutbolista de Níger de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Níger.
Pel que fa a clubs, destacà a Sekondi Hasaacas F.C., Kelantan FA i Stade Malien.

## Referències

* ↑ Mohammed Muyei Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Mohammed Muyei a National-Football-Teams.com (anglès)
# Monestir de Lombez

El monestir de Lombez fou un establiment religiós fundat a Lombez, al Tolosà, pels monjos de Sant Tibèri sota advocació de la Verge. El monestir va passar al segle xii dels benedictins als canonges regulars i va originar la població de Lombez, a la riba del Save, que fou la principal de l'arxidiaconat del país de Savés (del nom del riu) i avui dia capçalera d'un cantó del departament de Gers. L'abadia va ser separada de la diòcesi de Tolosa al segle xiv i erigida en bisbat pel papa Joan XII, i fou secularitzada a la revolució. A l'oratori del monestir hi havia les relíquies de sant Majan Confessor que foren traslladades al monestir de Villemagne, a la diòcesi de Besiers. Posquières amb l'església de Nostra Senyora, a la diòcesi de Nimes, que depenia del monestir, va esdevenir vers el segle xvii una baronia (Vauvert) fins a la revolució.

## Bibliografia

* Devic, Claude; Vaissette, Joseph. Histoire générale de Languedoc (en francès). Tolosa: Édouard Privat llibreter editor, 1872 (Vegeu altres edicions a Google Books Vol. 1 (1840), Vol. 2 (1840), Vol. 3 (1841), Vol. 4 (1749), Vol. 5 (1842), Vol. 6 (1843), Vol. 7 (1843), Vol. 8 (1844), Vol. 9 (1845)).