OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Maria Ferrer i Penedès

Josep Maria Ferrer i Penedès (Cornellà de Llobregat, Baix Llobregat, 27 de març de 1922) és un advocat català. Fou nomenat alcalde de Cornellà de Llobregat l'any 1969 fins a la seva dimissió el 1978, per ser nomenat sotsgovernador civil.
Llicenciat en dret, milità en el Frente de Juventudes i en el Sindicato Español Universitario. Fou col·laborador de la revista El Pensamiento de Cornellà i va participar activament en la vida cultural i associativa del Patronat Cultural i Recreatiu. També va formar-ne part d'algunes iniciatives ciutadanes, com per exemple, el renaixement de la Societat Coral La Unió.
Dirigent de la Joventut d'Acció Catòlica entre els anys 1940 i 1947, fou nomenat regidor l'any 1945, encarregant-se dels afers d'assistència social municipals. Abandonà el càrrec el 1949 per casar-se amb Josefina Gaya, neboda de l'alcalde Ramon Gaya i Massot. Durant els anys seixanta, es dedica professionalment a la corredoria d'assegurances de diverses empreses papereres (Paperera Prat, Torras Hostench), així com de la fàbrica Siemens.
El 30 de desembre de 1969 fou designat alcalde de Cornellà de Llobregat, rellevant Josep Riu i Carreras. Durant el seu mandat municipal, van destacar per una banda, les seqüeles del desastre econòmic per la riuada del Llobregat de 1971 —tot afectant seriosament la indústria local i un gran nombre d'habitatges dels diferents barris de la ciutat— i per l'altra, el naixement d'un fort moviment associatiu a favor de la canalització del riu i l'increment de la lluita obrera a les fàbriques. De fet, se li atribueix haver dit a un alt comandant franquista la frase: «Després d'ETA, el perill més greu que té Espanya és Cornellà.»
El 26 de juliol de 1978 abandonà el càrrec per ser nomenat sotsgovernador civil de Barcelona i el setembre del mateix any fou substituït a l'alcaldia de Cornellà per Joan Seijo i Viñas.

## Referències

* 1 2 «Don Jose Maria Ferrer Penedes. Alcalde de Cornellá». El Pensamiento, Año XXV, Nº 297, 01-02-1970, pàg. 1-5. Arxivat de l'original el 29 d’agost 2017 [Consulta: 29 agost 2017].
* 1 2 Marín i Corbera, 2000, p. 460.
* 1 2 Marín i Corbera, 2000.
* ↑ Tardà, 1996, p. 57-58.
* ↑ Rodríguez, F. Javier «Laforsa: 40 anys d'una vaga que va paralitzar tota la comarca». Línia Cornellà, 09-11-2015. Arxivat de l'original el 29 d’agost 2017 [Consulta: 28 agost 2017].
* ↑ «Real Decreto 1770/1978, de 26 de julio, por el que se nombra Subgobemador civil de Barcelona a don José María Ferrer Panadés». Boletín Oficial del Estado, 27-07-1978, pàg. 17613.

## Bibliografia

* Marín i Corbera, Martí. Els ajuntaments franquistes a Catalunya : política i administració municipal, 1938-1979. Lleida: Pagès, 2000. ISBN 8479356936.
* Tardà, Joan; Carrión Pardo, Pedro. 40 anys d'una ciutat: Cornellà de Llobregat durant el Franquisme. Cornellà de Llobregat: Ajuntament de Cornellà de Llobregat?, 1992.
* Tardà, Joan. Cornellanencs. Cornellà de Llobregat: Ajuntament de Cornellà de Llobregat, 1996. ISBN 8492173602.
# José María López

José María López és el nom dels següents personatges:
* José Maria López Duque (Madrid, 1965), futbolista espanyol que jugava de defensa
* José Maria López Etxeberria (Sant Sebastià, 1969), futbolista basc
* José María López de Letona
* José María López Mezquita (Granada, 1883 - Madrid, 1954), pintor espanyol
* José María López Piñero (Mula, 1933 - València, 2010), historiador de la ciència valencià d'origen murcià
* José María López Sanfeliu (Figueres, 1952), músic de flamenc-pop
* José María "Pechito" López (Río Tercero, Argentina, 1983), pilot d'automobilisme argentí
# José María López Duque

José Maria López Duque (Madrid, 14 de juliol de 1965) és un exfutbolista madrileny, que jugava de defensa.

## Trajectòria

Va començar a destacar a les files del CD Logroñés, amb qui va debutar en primera divisió a la 89/90. Va romandre tres anys a la màxima categoria amb els riojans, en les quals va disputar 66 partits.
L'estiu de 1992 fitxa pel CP Mérida, de Segona Divisió. Seria titular amb els extremenys, i aconseguiria l'ascens a la Primera el 1995. La temporada 95/96, temporada de debut del Mérida a la categoria, el defensa va jugar 28 partits.
La temporada 96/97 recala al Rayo Vallecano. Eixa campanya els madrilenys estan en Primera, José María disputa 38 partits, però el club perd la categoria. El defensa acompanyaria la temporada següent al Rayo en Segona Divisió.
L'estiu de 1998 fitxa pel CD Leganés, on jugaria tres temporades, alternant la titularitat i la suplència. En total, José María ha sumat 314 partits entre Primera i Segona Divisió.

## Enllaços externs

* Fitxa de José Maria
# José María Lumbreras Paños

José María Lumbreras Paños (Tudela, 6 de gener de 1961) és un exfutbolista i entrenador navarrès. Com a jugador ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Lumbreras ha estat un dels jugadors que més partits han disputat a la màxima categoria del campionat espanyol. El de Tudela acumulà fins a 427 partits, distribuïts en 16 campanyes, i hi va marcar 19 gols.
Va començar a destacar al CA Osasuna. Amb els d'El Sadar, ja va jugar fins a 33 partits de la 80/81, en el seu debut en Primera. Va romandre al club pamplonés fins a 1987, sent titular tots eixos anys i un dels jugadors més representatius dels anys 80 a l'Osasuna.
Fitxa llavors pel Reial Saragossa, amb qui apareix en 62 ocasions en les dues campanyes que hi passa a l'esquadra aragonesa. L'estiu de 1989 recala a la Reial Societat, amb qui jugaria fins a 1996.
En la seua etapa com a donostiarra, Lumbreras va pedre la titularitat que ostentava fins aleshores i va combinar èpoques regulars amb altres una mica més irregulars. En el seu primer any, la 89/90 tan sols juga 10 partits, però dos anys després la xifra puja a 29. A partir de 1994 la seua aportació començaria a minvar fins a aparèixer en només 7 ocasions la temporada 95/96, en la qual deixà el futbol d'elit.

### Com entrenador

Després de la seua retirada, Lumbreras ha seguit vinculat al món del futbol. Ha dirigit a l'equip de la seua ciutat natal, el CD Tudelano, en diverses ocasions.

## Enllaços externs

* Fitxa de Lumbreras
* José Mari Lumbreras li dona el sí al Tudelano Arxivat 2008-08-03 a Wayback Machine.
# Julián Ugarte Palomares

Julián Ugarte Palomares (Villanueva de la Cañada, 1817-Alacant, 1894) fou un militar i polític espanyol, Alcalde d'Alacant durant la restauració borbònica.
Va ingressar a l'exèrcit en 1836 i participà en la Primera Guerra Carlina dins les files isabelines, tot destacant en el setge de Bilbao. En 1853 es va retirar de l'exèrcit amb el grau de coronel i es va establir a Alacant, on assolí propietats a l'Alcoraia. El mateix any formar part com a secretari de la societat creada per constituir el ferrocarril d'Alacant a Almansa. Afiliat al Partit Moderat, el 1867 fou regidor de l'Ajuntament d'Alacant fins que fou destituït arran de la revolució de 1868. Després de la restauració borbònica va dirigir el Partit Moderat de 1877 a 1882 i fou escollit diputat a la Diputació d'Alacant en 1875 i tinent d'alcalde. Quan el Partit Moderat es va integrar en el Partit Conservador, en fou nomenat vicepresident fins al 1887 i president de 1887 a 1894. En 1882 fou accionista de la sucursal del Banc d'Espanya i el 1885 fou escollit alcalde d'Alacant. Durant el seu mandat va acabar les obres del jardí del passeig de Ramiro i va publicar una ordenança fent obligatòria la instal·lació d'inodors a les cases. El 1887 va deixar l'alcaldia i fou nomenat vicecònsol de l'Argentina i va publicar els diaris El Eco de la Provincia (1890-1892) i La Monarquia.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.555. ISBN 9788495484802.
# Juan López de Velasco

Juan López de Velasco, escultor espanyol del segle xvi.
Es creu d'origen basc, va treballar a la Catedral de Granada entre els anys 1508 i 1513,on va conèixer al que seria el seu gendre Jacobo Florentino.
Es va establir a Jaén pel contracte que li va oferir el bisbe Alonso Suárez de la Fuente del Sauce per tallar el cadirat del cor de la Catedral de Jaén, juntament amb els escultors Gutierre Gierero i Jerónimo Quijano amb el qual també col·laborà per a la realització d'escultures per al retaule major d'aquesta mateixa catedral, així com per al retaule de La nostra Senyora de la Consolació cap a l'any 1520.
# Mitrospíngids

Els mitrospíngids (Mitrospingidae) són una família d'ocells formada per algunes espècies que fins fa poc eren incloses als tràupids (Thraupidae). La família ha estat reconeguda arran treballs com ara els de Barker et al. 2013.

## Llistat de gèneres

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.1, 2021),aquesta família està formada per tres gèneres amb 4 espècies.
* Gènere Lamprospiza, amb una espècie: tàngara bec-roja (Lamprospiza melanoleuca).
* Gènere Mitrospingus, amb dues espècies.
* Gènere Orthogonys, amb una espècie: tàngara olivàcia (Orthogonys chloricterus).

## Referències

* ↑ FK Barker, KJ Burns, J Klicka, SM Lanyon et IJ Lovette. 2013. Going to extremes: Contrasting rates of diversification in a recent radiation of New World passerine birds. Systematic Biology 62: 298–320.
* ↑ Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. (Eds). 2021. IOC World Bird List (v11.1). doi : 10.14344/IOC.ML.11.1.
# IEEE 830

IEEE 830 (també l'acrònim SRS, Software Requirements Specification) és una normativa del IEEE que recomana uns requeriments per la realització d'especificacions de programari. Els requeriments IEEE 830 asseguren un compliment rigorós de les especificacions de client abans que comenci el desenvolupament del codi de programa.

## Estructura

Un exemple d'organització d'un SRS:
* Propòsit
** Definicions
** Resum del sistema
** Referències
* Descripció general
** Perspectiva de producte
*** Interfícies del sistema
*** Interfície d'usuari
*** Interfície del maquinari
*** Interfície del programari
*** Interfície de comunicacions
*** Limitacions de memòria
** Limitacions del disseny
*** Operacions
*** Requeriments d'adaptació al lloc
** Funcions del producte
** Característiques d'usuari
** Límits, assumpcions i dependències
* Requeriments específics
** Requisits d'interfície externa
** Requeriments funcionals
** Requeriments de prestacions
** Requeriments de la base de dades lògica
** Atributs de sistema de programari
*** Fiabilitat
*** Disponibilitat
*** Seguretat
*** Mantenibilitat
*** Portabilitat
** altres...

## Referències

* ↑ «IEEE SA - 830-1998 - IEEE Recommended Practice for Software Requirements Specifications» (en anglès). https://standards.ieee.org. Arxivat de l'original el 2018-07-12. [Consulta: 17 octubre 2017].
* ↑ «Purpose and Structure of Requirements Specifications (following IEEE 830 Standard)» (en anglès). http://www.site.uottawa.ca.+[Consulta: 17 octubre 2017].
* ↑ «IEEE Recommended Practice for Software Requirements Specifications» (en anglès). http://www.math.uaa.alaska.edu.+[Consulta: 17 octubre 2017].
# Louis Aliot

Louis Aliot (Tolosa de Llenguadoc, 4 de setembre de 1969) és un advocat i polític francès del partit ultradretà Reagrupament Nacional, alcalde de Perpinyà des del 2020.
Fou conseller regional del Llenguadoc-Rosselló entre el 2010 i el 2015 i vicepresident encarregat de la formació i les manifestacions del partit d'extrema dreta Front Nacional des del 16 de gener de 2011 fins al 2018. També fou conseller regional del Migdia-Pirineus (2008-2010) i conseller municipal de Perpinyà (2008–2009). Des del 2009 és col·laborador proper i, fins al 2019, parella de Marine Le Pen.
Fou professor de Dret constitucional i Dret públic a la Universitat Tolosa 1 Jean-Jaures (abans Universitat Tolosa 1 Capitol) del 1998 al 2005. Des del 2010 exerceix d'advocat, paral·lelament a la seva activitat política. D'altra banda, ha estat escollit en les eleccions europees com a eurodiputat per la circumscripció Sud-Oest francesa.
La segona volta de l'elecció municipal de 2020 a Perpinyà fou finalment un duel entre Jean-Marc Pujol (Els Republicans) i Louis Aliot, després de la renúncia d'Agnès Langevine i de Romain Grau. Amb un 53,09% dels vots, Aliot esdevingué batlle de la capital del Rosselló, convertint-se en el primer i únic alcalde de Reagrupament Nacional d'una ciutat de més de 100.000 habitants.
En el XVIII congrés de la RN en novembre de 2022 Jordan Bardella es va convertir en el líder del partit succeint Marine Le Pen aconseguint el 85% de suport dels membres del partit, davant del 15% que va tenir Louis Aliot.

## Referències

* 1 2 «Perpinyà cau en mans de l'extrema dreta». Vilaweb, 28-06-2020. [Consulta: 29 juny 2020].
* ↑ «Louis Aliot - Vice-Président chargé de la formation et des manifestations, Député européen» (en francès). FrontNational.com. Arxivat de l'original el 2013-11-10. [Consulta: 18 juny 2014].
* ↑ «Les immanquables du jour: 10 milliards d'amende, le bisou de Le Pen et Taubira recadrée (ou pas)» (en francès). 20Minutes.fr, 30-05-2014. [Consulta: 18 juny 2014].
* ↑ Bordenave, Yves. «Sud-Ouest : Louis Aliot (FN) en tête avec 23%» (en francès). LeMonde.fr, 30-05-2014. [Consulta: 18 juny 2014].
* ↑ «Un sociòleg analitza la segona volta de les municipals de Perpinyà». [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ «La ultraderechista Le Pen pasa el mando de su partido al joven Jordan Bardella» (en castellà). Publico, 05-11-2022. [Consulta: 30 maig 2024].
# Sarlis

Els sarlis (àrab Sarliyya prop de Mossul o Kakaiya prop de Kirkuk) són una comunitat al Kurdistan del Sud. Els sarlis viuen a sis pobles a la vora del Gran Zab, prop de la seva unió amb el Tigris a uns 45 km al sud de Mossul. El poble més important és Wardak i el segon Sufayya. Els kakaiya viuen en alguns pobles al sud-est de Kirkuk; els primers són agricultors i pescadors i els segons són més educats i molts són metges, advocats o mestres. Se'n sap molt poca cosa; estan relacionats amb els kurds guranis i els zaza. La seva llengua, el sarli, sembla una barreja de kurd, persa i turc. Els que viuen prop de Mossul serien d'origen turc i els que viuen prop de Kirkuk serien d'origen kurd. El seu nombre és desconegut però no passaria d'uns pocs milers. La seva religió, monoteista, seria la mateixa que la dels Ahl-i Hakk de l'Iran; no practiquen ni el dejuni ni la pregària. Ells mateixos s'identifiquen com a kurds i especialment els kakaiya que derivarien dels kurd Kake que ja vivien a la vora de Kirkuk. El símbol dels sarlis és un ornament amb forats triangulars que apareix a la major part de les seves cases. Porten noms musulmans.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, VIII, 65 i 66
# Rellotge mecànic

El rellotge mecànic, és aquell fet íntegrament amb peces mecàniques sense intervindre altres elements, com per exemple l'aigua com a regulador. Va ser potser l'avanç més important en la història de la mesura del temps, es va iniciar amb la introducció de rellotges mecànics amb engranatges, que es van començar a veure a mitjan segle xii a les torres de les esglésies. Tenien peses com a mecanismes d'accionament que penjaven d'una corda enrotllada sobre un cilindre; en descendir el pes, la corda es desenrotllava i feia girar un cilindre connectat a un engranatge i les manetes.

## Història

Alguns estudiosos donen com a autor o precursor principal dels rellotges mecànics a Leonardo da Vinci. De fet ell deixà dibuixats mecanismes d'escapament destinats, segurament, al bombeig d'aigua.
Un dels rellotges més antics, complexos i documentats que es saben és l'Astrari de Giovanni Dondi (S.XIV), ja que va deixar un manual el 'Tractatus Astrarii' que ha permés de reproduir-el en diverses ocasions.
Al segle xiv s'havien imposat els rellotges mecànics a les torres de les ciutats més importants del món desenvolupat.
El primer estudiós del pèndol com a regulador del temps fou Galileu. Els seus avenços els realitzà i aplicà, mecànicament, el rellotge construït el 1657 pel físic matemàtic holandès Christiaan Huygens (1629-1695). Fins aleshores es feia servir el sistema a 'Foliot'.
Al S. XVIII aparegué, a Catalunya, l'escapament català. Que és exclusiu de la Rellotgeria Catalana dels S. XVIII - XIX.
Durant els S. XVIII - XIX hi ha un munt de pobles a Catalunya on es fabriquen rellotges. Moià és el poble d'on més rellotges hi ha documentats. D'altres pobles serien Vic, Manresa, Centelles, Mataró, Sant Joan de les Abadesses, Arenys, Ripoll, Igualada...

## Referències

* ↑ Milham, Willis I. Time and Timekeepers. MacMillan, 1945, p. 114–116. ISBN 0-7808-0008-7.
* ↑ Hahn, Ed. «What does 17 jewels mean?». Sec. 1.1.3 Mechanical Watch FAQ v.1.0. TimeZone.com. Arxivat de l'original el 2008-07-01. [Consulta: 2 juliol 2008].
* ↑ Christiaan Huygens. Horologium oscillatorium: sive, De motu pendulorum ad horologia aptato demostrationes geometricae. F. Muguet, 1673.
* ↑ What is a Watch? Advertising pamphlet. The Elgin Watch Co., 1950. Arxivat 2021-12-28 a Wayback Machine. on Wayne Schlitt's The Elgin Watch Collector's Site Arxivat 2010-08-19 a Wayback Machine., retrieved on 2008-07-02
* ↑ JOSE DANIEL BARQUERO. ENCICLOPEDIA DEL RELOJ DE BOLSILLO: Historia, catalogación, mecánica y detalles de las mayores colecciones públicas, privadas y museos internacionales. Editorial AMAT, 16 desembre 2004, p. 86–. ISBN 978-84-9735-189-8.
* ↑ Luis Montañés. Relojes españoles. Editorial Prensa Española, 1968.
* ↑ Rosa M. Creixell; Teresa-M. Sala; Esteve Castañer Espaces intérieurs: la maison et l'art (XVIII-XXIè siècles). Edicions Universitat Barcelona, 2007, p. 27–. ISBN 978-84-475-3193-6.
* ↑ NAWCC Bulletin. National Association of Watch and Clock Collectors, Inc., 1998.

## Vegeu també

* Llista de rellotgers catalans
* Escapament català

## Enllaços externs

* HORAMECANICA.ORG Arxivat 2016-11-24 a Wayback Machine.
# Xemeneia de Cal Sánchez

La Xemeneia de Cal Sánchez és una obra d'Olesa de Montserrat (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Xemeneia de forma troncocònica feta amb maó refractari de dos colors i morter de calç amb una anella de reforç a mitja alçada. Està coronada per un petit cos amb motllures. La base és de planta quadrada construïda amb els mateixos materials. Hi ha una porta per accedir a l'interior que ha estat tapiada recentment.

## Història

De les fàbriques tèxtils del sector del carrer Calvari, l'empresa més antiga era la fàbrica Sánchez, construïda el 1898 per Lluís Sánchez Merlin. A la seva mort, el 1905 la seva vídua, Natàlia Serra es va encarregar de la direcció de la fàbrica. Actualment la nau és ocupada pels tallers Mantre S. A.

## Referències

* 1 2 «Xemeneia de Cal Sánchez». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 23 gener 2019].
# Houtem

«Houtem» té aquests significats:
Houtem, Holthem, Holtheim o Houthem és un topònim freqüent als països de llengües germàniques que significa casa o poble prop del bosc

## Geografia

* Sint-Lievens-Houtem, un municipi de Flandes Occidental a Bèlgica
* Houtem: un antic municipi belga, fusionat amb Veurne
* Sint-Margriete-Houtem: un antic municipi belga, fusionat amb Tienen
* Houthem (Països Baixos): un antic municipi neerlandès, fusionat amb Valkenburg aan de Geul
* Houthem, un antic municipi belga, fusionat amb Comines-Warneton
# Iavej

Iavej fou un estat tributari protegit de l'agència de Kathiawar, presidència de Bombai. Estava format per dos pobles. Els governants eren del clan sarvaijya dels rajputs. La població era de 977 habitants. Pagava tribut al Gaikwar de Baroda i al nawab de Junagarh.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908. article Kathiawar.
# Illes Caiman

Les illes Caiman (en anglès, Cayman Islands) són un territori del Regne Unit al mar Carib, al sud de Cuba i al nord-oest de Jamaica. Inclou tres illes: Grand Cayman, Cayman Brac i Little Cayman.
El 60% dels caimanians es poden considerar afroamericans de les illes Caiman. El 20% en són caimanesos negres i el 40% mulats.

## Història

Cristòfor Colom va ser el primer europeu en arribar-hi el 10 de maig de 1503, en el decurs del seu quart viatge a Amèrica. Les illes Caiman i l'illa veïna de Jamaica foren "cedides" a Anglaterra el 1670 pel tractat de Madrid. Les illes Caiman i Jamaica foren governades com una única colònia fins al 1963, quan es van separar: Jamaica va assolir la independència i les illes Caiman van restar com a colònia britànica.

## Economia

Les illes Caiman són un paradís fiscal. Moltes empreses es domicilien a les illes per aprofitar-ne l'exempció d'impostos. L'altra activitat econòmica d'importància és el turisme. El PIB per capita és un dels més alts del Carib.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor mundial - Oficina d'Onomàstica - Secció Filològica - Institut d'Estudis Catalans». [Consulta: 4 maig 2024].
* ↑ «CIA - The World Factbook -- Cayman Islands». CIA. Arxivat de l'original el 2020-04-26. [Consulta: 12 maig 2013].
# Humberstonita

La humberstonita és un mineral de la classe dels sulfats. S'anomena així en honor de James Thomas Humberstone, el qual va inventar el sistema Shanks per a fabricar carbonat de sodi.

## Classificció

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la humberstonita pertany a «07.D - Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana i grans; amb NO₃, CO₃, B(OH)₄, SiO₄ o IO₃» juntament amb els següents minerals: darapskita, clinoungemachita, ungemachita, bentorita, charlesita, ettringita, jouravskita, sturmanita, thaumasita, carraraïta, buriatita, rapidcreekita, korkinoïta, tatarskita, nakauriïta, chessexita, carlosruizita, fuenzalidaïta i txeliabinskita.

## Característiques

La humberstonita és un sulfat de fórmula química K₃Na₇Mg₂(SO₄)₆(NO₃)₂ · 6H₂O que cristal·litza en el sistema trigonal.

## Formació i jaciments

La humberstonita es troba formant agregats de cristalls hexagonals prims, incolors i transparents d'uns 0,30 mm d'ample. Es forma per lixiviació natural repetida de nitrats amb reprecipitació en beines irregulars per damunt de regolits. Sovint es troba associada a blödita i nitranita. S'ha descrit a Xile, Xina i Namibia.

## Referències

* ↑ «Humberstonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Barthelmy, Dave. «Humberstonite Mineral Data». [Consulta: 12 juliol 2017].
# Humbert

«Humbert» té aquests significats:
* Toponímia:
** Humbert (Pas-de-Calais), municipi francès al departament del Pas-de-Calais
** Acadèmia Tastavins Sant Humbert, entitat fundada el 1964 amb seu a Vilafranca del Penedès
** Sant Humbert de la Manyosa, capella de la masia de la Manyosa (Granera, Vallès Oriental)
** Xalets - Humbert Torres, barri de Lleida al nord del nucli urbà
* Biografies:
** Prenom:
*** Humbert I d'Itàlia o Humbert IV de Savoia (Torí, Regne de Sardenya-Piemont, 1844 - Monza, Regne d'Itàlia, 1900), príncep de Sardenya-Piemont que va esdevenir el segon rei de la Itàlia unificada el 1878
*** Humbert II d'Itàlia (Racconigi, Regne d'Itàlia, 1904 - Ginebra, Suïssa, 1983), Rei d'Itàlia
*** Humbert I de Savoia, anomenat Humbert de les Mans Blanques (Regne de Borgonya v 980 - Hermillon, comtat de Savoia, 1048), primer comte de Mauriena i iniciador de la Dinastia Savoia
*** Humbert II de Savoia dit “El Gras” (Carignano, Savoia ~1065 - 1103), comte de Savoia entre 1080 i 1103
*** Humbert III de Savoia dit “el Benaurat” o “el Sant” (Veillane, Savoia, 1136 - Chambéry, 1189), comte de Savoia entre 1148 i 1189
*** Humbert de Sesagudes (abans de 1041 - ?, 1082), magnat comtal i senyor de les baronies de Montseny, Montpalau i Palafolls
*** Humbert Torres i Barberà (Mont-roig de Segarra, 1879 - Barcelona, 1955), metge i polític català
** Primer cognom:
*** Manuel Humbert i Esteve (Barcelona, 1890 - 1975), pintor i dibuixant
*** Jean-Henri Humbert (París, 1887 - Bazemont, 1967), botànic francès
** Segon cognom:
*** Cristòfol Triay Humbert (Alaior, 1948), polític i empresari menorquí
*** Daniela Grau i Humbert militant associativa, social i política nord-catalana, professora d'alemany i de català
*** Josep Barberà i Humbert (Barcelona, 1877 - 1947), pedagog i compositor català
*** Josep Maria Socías i Humbert (Barcelona, 1937 - 2008), advocat i batlle de Barcelona