OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Medul·la òssia

La medul·la òssia o moll de l'os és un tipus de teixit esponjós que es troba a l'interior dels grans ossos, com el crani, les vèrtebres (que són ossos irregulars), les costelles, l'estèrnum, la cintura escapular i la cintura pelviana.
Se'n diferencien dos tipus per la seva coloració i funcions:
* Medul·la òssia vermella: La podem localitzar en el teixit esponjós dels ossos plans com l'estèrnum, les vèrtebres, la pelvis i les costelles i té una funció hematopoètica.
* Medul·la òssia groga: És un tipus de teixit adipós que es troba en els canals medul·lars dels ossos llargs.
Els nounats tenen tota la medul·la òssia vermella. Amb l'edat, però, es va tornant cada cop més del tipus groc.
A la medul·la òssia és on es produeix la sang (hematopoesi) gràcies a les cèl·lules mare hematopoètiques que originen els tres tipus de cèl·lules sanguínies: els leucòcits (glòbuls blancs), els eritròcits (glòbuls vermells) i els trombòcits (que originaran les plaquetes).
Aquest teixit es pot trasplantar, ja que es pot extreure d'un os de donant viu, generalment de l'estèrnum o del maluc, mitjançant una punció i una aspiració seguida de la transfusió al sistema circulatori del receptor, sempre que hi hagi compatibilitat dels sistemes HLA (compatibilitat d'òrgans entre el donant i el receptor). Llavors, les cèl·lules mare injectades s'incorporaran en la medul·la òssia dels ossos del receptor. És el procés que rep el nom de trasplantament de medul·la òssia.

## Referències

* ↑ «Per a què serveix la medul·la òssia?». Fundació Josep Carreras, 07-08-2014. [Consulta: 25 agost 2014].
* ↑ «Medul·la òssia». wikilingua. [Consulta: 25 agost 2014].

## Vegeu també

* Leucèmia
* Sistema immunitari
* Medul·la espinal
# Michal Martikán

Michal Martikán (Liptovský Mikuláš, Txecoslovàquia 1979) és un piragüista eslovac, guanyador de cinc medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 18 de maig de 1979 a la ciutat de Liptovský Mikuláš, població situada en aquells moments a Txecoslovàquia i que avui en dia forma part d'Eslovaquia.

## Carrera esportiva

Especialista en eslàlom en aigües braves, va participar als 17 anys en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), on aconseguí guanyar la medalla d'or en la prova masculina de C-1. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia) aconseguí guanyar la medalla de plata en la mateixa categoria, un metall que repetí en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia). En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (Xina) aconseguí novament la medalla d'or en aquesta mateixa prova, dotze anys després de la seva primera victòria. Als Jocs Olímpics d'estiu de 2012 realitzats a Londres ha aconseguit la medalla de bronze, l'unic color de medalla olímpica que no tenia en la prova de C-1.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat 15 medalles en el Campionat del Món de piragüisme, entre elles 8 medalles d'or, 3 medalles de plata i 4 medalles de bronze. En el Campionat d'Europa de piragüisme ha aconseguit 4 medalles, dues medalles d'or i dues medalles de plata. Així mateix l'any 2001 fou guanyador de la Copa del Món de l'especialitat.
# Miguel Martínez de Corta

Miguel Martínez de Corta (Logronyo, 25 de novembre de 1981) és un futbolista riojà, que ocupa la posició de porter.
Va passar pels filials del FC Barcelona i del Reial Saragossa. Amb els aragonesos hi va disputar quatre partits a Segona Divisió, la temporada 02/03, en els quals hi va rebre cinc gols. Després de tres anys com a tercer porter saragossista i d'anar cedit al Zamora CF i a la UE Lleida, el 2008 fitxa per un altre equip d'Aragó, la SD Huesca.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Synchiropus lateralis

Synchiropus lateralis és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar de la Xina Meridional.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 «Synchiropus lateralis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1981: Revision of the genus Synchiropus (Teleostei: Callionymidae). Theses Zoologicae v. 1: 1-194.
* Fricke, R., 2001. Callionymidae. Dragonets. p. 3549-3571. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Elizalde Dragón VII

El motor Elizalde Dragón VII, pertany a la sèrie de motors Dragón, fabricats per l'empresa Elizalde per a petits avions o avionetes. Tots tenen característiques en comú com l'arquitectura (motors en estrella), i les culates de bronze, patentades per Arturo Elizalde.
La sèrie Dragón es va començar a dissenyar el 1927, encara que el primer no va funcionar fins a 1929. Era el mitjà de la sèrie Dragón portava carburador IRZ i dues magnetos Seintilla. Es va presentar amb tota la sèrie al Saló de Paris de 1932.

## Vegeu també

* Arquitectura dels motors de pistó
* Llista de motors d'aviació fabricats a Espanya

## Referències

* ↑ Fundació Elizalde – Antecedents (castellà)
* ↑ Miguel Vidal, 2010, p. 24, 25.

## Bibliografia

* Miguel Vidal, Ricard. El Motor de Aviación de la A a la Z (en castellà), 2010. ISBN 978-84-612-7903-6.
# Viktor Klima

Viktor J. Klima (Viena, Àustria 1947), polític austríac, va ser Canceller d'Àustria des de 1997 fins a la seva dimissió en 2000. Actualment s'exerceix com a president de la filial argentina de Volkswagen.
Va estudiar economia i informació de negocis a la Universitat Tècnica de Viena i a la Universitat de Viena. Durant més de 20 anys, ell va treballar en l'empresa Osterreichische Mineralol-Verwaltungs AG (OMV), un gran consorci de gas natural, en el càrrec d'analista de negocis.
Ell no es va embolicar directament en política fins a filiar-se al Partit Socialdemòcrata Austríac (SPÖ). Ell va ser indicat per a un càrrec al govern per la primera vegada en 1992 com a Ministre de Transports i Indústria Nacionalitzada, un càrrec que va exercir fins a 1996, quan va passar a exercir el càrrec de ministre de finances durant un any.

## Referències

* 1 2 «Viktor J. Klima: Executive profile & Biography» (en anglès). [Consulta: 28 febreru 2015].
* 1 2 3 4 «Viktor Klima Facts» (en anglès). [Consulta: 28 febrer 2015].
# Kunstakademie de Düsseldorf

La Kunstakademie Düsseldorf (Academia de Belles Arts) és l'escola superior de Belles Arts de la ciutat de Düsseldorf a Alemanya.
Va ser creada pel príncep elector Carl Teodor el 1773. Hi van assistir artistes com Joseph Beuys, Gerhard Richter, Gotthard Graubner, Ruth Rogers-Altmann, Sigmar Polke, Anselm Kiefer i els fotògrafs Thomas Ruff, Thomas Demand, Thomas Struth, Andreas Gursky i Candida Höfer. A l'escala de l'entrada principal hi ha gravades les paraules: «Für unsere studenten nur das Beste» (Només el millor per als nostres estudiants).

## Referències

* ↑ Wiegmann, R. Die Königliche Kunst-Akademie zu Düsseldorf: Ihre Geschichte, Einrichtung und Wirksamkeit und die Düsseldorfer Künstler., 2018, p. 444. ISBN 978-0274828586.
* ↑ Die Geschichte der Kunstakademie Düsseldorf seit 1945 (en alemany). München: Deutscher Kunstverlag, 2014, p. 480. ISBN 978-3-422-07229-9.
* 1 2 «Kunstakademie Düsseldorf» (en alemany). Düsseldorf Tourismus. [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ Urbina, Sofia. «Los grandes pintores alemanes y la Escuela de Dusseldorf» (en castellà). OK Diario, 29-09-2017. [Consulta: 20 maig 2019].
* ↑ Hausmann, Andrea. Handbuch Kunstmarkt : Akteure, Management und Vermittlung (en alemany). Bielefeld: transcript verlag, 2014. ISBN 3-8376-2297-5.
# Vulvectomia

La vulvectomia es refereix a un procediment ginecològic en què la vulva s'ha eliminat parcialment o completament. Sol realitzar-se en certs casos de càncer vulvar, displàsia vulvar, neoplàsia intraepitelial vulvar, o com a part de la mutilació genital femenina. Tot i que pot haver-hi un dolor intens a l'àrea de l'engonal després del procediment durant diverses setmanes, la funció sexual és generalment possible però limitada.

## Tipus

Una vulvectomia simple pot ser completa (més del 80% de la zona vulvar) o parcial (menys del 80% de la zona vulvar). Només s'elimina la pell i els teixits subcutanis superficials.
Una vulvectomia radical és la mateixa pel que fa completa o parcial, però inclou l'eliminació de la pell i el teixit subcutani profund. Es pot realitzar una limfadenectomia inguinofemoral juntament amb una vulvectomia radical (ja sigui parcial o completa) en una o ambdues parts si se sospita que es produeixi una propagació del càncer.
* Una vulvectomia parcial de la zona superior de la vulva
* Una vulvectomia parcial d'un costat de la vulva
* Una vulvectomia parcial de la zona inferior de la vulva
Una vulvectomia parcial simple és la menys severa, només elimina la part afectada de la vulva.
Una vulvectomia pelada és l'eliminació de la capa superior de la pell vulvar (els òrgans genitals femenins externs, inclosos el clítoris, els llavis vaginals i l'obertura de la vagina). En aquest cas, poden ser necessaris empelts de pell d'altres parts del cos per cobrir l'àrea. Hi ha dos tipus de vulvectomia pelada, la parcial i la total. L'objectiu de la primera és la preservació de la integritat estètica i funcional de la vulva en pacients joves i sexualment actives que han patit una neoplàsia intraepitelial vulvar (NIV). L'objectiu de la segona és l'eliminació de tota la vulva, amb substitució de la pell amb un empelt, en pacients amb càncer vulvar.
La vulvectomia radical modificada implica l'eliminació de la vulva que conté càncer i alguns dels teixits normals que l'envolta.

## Referències

* ↑ Fuh KC and Berek JS (2012) Current management of vulvar cancer. Hematol Oncol Clin North Am. 26(1):45-62. doi:10.1016/j.hoc.2011.10.006
* ↑ Hillemans P, Wang X, Staehle S, Michels W, Dannecker C (2006) Evaluation of different treatment modalities for vulvar intraepithelial neoplasia (VIN): CO(2) laser vaporization, photodynamic therapy, excision and vulvectomy. Gynecol Oncol. 100:271-5. doi:10.1016/j.ygyno.2005.08.012
* ↑ Aerts L et al (2012) Sexual, psychological, and relational functioning in women after surgical treatment for vulvar malignancy: a literature review. J. Sex. Med. 9(2):361-71. doi:10.1111/j.1743-6109.2011.02520.x
* ↑ American Medical Association Current Procedural Terminology (CPT) Professional Edition 2015 ISBN 162202026X
# Enric Ponz i Junyent

Enric Ponz i Junyent (Reus, 1894 - Barcelona, 9 d'agost de 1936) fou un futbolista català de la dècada de 1910.

## Trajectòria

Fou el germà petit del també futbolista Àngel Ponz i Junyent. Va jugar al RCD Espanyol durant la primera meitat de la dècada de 1910, proclamant-se campió de Catalunya amb el conjunt blanc-i-blau.
Fou treballador de telefònica i sindicalista del Sindicat Lliure. Fou assassinat a la rereguarda republicana a començament de la Guerra Civil espanyola.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1911-12, 1914-15

## Referències

* ↑ «Perfil a periquito.cat». periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* 1 2 3 4 «Honor i gloria als nostres caiguts». hispanismo.org. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ «Interior de la revista FOOT-BALL con la imagen de los jugadores del C.D. Espanyol, Campeones de Catalunya, temporada 1914-15». pericosonline, 14-09-2013. Arxivat de l'original el 2016-03-25. [Consulta: 20 gener 2014].
* ↑ «Futbol». La Vanguardia, 21-04-1939. [Consulta: 7 maig 2016].
# Elecció general

Una elecció general és una elecció en la qual es trien votant tots o la majoria dels membres d'un òrgan polític determinat. El terme s'utilitza generalment per referir-se a les eleccions celebrades per al cos legislatiu principal d'una nació, a diferència de les eleccions parcials i les eleccions locals. En la majoria dels sistemes, les eleccions generals són eleccions programades periòdicament on s'escullen alhora un cap de govern (com ara el president o el primer ministre) i alguns o tots els membres d'una legislatura. En ocasions, les dates de les eleccions generals poden coincidir amb les dates de les eleccions dins de diferents divisions administratives, com ara les eleccions locals.

## Referències

* ↑ «What Is a General Election?». BBC Newsround, 07-04-2015 [Consulta: 29 març 2023].
# Ermita de Sant Cristòfol

«Ermita de Sant Cristòfol» té aquests significats:
* Ermita de Sant Cristòfol (Alboraia), temple a la partida del Miracle, en el municipi d'Alboraia
* Ermita de Sant Cristòfol de l'Alcora, edifici al cim d'un turó dins del terme municipal de l'Alcora (comarca de l'Alcalatén, País Valencià)
* Ermita de Sant Cristòfol de Benassal, lloc de culte a la comarca de l'Alt Maestrat
* Ermita de Sant Cristòfol (Camporrobles), temple sobre una petita elevació a la sortida de la població de Camporrobles cap a Villargordo del Cabriol
* Ermita de Sant Cristòfol (Castellnou)
* Ermita de Sant Cristòfol (Cortes d'Arenós), a la Muntanya de Sant Cristòfol, a la comarca de l'Alt Millars
* Ermita de Sant Cristòfol de Culla, edifici a la comarca de l'Alt Maestrat
* Sant Cristòfol (els Hostalets de Pierola)
* Ermita de Sant Cristòfol de Sant Mateu
* Ermita fortificada de Sant Cristòfol (Toixa), temple sense culte en el pujol de Sant Cristòfol, en el municipi de Toixa
* Sant Cristòfol de Pallars o Sant Cristòfol de les Tempestes, ermita romànica al municipi de Santa Eulàlia de Ronçana (Vallès)
* Ermita de Sant Cristòfol (Xodos), lloc de culte catòlic que se situa en el cim del pujol homònim a la comarca de l'Alcalatén
# Eriaqi

Eriaqi fou el nom urartià d'una regió situada al nord de l'Araxes, entre els llacs Txaldir i Sevan. Entre aquesta regió i el riu Araxes encara hi havia la regió d'Etiuni. Al sud del riu la regió de Liquiuni va ésser regida per una dinastia que probablement era originària d'aquesta regió (s'anomenava Iriuaqui o Iriuka).
Cap al 750 aC el rei d'Urartu Sarduri II hi va fer una campanya militar.

## Bibliografia

* René Grousset, Histoire d'Armenia
# Eriauchenius

Eriauchenius és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels arquèids (Archaeidae). Fou descrita per primera vegada l'any 1881 per O. P-Cambridge. Es troben a Madagascar.

## Taxonomia

Eriauchenius, segons el World Spider Catalog del 2018, te reconegudes 27 espècies, totes de Madagascar:
* Eriauchenius andriamanelo Wood & Scharff, 2018
* Eriauchenius andrianampoinimerina Wood & Scharff, 2018
* Eriauchenius bourgini (Millot, 1948)
* Eriauchenius fisheri (Lotz, 2003)
* Eriauchenius goodmani Wood & Scharff, 2018
* Eriauchenius harveyi Wood & Scharff, 2018
* Eriauchenius lukemacaulayi Wood & Scharff, 2018
* Eriauchenius mahariraensis (Lotz, 2003)
* Eriauchenius milajaneae Wood & Scharff, 2018
* Eriauchenius milloti Wood & Scharff, 2018
* Eriauchenius pauliani (Legendre, 1970)
* Eriauchenius rafohy Wood & Scharff, 2018
* Eriauchenius ranavalona Wood & Scharff, 2018
* Eriauchenius rangita Wood & Scharff, 2018
* Eriauchenius ratsirarsoni (Lotz, 2003)
* Eriauchenius rixi Wood & Scharff, 2018
* Eriauchenius sama Wood & Scharff, 2018
* Eriauchenius workmani O. Pickard-Cambridge, 1881
* Eriauchenius wunderlichi Wood & Scharff, 2018
* Eriauchenius zirafy Wood & Scharff, 2018

## Referències

* 1 2 (anglès) World Spider Catalog: Eriauchenius O. P-Cambridge, 1881 en la família Archaeidae +base de dades
# Escorxador Municipal d'Olot

L'antic Escorxador Municipal era una obra d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La façana principal constava d'un sol pis dividit en dues parts amb una porta central. A cada banda hi havia sis finestres amb una partició al mig de cada tres finestres. Una altra façana donava a la ronda Fluvià. Aquesta façana constava de set finestres i tres de falses, després d'aquestes tres hi havia una gran portalada i a continuació dues finestres tapades al mig de les quals hi havia una finestra oberta.
L'any 1844 s'hi instal·laren uns banys públics.

## Referències

* 1 2 Text importat de: «Escorxador Municipal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural. Llicència CC-0 [Importat: 23 setembre 2016] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).
# Escudo de Oro

Escudo de oro va ser una editorial de Barcelona especialitzada en l'edició de postals i altres productes basats en la fotografia per a consum turístic.
L'empresa va néixer a Barcelona l'any 1956 com Fotografía Industrial (FISA)-Escudo de Oro. Aprofitant l'auge del turisme durant els anys seixanta del segle XX (comportant el costum "turístic" d'enviar postals a familiars i coneguts des del lloc de destinació) l'empresa va créixer ràpidament i va registrar una gran expansió. Les seves postals es podien trobar a tot arreu, fins i tot a l'estranger. Als anys setanta va generar nous productes, com ara una col·lecció de llibres (en diversos idiomes) que eren reculls de fotografies i que estaven pensats, sobretot, per a servir de record d'un viatge, una estada, una visita, etc. (Todo Valencia, Toda Andalucía, Tutto Gaudi, Palau de la Música Catalana..)
Les postals Escudo de Oro eren editades a color i abracen nombroses temàtiques. Les clàssiques, com els monuments, els paisatges o les vistes, però també d'altres més estretament lligades al turisme com la gastronomia, o les tradicions. També va produir postals publicitàries, per encàrrec.
S'identificaven fàcilment perquè, a l'anvers, mostraven un escut del lloc relacionat amb la postal emmarcat per una vora daurada.
L'empresa va entrar en crisi al voltant de l'any 2000 i aleshores va deixar d'editar postals i llibres, reconvertint-se i centrant-se en la distribució de "souvenirs" i altres productes de consum turístic.
Les postals Escudo de Oro han esdevingut objecte de col·leccionisme.

## Referències

* ↑ «De la postal al souvenir» (en castellà). La Vanguardia, 11-05-2013, pàg. 71.
* ↑ «CCUC /All Locations». [Consulta: 27 febrer 2017].
* ↑ Canalda, José Carlos. «Página personal de José Carlos Canalda. Alcalá de Henares. Artículos de postales». [Consulta: 27 febrer 2017].
* ↑ «España : Tarjetas Postales : Lista de Temas» (en castellà). [Consulta: 28 febrer 2017].
# Escuela Hispano Árabe de Tánger

La Escuela Hispano Árabe de Tánger fou un antic club de futbol espanyol de la ciutat de Tànger al Marroc, quan aquesta ciutat formava part del Protectorat espanyol del Marroc.
El club va néixer el 1939 dins de l'entitat Hogar Español de Tánger, que tenia dos equips de futbol, un per a espanyols i un per a marroquins. El club jugà a Segona Divisió a la seva primera temporada però immediatament va perdre la categoria. L'octubre de 1941 desaparegué i el seu lloc a la ciutat fou ocupat pel nou club Tánger Club de Fútbol, que jugà dues temporades més a categoria regional.

## Temporades

| Temporada | Nivell | Divisió | Posició |
| 1939/40 | 2 | 2a Divisió | 8è |
| 1940/41 | 4 | 1a Reg. | 1r |
| 1941/42 | 4 | 1a Reg. | — |
| 1942/43 | 4 | 1a Reg. | — |

## Referències

* ↑ La Futbolteca. «Història». [Consulta: 29 juny 2021].
# Estabilitzador (química)

En química un estabilitzador (en anglès stabilizer) és un compost químic que tendeix a inhibir la reacció entre dos o més altres productes químics. Es pot considerar com un antònim d'un catalitzador.
Aquest terme també es pot referir a un producte químic que inhibeix la separació de suspensions, emulsions, i escumes. Hi ha estabilitzadors monofuncionals, bifuncionals, i polifuncionals.
En termes econòmics el grup de productes estabilitzadors més importants són els compostos basats en el calci (calci-zinc i organo-calci), plom i llautó així com els estabilitzadors líquid-líquid (HALS, benzofenona, benzotriazol). Els estabilitzador basats en el cadmi han desaparegut en gran manera per tal que donen problemes en la salut i en el mediambient.
Espessidors o gelificants formen part del grup d'estabilitzadors més usats. Com tots els additius alimentaris, abans de ser aprobats, es sotmeten a rigorosos controls que acrediten la seva inoquitat.
Alguns tipus d'estabilitzadors són:
* antioxidants, eviten l'oxidació
* segrestants, formen quelats i inactiven les traces d'ions de metall
* emulsidors i surfactants, per a estabilitzar les emulsions
* Estabilitzadors ultraviolats en el plàstic
* Absorbidors de productes químics

## Referències

* llista d'estabilitzadors
* http://www.consumer.es/seguridad-alimentaria/ciencia-y-tecnologia/2009/11/18/189228.php Arxivat 2017-04-13 a Wayback Machine.
* Consumer Arxivat 2017-04-13 a Wayback Machine.
* ↑ Ceresana, Market Study Stabilizers, March 2014, http://www.ceresana.com/en/market-studies/additives/stabilizers/ Arxivat 2016-05-16 a Wayback Machine.
# Estable

* No s'ha de confondre amb Cavallerissa.
Un estable o una establa és un espai destinat a l'allotjament d'animals de granja, generalment el bestiar oví, caprí, boví (bous i vaques), equí (cavall) i asní (ase).
Normalment es tracte d'una estructura senzilla feta de fusta i amb sostre. A vegades pot ser una cova, balma o indret de fàcil accés proveït d'una porta afegida i un tancat.
En l'arquitectura vernacular de climes freds, l'estable se situa o bé a l'ala de la casa a la que hi arriba el vent fred o bé a la planta baixa. Això fa que les estances de la casa puguin aïllar-se de la humitat i el fred, a la vegada que aprofita la calor generada pel bestiar.

## Referències

* ↑ «stalla - Treccani» (en italià). [Consulta: 16 març 2024].
* ↑ «Significado de «establo»» (en castellà), 20-02-2024. [Consulta: 16 març 2024].
* ↑ «Stable Definition & Meaning | Britannica Dictionary» (en anglès americà). [Consulta: 16 març 2024].
* ↑ «estable | enciclopedia.cat». [Consulta: 16 març 2024].
* ↑ NCARB, Heather E. Lewis, AIA. «The Basics of Horse Stall Design» (en anglès americà), 29-05-2019. [Consulta: 16 març 2024].

## Vegeu també

* Borda
* Cavallerissa
* Corral
* Estabulació
* Galliner (cobert)
* Picaria
* Porcellera
* Xalet
Viccionari
# Estabilitzador

«Estabilitzador» té aquests significats:
* Estabilitzador (aeronàutica), element que es fa servir per estabilitzar la posició d'una aeronau
* Estabilitzador (electricitat), equip que serveix per mantenir un flux de corrent estable
* Estabilitzador (química), substància afegida per prevenir canvis no desitjats en l'estat o altres substàncies especialment en la indústria alimentària (en aquest cas vegeu additiu alimentari)
* Estabilització (medicina), procediment per ajudar a prevenir un xoc en persones malaltes o ferides
* Subgrup estabilitzador d'un grup matemàtic.
* Estabilitzador d'imatge, dispositiu encarregat de reduir les vibracions en la captura d'una imatge
* Estabilitzador Zener, estabilitzador de reguladors de tensió.
* Estabilitzador de voltatge, equip elèctric que accepta una tensió elèctrica de voltatge variable a l'entrada