OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Campionat de Catalunya de futbol 1909-1910

La temporada 1909-10 del Campionat de Catalunya de futbol fou l'onzena edició de la competició. Fou disputada la temporada 1909-10 pels principals clubs de futbol de Catalunya.

## Primera Categoria
### Classificació final

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | Classificació |
| 1 | FC Barcelona (C) | 12 | 12 | 0 | 0 | 55 | 3 | +52 | 24 | Campió |
| 2 | CD Espanyol | 12 | 8 | 1 | 3 | 31 | 9 | +22 | 17 | |
| 3 | Universitary SC | 12 | 7 | 1 | 4 | 26 | 14 | +12 | 15 | |
| 4 | FC Espanya | 12 | 7 | 1 | 4 | 26 | 20 | +6 | 15 | |
| 5 | Català SC | 12 | 3 | 1 | 8 | 13 | 41 | −28 | 7 | |
| 6 | Star FC | 12 | 2 | 0 | 10 | 1 | 30 | −29 | 4 | |
| 7 | FC Central | 12 | 1 | 0 | 11 | 5 | 40 | −35 | 2 | |
Tots els clubs eren de Barcelona. Molts partits de la segona volta no es jugaren, perquè el Barcelona ja era virtual campió. L'AC Galeno canvià el seu nom pel d'Universitary SC, que aconseguiria precisament aquesta temporada la millor classificació en tota la seva història.

### Resultats finals

* Campió de Catalunya: FC Barcelona
* Classificats pel Campionat d'Espanya: FC Barcelona
* Descensos: No hi havia descensos reglamentats
* Ascensos: No hi havia ascensos reglamentats

## Segona Categoria

Es va organitzar un campionat de segona categoria, anomenat campionat de júniors, amb la participació dels següents equips: CD Europa, Club Catalunya, Olímpic, FC Provençal, CS Sabadell FC, FC Numància, Aurora FC, CF Andreuenc i Catalònia FC. També s'inscrigué un equip anomenat FC Barcelonès, però es retirà sense jugar cap partit.
El FC Numància es proclamà per primer cop campió de la competició, el Catalònia fou segon i Europa i Provençal finalitzaren tercers.

## Referències

* ↑ Bdfutbol Campionat de Catalunya 1909-10
* ↑ RSSSF Catalonia Championship 1903-1940 - All Results
* ↑ Pàgina 4, La Vanguardia, 1909/12/12
* ↑ Pàgina 4, La Vanguardia, 1908/03/28
* ↑ Pàgina 6, Mundo Deportivo, 1909/12/02
* ↑ Pàgina 6 La Vanguardia, 1910/07/11
* ↑ Pàgina 3, Mundo Deportivo, 1910/07/21

## Bibliografia

* Garcia Castell, Joan. Història del futbol català. Barcelona: Editorial Aymà, 1968. ISBN 978-84-209-3682-6.
* Closa i Garcia, Antoni; Rius i Solé, Jaume; Vidal i Urpí, Joan. Un segle de futbol català: 1900-2000. Barcelona: Federació Catalana de Futbol, 2001.

## Enllaços externs

* RSSSF
# Lancaster (Nova York)

Lancaster és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 11.188 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lancaster tenia 88 habitants, 4.726 habitatges, i 8 famílies. La densitat de població era de 5,8 habitants/km².
Dels 4.726 habitatges en un 27,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,3% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 37,4% no eren unitats familiars. En el 32,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,6% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 17,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.149 $ i la renda mediana per família de 53.514 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.772 $ mentre que les dones 259.839 $. La renda per capita de la població era de 20.308 $. Entorn del 3,1% de les famílies i el 5,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lancaster». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lancaster». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# 3C 61.1

3C 61.1 és una galàxia Seyfert situada a la constel·lació de Cefeu.

## Referències

* ↑ «Kinematical models of double radio sources and the unified scheme. II. The database». Astronomy and Astrophysics, 1998, pàg. 31–37. DOI: 10.1051/AAS:1998442.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ «The first addition to the new optical catalog of quasi-stellar objects». The Astrophysical Journal Supplement Series, 1989, pàg. 1–63. DOI: 10.1086/191307.
* 1 2 «The NRAO VLA Sky Survey» (en anglès). Astronomical Journal, 5, 01-05-1998, pàg. 1693–1716. DOI: 10.1086/300337.

## Enllaços externs

* Simbad
* www.jb.man.ac.uk/atlas/
Coordenades: 02$^h$ 22$^m$ 36,2$^s$; +86° 19′ 08″
# Eleccions cantonals franceses de 1970

Les eleccions cantonals es van celebrar el 8 i el 5 de març de 1970.

## Resultats

La taxa d'abstenció s'elevà al 38,23%.
| Tendències | Primera volta (%) | Segona volta (en escons) |
| Extrema esquerra | 3,1 | 22 |
| Partit Comunista Francès | 23.8 | 144 |
| Partit Socialista | 14,8 | 263 |
| Divers gauche i Radical | 10.5 | 292 |
| Centre démocrate | 9.1 | 183 |
| Républicains indépendants | 5.2 | 110 |
| Unió per la Defensa de la República | 15.6 | 206 |
| Divers droite | 17.8 | 389 |
| Font: Alain Lancelot, Les élections sous la Ve République, PUF, Paris, 1988 |||
# Vessioli (Véidelevka)

* Per a altres significats, vegeu «Vessioli».
Vessioli - Весёлый (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2021 tenia 0 habitants. Pertany al districte (raion) de Véidelevka.

## Referències

* ↑ «Посёлок Вейделевка (летопись, часть 1)» (en rus). beluezd.ru. Arxivat de l'original el 2018-07-09. [Consulta: 9 juliol 2018].
* ↑ «Историческая справка | Вейделевский район». Arxivat de l'original el 2013-04-17. [Consulta: 7 abril 2013].
* ↑ «Вейделевка (летопись часть 2)» (en rus). beluezd.ru. Arxivat de l'original el 2018-07-09. [Consulta: 9 juliol 2018].
# Plaça dels Apòstols (Lleida)

La Plaça dels Apòstols és una plaça pública de Lleida protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'ordenació d'aquesta plaça consisteix en la pavimentació d'uns 610 m² que dignifiquen l'accés al claustre de la Seu Vella a través de la porta dels Apòstols, situada en el baluard de l'Assumpció. El paviment protegeix les muralles de les filtracions d'aigua. La plaça permet gaudir, per la seva resolució, d'unes vistes netes sobre l'horta de Lleida.

## Referències

* ↑ «Lleida mostrarà de manera virtual l'original porta dels Apòstols de la Seu Vella». NacióLleida, 13-02-2017. [Consulta: 18 octubre 2020].
* ↑ «Lleida farà una cadena humana per la llibertat dels presos polítics». ACN/Vilaweb, 02-09-2018. [Consulta: 18 octubre 2020].
* ↑ «Plaça dels Apòstols». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Sebastià Alorda

Sebastià Alorda (Mallorca, s. XIX-XX). Sabater i sindicalista.
Formà part del primer grup d'obrers internacionalistes de Palma. Va ser un dels membres més coneguts de la Federació Local de Societats Obreres, creada el 1870 i adherida a la AIT. Representà la societat obrera de sabaters de Palma en el III Congrés de sabaters de la Regió Espanyola (Barcelona, 1873). Més tard participà en la reorganització del moviment obrer mallorquí en la dècada de 1880. El 1881 va participar en la fundació de la Unió Obrera Balear i en la creació de la federació local de Palma de la Federació de Treballadors de la Regió Espanyola (FTRE), de significació anarquista, en la qual no s'integrà la Unió Obrera. Col·laborà en la publicació "Unió Obrera Balear" i va ser uns dels organitzadors d'un mont de pietat (1883). Va ser el primer president de l'Ateneu Obrer Mallorquí (1890)-El 1914 presidí una comissió propagadora de la Federació Regional Sindicalista, que es convertí en una Federació Regional de la Solidaritat Obrera, adherida a la CNT.

## Referències

* ↑ «Alorda, Sebastià». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 1. Palma: Promomallorca, p. 133. ISBN 84-8661702-2.
# Campionat de Catalunya de futbol 1904-1905

La temporada 1904-05 del Campionat de Catalunya de futbol fou la sisena edició de la competició. Fou disputada la temporada 1904-05 pels principals clubs de futbol de Catalunya.

## Primera Categoria
### Classificació final

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | Classificació |
| 1 | FC Barcelona (C) | 8 | 5 | 2 | 1 | 20 | 11 | +9 | 12 | Campió |
| 2 | Club Espanyol | 8 | 5 | 1 | 2 | 16 | 8 | +8 | 11 | |
| 3 | FC Internacional | 8 | 5 | 1 | 2 | 12 | 6 | +6 | 11 | |
| 4 | Català FC | 8 | 2 | 0 | 6 | 10 | 24 | −14 | 4 | |
| 5 | FC X | 8 | 1 | 0 | 7 | 6 | 15 | −9 | 2 | |
Tots els clubs eren de Barcelona.

### Resultats finals

* Campió de Catalunya: FC Barcelona
* Classificats pel Campionat d'Espanya: Quan es va disputar el Campionat d'Espanya el Campionat de Catalunya encara no havia finalitzat i cap club català hi participà
* Descensos: No hi havia descensos reglamentats
* Ascensos: No hi havia ascensos reglamentats

## Referències

* ↑ Bdfutbol Campionat de Catalunya 1904-05
* ↑ RSSSF Catalonia Championship 1903-1940 - All Results

## Bibliografia

* Garcia Castell, Joan. Història del futbol català. Barcelona: Editorial Aymà, 1968. ISBN 978-84-209-3682-6.
* Closa i Garcia, Antoni; Rius i Solé, Jaume; Vidal i Urpí, Joan. Un segle de futbol català: 1900-2000. Barcelona: Federació Catalana de Futbol, 2001.

## Enllaços externs

* RSSSF
# Lancaster Classic

El Lancaster Classic va ser una competició ciclista d'un dia que es disputava al voltant de Lancaster a l'estat de Pennsilvània, als Estats Units. Al llarg de la seva història va tenir diferents noms, i formava part de la Commerce Bank Triple Crown of Cycling juntament amb la Reading Classic i la Philadelphia Cycling Classic.
Formava part també del calendari de l'UCI Amèrica Tour i de l'USA Cycling Professional Tour.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| Hamilton Bank Classic |
| 1992 | Roberto Pelliconi | Phil Anderson | Stefano Casagrande |
| 1993 | Arvis Piziks | Phil Anderson | Roberto Gaggioli |
| 1994 | Andrea Peron | Bobby Julich | Dario Bottaro |
| 1995 | Fred Rodriguez | Bart Bowen | Bobby Julich |
| 1996 | Christopher Horner | Tyler Hamilton | Marty Jemison |
| Corestates Invitational |
| 1997 | Chann McRae | Trent Klasna | Jonathan Vaughters |
| 1998 | Frankie Andreu | Lance Armstrong | Cezary Zamana |
| First Union Invitational |
| 1999 | Jakob Piil | Michael Barry | George Hincapie |
| 2000 | Trent Klasna | Michael Sandstod | Fred Rodriguez |
| 2001 | Léon van Bon | George Hincapie | Trent Klasna |
| 2002 | David Clinger | Chris Wherry | Tom Leaper |
| Wachovia Invitational |
| 2003 | Jakob Piil | Mark McCormack | Julian Dean |
| 2004 | Max van Heeswijk | Francisco José Ventoso | Fred Rodriguez |
| 2005 | Gregory Henderson | Fred Rodriguez | Iván Domínguez |
| Wachovia Cycling Series - Lancaster |
| 2006 | Jackson Stewart | Juan José Haedo | Serguei Lagutin |
| Commerce Bank Lancaster Classic |
| 2007 | Bernhard Eisel | Serguei Lagutin | Frank Pipp |
| Commerce Bank Lehigh Valley Classic |
| 2008 | Iuri Metluixenko | Karl Menzies | Charles Bradley Huff |

## Referències

* Palmarès 1 a sitiodeciclismo.net
* Palmarès 2 a sitiodeciclismo.net
* Palmarès 3 a sitiodeciclismo.net
* Palmarès 1 a cyclebase.nl
* Palmarès 2 a cyclebase.nl
* Palmarès 3 a cyclebase.nl
# Agela

Agela (en grec antic ἀγέλη) era una assemblea o reunió temporal d'homes joves que es feia a Creta.
Els que complien 18 anys i ho convenien passaven a viure junts fins que es casaven. Anteriorment vivien a la casa dels seus pares. Els joves s'inscrivien a l'agela de natura aristocràtica, ja que en formaven part només els fills de les famílies més nobles. Feien exercicis gimnàstics, militars, i caceres sota la superintendència d'un controlador anomenat ἀγελάτης ("agelátes"), que era el pare d'un dels joves i supervisava els seus exercicis, els corregia i els castigava si era necessari. Aquest supervisor responia davant de l'estat, que finançava l'agela amb diners públics.
Amb el matrimoni, que es feia de tots al mateix temps s'acabava l'agela, i llavors participaven a la sissítia, el menjar comunitari. El costum es va conservar molt de temps en algunes parts de Creta.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Agela». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 12 març ce 2021].
# El Guarda de Salou

El Guarda de Salou és un monument del municipi de les Masies de Roda (Osona) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català.

## Descripció

Edificació industrial a quatre vents, orientada al sud, de planta baixa i un sol pis, formada per tres cossos, un central i dos laterals. Els dos cossos laterals són iguals, de planta rectangular, un sol eix, coberta a dues aigües amb el carener perpendicular a la façana principal. A la planta baixa presenta una finestra d'arc escarser i a sobre un balcó d'ampit motllurat i sostingut per dues grans mènsules, i un ull de bou sota la teulada.
El cos central és de planta rectangular, cobert a doble vessant amb el carener paral·lel a la façana, distribuïda en cinc eixos. L'eix de l'edifici està format per una porta d'arc escarser protegida per una barbacana tornapuntejada, a la qual s'hi accedeix per una escala amb barana de balustres de pedra, i per una finestra quadrada al primer pis. Els altres eixos estan formats per una finestra quadrada a la planta baixa i al primer pis.

## Història

Forma part de les habitatges construïdes en relació a la colònia Salou-Baurier. Quan la fàbrica funcionava, el guarda estava instal·lat a una casa que hi ha a l'entrada, al costat del pont. Al deixar de funcionar la fàbrica s'abandonà l'antiga casa del guarda i se cedí al pantà de Sau, mentre que el guarda de la finca s'ha traslladat a aquesta casa, que abans era habitada pels treballadors de la fàbrica.

## Referències

* 1 2 3 4 «El Guarda de Salou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 novembre 2012].

## Enllaços externs

* «El Guarda de Salou». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Felip Pirozzini i Martí

Felip Pirozzini i Martí (Barcelona, 23 de març de 1843 – l'Hospitalet de Llobregat, 7 de juny de 1876) fou un poeta i escriptor en llengua catalana, premiat als Jocs Florals. Era germà de Carles Pirozzini i Martí. Englobat en el moviment literari de la Renaixença, fou premiat als Jocs Florals de Barcelona de 1872 i de 1876, on coincidí amb Marià Aguiló i Fuster, Albert de Quintana i Jacint Verdaguer. També va rebre diversos premis literaris a Girona i a les Festes Llatines de Montpeller. Va escriure poesia i teatre de caràcter romàntic, i va posar música a cançons catalanes de diversos autors.

## Obres

* Lo comte Bara. Romanç històric (1872)
* Lo pare de la noia (comèdia, 1874)
* La mala muller (1874)
* Pero Ahones (1875)
* Cançons alegres d'un fadrí festejador (1875)
* Plogut del cel (1877)

## Referències

* ↑ Necrològica a La Ilustración Española y Americana, 28 de febrer de 1877, p.150
* ↑ Marià Aguiló, mentor i amic de Jacint Verdaguer
* ↑ «Felip Pirozzini i Martí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Obres del Josep Pirozzini al Catàleg Col·lectiu de les Universitats de Catalunya
# Segona Divisió brasilera de futbol

La Segona Divisió brasilera de futbol (també anomenada Série B) va ser fundada el 1971 és la divisió intermèdia del futbol brasiler. El 2005 estava composta per vint equips, però el seu nombre va ser reduït a vint el 2006. A partir d'aquest any, el campionat es juga de manera similar a la Série A: els 4 primers equips pugen a la Série A, mentre que els 4 pitjors baixen a la Série C.
El 2005, la Série B va constar de tres rondes:
* A la primera ronda, els equips van jugar tots contra tots, de manera similar a la Série A, amb la diferència que ho van fer només una vegada. Llavors, cada equip va jugar vint partits, fent un total de dos-cents trenta-u.
* Els vuit equips amb major puntuació van avançar a una segona ronda, on van ser dividits en dos grups de quatre. Els equips de cada grup van jugar entre si a anada i tornada.
* Els dos millors equips de cada grup van avançar a la ronda final, en la qual van jugar entre si a anada i tornada. L'equip amb més punts va ser declarat campió.
El campió i subcampió van ser promoguts a la Série A l'any següent. A més, els sis pitjors equips van ser relegats a la Série C.

## Enllaços externs

* Confederació Brasilera de Futbol Arxivat 2006-09-06 a Wayback Machine. (portuguès)
# La Diòcesi de Meath

La Diòcesi de Meath és una publicació del segle xix sobre la història de la Diòcesi Catòlica Romana de Meath que comprèn des de l'edat mitjana fins als temps del segle xix, escrita per un dels sacerdots de la Diòcesi, Dean Cogan, encarregat d'una església a Navan, en la llavors capital de la Diòcesi.
Fou publicat en dos volums el 1862 i el 1867, va ser un important testimoni de la cristiandat a Irlanda, Cogan fe ús de tres fonts d'informació:
* folklore i els records de persones vives de Meath entre 1850 i 1860 (que abasta el període comprès entre les lleis penals a la fam irlandesa de la patata (1845-1849)), que es van registrar amb gran detall.
* l'accés als arxius de la diòcesi de Meath, quan el bisbe catòlic de Meath es va mudar de la seva antiga seu de Navan a la nova catedral a Mullingar al segle XX (al seminari diocesà, també va passar de Navan a Mullingar) els arxius de la diòcesi es van perdre en el procés de trasllat. Com els registres de valor incalculable, molts dels quals utilitzats per Cogan en la seva investigació en la dècada de 1860, com es van perdre segueix sent un misteri;
* l'accés als documents relacionats amb l'església de Meath, a l'Oficina irlandesa de Registres Públics. L'Oficina de Registres Públics d'Irlanda va ser destruït per l'Exèrcit Republicà Irlandès el 1922, en efecte, fou la destrucció de mil anys de registres, incloent la majoria dels registres d'aquesta font citada per Cogan.
Com a resultat, els detalls del llibre Cogan llibre donen informació sobre les esglésies en ruïnes, sobre els llocs d'enterrament antics, on els que van morir en la fam van ser sepultats, els noms dels sacerdots, els detalls de la Llei Penal, i la informació sobre la re-aparició d'un estructura eclesiàstica romana.
# Agelaius

Agelaius és un gènere d'ocells de l'ordre dels passeriformes i la família dels ictèrids (Icteridae). Són aus insectívores que habiten en zones de praderies. Els mascles són negres (el que les val l'apel·latiu vulgar de merles) amb pegats acolorits als muscles. Les femelles són de colors molt més modestos.
Aquest gènere es va establir per Louis Jean Pierre Vieillot el 1816.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.4, 2010), aquest gènere està format per cinc espècies:
* Agelaius humeralis - sergent d'espatlles lleonades.
* Agelaius xanthomus - sergent d'espatlles grogues.
* Agelaius tricolor - sergent tricolor.
* Agelaius phoeniceus - sergent ala-roig.
* Agelaius assimilis - sergent d'espatlles vermelles.

## Referències

* ↑ National Museum of Natural History. «Agelaius Vieillot 1816 articles». Encyclopedia of Life. [Consulta: 17 setembre 2023].
* ↑ Vieillot, Louis Jean Pierre. Analyse d'une nouvelle ornithologie élémentaire, par L.P. Vieillot, .. (en francès). Deteville, libraire, rue Hautefeuille, 1816, p. 69.
* ↑ Fraga, Rosendo «Tawny-shouldered Blackbird (Agelaius humeralis), version 1.0» (en anglès). Birds of the World, 2020. DOI: 10.2173/bow.tasbla.01species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.
* ↑ Post, William «Yellow-shouldered Blackbird (Agelaius xanthomus), version 1.0» (en anglès). Birds of the World, 2020. DOI: 10.2173/bow.yesbla1.01species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.
* ↑ Beedy, Edward C.; Hamilton III, William J.; Meese, Robert J.; Airola, Daniel A.; Pyle, Peter «Tricolored Blackbird (Agelaius tricolor), version 1.0» (en anglès). Birds of the World, 2020. DOI: 10.2173/bow.tribla.01species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.
* ↑ Yasukawa, Ken; Searcy, William A. «Red-winged Blackbird (Agelaius phoeniceus), version 1.0» (en anglès). Birds of the World, 2020. DOI: 10.2173/bow.rewbla.01species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.
* ↑ Fraga, Rosendo «Red-shouldered Blackbird (Agelaius assimilis), version 1.0» (en anglès). Birds of the World, 2020. DOI: 10.2173/bow.resbla1.01species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.
# Eleccions legislatives belgues de 1961

Les Eleccions legislatives belgues de 1961 es van celebrar el 26 de març de 1961 per a renovar els 212 membres de la Cambra de Representants Es formà un govern de coalició presidit pel socialcristià Théo Lefèvre.

## Resultats a la Cambra de Representants

| Partits | Partits | Cambra | Cambra | Cambra | Cambra | Cambra | Cambra |
| Partits | Partits | Vots | +/- | % | +/- | Escons | +/- |
| | CVP/Partit Social Cristià | 2.182.652 | | 41,46 | | 96 | -8 |
| | Parti Socialiste-Socislistische Partij | 1.933.424 | | 36,72 | | 84 | +4 |
| | PVV-PRL | 649.376 | | 12,33 | | 20 | = |
| | Volksunie | 182.407 | | 3,46 | | 5 | +4 |
| | Partit Comunista de Bèlgica | 162.238 | | 3,08 | | 5 | +3 |
| | Catòlics dissidents | 42.081 | | 0,80 | | 1 | |
| | Rassemblement National | | | 0,8 | | 1 | |
| | Altres | 112.847 | | 2,14 | | | |
| Total | Total | | | 100,00% | | 212 | |
| Font: Cevipol. ||||||||
# Façana Fàbrica A.A.

La Façana Fàbrica A.A. és una obra de la Pobla de Claramunt (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Fàbrica de planta rectangular, construïda en pedra i maó vist a les parts de finestres i portes. El sostre de teules. És interessant pels seus elements de façana, en alguna part malmesos degut al tapinat que s'ha fet d'algunes finestres. Es tracta de dos cossos rectangulars juxtaposats, construïts en desnivell i amb el sostre a dues vessants.

## Història

Primer quart del segle xx, va ser propietat d'Antoni Aguilera i va ser magatzem de fusta, serrador, celler de vi ...

## Referències

* 1 2 «Façana Fàbrica A.A.». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2018].
# Vicent Pla i Cabrera

Vicent Pla i Cabrera o Vicente Pla y Cabrera (València ? - Alacant, 1829) va ser un escriptor, antiquari i erudit. En la seua jovetut va ser col·laborador dels periòdics Diario de Valencia i El Correo de Valencia.

## Vida pública
### Obres

Va escribir obres en català i en castellà; va publicar al Diario de Valencia, en estes dues llengües, una sèrie de poemes i romançes. També va publicar treballs històrics, polítics, i de circumstàncies.
* Regocijo de Valencia (amb motiu de la beatificació del patriarca Joan de Ribera, 1796).
* Antigüedades de Sagunto (1797).
* Resumen histórico del señorío de Alcalatén (1799).
* Idea general de España (València, 1810).
* Disertación histórico-crítica de las antiguedades de Burriana y Almenara (1821).
* Los encantos de Medea (comèdia).

### Labor política

Amb motiu de l'estada de Fernando VII a València, el 1814, va contribuir en el cop d'estat absolutista liderat pel general Francisco Javier Elío, redactant al periòdic El Fernandino.

### Labor històrica

Va describir i traduir una làpida romana trobada al carrer de l'Almodí de València, i va descobrir en Almenara el Temple de Venus.

## Referències

* ↑ Catálogo de la Biblioteca de la Real Sociedad Económica del País de Valencia. Catàleg on es troba esta forma castellanitzada del nom de l'escriptor (pàg. 114).
* ↑ A la Gran Enciclopedia de la Comunidad Valenciana apareix com Pla y Cabrera, Vicente (volum. 12, pàg. 297).

## Bibliografia

* Gran Enciclopèdia Catalana, volum. 18. ISBN 84-412-2886-8
* Gran Enciclopedia de la Comunidad Valenciana, volum. 12. ISBN 84-87502-59-8
* Gran Enciclopèdia Valenciana, volum. 7. ISBN 84-87636-68-3

## Enllaços externs

* http://lubna.uv.es:83/VAR_116_8/VAR_116_8_fich_1.html Arxivat 2008-06-03 a Wayback Machine.. Facsimil d'una edició antiga de l'escriptor a la pàgina de la Universitat de València.