OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Krisztián Lovassy

Krisztián Lovassy (23 de juny de 1988) és un ciclista hongarès. Professional des del 2009, actualment milita a l'equip Differdange-Losch. Del seu palmarès destaquen els campionats nacionals tant en ruta com en contrarellotge.

## Palmarès

* 2009
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi ciclista de Gemenc
* 2011
** 1r al Banja Luka-Belgrad I
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Romania
* 2012
** 1r al Central European Tour: Miskolc GP
* 2013
** Campió d'Hongria en ruta
** 1r al Gran Premi de Budapest
* 2015
** Campió d'Hongria en contrarellotge
* 2019
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Hongria

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Krivenkóvskoie

Krivenkóvskoie - Кривенковское (rus) - és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants meridionals de l'extrem oest del Caucas occidental, a la vora dreta del riu Tuapsé. És a 15 km al nord-est de Tuapsé i a 93 km al sud de Krasnodar.
Pertany al poble de Gueórguiievskoie.
# LV-5118

La LV-5118 (Lleida Veïnal 5118), és una carretera de la Xarxa de Carreteres del Pirineu, situada a la comarca de l'Alt Urgell. És una carretera antigament anomenada veïnal, actualment gestionada per la Generalitat de Catalunya. La L correspon a la demarcació territorial de Lleida, i la V a la seva antiga categoria.
Té l'origen a la carretera C-14 a l'extrem de ponent del Pont de Peramola, en el seu punt quilomètric 144,3, i en un breu traçat de 5 quilòmetres mena fins a la vila de Peramola.
Discorre íntegrament pel marge dret del Segre, del qual es va separant, alhora que guanyant alçada, a mesura que s'apropa a la vila de Peramola. Del seu punt quilomètric 2,250 arrenca la carretera LV-5119.
Actualment, aquesta carretera té continuïtat en la carretera de nova creació que circueix el Pantà de Rialb pel seu marge dret, però a força alçada, fins al seu encreuament amb la C-1412b al terme de Bellfort, sumant un total de 24 quilòmetres.

## Recorregut

| Tipus de Sortida | Direcció de la sortida | Carretera que hi enllaça | Qm |
| LV-5118 | Creuament | C-14 | 0 |
| | Tragó | LV-5119 | - |
| | Peramola | | - |
| | Ermita de Sant Pere Solé | | - |
| | Politg | | - |
| | La Torre de Rialb | | - |
| | Sant Girves de la Torre | | - |
| | Bellfort (C-1412b) | C-1412b | 24 |

## Enllaços externs

* La carretera LV-5118 en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# LV-5222

La LV-5222 és una carretera antigament anomenada veïnal, actualment gestionada per la Diputació de Lleida. La L correspon a la demarcació provincial de Lleida, i la V a la seva antiga consideració de veïnal.
És una carretera del Pallars Sobirà, de la xarxa local de Catalunya, d'7,5 quilòmetres de llargària, que té l'origen a la C-13/N-260, en terme de Sort, prop de la mateixa capital comarcal i el destí final en el poble d'Enviny, actualment del terme municipal de Sort.
En els seus 7,5 quilòmetres de recorregut puja 589,4 m.
Trepitja un sol terme municipal, el de Sort.

## Enllaços externs

* La LV-5222 en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Kolodezni (Gubkin)

* Per a altres significats, vegeu «Kolodezni».
Kolodezni - Колодезный (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 17 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# Koriatxa

Koriatxa (en rus: Коряча) és un poble de l'óblast de Leningrad, a Rússia, que el 2017 tenia 9 habitants. És documentat per primera vegada el 1500 amb el nom de Lipoixa.
# Koriakski

El Koriakski, també conegut com a Koryakskaya sopka (en rus, Коря́кская со́пка), és un volcà de Rússia, situat al sud de la península de Kamtxatka, al territori homònim.

## Geografia

Situat al sud de la península de Kamtxatka, el Koriakski està situat al grup volcànic d'Avatxinskaia, d'on és el cim més alt, amb 3.456 metres. Al sud-est, es troba el volcà d'Avatxinski i al sud, a no gaire distància, hi ha la ciutat de Petropàvlovsk-Kamtxatski, capital del territori peninsular.
La muntanya té forma de conus, amb pendents regulars però tallades per l'erosió, que forma petites valls força abruptes, molt destacades al vessant meridional del cim. Es tracta d'un estratovolcà, integrat per la seva posició geogràfica a l'anomenat cinturó de foc del Pacífic i, donades les seves erupcions de tipus explosiu, classificat com a volcà gris. Les seves erupcions produeixen doms de lava, flux piroclàstic i petites colades i lahars.

## Història

Segons els estudis geològics realitzats, és probable que el volcà sigui actiu des de fa desenes de milers d'anys. Es té constància de tres grans episodis eruptius, el 5050 aC, 1950 aC i 1550 aC. En tots tres casos, sembla que les erupcions van donar lloc a grans quantitats de lava, que formaren colades força importants, però no produïren grans cataclismes ni modificaren en gran manera la forma del volcà.
Des del 1890, data de la primera erupció registrada, s'han anat produint diversos episodis eruptius (1926 i 1956-1957). El darrer conegut fins a l'actualitat va tenir lloc el 29 de desembre del 2008, en el que fou el major episodi dels darrers 3.500 anys i que va provocar un núvol de cendra que arribà als 20.000 peus d'alçada.
Cap de les erupcions registrades ha comportat danys materials o víctimes humanes. Tot i així, i com en el cas de l'Avatxinski, la proximitat a la ciutat de Petropàvlovsk-Kamtxatski i la naturalesa explosiva de les seves erupcions va portar els vulcanòlegs a incloure el Koriakski conjuntament amb l'Avatxinski a la llista dels Volcans de la dècada.

## Referències

* 1 2 (en anglès) Global Volcanism Program - Histoire éruptive Arxivat 2012-10-19 a Wayback Machine.
* ↑ «Russian volcano erupts». BBC NEWS, 30-12-2008 [Consulta: 7 maig 2010].

## Enllaços externs

* Global Volcanism Program - Koryaksky Arxivat 2013-05-14 a Wayback Machine. (anglès).
# Koriaki

Koriaki (en rus: Коряки) és un poble (un possiólok) del krai de Kamtxatka, a Rússia, que el 2020 tenia 2.793 habitants. Pertany al districte de Iélizovo.

## Referències

* ↑ Населенные пункты Камчатки (даты возникновения, наименования, переименования, упразднения; краткая топонимика Камчатки)
* ↑ Березняки (Камчатский край — Россия)
# Kutina

Kutina és un poble i municipi de Croàcia que es troba al comtat de Sisak-Moslavina, al centre del país.
# La Geneta

La Geneta (popularment sa Geneta) és un accident orogràfic de la costa de Calvià situat a la localitat d'Illetes, entre la Punta de la Grava i Cala Brogit, que és apte pel bany.
Just a sobre hi ha l'Hotel Albatros, i l'accés és per un mirador adjacent que connecta amb el Passeig d'Illetes. A pocs metres al sud hi ha una zona de bany similar dita el Genetó.

## Referències

* ↑ Mascaró Pasarius, Josep. «Sector nº 25». A: Mapa General de Mallorca. Palma: Esago, 1987. ISBN 8485562119.
* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 6. Palma: Promomallorca, p. Geneta, sa. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «El programa de limpieza de fondos marinos de Calvià saca brillo a ses Illetes». Diario de Calvià, 10-07-2016 [Consulta: 27 juliol 2020].
# Temma Kaplan

Temma Kaplan (1942) és una historiadora estatunidenca, que ha estat professora a la Universitat de Califòrnia a Los Angeles, a la Universitat Estatal de Nova York i a la Universitat Rutgers.
Ha publicat diversos treballs vinculats als estudis de gènere i s'especialitzà en història comparada dels moviments socials i culturals, sobretot els feministes i els de classe, així com en història urbana. Ha publicat llibres sobre l'anarquisme espanyol, sobre l'activisme social a Barcelona i sobre els moviments feministes sud-africans.

## Obres destacades

* Anarchists of Andalusia, 1868-1903 (Princeton University Press, 1977),
* Red City, Blue Period: Social Movements in Picasso's Barcelona (University of California Press, 1992),
* Crazy for Democracy: Women in Grassroots Movements (Routledge, 1997)
* Taking Back the Streets: Women, Youth, and Direct Democracy (University of California Press, 2003)
* Democracy: A World History (Oxford University Press, 2015), entre d'altres.

## Referències

* 1 2 «Temma Kaplan». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# The Thin Man Goes Home

The Thin Man Goes Home és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Richard Thorpe, estrenada el 1944.

## Argument

Les persones fora de la llei van i venen en les vides de Nick i Nora. Ara és el moment de conèixer-los com a parents. Els elegants detectius deixen el petit Nick Jr. a l'escola, agafen Asta i se'n van a Sycamore Springs, lloc de la infantesa de Nick. Sens dubte, allà on van el crim crida a la seva porta, un detall més que provat en aquesta cinquena part.
Nick té l'oportunitat de demostrar als seus pares el seu talent com a investigador quan un artista és assassinat. I ho farà sense el seu habitual líquid inspirador... perquè Nick ha de conduir el seu joc preferit. Així com Nora, lluitant amb la seva gandula, seguint de prop a un possible sospitós per la ciutat, encenent un sorollós saló de jocs i tafanejant com només ella sap fer.

## Repartiment

* William Powell: Nick Charles
* Myrna Loy: Nora Charles
* Lucile Watson: Sra. Charles
* Gloria DeHaven: Laurabelle 'Laura' Ronson
* Anne Revere: Crazy Mary
* Helen Vinson: Helena Draque
* Harry Davenport: Doctor Bertram Charles
* Leon Ames: Edgar Draque
* Donald Meek: Willie Crump
* Edward Brophy: Brogan
* Lloyd Corrigan: Dr. Bruce Clayworth
* Anita Sharp-Bolster: Hilda
* Ralph Brooks: Peter Berton
* Arthur Hohl: Charlie (escenes suprimides al muntatge)
i Asta, el gos

## Crítica

Aquest cinquè lliurament de la sèries "Thin Man" de la MGM manté el nivell de producció de les quatre primeres. El detectiu retirat Nick Charles (William Powell) fa una visita a la seva ciutat natal de Sycamore Springs, amb la seva dona Nora (Myrna Loy). Nick és intimidat divertidament pels seus pares (Harry Davenport i Lucile Watson), que volien que el seu fill estudiés medicina, frustrat perquè no hi ha una bona beguda forta a la ciutat, i és derrotat de manera hilarant per una hamaca. En la part més seriosa, Nick i Nora es troben implicats en una intriga internacional mentre investiguen l'assassinat d'un pintor local. Si la identitat de l'assassí sembla òbvia, és només perquè l'actor en qüestió ha interpretat altres "assassins sorpresa" en altres pel·lícules d'aquest gènere. Un canvi de ritme refrescant a "Thin Man", The Thin Man Goes Home té sospitosos pintorescos com Gloria DeHaven, Edward Brophy, Lloyd Corrigan, Leon Ames, i, el millor de tots, Ann Revere com a "Crazy Mary".

## Referències

* ↑ The New York Times. The Thin Man Goes Home (en anglès). The New York Times.
# La Crescent

La Crescent és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2008 tenia 4.912 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, La Crescent tenia 4.923 habitants, 1.940 habitatges, i 1.367 famílies. La densitat de població era de 631,5 habitants per km².
Dels 1.940 habitatges en un 35% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,1% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 29,5% no eren unitats familiars. En el 26% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,3% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 15,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.433$ i la renda mediana per família de 54.708$. Els homes tenien una renda mediana de 40.316$ mentre que les dones 24.308$. La renda per capita de la població era de 21.361$. Entorn del 0,8% de les famílies i el 3,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- La Crescent». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- La Crescent». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# L'Hostal Nou (Olèrdola)

L'Hostal Nou és un edifici del municipi d'Olèrdola (Alt Penedès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia de planta quadrangular amb teulada de quatre vessants i composta de planta baixa, pis i golfes. Portal adovellat. Finestres amb ampits, brancals i llindes de pedra. Nau lateral amb terrat superior i altres edificacions afegides. Dues portes posteriors. Data del 1722 a la porta principal.

## Referències

* 1 2 «L'Hostal Nou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2015].
# La Canalissa

La Canalisa és un indret del terme municipal de la Pobla de Segur, al Pallars Jussà.
Està situat a la part nord-est del terme municipal, al nord de l'antic poble de Gramuntill i al sud i als peus dels Rocs de Queralt.
Es tracta d'un indret de la muntanya a partir del qual davallen cap al sud dues canals enmig de la cinglera, per on devia passar el corriol que unia la Masia de Queralt amb Gramuntill. Ha donat nom a tot el sector del voltant.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Mata Xica

La Mata Xica o La Mateta és una masia de Matadepera (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia situada a la part baixa dels turons de les Pedritxes, més concretament del de Sant Joan, de l'Ós i Roques Blanques. Junt amb Can Roure, Mas Cellers, Can Ferrers de Dalt i de Baix, constitueix la línia d'assentaments que segueixen la riera de les Arenes des de ponent, nucli originari de l'actual municipi amb l'antiga ermita de Sant Joan i que vertebra la part rural del camí Ral de Manresa.
La tipologia pertany a la casa pairal del segle xix, planta gairebé quadrada, de tres plantes i golfes, coberta de doble vessant, orientada a migdia. Destaquen les feixes de conreu amb marges d'obra ben treballats paral·lels al camí i que amb molta probabilitat pertanyien a l'antiga Can Torrella de Dalt. De la mateixa manera que la resta d'estructures que envolten l'edifici i que presenten una factura més arcaica.

## Referències

* 1 2 «La Mateta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2021].
# Luci Plauci Hipseu (pretor de Sicília)

Luci Plauci Hipseu (en llatí Lucius Plautius Hypsaeus) va ser un magistrat romà, probablement fill del pretor Lucius Plautius Hypsaeus. Formava part de la gens Plàucia, una gens romana d'origen plebeu.
Igual que el seu pare, va ser pretor els anys 134 aC o 133 aC) i li va correspondre com a província l'illa de Sicília que va governar durant part de l'anomenada Guerra dels Esclaus desenvolupada entre el135 aC i 132 aC. Va ser derrotat pels esclaus, cosa que fa pensar que més aviat va exercir el càrrec aproximadament el 134 aC quant els esclaus van tenir els majors èxits.

## Referències

* ↑ «L. Plautius Hypsaeus». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
* ↑ Florus. Gestes dels romans III, 19,7
# La Rabeia

La Rabeia és una colònia tèxtil del municipi de Balsareny (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La colònia està situada a la comarca del Bages, entre Navàs i Balsareny, dins el terme municipal d'aquest segon, a una altitud de 340 m.
La colònia respon a l'estructura típica de colònia tèxtil. A més de la fàbrica, la resclosa i el canal per proporcionar l'energia necessària per fer moure les màquines, comprenia els habitatges per als obrers i una sèrie de serveis i equipaments. Els propietaris feren construir l'anomenada torre de l'amo, el pis del director, espais de lleure com el cafè i la sala de ball, i serveis com la botiga. Els primers habitatges per als treballadors donaren forma als carrers del Tap i la Placeta, que actualment ja no existeixen.

## Història

Els orígens d'aquesta colònia se situen en l'any 1868, quan Jaume Vila i Soldevila demanà permís al Govern Civil per aprofitar un salt d'aigua situat als afores de Balsareny. La seva intenció era utilitzar aquesta font d'energia per posar en funcionament una fàbrica de filats i teixits. L'any 1872 el mateix Jaume Vila comprà uns terrenys, al nord del castell de Balsareny i a prop del salt d'aigua, per edificar-hi la fàbrica. Aquestes terres les comprà a Jaume Rabeya i Casaldàliga, propietari del mas Rabeia, documentat des del 1368 i que acabà donant nom a la colònia.
La Fàbrica es posà en funcionament l'any 1880. A més de les instal·lacions industrials s'hi construïren una vintena d'habitatges per als treballadors i la casa del director.
Aquestes cases, situades just al costat de la fàbrica, són del tipus industrial, de tres plantes. Des de l'any 1885, en què es va inaugurar el ferrocarril de Manresa a Puig-reig, es disposava d'un baixador per la Rabeia.
Posteriorment, des de mitjans del segle xx, s'han construït pels volts de la Rabeia habitatges aïllats, alguns dels quals són unitats agràries.
La crisi del sector va afectar sobretot a partir del 1977, any en què la fàbrica es va acollir al pla de reestructuració. La fàbrica de La Rabeia es va mantenir en funcionament fins a l'any 1993. La crisi del tèxtil i la decadència del model de vida de les colònies industrials van acabar provocant-ne el tancament.

## Referències

* 1 2 3 4 «La Rabeia». Consorci del Parc Fluvial del Llobregat. Arxivat de l'original el 4 de setembre 2011. [Consulta: 15 desembre 2014].
* 1 2 3 4 5 «La Rabeia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 desembre 2014].
# La Costa (Casterner de les Olles)

La Costa és una costa de muntanya del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, en el territori de l'antic terme ribagorçà d'Espluga de Serra.
Està situada al vessant occidental del Tossal Gros, a l'extrem oest de la Serra de Sant Gervàs.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Lampadoscopi

El Lampadoscopi és una llanterna màgica adaptada a una làmpada de petroli que va permetre augmentar la intensitat de la llum. Va aparèixer a mitjans del segle xix i la primera fou creada per Lapierre i Perreau.
Aquest dispositiu que se li podia aplicar un sistema d'il·luminació en forma de quinqué, tenia com a element central unes plaques de projecció, habitualment construïdes amb vidre transparent, que il·lustraven des de faules y contes infantils fins temes al·legòrics, còmics, divulgatius o esdeveniments de l'actualitat. S'utilitzava en sessions tant de caràcter públic com privat, d'orientació instructiva o lúdica. D'aquesta manera es va anar convertint en un mitjà de comunicació bastant versàtil.

## Bibliografia

* Pilar de Quadras. Catàleg del museu de la biblioteca de cinema "Delmiro de Caralt". Ex libris. Barcelona. 1993.
* Ciencia e innovación en las aulas: Centenario del Instituto-Escuela (1918-1939). Editat per MARTÍNEZ ALFARO Encarnación, LÓPEZ-OCÓN CABRERA Leoncio, OSSENBACH SAUTER Gabriela (enllaç)
# Lampadorama

El megascopi Lefèvre o lampadorama és un aparell que serveix per a projectar imatges a través de la reflexió de la llum de dues llanternes de petroli a una placa de vidre amb imatges pintades. El 9 de novembre de l'any 1876 l'enginyer Henri Alexandre Lefèvre, resident a París, va presentar una patent durant quinze anys per aquest aparell de projecció.
Es pot trobar un lampadorama a la col·lecció del museu de la Filmoteca de Catalunya.

## Descripció i funcionament

L'aparell consisteix en una caixa opaca, les cares inferiors i superiors de la qual estan perforades amb orificis que permeten col·locar-la sobre dues làmpades d'oli de la mateixa altura. Dins de la caixa, un sistema de reflectors torna la llum de les dues làmpades a la paret posterior de l'aparell, a la qual es poden col·locar els objectes o les imatges que estan fortament il·luminats. La paret frontal té, davant l'objecte il·luminat, un sistema de lents convergents que projecten en una pantalla externa la imatge més o menys ampliada de l'objecte il·luminat. Els objectes que s'utilitzaven eren reals i sòlids, com ara camafeus, medalles, monedes, relleus, flors, fulles, insectes, etc.
El seu creador, Lefèvre, va anunciar amb vint anys d'antelació l'arribada del cinematògraf al parlar d'"imatges en moviment". Segons ell, per mitjà d'aquest aparell i les seves dues transformacions, les imatges negres o en color, opaques o transparents, els efectes dels fenaquistoscopi i el calidoscopi i les "imatges en moviment", es projecten més o menys ampliades a la pantalla exterior.
Aquest aparell podia ser hexagonal o el·líptic i podia ser més simple, fet amb cartró, o més luxós, com els lampadorames que tenien la xapa amb decoracions pintades a mà o el model Rich, que tenia els reflectors platejats.
Durant els mesos següents a la seva invenció, diversos diaris francesos es van fer ressò d'aquest dispositiu, que va ser comercialitzat per Charles Delagrave.
El lampadorama suposava una gran ajuda per als pintors, gravadors, decoradors, arquitectes, etc. perquè permetia engrandir els esbossos o gravats i així poder veure i rectificar determinats errors que no són visibles a simple vista. A més, també era una joguina molt divertida que substituïa a l'antiga llanterna màgica. L'aparell també permetia projectar tota mena de dissenys impresos, cromos i altres gravats de gran qualitat i delicadesa.

## Referències

* 1 2 «Lampadorama». Filmoteca de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2017].
* 1 2 3 «Le Lampadorama ou Lampascope bilampadaire LEFEVRE» (en francès). Histoire des Projections Lumineuses.
* ↑ «Lampadorama Lefèvre. - Antiq Photo - - [(05. Musée|supprimer_numero) - Achat, vente et estimation gratuite d'appareils photos anciens, de photographies de collection et de daguerréotypes.]» (en francès). Arxivat de l'original el 2017-12-01. [Consulta: 30 novembre 2017].
* 1 2 «Mégascope LEFEVRE ou Lampadorama» (en francès). Histoire des Projections Lumineuses.