OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tabanıyassı Mehmed Paixà

Tabanıyassi Mehmed Paixà (vers 1589 - 1639) fou un gran visir de l'Imperi Otomà del 1632 al 1637.
Era d'origen albanès de Tashlidja i fou portat a Istanbul pel servei de palau on va fer una fulgurant carrera sent nomenat beglerbegi d'Egipte (1628-1630) i després gran visir (18 de maig de 1632). Va ajudar a Murat IV a suprimir les forces opositores a la capital i va portar una política de neutralitat en les guerres europees. Va sortir en campanya contra Pèrsia i va passar l'hivern a Alep (1633 a 1634) i després es va instal·lar a Diyarbekir (1634-1635) des d'on es va reunir amb Murat IV a Erzurum el 3 de juliol de 1635 per marxar junts contra Erevan, que es va rendir el 3 d'agost. El 2 de febrer de 1636 fou revocat i substituït per Bayram Paşa i l'1 d'abril de 1636 els perses van recuperar Erevan.
Fou llavors enviat com a governador a Očakov (Ozü) (1636-1638) i després traslladat a Buda, però al cap de poc fou nomenat caimacan a Istanbul, però va caure en desgràcia i fou empresonat a Yedi Kule i executat (vers 1639).

## Referències

* Histoire de l'Empire ottoman, depuis son origine jusqu'à nos jours, par J. von Hammer; traduit de l'allemand par J. J. Hellert, Volums 1 a 18
Gran visir otomà :
# Otzoloapan (municipi)

Otzoloapan és un municipi de l'estat de Mèxic. Otzoloapan és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb el municipi de Ixtapan del Oro, al sud amb Luvianos, a l'oest amb Michoacán i a l'est amb Zazazonapan.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Otzoloapan Arxivat 2017-08-25 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Parkton

Parkton és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 428 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Parkton tenia 428 habitants, 175 habitatges i 114 famílies. La densitat de població era de 258,2 habitants per km².
Dels 175 habitatges en un 26,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,7% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 34,3% no eren unitats familiars. En el 28% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 30,6% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 16,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.321 $ i la renda mediana per família de 39.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.556 $ mentre que les dones 20.938 $. La renda per capita de la població era de 15.111 $. Entorn del 3,3% de les famílies i el 5,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Parkton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Parkton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Carme Serra i Cantarell

Carme Serra i Cantarell (Barcelona, 1920 - Barcelona, 10 de novembre de 2018) va ser una gravadora i pintora catalana. Estudià i es formà a l'Escola de Belles Arts de Sant Jordi. L'any 1950 va presentar obres per a exposicions a l'Institut Britànic de Barcelona, i tornà a fer-ho els anys 1952, 1973 i 1974. Il·lustrà traduccions catalanes de destacats escriptors internacionals com James Joyce, Virginia Woolf, Katherine Mansfield o Jean Cocteau, entre d'altres. El 1950 participà al Salon international du Patrimoine Culturel, i guanyà a Barcelona el primer premi de Gravat Rosa Vera, en la seva primera edició. Fou becada per l'Institut Francès, i el 1953 viatjà a París. Va participar en diverses exposicions col·lectives i també individualment, exposant a Catalunya, a Figueres i Vilanova i la Geltrú l'any 1976, a Inca (Mallorca) els anys 1973 i 1974, i també a Aragó i Navarra, a més d'algunes altres col·lectives a Sud-amèrica. La seva obra ha estat més preocupada per la línia que pel color, havent conreat el pastel, el guaix i diverses varietats de gravat, amb temes intimistes, paisatges i motius mariners.

## Referències

* 1 2 «Carme Serra i Cantarell». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ «Serra i Cantarell, Carme». Patrimoni d'Editors i Editats de Catalunya. Biblioteca Nacional de Catalunya. [Consulta: 20 octubre 2019].
# Maili

Maili és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 5.943 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Maili tenia 5.943 habitants, 1.359 habitatges, i 1.178 famílies La densitat de població era de 2409,86 habitants per km².
Dels 1.359 habitatges en un 42,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,9% hi vivien parelles casades, en un 19,8% dones solteres, i en un 13,3% no eren unitats familiars. En el 9,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,35.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,0% tenia menys de 18 anys, un 10,4% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 18,4% de 45 a 64 i un 9,0% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28,3 anys. Per cada 100 dones hi havia 102,97 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,25 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.786 $ i la renda mediana per família de 48.068 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.229 $ mentre que les dones 21.211 $. La renda per capita de la població era de 13.185 $. Aproximadament el 19,3% de les famílies i el 21,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Maili». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Maili». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Tamahaq

El tamahaq (Tahaggart Tamahaq, Tamahaq Tahaggart) és l'única de les llengües tuaregs parlada a Algèria, Líbia occidental i Níger septentrional. Varia poc de l'amazic tuareg meridional parlat a les muntanyes d'Aïr, Azawagh i Adagh. Les diferències consisteixen majoritàriament en substitucions de sons com tamahaq en comptes de tamajaq o tamasheq.

## Varietats

Hi ha tres varietats principals de tamahaq:
* Tahaggart, parlat al voltant de les muntanyes Ahaggar, al sud d'Algèria, per la confederació Kel Ahaggar.
* Ajjer, parlat per la confederació Kel Ajjer
* Ghat, parlat al voltant de Djanet, al sud-est d'Algèria, i Ghat, a Líbia.
Segons Blench, tahaggart i ghat serien llengües tuaregs diferenciades.

## Referències

* ↑ Tamahaq a The Joshua Project
* ↑ «Algeria, Morocco, Tunisia and Western Sahara». Ethnologue: Languages of the World (19th Edition). Dallas: SIL International, 2016.
* ↑ «Niger». Ethnologue: Languages of the World (19th Edition). Dallas: SIL International, 2016.
* ↑ Blench, Roger. «The Afro-Asiatic Languages. Classification and Reference List» (pdf) p. P. 13. Cambridge: Roger Blench Website. Publications, 2006. Arxivat de l'original el 2013-05-23.
# Otávio Junior

Otávio César de Souza Júnior, més conegut com Otávio Junior (Rio de Janeiro, 1983), és un escriptor, actor, narrador i productor teatral brasiler, que es va fer conegut per l'obertura de la primera biblioteca de les faveles del Complexo do Alemão i da Penha, a Rio de Janeiro.

## Premis i reconeixements

* 2012 - Premi Madre Teresa de Calcuta 2012, per al servei a la comunitat
* 2008 - Premi Faz Diferença, del diari O Globo

## Referències

* ↑ Mirella D'Elia. «A biblioteca do 'Livreiro do Alemão'». Revista Veja, 18-04-2011. [Consulta: 17 setembre 2014].
* ↑ «Otávio Junior» (en inglês). Bokmässan. Arxivat de l'original el 2014-09-22. [Consulta: 17 setembre 2014].
* ↑ Paula Chouza. «Um Dom Quixote no Complexo do Alemão». El País, 05-12-2013. [Consulta: 17 setembre 2014].
* ↑ Beatriz Rey. «Aposta nas letras». Revista Educação, 01-08-2011. Arxivat de l'original el 2014-07-15. [Consulta: 17 setembre 2014].

## Bibliografia

* O Livreiro Do Alemao. Panda Books. pp. 9–. ISBN 978-85-7888-178-8
# Winton (Califòrnia)

Winton és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 8.832 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Winton tenia 8.832 habitants, 2.343 habitatges, i 1.949 famílies. La densitat de població era de 1.188,2 habitants/km².
Dels 2.343 habitatges en un 54,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,4% hi vivien parelles casades, en un 15,5% dones solteres, i en un 16,8% no eren unitats familiars. En el 12,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 39,1% tenia menys de 18 anys, un 12% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 15,3% de 45 a 60 i un 6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.787 $ i la renda mediana per família de 29.834 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.832 $ mentre que les dones 21.676 $. La renda per capita de la població era de 10.451 $. Entorn del 23,5% de les famílies i el 28,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Winton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Winton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Paris (Texas)

Paris és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 25.898 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Paris tenia 25.898 habitants, 10.570 habitatges, i 6.711 famílies. La densitat de població era de 233,9 habitants/km².
Dels 10.570 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,7% hi vivien parelles casades, en un 17% dones solteres, i en un 36,5% no eren unitats familiars. En el 32,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 18% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.438 $ i la renda mediana per família de 34.916 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.378 $ mentre que les dones 20.080 $. La renda per capita de la població era de 17.137 $. Aproximadament el 16,5% de les famílies i el 20,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Paris». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Paris». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
Viccionari
# Casa de Josep Caldés

La Casa de Josep Caldés és una obra de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una casa de planta i pis amb una disposició simètrica de les obertures. A banda i banda de la porta d'entrada i hi ha un finestra. A la part central del primer pis hi ha un balcó i una finestra a cada costat. Les obertures estan emmarcades i una motllura separa la planta baixa del pis. L'immoble està coronat amb una balustrada de peces ceràmiques de la terrisseria Arpí.
La llicència d'obres fou sol·licitada per Josep Caldés i Llunell segons el projecte del mestre d'obres Jaume Sagalés Matas. L'Ajuntament li atorgà la llicència el 5 de maig de 1874.

## Història

La llicència d'obres fou sol·licitada per Josep Caldés i Llunell segons el projecte del mestre d'obres Jaume Sagalés Matas. L'Ajuntament li atorgà la llicència el 5 de maig de 1874.

## Referències

* 1 2 3 «Casa de Josep Caldés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 maig 2021].
# Vendone

Vendone és un comune (municipi) de la província de Savona, a la regió italiana de la Ligúria, situat uns 80 km al sud-oest de Gènova i uns 40 km al sud-oest de Savona.
Vendone limita amb els següents municipis: Arnasco, Castelbianco, Onzo i Ortovero.
# Maria de Hessen-Kassel

Maria de Hessen-Kassel és el nom dels següents personatges:
* Maria de Hessen-Kassel (reina de Dinamarca) (1767 - 1852). Dona de Frederic VI de Dinamarca.
* Maria de Hessen-Kassel (gran duquessa de Mecklenburg-Strelitz) (1796 - 1880).
* Maria de Hessen-Kassel (duquessa de Saxònia-Meiningen) (1804 - 1888).
* Maria de Hessen-Kassel (princesa d'Anhalt) (1814 - 1895).
# Jessica Fridrich

Jessica Fridrich (República Txeca, 1964) és una enginyera elèctrica i especialista autodidacta en càlcul diferencial i integral, coneguda per documentar i popularitzar el «Mètode CFOP» (Cross, First two layers, Orientation, Permutation), més conegut popularment, en honor del seu nom, com a «Mètode Fridrich», un dels mètodes més eficients i populars per a la solució del Cub de Rubik.

## Trajectòria professional

Jessica Fridrich, especialitzada en marques d'aigua digitals i ciències forenses, treballa com a professora en el Departament d'Enginyeria Elèctrica i Computació de la Universitat de Binghamton. Va rebre el seu títol de Magister en Matemàtica Aplicada a la Universitat tècnica txeca de Praga el 1987, doctorant-se en Ciències dels Sistemes a la Universitat de Binghamton el 1995.

## Experiència com a speedcuber

Fridrich es va interessar pels trencaclosques i la geometria complexa i va conèixer a l'inventor del cub de Rubik, Ernő Rubik en el campionat mundial d'aquest trencaclosques celebrat a Budapest el 1982, un esdeveniment on Fridrich es va classificar en desena posició. Més tard, en el campionat mundial de Toronto, Canadà va quedar segona, darrere de Dan Knights. En la comunitat del cub màgic és considerada una de les pioneres del «speedcubing» juntament amb Lars Petrus. A més, gairebé tots els speedcubers més ràpids han basat les seves solucions personals en el mètode de Fridrich.

## Modalitats del mètode CFOP

Fridrich proposa dues versions del seu mètode per a resoldre el cub: la versió completa, amb 106 algorismes, i la versió reduïda, que compta amb prop de 70 algorismes menys i amb alguns passos mes, però que és més senzilla de recordar.

## Referències

* ↑ «Biography». fridrich.binghamton.edu. Arxivat de l'original el 2016-12-04. [Consulta: 10 desembre 2016].
* 1 2 3 4 Venkataraman, Bina «Jessica Fridrich Specializes in Problems That Only Seem Impossible to Solve». The New York Times, 15-12-2008. ISSN: 0362-4331.
* ↑ Bio:Jessica Fridrich Arxivat 2010-03-04 a Wayback Machine., Binghamton University, USA
* ↑ «Jessica Fridrich - YouTube» (en anglès). [Consulta: 10 desembre 2016].

## Vegeu també

* Mètode CFOP

## Enllaços externs

* Jessica Fridrich's webpage
* Rubik's Cube World Championship in Budapest in 1982
* Rubik's Cube competition rankings Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
# Wen Zhong

Wen Zhong és el nom dels següents personatges:
* Wen Zhong (Primaveres i Tardors), oficial de l'Estat de Yue
* Wen Zhong (Dinastia Shang), personatge de ficció ambientat en la Dinastia Shang
# Paolo Romano

Paolo Romano (ca.1445-ca.1470), també conegut com a Paolo Tuccone i com a Paolo di Mariano di Tuccio Taccone va ser un escultor italià del Renaixement. Giorgio Vasari a la seua cèlebre obra Le Vite de' più eccellenti pittori, scultori, e architettori conta que Romano va ser un home molt modest, tot i que la qualitat de les seues escultures era molt superior a les del seu contemporani Mino del Reame. És autor del Sant Pau a l'entrada del pont Sant'Angelo de Roma i va intervenir, a Nàpols, en l'arc d'Alfons el Magnànim.
Hi ha obres de Romano als Museus Vaticans i a Sant'Andrea della Valle, a Roma.

## Referències

* Bessone-Aurelj, A.M., Dizionario degli scultori ed architetti italiani, Genova, Società anonima editrice D. Alighieri, 1947.
* Encyclopedia of World Art, New York, McGraw-Hill, 1959-1987.
* Seymour, Charles, Sculpture in Italy, 1400-1500, Baltimore, Maryland, Penguin, 1968.
* Thieme, Ulrich and Felix Becker, editors, Allgemeines Lexikon der bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart, Reprint of 1907 edition, Leipzig, Veb E.A. Seemann Verlag, 1980-1986.
* Vasari, Giorgio, Le Vite delle più eccellenti pittori, scultori, ed architettori, edició de Luciano Bellosi i Aldo Rossi. Traducció castellana. Ediciones Cátedra, Madrid, 2002. ISBN 8437619742.

## Enllaços externs

* Paolo Romano a ArtCyclopedia
* Paolo Romano a la Web Gallery of Art
# Casa de Joaquim Punyed

La Casa de Joaquim Punyed és una obra eclèctica de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta baixa i dos pisos. A la planta baixa hi ha un ampli vestíbul d'entrada. La façana que dona al passeig de Sant Antoni està construïda sobre la muralla romana. Cal destacar la planta intermèdia i els grans finestrals protegits per grans reixes al passeig de Sant Antoni.

## Història

L'any 1981 es feren obres de restauració.

## Referències

* 1 2 «Casa de Joaquim Punyed». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 juny 2020].
# Marina Sechi Nuvole

Marina Sechi Nuvole (l'Alguer, 18 de juny de 1956) és una acadèmica, investigadora i professora universitària algueressa.
Doctora en matèria literària i en pedagogia, el 1983 s'integrà com a investigadora de geografia a la Universitat de Sàsser de Sardenya), i el 1999 com a professora associada de geografia a la Università degli Studi di Lecce, càrrec que també exercí a la Universitat de Sàsser, on el 2005 exercí com a professora ordinària de geografia. També ha estat professora titular a la Universitat de Nuoro i a la Universitat de Gènova. I ha format part de diverses comissions i associacions, com l'Associació Italiana de Geògrafs (AGEI), i de comissions de toponimia a Sàsser o l'Alguer, ocupant-se des del 2008 de la coordinació del grup de treball Toponomàstica de la Ciutat i del Territori de l'Alguer, en la Consulta cívica per a les polítiques lingüístiques del català de l'Alguer.
Entre les seves publicacions en el món acadèmic i científic destaca l'obra en tres volums “L'estiu del colera. Un model·lo de geografia historic-social: la invasió de la malaltia a l'Alguer en el 1855 entre prevenció, governance i solidaritat”, editat per Edicions de l'Alguer. I també la seva participació en l'obra col·lectiva "Sistema integrat del paisatge entre antropització, geo-economia, medi ambient i desenvolupament econòmic: actes dels congressos", publicada el 2017, en la qual és la responsable dels capítols 'Letteratura di viaggio e colera: I paesaggi della crimea descritti dagli ufficiali dell'esercito Sardo-Piamontese' i 'Matrici e tariffe d'estimo per gli oliveti proposte dal catasto provvisorio al comune di alghero (Sassari, Italia)'.
L'any 2023 va rebre el 'premi Donna', concedit per la Secció d'Alguer de la Federazione Italiana Donne Arti, Professioni, Affari.
Com a especialista en geografia i cartografia, des de l'octubre de 2022 és membre corresponent de la Secció de Filosofia i Ciències Socials de l'Institut d'Estudis Catalans.

## Referències

* 1 2 «Marina Sechi és escollida nova membre corresponent a la Secció de Filosofia i Ciències Socials». IEC, 20-10-2022. [Consulta: 6 novembre 2023].
* ↑ «Dimarts 16 de Juliol 2019 anteprima del nou llibre de Marina Sechi Nuvole “L'estiu del colera” a Santa Maria La Palma». Obra Cultural de l'Alguer, 14-07-2019. [Consulta: 6 novembre 2023].
* ↑ «Marina Sechi Nuvole». Dialnet. [Consulta: 6 novembre 2023].
* ↑ «Marina Sechi Nuvole è membro corrispondente del'Institut d'Estudis Catalans di Barcellona». Università degli Studi di Sassari, 28-10-2022. Arxivat de l'original el 6 de novembre 2023. [Consulta: 6 novembre 2023].
* ↑ «Marina Sechi». Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 6 novembre 2023].
# John White

John White és el nom dels següents personatges:
* John White (colon i artista) (~ 1540– ~1593), artista anglès, i governador de Roanoke, la primera colònia anglesa a l'Amèrica del Nord
* John White (cirurgià), (~ 1756-1832), botànic, metge, i col·leccionista anglès
* John G. White (1845–1928), prominent advocat de Cleveland, gran bibliòfil i aficionat als escacs i l'antropologia
* John Galbraith White (1916-1997), remer olímpic estatunidenc
* John Griswold White (1845–1928), advocat i bibliòfil estatunidenc
* John Herbert White (1880-1920), escriptor d'escacs anglès
* John White (futbolista) (1837-1964), futbolista internacional amb Escòcia
# Sweno

Sweno va ser un operador mòbil virtual espanyol, propietat del Grup El Corte Inglés, que tenia previst fer ús de la xarxa GSM de Movistar (Telefónica), per oferir gràcies a ella els seus serveis. El nom prové dels mots "sueno" i "bueno".
l'empresa es va fundar l'any 2000 i el seu llançament comercial es va produir al desembre del 2006, però finalment el 2011 va descartar la seva posada en funcionament.

## Referències

* ↑ «El Corte Inglés descarta definitivamente lanzar Sweno» (en castellà). Movilonia, 18-07-2011. Arxivat de l'original el 2015-12-04. [Consulta: 1r gener 2012].
# Ostrobòtnia del Sud

Ostrobòtnia del Sud és una regió de Finlàndia (maakunta / landskap). Seinäjoki és el cap de la regió.

## Municipis

La regió d'Ostrobòtnia del sud compta amb els 18 municipis següents:
| Alajärvi Alavus Evijärvi Ilmajoki Isojoki Jalasjärvi | Karijoki Kauhajoki Kauhava Kuortane Kurikka Lappajärvi | Lapua Seinäjoki Soini Teuva Vimpeli Ähtäri |

## Enllaços externs

* Pàgina web de la regió