OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Juan de Garay Otañez

Juan de Garay Otañez y Rada, o Otañes, (Madrid 1586 -1650) va ser el Virrei de Catalunya (1648-1650) i Capità General de Catalunya de 1649 a 1650. De família basca, el seu pare era natural de Sopuerta i la seva mare de Portugalete.
Va ser el suprem comandant militar d'almenys tres exèrcits: els d'Extremadura, Guipúscoa i Catalunya.
Es considera l'home clau de Felip IV durant la Guerra dels Segadors, l'any 1640 dirigí el setge d'Illa.

## Referències

* ↑ Álvarez y Baena, 1790.

## Bibliografia

* Álvarez y Baena, Josef Antonio. Hijos de Madrid: ilustres en santidad, dignidades, armas, ciencias y artes (en castellà). Vol. 3, 1790, p. 182-186.
* Güell i Junkert, Manel «Juan de Garay, capità general de l'exèrcit de Catalunya (1649-1650)» (PDF). Aplec de treballs, Núm. 25, 2007, pàg. 59-80.
# Papil·la renal

La papil·la renal és el lloc de la piràmide per on es buida l'orina, al calze menor; s'hi obren de 10 a 25 conductes papil·lars, formant l'àrea cribrosa.

## Referències

* ↑ Papilas renales a Diccionario médico (castellà)
# Paw Paw (Illinois)

Paw Paw és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del tenia 852 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Paw Paw tenia 852 habitants, 342 habitatges, i 228 famílies. La densitat de població era de 577,1 habitants/km².
Dels 342 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,1% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 30,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 15,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.563 $ i la renda mediana per família de 47.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.833 $ mentre que les dones 22.000 $. La renda per capita de la població era de 17.461 $. Aproximadament el 2,9% de les famílies i el 5,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Paw Paw». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Paw Paw». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Marcatge de territori

El marcatge de territori o marcatge territorial és una conducta instintiva emprada per espècies animals de mamífers per tal de registrar i identificar el seu territori.
Entre d'altres, és molt emprat el marcatge per olor, acompanyat per deposició de compost químic de forta olor, com ara l'orina, distribuïda en llocs estratègics dins del mateix territori. No solament es marca per comunicar a altres de la mateixa espècie, sinó com a signe de depredació i evitar-se entre ells. Per exemple tots els felins (com el gat domèstic, el lleopard i el jaguar) marquen el territori, fregant-se contra la vegetació.

## Tipus

Els més obvis exemples de «territori clàssic» són les aus i els peixos, produint fortes coloracions per avisar de la seva territorialitat, com passa amb l'au Erithacus rubecula, i amb el peix Betta splendens. Animals com aquests defensen els territoris on tenen els seus llocs d'implantació i recursos suficients d'aliment per a ells i les seves cries. La defensa rarament pren la forma de lluita real: més usualment són desplegaments, de tipus:
* Visuals: intensos colors
* Auditius: com en molts reclams d'aus, o els crits del gibó
* Olfactoris: a través de deposicions de marques d'olor, com l'orina. Molts mamífers territorials usen el marcatge territorial amb olors per a assenyalar els límits dels seus territoris; marques de deposicions d'orina, excrements, o per fregant parts dels seus cossos amb secrecions d'especialitzades glàndules odoríferes contra el substrat. Per exemple, els gossos i altres espècies de cànids marquen amb orina i excrements, mentre els gats marquen raspant les seves urpes contra objectes, acompanyats de fregaments laterals.
Alguns prosimis, com el lèmur Eulemur rubriventer, també marquen amb olor per establir un territori. Molts ungulats, per exemple el Connochaetes taurinus, usen el marcatge per olor de les seues dues glàndules, glàndula preorbitària i glàndula olorosa a la peülla.

## Referències

* 1 2 3 Purves; David Sadava. Vida: La Ciencia de la Biología. Ed. Médica Panamericana, 30 juny 2009, p. 1150–. ISBN 978-950-06-8269-5 [Consulta: 3 juliol 2012].
* ↑ Roy B. Parsons. Gato Exótico de pelo corto. Editorial HISPANO EUROPEA, 2007, p. 70–. ISBN 978-84-255-1711-2 [Consulta: 3 juliol 2012].

## Bibliografia

* Walther, F. R., E. C. Mungall, G. A. Grau. (1983) Gazelles and their relatives : a study in territorial behavior Park Ridge, N.J. : Noyes Publications 239, ISBN 0-8155-0928-6
* Stokes, A. W. (editor) (1974) Territory Stroudsburg, Pa., Dowden, Hutchinson & Ross 398, ISBN 0-87933-113-5
* Klopfer, P. H. (1969) Habitats and territories; a study of the use of space by animals New York, Basic Books 117 p.

## Vegeu també

* Territorialitat
* Proteïnes urinàries majors
* Òrgan de Jacobson
* Mesc
* Atac en grup

## Enllaços externs

* Glàndules odoríferes per marcar territori
# Chemelil Sugar FC

El Chemelil Sugar FC és un club de futbol de Kenya de la ciutat de Chemelil. Juguen al Campionat de Kenya de Futbol (el més important del país) des del 1997. Juguen els seus partits com a local al Chemelil Sports Complex. El club guanyà la Copa del President l'any 2003.

## Palmarès

* Copa del President de Kenya:
** 2003

## Referències

* ↑ «Kenya – List of Cup Winners». RSSSF.

## Enllaços externs

* Kenya - List of Foundation Dates. RSSSF
# Villarejo de Fuentes

Villarejo de Fuentes és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 915 | 838 | 744 | 727 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Kakhi Asatiani

Kakhi Asatiani (Telavi, 1 de gener de 1947 - Tbilisi, 20 de novembre de 2002) fou un futbolista georgià de la dècada de 1970.
Fou 16 cops internacional amb la selecció de la Unió Soviètica amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1970.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Dinamo Tbilisi.

## Referències

* ↑ Mikaberidze, Alexander (ed., 2006), "Asatiani, Kakhi" Arxivat 2013-01-02 at Archive.is. Dictionary of Georgian National Biography. Accessed on 26 abril 2008.
* ↑ Vice-President of Georgian Air Company Shot. Civil Georgia, 21 novembre 2002. Accessed on 26 abril 2008.
* ↑ Kakhi Asatiani a National-Football-Teams.com (anglès)

## Enllaços externs

* Kakhi Asatiani • Articles on FC Dinamo Tbilisi Official Website
* Kakhi Asatiani • Profile on protokoly-khromtsev.narod.ru
# Theunis van Schalkwyk

Theunis van Schalkwyk (Krugersdorp, 14 de setembre de 1929 - Roodepoort, 27 d'agost de 2005) va ser un boxejador sud-africà que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla de plata en la categoria del pes superwèlter del programa de boxa. En la final va perdre contra l'hongarès László Papp. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or als Jocs de l'Imperi Britànic de 1950.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Theunis van Schalkwyk». [Consulta: 23 setembre 2021].
* ↑ «T. Van Schalkwyk | Commonwealth Games Federation» (en anglès). [Consulta: 23 setembre 2021].
# Pamela Rai

Pamela Rai (New Westminster, 29 de març de 1966) és una nedadora canadenca, ja retirada, especialista en estil lliure, que va competir durant la dècada de 1980.
El 1980 fou convocada per prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, però el boicot que hi va fer el Canadà n'impedí la seva participació. El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles on va disputar tres proves del programa de natació. Fent equip amb Reema Abdo, Anne Ottenbrite i Michelle MacPherson, la de bronze en els 4x100 metres estils. En els 4x100 metres lliures fou cinquena, mentre en els 100 metres lliures quedà eliminada en sèries.
En el seu palmarès també destaquen una medalla de plata als Jocs Panamericans de 1983, una d'or als Jocs de la Commonwealth de 1986 i una de bronze als Campionats de Natació Pan Pacific de 1985.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Pamela Rai». [Consulta: 21 juliol 2021].
* ↑ «Pamela Rai | Commonwealth Games Federation» (en anglès). Arxivat de l'original el 2021-07-21. [Consulta: 21 juliol 2021].
# Àquila

* No s'ha de confondre amb Aquila.
Àquila és el nom dels següents personatges:
* Àquila I, rei visigot
* Àquila II, rei visigot
* Juli Àquila, militar romà
* Lluci Ponci Àquila, un dels assassins de Juli Cèsar
* Vedi Àquila (Vedius Aquila), militar romà
* Juli Aquila o Gal Àquila (Julius Aquila o Gallus Aquila), jurista romà
* Lluci Juli Àquila, escriptor romà, possiblement el mateix que Juli Àquila
* Àquila Romà (Aquila Romanus), retòric romà
# Philautus adspersus

Philautus adspersus és una espècie extinta de granota que es trobava a Sri Lanka.

## Referències

* Manamendra-Arachchi, K. & Dutta, S. 2004. Philautus adspersus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Wesley Sonck

Wesley Sonck (9 d'agost de 1978) és un exfutbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 2002.

## Referències

* ↑ «Wesley Sonck». Soccerway. Global Sports Media. [Consulta: 3 setembre 2011].
* ↑ Wesley Sonck a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Wesley Sonck » Club matches». [Consulta: 24 maig 2017].
# Thomas Flamank

Thomas Flamank (Boscarne, vora Bodmin, Cornualla - Tyburn, 1497) fou un revoltat còrnic, líder de la revolta de 1497.
Advocat de Bodmin a la cort reial i fill d'un propietari, fou autor d'una declaració de greuges, amb Michael Joseph Mighal an Gof (Miquel el Ferrater) de St Keverne, donaren suport als Lancaster, i després a la revolta de Perkin Warbeck. Organitzaren un exèrcit de 3.000 homes i s'uniren a Somerset a les de James Touchet, lord Audley, per enfrontar-se a les tropes angleses de lord Daubeney. Nogensmenys, el 1497 foren vençuts per 15.000 soldats anglesos a Braddock Down i Stamford Hill; i els dos cabdills foren fets presoners i executats a Tyburn el 24 de juny de 1497.
# Nyár a hegyen

Nyár a hegyen (en hongarès Un estiu a la muntanya) és una pel·lícula de drama hongaresa del 1967 dirigida per Péter Bacsó.

## Sinopsi

Komora, un jove pintor i els seus amics, la professora Mari i l'ancià metge Szabó, compren una barraca situada al peu de la mina de pedra de Badacsony. El lloc s'havia utilitzat antigament com a camp d'internament, però els amics pretenen establir un campament amb sessions de taller per a artistes de gran qualitat. Mari i el pintor s'enamoren.

## Repartiment

* László Mensáros... Dr. Szabó
* Katalin Gyöngyössy ... Mari
* József Pecsenke ... Komora
* Nándor Tomanek ... Veszeli
* Teréz Várhegyi ... Sári

## Guardons

Va rebre la Conquilla de Plata al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1968.

## Referències

* ↑ Nyár a hegyen a letterboxd.com
* ↑ "Un verano en la montaña" (Hungría) y "Je t'aime, je t'aime" (Francia) constituyeron la jornada del domingo, ABC, 16 de juliol de 1968
* ↑ Premis del 1968 al web del Festival de Sant Sebastià

## Enllaços externs

* Nyár a hegyen Arxivat 2020-06-03 a Wayback Machine. a videa.hu
# Òric

Òric, Òricos, Òricon o Òricum (grec antic: Ὠρικός/Ώρικον, llatí: Oricum) fou una ciutat portuària de l'antiga Grècia situada a la regió de l'Epir. A l'antiguitat, fou important perquè era el port més pròxim a Brundísium, que permetia el pas per mar d'Itàlia a Grècia.
Era situada al sud d'Apol·lònia, a l'altra banda del riu Aoos. Era considerada la primera ciutat de l'Epir, que s'estenia cap al sud, fins al golf d'Ambràcia.
Existien diversos mites entorn del seu origen. Els Iambes al Rei Nicomedes recullen una versió segons la qual fou fundada pels habitants d'Eubea quan tornaven de la Guerra de Troia. Per altra banda, Apol·loni de Rodes recull un altre mite, pel qual hauria estat fundada pels colquis que era una colònia de la Còlquida, tradició seguida per Plini el Vell. En realitat, probablement era una colònia de Corcira, que al seu temps havia estat fundada per ciutadans de Corint, de manera que els seus habitants eren de raça dòrica. Constituí una polis independent, ja esmentada per Heròdot i Hecateu.
L'any 214 aC la va conquerir Filip V de Macedònia, però pocs anys després Marc Valeri Leví, comandant de Brundísium, la va ocupar amb una sola legió i una petita flota, segons Titus Livi. Després de la Tercera Guerra Macedònica (acabada el 168 aC), Luci Emili Paule va embarcar les tropes romanes victorioses a Òric pel seu retorn a Itàlia.
Durant la Segona guerra civil romana, Juli Cèsar va desembarcar a Paleste i va marxar contra Òric, on era estacionat un esquadró de la flota pompeiana. Els habitants de la ciutat van dir que no es volien enfrontar amb Cèsar, i el seu governador, Luci Manli Torquat, li va lliurar la ciutat. Va portar les poques naus que tenia al port de la ciutat i va blocar el port, enfonsant-ne una. Gneu Pompeu, el fill de Pompeu, va atacar aquest port i va aconseguir entrar; va apropiar-se de quatre naus i va cremar la resta.
El seu port va continuar sent un punt important a l'Adriàtic durant l'Imperi, port que, segons Estrabó, s'anomenava Panorm. Al segle ii, Herodes Àtic va restaurar la ciutat. A l'edat mitjana s'anomenà Ericó i, per semblança a la ciutat de Jordània, Jericó (Ἰεριχῶ). De tota manera, la ciutat feia segles que havia perdut importància, eclipsada per Aulona. Actualment, a uns tres quilòmetres a l'est de les ruïnes de la ciutat hi ha una vila anomenada Orikum, que els otomans anomenaren Pashaliman.
Virgili diu que Òric era famosa per la seva trementina, i altres autors parlen de la qualitat del seu boix.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Smith, William (ed.). «Oricum». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 12 abril 2021].
* ↑ Iambes al Rei Nicomedes, 440.
* ↑ Argonàutiques, IV 1210.
* ↑ Història Natural, III 26.2.
* ↑ Hansen, M. H.; Nielsen, T. H. An inventory of archaic and classical poleis. Oxford University Press, 2004, p. 347.
# Medalla Commemorativa de la Marxa sobre Roma

La Medalla Commemorativa de la Marxa sobre Roma (italià:Medaglia Commemorativa della "Marcia Su Roma") era una medalla italiana, instituïda per la Direcció del Partit Nacional Feixista, d'acord amb el Comandament General de la Milicia Nacional i amb l'autorització expressa del Duce, i atorgada a tots aquells membres inscrits al Partit Feixista participessin en la Revolució Feixista culminada amb la Marxa sobre Roma. La institució fou publicada al diari oficial del Partit, el Popolo d'Italia del 25 d'octubre de 1923.
L'article indicava els passos burocràtics per a obtenir la concessió de la medalla, delegant a les Federacions Provincials Feixistes l'enumeració de tots aquells que tinguessin el dret, per a ésser transmès a la Secretaria General Administrativa del Partit com a orgue oficial de la distribució.
Els formularis de sol·licitud, a més, havien d'anar acompanyats de 5 lires per medalla, per fer front a les despeses del gravat del nom del receptor.
La concessió era de 5 exemplars en or, reservats al Duce Mussolini i als Quadrumviri (Emilio De Bono, Italo Balbo, Michele Bianchi i Cesare Maria de Vecchi, organitzadors de la marxa), 19 de plata pels Comandanti di colonna della Marcia, i en bronze per a tota la resta. Donat que aquesta condecoració era eminentment política, va passar per una llarga sèrie de disposicions legislatives fins que el 1943 va poder ser lluïda sense cap limitació pels membres de les Forces Armades.
Ja el 1926, mitjançant el Reial Decret 273 s'autoritzava expressament (article 2) l'ús de la condecoració. El Reial Decret 150 del 19 de gener de 1928 citava les condecoracions que podien lluir els oficials, amb la Medalla de la Marxa sobre Roma en 27è lloc, especificant que la podrien lluir aquells militars que el 28 d'octubre de 1922 no prestaven servei actiu a les Forces Armades de l'Estat. I, finalment, segons el Reial Decret 649 de 10 de maig de 1943 citava l'ordre de les condecoracions, quedant la Medalla de la Marxa sobre Roma en 19è lloc (darrere de les Condecoracions al Valor i les Distincions Honorifiques de Guerra).

## Disseny

Una medalla de bronze de 34mm de diàmetre. A l'anvers apareix una Victoria Alada; a la mà dreta porta una corona de llorer, i sobre el braç esquerre porta un feix de lictor. Al fons, un bosc de feixos de lictors, d'insígnies de legionaris romans i d'espases.
Al revers apareix un camp enquadrat per quatre feix de lictors, formant un quadre on es gravava el nom del receptor. Al voltant hi ha un anell amb la inscripció "MARCIA SU ROMA • 27 OTTOBRE - 1 NOVEMBRE 1922" (Marxa sobre Roma • 27 octubre – 1 novembre 1922".
Penja d'un galó groc i taronja, els colors de la bandera de Roma.

## Bibliografia

* Ercoli, Ercole - Le Medaglie al Valore, al Merito e Commemorative - Militari e Civili nei Regni di Sardegna, d'Italia e nella Repubblica Italiana - 1793-1976 I.D.L. 1976
# Chen

«Chen» té aquests significats:
* Chen (estat), estat menor del període de Primaveres i Tardors en la Xina antiga
* Estil chen
* Chen (gènere), gènere d'ocells de la família dels anàtids
* Biografies:
** Chen Biao (204 - 237), polític de Wu Oriental
** Chen Dao, general servint sota el senyor de la guerra Liu Bei
** Chen Deng, estrateg durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental
** Chen Duxiu
** Chen Gong (? - 198), assessor del senyor de la guerra Lü Bu
** Chen Gui, ministre servint sota el senyor de la guerra Lü Bu
** Chen Hongshou (1599–1652)
** Chen Ji, militar servint sota el senyor de la guerra Yuan Shu
** Emperadriu Chen Jiao
** Chen Lan (?-209), general servint sota el senyor de la guerra Yuan Shu
** Chen Lin (Dinastia Han) (?-217), ministre
** Chen Qun (mort el 237), ministre de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa
** Chen Sheng (?-208 aC),
** Chen Shi, general servint sota el senyor de la guerra Liu Bei
** Chen Shou (233–297), historiador durant el període de la Dinastia Jin de la història xinesa
** Chen Tai (mort el 260), general i polític de Cao Wei
** Chen Wu (Dinastia Han) (?-215), general
** Chen Ying (personatge de ficció) (? - 209), personatge de ficció de la novel·la històrica
** Chen Zhen (Dinastia Han) (?-235), ministre
** Joan Chen (Xangai, 1961), actriu, directora i guionista
** Steve Chen (nascut el 1978 a Taiwan), cofundador i director tècnic de YouTube
** Steve Chen (nascut el 1944 a Taiwan), enginyer de supercomputació.
** Zhou Chen
** Zhu Chen (1976), Gran Mestre Femenina d'escacs xinesa i campiona del món femenina d'escacs
** Roberto Chen, futbolista panameny
# Violant de Dreux

Violant de Dreux és el nom dels següents personatges:
* Iolanda de Bretanya (Violant de Bretanya) o Iolanda de Dreux (Violant de Dreux) (1218 – 10 d'octubre de 1272), comtessa de Penthièvre et de Porhoët, princesa bretona filla del duc de Bretanya Pere I Mauclerc i la duquessa Alix de Thouars.
* Iolanda de Montfort (Violant de Montfort) o Iolanda de Dreux (Violant de Dreux) (vers 1269 – 2 d'agost de 1322), fou comtessa de Montfort l'Amaury de ple dret, i reina d'Escòcia per matrimoni amb Alexandre III d'Escòcia.
* Iolanda de Dreux (duquessa de Borgonya) (Violant de Dreux) (1212–1248), fou la primera esposa d'Hug IV de Borgonya, duc de Borgonya.
# Kaki Hunter

Kaki Hunter (Katherine Susan Hunter; Topanga (Califòrnia), 6 de novembre de 1955) és una actriu, arquitecta i escriptora estatunidenca, coneguda pel seu paper en la trilogia cinematogràfica de Porky's en la dècada de 1980.
Va rebre elogis pel seu segon paper, com una de les tres germanes en la pel·lícula alemanya de 1977 Der Mädchenkrieg. La seva actuació li va valer el premi a la millor actriu jove en els premis Deutscher Filmpreis, i la Conquilla de Plata a la millor actriu al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1977.
Va actuar com la protagonista femenina en Roadie (1980), seguida dels papers en Willie & Phil (1980), Whose Life Is It Anyway? (1981) i Just The Way You Are (1984).
També va aparèixer en papers convidats en televisió, incloent l'episodi de 1979 "The Execution File" de la sèrie de televisió Hawaii Five-O, l'episodi de 1982 "Weekend" en la sèrie d'antologia American Playhouse i l'episodi de 1991 "Writer Wrong" de la sèrie Tropical Heat, el seu últim paper abans de retirar-se de l'actuació.
Va rebre la seva major atenció pel paper de Wendy Williams, la protagonista femenina del grup d'estudiants de secundària en la reeixida pel·lícula de 1981 Porky's, tornant al paper en Porky's II: The Next Day (1983) i Porky's Revenge (1985).
Després de retirar-se de l'actuació, es va convertir en mestra de ràfting a Utah.

## Referències

* ↑ «Archiv Deutscher Filmpreis: Deutscher Filmpreis». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 13 desembre 2015].
* ↑ «San Sebastian Film Festival». [Consulta: 13 desembre 2015].
* ↑ Kaki Hunter Ficha de la actriz en IMDb. Consultado el 4 de abril de 2018.
# Thesaurus Linguae Graecae

El Thesaurus Linguae Graecae (TLG) és un institut d'investigació de la Universitat de Califòrnia a Irvine.
El TLG va ser fundat el 1972 per Marianne McDonald, professora de teatre i de clàssiques d'aquesta universitat, per tal de crear una col·lecció digital de tots els texts conservats escrits en grec des de l'antiguitat. Theodore Brunner (1934-2007) va dirigir el centre des del 1972 fins a la seva jubilació el 1998. Maria Pantelia va succeir-lo el 1998.
El nom de TLG comparteix nom amb la seva base de dades en línia, que porta com a títol complet Thesaurus Linguae Graecae: A Digital Library of Greek Literature, i TLG com acrònic abreujat.
Aquest projecte va estar inspirat inicialment en l'obra d'Henri Estienne, el Thesaurus linguae graecae (1572) que fou emprada com a base pels lexicògrafs del segle xix per als seus diccionaris.
El suport rebut per part de classicistes i experts en tecnologia, sobretot de David W. Packard i del seu equip, que van crear el sistema Ibycus, el hardware i software emprats per llegir i realitzar cerques al corpus de texts del TLG. Des del 1972 el TLG ha recopilat i digitalitzat la majoria de texts escrits en grec des d'Homer fins a la caiguda de Constantinoble el 1453.
La col·lecció de texts del TLG va circular originàriament en CD-ROM, el primer es va editar el 1985. Des del 2001 els membres d'institucions subscrites poden fer cerques a través de la xarxa. El públic pot consultar tota la informació bibliogràfica i una selecció de texts. Des del desembre del 2006 els texts s'han lematitzat per facilitar-ne la cerca.
El TLG és responsable del desenvolupament, manteniment i documentació de Beta Code, un sistema de codificació de caràcters i formateig desenvolupat per David W. Packard per codificar l'alfabet grec politònic.

## Referències

* 1 2 3 Humanities (en anglès). National Endowment for the Humanities, 1995, p. 11.
* ↑ Jeffreys, Elizabeth; Haarer, Fiona K. «Maria Pantella». A: Proceedings of the 21st International Congress of Byzantine Studies: London, 21-26 August, 2006 (en anglès). Ashgate Publishing, Ltd., 2006, p. 100. ISBN 978-0-7546-5740-8.
* ↑ «Thesaurus Linguae Graecae». University of California, Irvine. [Consulta: 30 gener 2022].
* 1 2 Bazyliński, Stanisław. A Guide to Biblical Research: Introductory Notes (en anglès). Gregorian Biblical BookShop, 2006, p. 44. ISBN 978-88-7653-630-4.
* ↑ Reggiani, Nicola. Digital Papyrology I: Methods, Tools and Trends (en anglès). Walter de Gruyter GmbH & Co KG, 2017-09-11, p. 217. ISBN 978-3-11-054747-4.

## Vegeu també

* Perseus Project
* Digital Classicist

## Enllaços externs

* Thesaurus Linguae Graecae: A Digital Library of Greek Literature