OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pere Blanch i Blanch

Pere Blanch i Blanch. Mestre superior vinculat al moviment de renovació pedagògica català del primer terç del segle xx.
De ben jove fou becat per la Unió Catalanista com alumne de l'Escola de Mestres fundada per Joan Bardina, pioner de l'educació activa a Catalunya. En clausurar-se aquesta el 1909 fou pensionat per l'Ajuntament de Barcelona per marxar a París amb Bardina.
Fou professor del Col·legi Sant Jordi fundat i dirigit per Francesc Flos i Calcat.
Formà part del professorat de la primera Escola d'Estiu organitzada pel Consell d'Investigació Pedagògica (després Consell de Pedagogia) el 1914. Hi dirigí el “Curs de Treball Manual” un dels tres que oferia l'Escola d'Estiu, adreçat a transformar el seu plantejament tradicional i convertir-los amb una eina activa d'educació de la motricitat, del gust estètic i de la creativitat.
Plasmà el seu pensament pedagògic i sobre política educativa a Pedagogia per als polítics que publicà a la Biblioteca d'Estudis Econòmics de l'editorial Catalònia. Obra que porta un explicit subtítol: “allò que els polítics han de saber per a fer bona obra de cultura popular”.

## Publicacions

* Trabajos manuales y juegos infantiles. Barcelona : Seix i Barral, 1933.
* Pedagogia per als polítics. Barcelona: Llibreria Catalònia, 1933.

## Referències

* ↑ González-Agàpito, Josep. Bibliografia de la Renovació Pedagògica i el seu context (1900-1939). Barcelona: Universitat de Barcelona, 1978.
* ↑ Consell d'Investigació Pedagògica. Escola d'Istiu de Barcelona. Barcelona: Diputació de Barcelona, 1914, pp. 5 i 6.
# Physogaleus latecuspidatus

Physogaleus latecuspidatus és una espècie extinta de peix de la família dels carcarínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Referències

* ↑ Cappetta, H., 1987. Chondrichthyes II: Mesozoic and Cenozoic Elasmobranchii. Handbook of Paleoichthyology, 3B. Gustav Fischer Verlag, Stuttgart i Nova York.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Berg, L.S.: System der rezenten und fossilen Fischartigen und Fische. VEB Verlag der Wissenschaften, Berlín, 1958.
* Compagno, L.J.V., 1984. FAO species catalogue. Vol. 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Long, J. A.: The Rise of Fishes: 500 million years of evolution.Johns Hopkins University Press, Baltimore-Londres, planes 1-223. Any 1995.
* Müller, A. 1999. Ichthyofaunen aus dem atlantischen Tertiär der USA. Leipziger Geowissenschafteb, Leipzig, Alemanya, 9/10: 1-360.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* Elasmo.com (anglès)
# Per Noste

Per Noste és una associació fundada a Ortés el 1960 sota el nom de Per Nouste per tal de defensar i promocionar la llengua i la cultura occitanes de Gascunya. El seu president fundador fou Roger Lapassada. Entre els vint-i-sis membres fundadors figuraven Robèrt Darrigrand, Pierre Tucoo-Chala i Xavier Ravier. Se'ls uní Miquèu Grosclaude el 1965 i Gilabèrt Nariòo el 1970. L'associació publicà molt aviat llibres per a l'ensenyament de la llengua.
Fou secció departamental de l'IEO pels Pirineus Atlàntics fins al 2009. Va originar o ajudar el naixement de molts projectes (escola Calandreta, el grup Nadau, Ràdio País, Ostau Bearnés à Pau…)

## Activitat editorial

El 1967, crea la revista Per Nouste, que es transforma en Per Noste el 1968, i després adopta el nom de País Gascons el 1979.
Es dedica especialment a l'edició de llibres en occità de Gascunya o sobre Gascunya.

## Notes i referències

* ↑ Robert DARRIGRAND, Vie et œuvre de Roger Lapassade, Actes du colloque d'Orthez, p. 15-29, Toulouse, CELO, 1998.
* ↑ Joan EYGUN, Espiar au delà deus gaves : occitanisme e bearnitat de 1950 a 1970, Actes du colloque d'Orthez, p. 31-40, Toulouse, CELO, 1998.
* ↑ Robert DARRIGRAND, Prumerias de Per Noste, País Gascons 235 Janvier et février 2007, p. 9.

## Enllaços externs

* Lloc web d'Internet de l'associació
# Lori Glaze

Lori Glaze és una científica i directora adjunta de la Divisió del centre de vol espacial Goddard de la NASA. Glaze va ser membre de l'Inner Planets Panel durant la més recent Planetary Science Decadal Survey, i va exercir un paper en el comitè executiu del Venus Exploration Analysis Group (VEXAG) de la des de fa diversos anys, que actua com a presidenta del grup des de 2013.
Ha estat involucrada amb diversos estudis de formulació del concepte de la missió Venus patrocinats per la NASA, incloent-hi com a membre de la Venus Flagship Science i Technology Definition Team (2009), com a campiona de ciències pel Venus Mobile Explorer (2010), i cocampiona de ciències per la Venus Intrepid Tessera Lander (2010).

## Vida

Glaze ha estat una defensora de les dones en la ciència i de la importància de comprendre a Venus en la nostra recerca per comprendre millor la Terra. Glaze té més de 15 anys d'experiència en la gestió científica, inclòs més de deu anys com a vicepresident de Proxemy Research, Inc. També va passar tres anys com a cap de laboratori associada i tres anys com a Directora adjunta a la Divisió d'Exploració del Sistema Solar del Centre de vol espacial Goddard de la NASA.
Glaze és l'investigadora principal d'una proposta de la missió Discovery de la NASA a Venus, Deep Atmosphere Venus Investigation of Noble gases, Chemistry, and Imaging (DAVINCI). Aquesta missió enviaria una sonda en un viatge a través de l'atmosfera de Venus, que descendiria pel terreny més accidentat i geològicament més complex del planeta. La sonda DAVINCI exploraria l'atmosfera del planeta de dalt a baix, incloses les capes atmosfèriques profundes en gran manera amagades pels instruments basats en la Terra i la nave espacial en òrbita. La DAVINCI seria la primera sonda nord-americana en gairebé quatre dècades per a atacar l'atmosfera de Venus.

## Èxits professionals i premis

* 2013 fins avui: Presidenta, del Venus Exploration Analysis Group (VEXAG)
* 2013 fins a dia d'avui: Membre del Subcomitè de Ciències Planetàries del Consell Assessor de la NASA
* 2009 a 2010: Premi Especial de Lideratge (Campiona de Ciències) de dos Estudis Conceptuals de Missió Decadal Planetària (Venus Mobile Explorer, Venus Intrepid Tessera Lander)
* 2009 a 2010: Membre de la National Academy of Science Decadal Survey, Inner Planets Panel
* 2009 a 2013: Membre del Comitè de Direcció del Venus Exploration Analysis Group (VEXAG) - Grup d'Anàlisi d'Exploració de Venus
* 2008 a 2009: Membre de l'equip de desenvolupament científic i tecnològic del Venus Flagship de la NASA
* 2007 a 2012: Editora associada per al Journal of Geofhysical Research, Solid Earth

## Referències

* ↑ «Dr. Lori Glaze: It’s the science that gets me up in the morning!» (en anglès).
* ↑ «#Revealed: how hot-as-Hades Venus might help the hunt for ET#».
* ↑ «Venus and Us: Two Stories of Climate Change» (en anglès).

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial Arxivat 2016-08-15 a Wayback Machine.
# Amandine Henry

Amandine Henry (Lilla, 28 de setembre de 1989) és una centrecampista de futbol internacional amb França, amb la qual ha jugat les Eurocopes 2009 i 2013 i els Mundials 2015 i 2019. A nivell de clubs ha guanyat 3 Lligues de Campions, 9 Lligues i 6 Copes de França amb l'Olympique de Lió. Al 2015 va guanyar el baló de plata al Mundial i va ser nomenada segona millor jugadora a Europa per la UEFA.

## Trajectòria

* FCF Hénin-Beaumont (04/05)
* CNFE Clairefontaine (05/06 - 06/07)
* Olympique Lyonnais (07/08 - 15/16)
* Portland Thorns (2016 - act.)

## Referències

* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2016-08-19. [Consulta: 14 juliol 2016].
* ↑ UEFA
# Almaluez

Almaluez és un municipi espanyol ubicat a la província de Sòria, dins la comunitat autònoma de Castella i Lleó. El 2023 tenia 127 habitants.

## Referències

* ↑ «Castilla y León (Spain): Municipalities in Provinces» (en anglès), 3 gener 2024. [Consulta: 14 juliol 2024].
# Amleta

Amleta fou una tikhana del principat de Ratlam a l'Índia central. La thikana fou concedida per Man Singh, raja de Ratlam, el seu fill més jove Kushal Singh. Sota domini britànic van governar Fateh Singh, Raghunat Singh, Bharat Singh (mort després del 1902), Anandpal Singh, de la casa reial de Dhoswas adoptat per l'anterior que era el seu oncle, i Mahavir Singh.

## Referències

* Llista de governants i genealogia de Henry Soszynski, Brisbane (AUS)
# Amonioalunita

L'amonioalunita és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de l'alunita. El nom es deriva de l'alunita, ja que és un membre del subgrup de l'alunita. El prefix "Amoni" designa que és el membre dominant amb (NH₄) del subgrup.

## Característiques

L'amonioalunita és un sulfat de fórmula química (NH₄)Al₃(SO₄)₂(OH)₆. Cristal·litza en el sistema trigonal. Es troba en forma de cristalls romboèdrics, de fins a 20μm, formant masses granulars. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'amonioalunita pertany a «07.BC: sulfats (selenats, etc.), amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran», juntament amb els minerals següents: d'Ansita, alunita, amoniojarosita, argentojarosita, beaverita-(Cu), dorallcharita, huangita, hidroniojarosita, jarosita, natroalunita-2c, natroalunita, natrojarosita, osarizawaïta, plumbojarosita, schlossmacherita, walthierita, beaverita-(Zn), ye'elimita, atlasovita, nabokoïta, clorotionita, euclorina, fedotovita, kamchatkita, piypita, klyuchevskita, alumoklyuchevskita, caledonita, wherryita, mammothita, linarita, schmiederita, munakataïta, chenita, krivovichevita i anhidrocaïnita.

## Formació i jaciments

Es forma a les aigües termals en condicions molt àcides, riques en sulfat d'amoni i pobres en potassi, per sota de 100 °C. Sol trobar-se associada a altres minerals com l'amoniojarosita i SiO₂ amorf. Va ser descoberta a The Geysers, als monts Mayacmas, a Sonoma (Califòrnia, Estats Units).

## Referències

* ↑ «Ammonioalunite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 juliol 2016].
* ↑ «Ammonioalunite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 8 juliol 2016].
# Amelia (pel·lícula)

Amelia és un drama biogràfic de 2009 basat en la vida d'Amelia Earhart, la primera dona a travessar l'oceà Atlàntic en avió. Dirigida per l'índia Mira Nair, la pel·lícula és protagonitzada per Hilary Swank, qui interpreta a Amelia, acompanyada per Richard Gere com el seu marit i Ewan McGregor com el seu amant. Va ser escrita per Ronald Bass i Anna Hamilton Phelan, que van utilitzar fonts de recerca com East to the Dawn de Susan Butler i The Sound of Wings de Mary S. Lovell. Ha estat doblada al català

## Argument

El 2 de juliol de 1937 Amelia Earhart (Swank) i el seu copilot, Fred Noonan (Eccleston), estan al final del seu viatge al voltant del món en avió. Durant el viatge, Amelia recorda com ja de ben joveneta es va sentir atreta per una avioneta que sobrevolava la seva casa de Kansas i com més tard, va conèixer al seu marit George Putnam (Gere) i va ser la primera dona a travessar l'Oceà Atlàntic, encara que com a simple passatgera. Aquest fet li va donar notable èxit i popularitat com a pilot d'aviació esdevenint un model a seguir per milers de dones del país. Tanmateix, ella sentia que podia fer un pas més endavant. Volia travessar l'Atlàntic sola i pilotant l'avió. Així, el 1932, recreant la seva primera travessa, va esdevenir la primera dona pilot que creuava l'Oceà tota sola. El seu atreviment la va portar a trencar els esquemes masculins de l'època i a forjar una gran amistat amb Eleanor Roosevelt que en aquell moment ja era Primera dama dels Estats Units. Juntament amb Gene Vidal, amb qui va tenir una llarga relació, va fundar l'Administració Federal d'Aviació que seria la que crearia la primera xarxa de transport aeri dels Estats Units. Finalment, el 1937, va recaptar els fons necessaris per fer una volta al món. El seu avió però, va desaparèixer en l'última etapa del seu viatge, prop de l'Illa Howland.

## Repartiment

| Intèrpret | Personatge |
| Hilary Swank | Amelia Earhart |
| Richard Gere | George P. Putnam |
| Mia Wasikowska | Elinor Smith |
| Ewan McGregor | Gene Vidal |
| Christopher Eccleston | Fred Noonan |
| Cherry Jones | Eleanor Roosevelt |
| William Cuddy | Gore Vidal |
Virginia Madsen va ser escollida per protagonitzar a Dorothy Binney, la primera dona de Putnam, però les seves escenes van ser retallades.

## Referències

* ↑ «"Hilary Swank to play Amelia Earhart"». Variety.
* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Amelia». [Consulta: 15 juliol 2018].
* ↑ «"Virginia Madsen added to 'Amelia'."». Variety, .

## Enllaços externs

* Web oficial
# Anamalaia

Anamalaia és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Anamalaia nathani, que es troba a l'Índia.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 11 octubre 2011].
# Anacroneuria arcabuco

Anacroneuria arcabuco és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Zúñiga & Stark, 2006. A: Zúñiga, Stark, Vásconez, Bersosa & Vimos. Colombian and Ecuadorian Anacroneuria (Plecoptera: Perlidae): Seven New species, records and life stages. Stud. Neotrop. Fauna 41:147. «Enllaç».
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):147.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 6 novembre 2011].
# Anacroneuria atrinota

Anacroneuria atrinota és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Perú.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jewett, 1959. Wasmann J. Biol. 17(1):105-114.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):147.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:313.
* Stark & Sivec, 1998. Scopolia 40:4.
* Stark, 2004. Spixiana 27(1):80.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 6 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Andròmac (pare d'Aqueu)

Andròmac (en llatí Andromachus, en grec antic Ἀνδρόμαχος) fou un noble macedoni fill d'Aqueu (Achaeus). Era el germà de Laodice, esposa de Seleuc II Cal·línic (246-225 aC).
Va ser fet presoner per Ptolemeu III Evergetes I (246-222 aC) i a la mort d'aquest encara era a la presó. Va ser pare d'Aqueu, general selèucida i sàtrapa de l'Àsia Menor, revoltat el 322 aC i proclamat rei i per això els egipcis no deixaven lliure al pare, però per la mediació dels rodis va ser alliberat el 220 aC. Rodes, que estava en guerra amb Bizanci, esperava així obtenir el suport d'Aqueu contra aquesta ciutat, segons diu Polibi. No torna a ser esmentat després que es reunís amb el seu fill l'any 220 aC.

## Referències

* ↑ 4.Andromachus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 172
# Annet de Clermont-Gessant

Annet de Clermont-Gessant fou Gran Mestre de l'Orde de Malta només el 1660, quan va substituir Martín de Redín, i va morir aquell mateix any, essent sepultat a la capella de la Llengua d'Alvèrnia de la Cocatedral de Sant Joan.

## Referències

* ↑ Galimard Flavigny, Bertrand. Histoire de l'ordre de Malte. Paris: Perrin, 2006, p. 317-319.
* ↑ «History – 1660 Annet de Clermont Gessan – Coins of Malta» (en anglès australià). [Consulta: 18 febrer 2024].
# Anisomeles

Anisomeles és un gènere format per 20 espècies de plantes amb flors, i que pertany a la família de les lamiàcies.

## Taxonomia

| Anisomeles albiflora Anisomeles australis Anisomeles candicans Anisomeles cuneata Anisomeles disticha Anisomeles furcata Anisomeles glabrata Anisomeles heyneana Anisomeles indica Anisomeles inodora | Anisomeles intermedia Anisomeles malabarica Anisomeles mollissima Anisomeles moschata Anisomeles nepalensis Anisomeles ovata Anisomeles salviaefolia Anisomeles salviifolia Anisomeles secunda Anisomeles tonkinensis |
# Anisomàstia

L'anisomàstia és una malaltia en la qual hi ha una asimetria o desigualtat severa en la mida dels pits, generalment relacionada amb una diferència de volum; en altres paraules, quan un dels pits és molt més gran que l'altre.
A diferència de l'anisomastia, és freqüent una lleugera asimetria dels pits. L'anisomastia es pot corregir mitjançant l'augment o la reducció quirúrgica dels pits.

## Referències

* 1 2 Olivetti, Lucio. Atlas of Imaging Anatomy (en anglès). Springer, 19 de desembre de 2014, p. 76. ISBN 978-3-319-10750-9.
* ↑ Mosby's Dictionary of Medicine, Nursing & Health Professions (Elsevieron VitalSource) (en anglès). Elsevier Health Sciences, 28 d'abril 2016, p. 102. ISBN 978-0-323-41419-7.
* ↑ Baert, Albert L. Encyclopedia of Imaging (en anglès). Springer Science & Business Media, 13 de febrer de 2008, p. 196. ISBN 978-3-540-35278-5.
# Antoni Comellas i Cluet

Antoni Comellas i Cluet (Berga, 1832-1884) fou un filòsof. És considerat un dels percussors del moviment neo-escolàstic.

## Biografia

Comellas estudià filosofia i teologia a Vic, i entrà al seminari diocesà de Solsona. Després de la seva ordenació (1856) continuà ensenyant llatí a Solsona fins al 1862, quan fou nomenat professor de teologia. La seva explicació en un pamflet (1866) de les processions divines en el misteri de la Trinitat no fou aprovada per la congregació de l'índex. Per tal de dedicar-se en la seva línia de treball dimití de la seva càtedra i es retirà a Berga el 1871. Abans del 1880 publicà Demostración de la armonía entre la religión católica y la ciencia, un treball de naturalesa apologètica, escrita per refutar Conflict Between Science and Religion de William Draper.

## Obra

* De misterio sanctissimae trinitatis dissertatio, Solsona, 1867.
* Demostración de la armonía entre la religión católica y la ciencia , Barcelona, 1880.
* Introducción á la filosofía, ó sea doctrina, sobre la dirección al ideal de la ciencia, Barcelona, 1883.
* Apuntes de Apologética (inèdita).
* El matrimonio civil (inèdita).
* La tolerancia (inèdita).
* Las misiones (inèdita).

## Fonts

* «Antoni Comellas i Cluet». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Antonio Comellas y Cluet, Catholic Encyclopedia, 1913 (anglès)

## Referències

* ↑ «Antoni Comellas i Cluet». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Antoni Comallonge

Antoni Comallonge fou un revoltós i radical català de començaments del segle xx. Era militant del Partit Republicà Radical, força conegut pel seu anticlericalisme i perquè cada diumenge hissava al capdamunt de casa seva la bandera de la Primera República Espanyola.
Durant els fets de la Setmana Tràgica de Barcelona de 1909 participà activament en la crema de convents. El dia 27 de juliol va dirigir la crema del convent de les esclaves del Sagrat Cor al Poble Sec, i no content, en acabar va fer una gran foguera on va cremar tot el que hi havien trobat, incloses gallines i cabres.

## Referències

* ↑ Dalmau, Antoni. Set dies de fúria. Columna edicions, 2009, p. 122. ISBN 9788466410946.
* ↑ Martínez de Sas, María Teresa; Pagès i Blanch, Pelai. «Comallonge, Antoni». A: Diccionari biogràfic del moviment obrer als països catalans. Barcelona: Abadia de Montserrat, 2000, p. 411. ISBN 848415243X [Consulta: 29 desembre 2014].

## Bibliografia

* Nazario González Los actores de la revuelta: anarquistas, socialistas y republicanos antes, en y después de la Semana Trágica
# Antoni Comas i Baldellou

* Per a altres significats, vegeu «Antoni Comas».
Antoni Comas i Baldellou (Barcelona, 4 de gener de 1934) és un economista i polític català, conseller de la Generalitat de Catalunya i diputat al Parlament de Catalunya en la IV, V i VI legislatures.

## Biografia

Estudià a l'Escola d'Alts Estudis Mercantils, on va obtenir el títol de professor mercantil. Posteriorment en llicenciaria en ciències econòmiques per la Universitat de Barcelona. Ha treballat com a director general a editorial Ariel, Seix Barral (1967-1978) i Plaza & Janés (1981-1983). El juny de 1983 fou processat amb quatre persones més sota l'acusació d'haver retingut impostos quan era membre del consell d'administració de Seix Barral.
Des del 1981 va ocupar diversos càrrecs interns a Convergència Democràtica de Catalunya (CDC), partit en el qual milita des de 1976. Del 1979 al 1991 fou regidor de l'Ajuntament de Barcelona per CiU i tinent d'alcalde de Finances el 1979-1981. A les eleccions al Parlament de Catalunya de 1988 fou elegit diputat al Parlament de Catalunya i nomenat conseller de Benestar Social de la Generalitat de Catalunya fins al 1999.
El 2010 ha publicat el llibre Política social (Tibidabo Edicions). L'abril de 2013 fou confirmar com a president de la Federació de Cristians de Catalunya per l'arquebisbe de Barcelona Lluís Martínez i Sistach. Darrerament també s'ha mostrat partidari de la independència de Catalunya.
El seu fill, Jordi Comas i Planas, és conseller delegat d'Andbank, un dels bancs andorrans afectats per l'escàndol dels diners de la suposada herència de l'expresident Jordi Pujol i Soley.

## Referències

* ↑ El concejal barcelonés Antoni Comas, procesado junto a cuatro personas por retención de impuestos en Seix Barral, El País, 15 de juny de 1983
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la VI Legislatura p. 85
* ↑ Duran i Lleida presentarà a Vic el llibre “Política Social” d'Antoni Comas, Vilaweb, 28 de gener de 2011
* ↑ El ex conseller Antoni Comas, nuevo presidente de la Federación de Cristianos, ABC, 14 d'abril de 2013
* ↑ Antoni Comas, exconseller con Pujol: “Decir que la soberanía está en toda España es una memez” entrevista a teinteresa.es, 7 d'abril de 2014
* ↑ La vella guàrdia de CDC té vincles familiars amb la cúpula d'Andbank Arxivat 2015-06-20 a Wayback Machine., a Nació Digital, 12 d'agost de 2014