OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nixa

Nixa és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 12.124 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nixa tenia 12.124 habitants, 4.654 habitatges, i 3.448 famílies. La densitat de població era de 759,9 habitants per km².
Dels 4.654 habitatges en un 40,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,3% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 25,9% no eren unitats familiars. En el 20,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 34,5% entre 25 i 44, un 17,2% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.655 $ i la renda mediana per família de 44.556 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.636 $ mentre que les dones 21.737 $. La renda per capita de la població era de 17.774 $. Entorn del 8,1% de les famílies i el 9,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nixa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nixa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Greenock

Greenock és una població de l'oest d'Escòcia, forma part d'una àrea urbana contínua amb Gourock a l'oest i Port Glasgow a l'est. Greenock està en la regió de les terres baixes centrals d'Escòcia.
En el cens britànic del 2001 tenia 45.467 habitants presentant una notable davallada respecte als 78.000 de 1966 efecte de la crisi industrial que va patir

## Nom

Segurament prové del gaèlic escocès "Grianaig" que significa lloc assolellat. Es considera com una etimologia popular que derivi de l'anglès "Green Oak" tot i que l'escut de la població recull aquesta tradició i hi ha una coneguda cançó popular que en fa referència.

## Història

S'hi va establir una petita vila pesquera abans de 1592. Al segle xvii s'hi establí un port participant en un dissortat viatge al Panamà. Després de la unió de 1707 d'Escòcia amb Anglaterra, el port de Greenock va passar a ser el principal de la costa oest i comercià amb Amèrica important principalmentt sucre del Carib.

## Segona Guerra Mundial

Greenock patí els atacs del raid alemany conegut com The Blitz les nits del 6 i 7 de maig de 1941 uns 300 avions de la Luftwaffe alemanya la bombardejaren.

## Fills il·lustres

* James Watt 1736-1819, matemàtic, enginyer i inventor
* William Wallace (compositor) (1860-1940) compositor musical
* Robert Murchie (flautista), 1884 - 1949.

## Bibliografia

* Monteith, J (2004) Old Greenock
* Snoddy, TG (1937) Round About Greenock
* Weir, D (1827, r. 2004) History of the Town of Greenock
# Nombre 210

El nombre 210 (CCX) és el nombre natural que segueix el nombre 209 i precedeix el nombre 211. La seva representació binària és 11010010, la representació octal 322 i l'hexadecimal D2. La seva factorització en nombres primers és dels primers quatre nombres primers: 2 × 3 × 5 × 7 = 210. És un nombre d'Erdős-Woods.

## Nombres del 211 al 219

| Nombre | Nombre romà | Sistema binari | Sistema hexadecimal | Més informació que destaca del nombre |
| 211 | CCXI | 11010011 | D3 | És la suma de tres nombres primers: 67 + 71 + 73 = 211 |
| 212 | CCXII | 11010100 | D4 | En graus Fahrenheit, el punt d'ebullició de l'aigua a nivell del mar. |
| 213 | CCXIII | 11010101 | D5 | |
| 214 | CCXIV | 11010110 | D6 | |
| 215 | CCXV | 11010111 | D7 | |
| 216 | CCXVI | 11011000 | D8 | |
| 217 | CCXVII | 11011001 | D9 | |
| 218 | CCXVIII | 11011010 | DA | |
| 219 | CCXIX | 11011011 | DB | En el sistema octal 219 és 333. |

## Referències

* ↑ (successió A059756 a l'OEIS)
# Gonòpor

Un gonòpor és una protuberància genital que forma part de l'anatomia de múltiples d'invertebrats. Els hexàpodes tenen un membre a excepció dels efemeròpters que en tenen dues. En el cas de les femelles d'aquesta última, és l'obertura de l'oviducte mentre que en el dels mascles és un conducte ejaculador.
La posició dels gonòpors varien depenent dels grups permetent saber la "zona mitjana" del cos. En els malacostracis es troba en el sisè segment toràcic, en els símfils en la quarta i en els aràcnids en la segona part del opistosoma.
En el cas dels insectes i quilòpodes els gonòpors es troben més propers a la cua mentre que en els diplòpodes en el cap.
En els decàpodes serveix per identificar el gènere biològic (per exemple dels crancs). El del mascle es troba a la base de les potes i en les femelles en l'estèrnum.

## Referències

* ↑ Nikita Kluge. The Phylogenetic System of Ephemeroptera. Springer. ISBN 978-1-4020-1974-6.
* 1 2 Alessandro Minelli, Giuseppe Risco & Nigel Hughes. Richard A. Fortey. Trilobites and their Relatives: Contributions from the Third International Conference, Oxford 2001. Wiley-Blackwell. ISBN 978-0-901702-81-4.
* ↑ Gary C. B. Poore, Shane T. Ahyong. Marine Decapod Crustacea of Southern Australia: a Guide to Identification. CSIRO Publishing. ISBN 978-0-643-06906-0.
# Olon

Olon (en rus: Олон) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 38 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
* ↑ «Примгидромет». Arxivat de l'original el 2016-03-22. [Consulta: 2 novembre 2019].
# Groc monoazo

El groc monoazo, també anomenat groc monoazoic groc 5GX arilat i groc Hansa, és un pigment utilitzat principalment en pintura artística.
Aquest pigment s'inclou en el grup dels anomenats «grocs Hansa», tots els quals són derivats del quitrà que es fabriquen a partir de l'acetoacetanilida.

## Denominació en l'Índex internacional de la color

* Pigment Yellow 74, PY 74
* CI 11741

## Composició

El groc monoazo és un pigment sintètic orgànic, monoazoic, de fórmula química C18H18N4O6 (4-nitre-o-anisidina diazoada acoblada amb o-aceto acetanisidina).

## Propietats i usos

Utilitzat en pintura dona una color groc clar, considerat superior als grocs de cadmi en lluentor, poder de tinció i intensitat. Moltes marques de pintures d'ús artístic ho inclouen en la composició dels seus colors, sigui sol o combinat amb altres pigments.
És compatible amb gairebé tots els mitjans i tècniques: oli, acrílic, aquarel·la, aigualida, tremp, encàustica, fresc, pastís. No es considera tòxic, però es recomana de no inhalar-ne.

## Vegeu també

* Groc
* Groc Hansa
* Llista de colors

## Referències

* 1 2 3 4 5 Mayer, Ralph. Materiales y técnicas del arte. Madrid: Tursen / H. Blume, 1993, p. 132. ISBN 84-87756-17-4.
* ↑ Gallego, Rosa; Sanz. Diccionario Akal del color. Akal, 2001. ISBN 978-84-460-1083-8.
# Grobbendonk

Grobbendonk és un municipi belga de la província d'Anvers a la regió de Flandes. Està compost per les seccions de Grobbendonk i Bouwel. Limita al nord-oest amb Zandhoven, al nord-est amb Vorselaar, a l'est amb Herentals, al sud-oest amb Nijlen i al sud amb Herenthout.

## Evolució de la població
### Segle xix

| Any | 1806 | 1816 | 1830 | 1846 | 1856 | 1866 | 1876 | 1880 | 1890 |
| Població | 804 | 859 | 951 | 1.211 | 1.313 | 1.301 | 1.344 | 1.420 | 1.608 |

### Segle XX (fins a 1976)

| Any | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1947 | 1961 | 1970 | 1976 |
| Població | 1.661 | 1.910 | 2.444 | 3.184 | 4.108 | 4.745 | 5.447 | 5.862 |

### 1977 ençà

| Any | 1977 | 1980 | 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 |
| Població | 8.334 | 8.587 | 8.968 | 9.563 | 10.213 | 10.449 | 10.706 |
| Font: NIS ||||||||

## Personatges il·lustres

* Rik van Looy, ciclista.
* Hubert Lampo, escriptor flamenc.
# Noragugume

Noragugume (en sard, Noragugume) és un municipi italià, dins de la província de Nuoro. L'any 2007 tenia 378 habitants. Es troba a la regió de Marghine. Limita amb els municipis de Bolotana, Dualchi, Ottana, Sedilo (OR) i Silanus.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Michele Corda | Llista cívica |
# Norma Falconi Fabara

Norma Falconi Fabara (Guayaquil) és una barcelonina activista pels drets dels refugiats i dels immigrants. Equatoriana d'origen, Falconi va arribar a Barcelona a finals dels anys noranta i des d'aleshores ha estat implicada i ha liderat lluites contra la llei d'estrangeria a l'estat espanyol en general i a Catalunya en particular. Al seu Equador natal, Falconi ja exercia d'activista política, sindical i feminista.
Durant el mandat del Partit Popular de José María Aznar de l'any 2001, la llei d'estrangeria exigia a la població migrant que per aconseguir la targeta de residència calia haver aconseguit un contracte de treball; al mateix temps, per aconseguir un contracte calia haver adquirit la targeta de residència. Tot i haver aconseguit ja els papers, Falconi va liderar la lluita i el tancament en diverses esglésies de membres de la heterogènia comunitat migrant barcelonina reunida a l'associació Papers i drets per tothom. La primera església de les tancades de persones immigrants va tenir lloc a l'església del Pi de Barcelona, i Falconi va tenir un rol clau en la mobilització.
L'any 2001, entre 1000 i 1500 persones sense papers de majoria índia i paquistanesa van ocupar parròquies de Barcelona i Cornellà. Des del 2001 fins al 2017, el tancament d'immigrants d'orígens, llengua i religió diversa a parròquies per aconseguir drets legals s'ha produït en més d'una ocasió i durant temporades llargues. La lluita de la població migrant, liderada en bona part per Norma Falconi, ha impulsat canvis legals, tot i que algunes d'aquestes millores retrocedeixen en funció dels partits que governen. L'any 2017, els migrants de Papers i drets per tothom van dur a terme una vaga de fam que havia de durar 47 dies i que finalment en va durar 15. També el 2017, una trentena de residents sense papers es van concentrar al Ministeri de Justícia per reclamar un canvi polític que facilités l'obtenció de la nacionalitat espanyola.
A banda de la lluita pels papers de la comunitat migrant global, Norma Falconi també és cofundadora y membre activa de Sindihogar/Sindillar, el primer sindicat independent de dones treballadores de la llar i de la cura a l'estat espanyol. Amb la col·laboració de la Universitat de Barcelona, l'associació Sindillar ofereix assessoria legal a les treballadores migrants de la llar, tant pel que fa l'aspecte laboral com d'estrangeria.

## Referències

* ↑ «The third sector is the key to empower migrant communities». [Consulta: 11 febrer 2019].
* ↑ «Norma Falconi i Papers per a Tothom». [Consulta: 11 febrer 2019].
* ↑ «Norma Falconi: "Sabíamos que si salíamos de las iglesias, se acababa la negociación"». [Consulta: 11 febrer 2019].
* ↑ «Els immigrants denuncien les dificultats extremes per aconseguir la nacionalitat». [Consulta: 11 febrer 2019].
* ↑ «Norma Falconi Fabara». Arxivat de l'original el 2019-02-12. [Consulta: 11 febrer 2019].
# Otzolotepec

Otzolotepec és un municipi de l'estat de Mèxic. Villa Morelos és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb el municipi de Isidro Fabela, al sud amb Temoaya, a l'oest amb Jilotzingo i a l'est amb Almoloya de Juárez.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Otzolotepec Arxivat 2017-02-06 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Boldizsár Báthory

Boldizsár Báthory fou un Voivoda (Príncep) de Transsilvània entre els mesos de juliol i agost de 1594. Fill d'András Bathory i de Margit Majláth va néixer el 1555.
Boldizsár Báthory era un dels membres més destacats de la influent família dels Bathory, una de les més importants de la noblesa hongaresa de Transsilvània. Encara que inicialment havia estat cridat a ocupar com el seu germà Andreu Bathory (que posteriorment també seria Voivoda de Transsilvània) una funció secundària al voltant de la cort de seu cosí Segimon Bathory, va ser nomenat Voivoda el 24 de juliol de 1594 després que un grup de nobles contraris a la política de Segimon fessin a aquest renunciar al tron transsilvà, essent un dels líders d'aquesta revolta Boldizsár.
Però l'agost de 1594 davant de l'amenaça d'intervenció de l'emperador a Transsilvània i el poc suport que tenien els revoltats entre la resta de la noblesa transsilvana va fer que els partidaris de Segimon detinguessin a Boldizsár i reinstauressin a Segimon Bathory al tron de Transsilvània, essent Boldizsár i els seus col·laboradors executats l'11 de setembre de 1594.
# Ostrov (Košice)

* No s'ha de confondre amb Ostrov (Trnava).
Ostrov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1336.
# Baďan

Baďan és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1262.
# Carrer Major (Berga)

El carrer Major és un carrer de Berga inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El carrer constitueix l'eix principal de la població antiga i moderna. El pas als vehicles rodats és restringit. Està orientat de sud-oest a nord-est, amb una vista elevada del castell. El trobem flanquejat per cases amb semisoterrani, planta baixa i dos o tres pisos superiors amb golfes. La majoria les podem datar entre el segle xvii i el XIX. El més característic és potser que a totes les plantes baixes hi trobem comerços. Al paviment hi trobem motius de la patum.

## Història

El 1876 es construeix la claveguera i es pavimenta el carrer. Entre 1891 i 1895 trobem diversos projectes de reurbanització. El 1895 es torna a pavimentar i encara un tercer cop el 1916 i un últim el 1976. El 1977 pateix un canvi de nom i passa de ser el carrer de la Ciutat.

## Referències

* 1 2 «Carrer Major». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Carrer Lluís Companys

El Carrer Lluís Companys és un carrer semivianalitzat al districte Instituts-Templers de la ciutat de Lleida. Inclou la plaça de l'Escorxador, amb un parc infantil, i un monument dedicat a la memòria de Lluís Companys, qui va ser president de la Generalitat de Catalunya entre els anys 1934 i 1940 i fou executat per un escamot d'afusellament. S'estén des l'Avinguda de Catalunya fins al Gran Passeig de Ronda a l'altura de la Plaça dels Pagesos. En aquest carrer se situa la seu del Teatre Municipal de l'Escorxador.

## Referències

* ↑ Comencen les obres del pla d'accessibilitat a l'entorn de l'Escorxador Arxivat 2018-04-25 a Wayback Machine..
* ↑ «Obres per renovar el parc infantil de l'Escorxador». Segre, 05-09-2017. [Consulta: 15 octubre 2020].
* ↑ Homenatge institucional a Lluís Companys.
* ↑ La Paeria reurbanitza un tram del carrer Lluís Companys.
# Tomsquarryita

La tomsquarryita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom de la pedrera Tom's, Tom's quarry en anglès, la seva localitat tipus.

## Característiques

La tomsquarryita és un fosfat de fórmula química NaMgAl₃(PO₄)₂(OH)₆·8H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional i publicada el 2022. Cristal·litza en el sistema trigonal.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Austràlia Meridional, a Adelaida, Austràlia, amb el número de registre: g35033, g35034 i g35031.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de les mostres a dos indrets de la serralada North Mt Lofty (Austràlia Meridional): la pedrera de marbre Penrice, a la vall de Barossa, i a la pedrera Tom's, a Kapunda. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Tomsquarryite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 octubre 2022].
* ↑ Miyawaki, Ritsuro; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 68». European Journal of Mineralogy, 34, 5, 31-08-2022, pàg. 385–391. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-34-385-2022 [Consulta: 21 octubre 2022].
# Groatita

La groatita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de l'al·luaudita. Rep el seu nom en honor de Lee A. Groat, professor de mineralogia en la Universitat de Colúmbia Britànica, en Vancouver.

## Característiques

La groatita és un fosfat de fórmula química NaCaMn₂(PO₄)(HPO₄)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2008. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la groatita pertany a «08.AC: Fosfats, etc. sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: howardevansita, al·luaudita, arseniopleïta, caryinita, ferroal·luaudita, hagendorfita, johil·lerita, maghagendorfita, nickenichita, varulita, ferrohagendorfita, bradaczekita, yazganita, bobfergusonita, ferrowyl·lieïta, qingheiïta, rosemaryita, wyl·lieïta, ferrorosemaryita, qingheiïta-(Fe2+), manitobaïta, marićita, berzeliïta, manganberzeliïta, palenzonaïta, schäferita, brianita, vitusita-(Ce), olgita, barioolgita, whitlockita, estronciowhitlockita, merrillita, tuïta, ferromerrillita, bobdownsita, chladniïta, fil·lowita, johnsomervilleïta, galileiïta, stornesita-(Y), xenofil·lita, harrisonita, kosnarita, panethita, stanfieldita, ronneburgita, tillmannsita i filatovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Tanco, al llac Bernic, dins l'àrea de Lac-du-Bonnet, a Manitoba, Canadà, on sol trobar-se associada a altres minerals com el quars, la crandal·lita i la whitlockita. Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* 1 2 3 «Groatite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 setembre 2017].
* ↑ A. Cooper, Mark; Frank C. Hawthorne; Neil A. Ball; Robert A. Ramik; Andrew C. Roberts «GROATITE, Na Ca Mn2+2 (PO4) [PO3(OH)2, A NEW MINERAL SPECIES OF THE ALLUAUDITE GROUP FROM THE TANCO PEGMATITE, BERNIC LAKE, MANITOBA, CANADA: DESCRIPTION AND CRYSTAL STRUCTURE]». The Canadian Mineralogist, 47, 5, 01-10-2009, pàg. 1225–1235. DOI: https://doi.org/10.3749/canmin.47.5.1225 [Consulta: 31 març 2024].
* ↑ «Groatite». Handbook of Mineralogy. [Consulta: 31 març 2024].
# Castell de Vilamalur

El castell de Vilamalur (Alt Millars, País Valencià) és una construcció musulmana dels segles X-XIII que està situat en una pronunciada i elevada muntanya en les proximitats de la població. S'accedeix per una pista que condueix a la partida del Mas. Per la seva estratègica posició, domina gran part de la serra.
El castell és de planta poligonal irregular. Tot el recinte es trobava circumvalat per la muralla de la qual encara es conserven grans elements. També existeixen, encara dempeus, diverses torres, un aljub originalment cobert amb volta, vestigis de canalitzacions, etc. Gran part de les restes són d'origen cristià, perquè la fortificació es va reformar notablement després de la conquesta de Jaume I.

## Referències

* Aquest article incorpora material procedent de la pàgina web de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que mitjançant una autorització va permetre agregar contingut i imatges i publicar-los sota llicència GFDL.

## Enllaços externs

* Fitxa de Bé d'Interés Cultural
* ↑ URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=3090.
# Train spécial pour Hitler

Train spécial pour Hitler (comercialitzada en castellà com a Tren especial para hitler) és una pel·lícula de nazisploitation de coproducció franco-espanyola dirigida per Alain Payet (acreditat com James Gartner), estrenada el 1977.

## Sinopsi

1941. L'Alemanya nazi amplia el seu poder dictatorial per Europa. Per distreure i consolar els oficials mobilitzats al front d'Europa de l'Est, el SS Otto Kramer, proper a Hitler, decideix establir una xarxa de call girls àries. Embarcaran en un tren especial transformat en un bordell que travessarà Europa. Al seu capdavant, Kramer va contractar la seva amant Ingrid Schüler, una popular cantant i ballarina de cabaret amb una sòlida xarxa de conegudes al partit nazi. Ascendida a capità, de seguida va formar un equip especial de prostitutes, amb la intenció d'aixecar la moral dels soldats del Tercer Reich. Però la tensió és alta a bord del tren: la Rita, una d'elles, no suporta la disciplina de ferro d'Ingrid, una dona pèrfida i autoritària. No tenen més remei que satisfer les fantasies retorçades i violentes de les SS sota pena de ser increpats pel seu proxeneta. Amb els anys, la seva plantilla es veu reforçada per un grup de condemnades, culpables d'un complot fallit contra Hitler. Entre elles, Ingrid reconeix la seva amiga de la infància Helga, el pare de la qual va ser executat per traïció. Fins al dia en què els partisans polonesos envaeixen el tren per humiliar Ingrid. La salva l'oficial alemany Paul Gruhn de qui s'enamora. Però aquesta última és seduïda per l'Helga, una altra noia d'alegria del comboi. Però l'Ingrid i les seves noies, ajudades per Gruhn, hauran de defensar-se de l'atac dels polonesos i nord-americans que busquen destruir el tren.

## Repartiment

* Monica Swinn: Ingrid Schüler
* Christine Aurel: Helga
* Sandra Mozarowsky: Greta
* Claudine Beccarie: Rita
* Yolanda Ríos: Olga
* Bob Asklöf (acreditat Bob Holger) : Paul Gruhn
* Frank Braña: Hans-Otto Kramer
* Erik Muller: Schmitt
* Rudy Lenoir: Oberst von Holtz
* Tony Rödel: un officier nazi
* Jacques Couderc: un partisan
* Miguel Ángel Godó: (acreditat com M.A. Godo) : un partisan
* Claude Boisson (acreditat com Yul Sanders) : un partisan
* Herbert Fiala: un nazi al cabaret
* Roger Darton: un corresponsalt américain
* Marlène Myller: una prostituta
* Claudia Zante: una prostituta
* Pamela Stanford: une prostituta
* Madame Caillard: une prostituta
* Françoise Quentin: une prostituta
* Carole Gire: una prostituta
* Erika Cool: una prostituta
* Christine De Beaulieu: una prostituta
* Antoine Fontaine: un nazi
* Roland Travers: un nazi
* José Luis Manrique: un oficial nazi
* Olivier Mathot: un oficial nazi al tren
* Michel Charrel: un soldat
* Daniel White: un gentleman américain
* Alain L'Yle (acreditat com Alain Robin) : un oficial americà
* Claude Valmont
* Jean-Pierre Bouyxou
* Ronald Weiss

## Referències

* ↑ Tren Especial Para Hitler (Train Spécial Pour SS) (1977) de Alain Payet, a alohacriticom.com
* ↑ Train spécial pour Hitler a cinema-français.fr