OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# San Pedro Sula

San Pedro Sula és la segona ciutat més gran d'Hondures i la capital administrativa del departament de Cortés. Entre altres mostres de la seva importància, la ciutat és seu de les empreses industrials més importants del país, per la qual cosa també és coneguda com la capital industrial del país. Aquesta ciutat es troba flanquejada per la Sierra del Merendón, i està situada a l'extrem sud-oest de l'extensa i fèrtil Vall de Sula, una regió que genera aproximadament el 58 per cent del Producte Intern Brut (PIB) i el 60% de les exportacions del país.
San Pedro Sula va ser fundada el 27 de juny de 1536, sota el nom de San Pedro de Puerto Caballos pel conqueridor espanyol Pedro de Alvarado. Inicialment, la vila es va establir al poble indígena de Tholoma, al nord de l'actual ciutat i molt propera a Puerto Cortés. A causa d'aquesta proximitat amb aquest port, la vila de San Pedro va ser víctima d'atacs i saquejos per part de pirates europeus que desembarcaven en aquest port. Per aquesta raó, les autoritats espanyoles es van veure forçades a traslladar la vila en més d'una oportunitat. Durant més de dos segles des de la seva fundació, el creixement demogràfic de San Pedro Sula va ser bastant lent. En l'actualitat, San Pedro Sula és la ciutat amb la més alta taxa de creixement poblacional d'Hondures. El desenvolupament econòmic aconseguit arran de l'arribada de les transnacionals bananeres a principis del segle xx, i el posterior establiment de parcs industrials (ZIP) a la vall de Sula va impulsar en gran manera l'augment poblacional de San Pedro Sula.
San Pedro Sula, assentat a les terres baixes, té sovint un clima aclaparador. Aquest pot arribar a ser extremadament càlid i humit. La temporada seca, o estiu a San Pedro Sula s'estén des del desembre fins al mes d'abril. Els mesos de març i abril són els mesos més calorosos i secs de la ciutat. La temporada plujosa o hivern de San Pedro Sula s'estén des del mes de maig fins al novembre, la qual cosa ajuda a refredar una mica la temperatura. El mes d'agost és generalment el més humit.

## Referències

* ↑ Hondures in Pictures By Christine Zuchora-Walske, vgsbooks.com. Consultat el 12 de març de 2012.
* ↑ Hondures and the Bay Islands By Gary Chandler & Liza Prado. Consultat el 12 de març de 2012.
* ↑ Fodor's Central America By Felice Aarons Random House, Inc. 2006. Consultat el 12 de març de 2012.
* ↑ San Pedro Sula, Hondures - Informació Cortesia del Ministeri de Turisme d'Hondures. Pres d'hotelhonduras.com. consultat el 12 de març de 2012.

## Enllaços externs

* Web oficial de la Municipalitat de San Pedro Sula Arxivat 2012-02-28 a Wayback Machine.
* Direcció d'Investigació i Estadística Municipal (DIEM) de la municipalitat de San Pedro Sula Arxivat 2014-04-14 a Wayback Machine.
* Hondures Silvestre, Biodiversitat a Hondures (Seu SPS) Arxivat 2010-03-15 a Wayback Machine.
* Guia de visites i informació de San Pedro Sula, Hondures
# Pordic

Pordic (en bretó Porzhig, gal·ló Pordic) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2006 tenia 5.767 habitants. El consell municipal ha aprovat la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.871 | 2.957 | 3.343 | 4.288 | 4.635 | 5.176 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1995-2001 | André Guédé |
| 2001-2008 | Guy Fonteix |
| 2008- | Gilbert Gaspaillard |
# Bhubaneswar

Bhubaneswar (oriya: ଭୁବନେଶ୍ବର) és una ciutat i municipalitat d'Orissa, Índia, capital de l'estat. Segons el cens del 2001 la població era de 647.302 habitants.
Va ser declarada capital el 1948. La moderna ciutat fou dissenyada per l'arquitecte alemany Otto Königsberger el 1946 encara que el seu creixement els darrers anys ha trencat els esquemes previstos.
Bhubaneswar va ser convertida en Consell d'Àrea Notificada el 1952, i elevada a municipalitat el 1979; el 1992 va obtenir l'estatus de Corporació Municipal modificat el 2003. La modern ciutat está dividida en 47 juntes.

## Galeria

* Jaydev Vihar Interchange
* Rajpath de nit
* Jaydev Vihar Bhubaneswar
* Vani Vihar Square

## Vegeu també

* Khandgiri.

## Referències

* ↑ http://www.iclei.org/index.php?id=4996%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* Orissa Forum
* Bhubaneswar Development Authority Arxivat 2009-11-17 a Wayback Machine.
# Cabot (Vermont)

Cabot és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 1.213 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cabot tenia 1.213 habitants, 452 habitatges, i 319 famílies. La densitat de població era de 12,6 habitants per km².
Dels 452 habitatges en un 36,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,1% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 29,4% no eren unitats familiars. En el 21,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 26,5% de 45 a 60 i un 10% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.092 $ i la renda mediana per família de 49.205 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.544 $ mentre que les dones 25.000 $. La renda per capita de la població era de 18.585 $. Entorn del 4,4% de les famílies i el 7,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cabot». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cabot». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Mitrofànov

Mitrofànov és el nom dels següents personatges:
Mitrofànov o Mitrofanov (rus: Митрофанов) és un cognom masculí. El femení seria Mitrofànova o Mitrofanova.
* Aleksey Mitrofanov (n. 1962), polític rus
* Leopold Mitrofanov (1932–1992), compositor d'escacs rus
* Mikhail Mitrofanov, jugador de rugbi rus
* Miroslav Mitrofanov (n. 1966), polític letó
* Misha Mitrofanov (n. 1997), skater americà
* Oleksandr Mitrofanov (n. 1977), futbolista ucraïnès
* Pavel Mitrofanov (1857–1920), embriòleg rus
* Sergei Petrovich Mitrofanov (1915–2003), enginyer industrial rus
* Vasily Mitrofanov (1899–1970), Soviet general
* Eleonora Mitrofanova (n. 1953), diplomàtica i política russa
* Elina Mitrofanova (n. 1992), jugadora d'hoquei sobre gel rus
# Sant Lliser d'Alós

Sant Lliser d'Alós és una església romànica del poble d'Alós, en el terme municipal d'Alt Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà.
La major part de l'església actual és de factura barroca, però conserva alguns elements de l'obra romànica. El més notable és la portalada situada a la façana de migdia, que compta amb una rica ornamentació.
El portal, de finals del segle xii, és molt semblant a la propera església de Sant Joan d'Isil. Presenta tres arquivoltes sobre columnes llises i envoltades per un guardapols. L'arquivolta central està ornada amb rosetes encerclades que alternen amb unes peces cilíndriques. Els capitells representen rostres humans que evoquen la crítica dels vicis, a més d'animals. A banda i banda per sobre la porta hi han esculpida una parella de figures humanes agafades pel braç. Segurament eren làpides de la mateixa època, però incrustades més tard.
A l'interior de l'església es conserven tres piques, una de baptismal i dues d'oli, datades de la mateixa època que el portal. La seva decoració es basa en motius geomètrics, vegetals i figures humanes.
Al MNAC es guarda un frontal d'altar de fusta policromada de principis del segle xiii que es creu que procedia d'aquesta església.
El 1989, en el decurs dels treballs de restauració de l'església, es trobaren dos blocs de pedra esculpits dins dels murs de reompliment del campanar. A més, en altres prospeccions fetes a l'entorn del temple es trobaren vint-i-una tombes pertanyents a enterraments fets des del segle xi fins al xviii.

## Vegeu també

* Frontal d'altar d'Alós

## Bibliografia

* Adell i Gisbert, Joan-Albert [et al.]. «Sant Lliser d'Alós d'Isil». A: El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.
* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Son». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.
# Prefectura d'Akita

La Prefectura d'Akita Akita-ken (秋田県) és a la regió de Tohoku al nord del Japó. La capital és Akita.

## Ciutats

| Akita (capital) Honjo | Kazuno Noshiro | Oga Odate | Daisen | Yokote Yuzawa |

## Districtes

| Kaduno Kosaka Kawabe Kawabegun Kawabe Yuuwa Yamamoto Yamamotogun Kotooka Futatsui Hachimori Yamamoto Hachiryuu Fujisato Minehama | Minamiakita Minamiakitagun Gojoume Shouwa Hachirougata Iitagawa Ten'nou Ikawa Wakami Oogata Kitaakita Kitaakitagun Takanosu Hinai Moriyoshi Ani Tashiro Aikawa Kamikoani | Hiraka Hirakagun Masuda Hiraka Omonogawa Oomori Juumonji San'nai Taiyuu Senboku Senbokugun Kamioka Nishisenboku Kakunodate Rokugou Nakasen Tazawako Kyouwa Nangai Senboku Nishiki Oota Senhata Sen'nan | Yuri Yurigun Nikaho Konoura Kisakata Yashima Iwaki Yuri Nishime Choukai Higashiyuri Oouchi Ogachi Ogachigun Inakawa Ogachi Ugo Higashinaruse Minase |
# Bobilevka

Bobilevka (en rus: Бобылевка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 543 habitants. Pertany al districte municipal de Romànovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Романовского муниципального района Саратовской области». Официальный сайт Министерства строительства и жилищно-коммунального хозяйства Саратовской области. Arxivat de l'original el 2020-10-31.
* ↑ «Alekseyevskiy». GeoNames. Arxivat de l'original el 2020-10-30.
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Cabot Trail

Cabot Trail (Ruta Cabot) és una autopista canadenca de la província de Nova Escòcia. Està situada al nord del Comtat de Victòria i al comtat d'Inverness, a l'Illa de Cap Bretó. La construcció de la ruta inicial es va completar el 1932. Tota la ruta està oberta tot l'any.
Les ruta fa 298 km de longitud i completa una volta al voltant de la punta nord de l'illa, passant al llarg i a través de Cape Breton Highlands. S'anomena així en honor de l'explorador John Cabot, que va desembarcar a l'Atlàntic canadenc el 1497, encara que la majoria d'historiadors coincideixen que el seu probable desembarcament es va dur a terme a Terranova i no a l'illa del Cap Bretó.
La secció nord passa a través del Cape Breton Highlands National Park. Les seccions oriental i occidental segueixen l'escarpada costa, proporcionant vistes espectaculars de l'oceà. La secció sud-oest passa a través de la vall del riu Margaree abans de passar pel costat del Llac Bras d'Or.

## Bibliografia

* Susan Biagi, Keith Vaughan: Touring the Cabot Trail. Formac, 2005, ISBN 0887806589.
* David Lawley: A Nature and Hiking Guide to Cape Breton's Cabot Trail. Nimbus Publishing Ltd, 1995, ISBN 1551091054.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Cabot Trail al web de Nova Scotia Tourism Arxivat 2010-01-03 a Wayback Machine.
* Cape Breton Highlands National Park Arxivat 2007-08-07 a Wayback Machine.
# MisterChip

Alexis Martín-Tamayo, més conegut com a MisterChip (Badajoz, 28 de juny de 1973), és un comentarista esportiu i expert en dades i xifres sobre futbol, bàsquet o tennis, entre d'altres esports, que porta les seves dades a milions d'usuaris, principalment via Twitter. Treballa per ESPN, Onda Cero i AS.

## Inicis

Va començar amb la seva professió poc abans de la Copa Mundial de Futbol de 1982, a l'edat de 9 anys, anotant dades de futbol en fulls de paper i en llibretes. És Enginyer de Telecomunicacions per la Universitat de Sevilla i actualment viu a Madrid, on va iniciar la seva activitat professional el 1997.
MisterChip s'ha especialitzat a proveir dades de l'esport, sobretot en l'àmbit del futbol. Durant anys, des que era molt jove, ha recopilat desenes de milers de dades, creant la seva pròpia base de dades amb una gran quantitat d'informació sobre diverses disciplines esportives.

## Ràdio, televisió i Internet

Va entrar a ESPN Llatinoamèrica per recomanació de Fernando Palomo, qui el va recomanar a la cadena. A més, treballa a Onda Cero (RadioEstadio i Al Primer Toque) i Diario AS, amb el qual ha realitzat més de 1.000 informes estadístics. Avui dia, compta amb més de 3,5 milions de seguidors a Twitter.

## Polèmiques

Lionel Messi va marcar un gol contra el Mallorca la temporada 2011/12 de la Primera Divisió d'Espanya. La Lliga espanyola li va concedir el gol a Messi. No obstant això, MisterChip no l'hi va concedir a Messi, ja que, segons abans del gol, la pilota va fregar el cap d'Alexis Sánchez. Des de llavors s'ha creat aquest debat. Tot i així, en aquesta mateixa temporada, Messi va aconseguir el títol de Guinness World Records per la major quantitat de gols marcats en un any natural.

## Referències

* ↑ Emilio, Sánchez Hidalgo «Las matemáticas del balón: así se recogen los datos durante los partidos de fútbol» (en castellà). El País, 22-06-2018 [Consulta: 21 gener 2019].
* ↑ MisterChip publica lo que sería el próximo ranking FIFA antena2.com.cos.
* ↑ Articulos escritos por Mister Chip - AS.com as.com.
* ↑ Entrevista a Alexis Martín Tamayo en Sportyou sportyou.es.
* ↑ Quién se esconde detrás el nombre de Mister Chip mundod.lavoz.com.ar.
* ↑ MisterChip: “Ni Messi ni Cristiano, el más grande de la historia es Maradona” lavanguardia.com.
* ↑ Alexis Martín-Tamayo, el hombre detrás de Mister Chip laciudaddeportiva.com.
* ↑ MÍSTER CHIP, EL MAGO DE LAS ESTADÍSTICAS FUTBOLERAS www.soho.com.co.
* ↑ Mister Chip se confiesa en DIEZ Arxivat 2017-05-04 a Wayback Machine. diez.hn.
* ↑ ¿Por qué hay polémica al elegir el gol 400 de Lionel Messi? elcomercio.pe.
* ↑ Astro del Barcelona Lionel Messi consigue un nuevo récord goleador
# Alfons Frederic d'Aragó

Alfons Frederic d'Aragó (Anfós Frederic, en les fonts clàssiques), fill bastard de Frederic II de Sicília, fou vicari general de la Companyia catalana d'Orient entre els anys 1317 i 1330 (Catània, Sicília, 1294 - ?, d. 1338).
Es va criar a la cort catalana del seu oncle Jaume el Just i el 1317 fou nomenat vicari per Guillem II del ducat d'Atenes. El mateix any 1317 es va casar amb Marulla de Verona, filla de Bonifaci de Verona, que li va aportar en dot Egina i part de l'illa de Negrepont (actualment Eubea), en concret la senyoria de Carist. Marulla va morir el 1326.
El 1319 va negociar una treva entre la Corona d'Aragó i la República de Venècia que va ajudar en l'expansió dels territoris annexionats. Així doncs, la Companyia va conquerir diverses parts de Neopàtria que foren unides al ducat d'Atenes. El 1330 se li va reconèixer el comtat de Malta i Gozo.
Alfons va morir el 1338, després d'haver tingut set fills:
* Simona (casada amb Jordi II Ghisi)
* Joana
* Pere Frederic d'Aragó
* Jaume Frederic d'Aragó
* Guillem (senyor d'Estiri i castellà de Livàdia)
* Bonifaci Frederic d'Aragó (senyor d'Egina, Piada i Carist 1359-1376)
* Joan (senyor de Salamina), mort el 1366, casat amb Marulla Zacaries de Bodonitza.

## Referències

* ↑ Nicolau d'Olwer, Lluís. L'expansió de Catalunya en la Mediterrània oriental. Tercera edició. Barcelona: Proa, 1974, p. 86-87. ISBN 84-209-6562-6.
# Shickshinny

Shickshinny és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2007 tenia 896 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shickshinny tenia 959 habitants, 415 habitatges, i 241 famílies. La densitat de població era de 1.000,7 habitants/km².
Dels 415 habitatges en un 25,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,2% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 41,7% no eren unitats familiars. En el 36,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 24,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 22,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.594$ i la renda mediana per família de 36.333$. Els homes tenien una renda mediana de 27.273$ mentre que les dones 21.250$. La renda per capita de la població era de 14.880$. Entorn del 8,5% de les famílies i el 10,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shickshinny». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shickshinny». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Priolepis fallacincta

Priolepis fallacincta és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba des de Sulawesi (Indonèsia) fins a Fidji, les Filipines, Austràlia (Queensland) i Tonga.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12. i-xxiv + 1-507 + 1 p.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bobfinchita

La bobfinchita és un mineral de la classe dels òxids.

## Característiques

La bobfinchita és un òxid de fórmula química Na[(UO₂)₈O₃(OH)$_{11}$]·10H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2021, i publicada l'any 2024. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb el número de catàleg: 75146.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Burro, situada al districte miner de Slick Rock, dins el comtat de San Miguel (Colorado, Estats Units). Aquesta mina estatunidenca és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Bobfinchite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 març 2022].
* ↑ Olds, Travis A.; Plášil, Jakub; Kampf, Anthony R.; Burns, Peter C.; Marty, Joe; McCloy, John S. «Bobfinchite, Na[(UO2)8O3(OH)11]·10H2O, a new Na-bearing member of the schoepite family». American Mineralogist, 109, 7, 01-07-2024, pàg. 1266–1274. DOI: DOI:10.2138/am-2023-9031 [Consulta: 7 juliol 2024].
# Callionymus stigmatopareius

Callionymus stigmatopareius és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Moçambic.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Fanòdic

Fanòdic, en llatí Phanodicus, en grec antic Φανόδικος, fou un escriptor grec de data incerta que va escriure una obra titulada Δηλιακά, segons Apol·loni Rodi i Diògenes Laerci. Es va trobar una estàtua erigida en el seu honor a Sigeum, amb una inscripció escrita en bustrofedon a la base Φανοδίκου εἰμὶ του̂ Ερμοκράτους του̂ Προκονήου, datada al segle i, posterior a l'època d'August i Tiberi, tot i la forma arcaica d'escriure la dedicatòria.

## Referències

* ↑ Phanodicus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 238
# Michel Baron

Michel Boyron (París, 1653 — 1729) va ser un actor i dramaturg francès conegut amb el pseudònim de Michel Baron. Va ser actor a la companyia de Molière (1670) i més tard s'establí pel seu compte. Interpretà obres de Corneille, Jean Racine, Molière, Pierre de Marivaux o Voltaire, entre d'altres i se li atribueixen diverses comèdies com L'homme à bonnes fortunes (1680).

## Referències

* ↑ «Michel Baron». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.