OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guederà

Guederà (en hebreu, גדרה) és un consell local del districte Central d'Israel. Es troba entre les ciutats d'Asdod i Rehovot. Fou fundat el 1884 per estudiants russos membres del grup Bilu, i obtingué l'estatus de consell local el 1949.

## Història
### Història bíblica

Guederà fou una ciutat dels cananeus, esmentada sota diverses variants del nom. La ciutat fou conquerida per Josuè. Coneguda també com a Guederot, posteriorment passà a formar part del territori de la tribu de Judà i fou ocupada pels filisteus, juntament amb Betxèmeix, Aialon, Socó, Timnà i Guimzó (2 Cr 28, 18).

### Actualitat

La situació de Guederà entre les grans ciutats del sud d'Israel (Rehovot, Asdod, Qiryat Gat, Ascaló i Rixon le-Tsiyyon, els baixos preus dels habitatges i els paisatges encara no urbanitzats de la rodalia han fet que moltes persones s'hi instal·lin. Guederà és, de fet, un dels municipis amb la taxa de creixement de població més alta d'Israel, amb un 7,9% anual.
# Gustavo Arturo Help

Gustavo Arturo Help (22 d'octubre de 1946, Buenos Aires) és un bisbe catòlic argentí. Des del 24 de març del 2001 és el quart bisbe de Venado Tuerto.

## Biografia

Quan era jove va descobrir la seva vocació religiosa i va decidir entrar al seminari per realitzar-hi la seva formació eclesiàstica. Finalment fou ordenat sacerdot per a la diòcesi de Lomas de Zamora el 23 de desembre del 1972 per l'aleshores bisbe Mn. Desiderio Elso Collino.
Després d'alguns anys exercint el seu ministeri pastoral, el 16 de desembre del 2000 fou nomenat per Sa Santedat el Papa Joan Pau II com a nou i quart bisbe de la diòcesi de Venado Tuerto.
A més d'escollir el seu escut, escollí el lema Gràcia, Misericòrdia, Pau. Va rebre la consagració episcopal el 19 de març del 2001 a mans de Mn. Desiderio Elso Collino, i com a co-consagrants el bisbe de Goya Mn. Luis Teodorico Stöckler i el bisbe de Santiago del Estero Mn. Juan Carlos Maccarone i el seu predecessor Mn. Paulino Reale Chirina.
Prengué possessió oficial de la seu el 24 de març del 2001 durant una cerimònia especial que tingué lloc a la Catedral de la Immaculada Concepció.
Cal destacar que dins de la Conferència Episcopal Argentina és membre de la Comissió Episcopal d'Ecumenisme, Relacions amb el Judaisme, l'Islam i altres religions.
# Gustavo Aranzana Méndez

Gustavo Aranzana Méndez (Valladolid, 23 de març de 1958) és un entrenador de bàsquet.

## Referències

* ↑ «Aranzana: “Me'n vaig fastiguejat”». Segre, 20-05-2021. [Consulta: 26 juliol 2024].
* ↑ Velasco, Guillermo. «Los viejos rockeros nunca mueren: Aranzana, seleccionador de Marruecos» (en castellà), 18-01-2024. [Consulta: 26 juliol 2024].
# Hahnia hauseri

Hahnia hauseri és una espècie d'aranya araneomorfa de la família dels hàhnids (Hahniidae). Fou descrita per primera vegada l'any 1978 per Paolo Marcello Brignoli. Aquesta espècie és endèmica de les Balears). Brignoli va dedicar el nom de l'espècia al naturalista que va trobar l'exemplar, Bern Hauser.
L'holotip és una femella trobada prop del Monestir de Lluc a Mallorca, en una zona d'oliveres i alzinar. Hi ha dues femelles més trobades prop d'Algaida en una zona de garriga. Per les seves característiques, pot ser propera a Hahnia petrobia, i altres espècies del grup que es poden trobar a Itàlia.

## Referències

* 1 2 3 Brignoli, P. M. (1978e). Quelques notes sur les Agelenidae, Hahniidae, Oxyopidae et Pisauridae de France et d'Espagne (Araneae). Revue Suisse de Zoologie 85: 265-294.

## Enllaços externs

* (anglès) World Spider Catalog: Hahnia hauseri Brignoli, 1978 en la família Hahniidae +base de dades
# Hallische Händel-Ausgabe

La Hallische Händel-Ausgabe ("Edició Halle de Händel") és una col·lecció de diversos volums de les obres de Georg Friedrich Händel. El primer fou publicat en la dècada del 1950: inicialment com a complement de l'edició d'HG, però el 1958 ja aparegué com una edició independent. L'abreviatura de la col·lecció "HHA" és útil per a identificar obres individuals de Händel, per exemple el Messiah de Händel pot ser referit com a "HHA i/17" (amb el número romà "i" que designa la "sèrie 1"). Per a un ús pràctic, la numeració HHA de les obres de Händel ha estat substituïda pel sistema de numeració HWV.
Publicada per la George Frideric Handel Societat, una nova gran edició que comprèn aproximadament 128 volums s'està elaborant. S'espera que quedi completada cap al 2023 amb la següent configuració:
| Sèrie | Descripció | Volums |
| I | Oratoris i Grans Cantates | 32 |
| II | Òperes | 41 |
| III | Música sacra | 14 |
| IV | Música instrumental | 19 |
| V | Obres vocals més curtes | 7 |
| VI | Suplements | 6 |
| VII | Handel Handbook | 5 |

## Vegeu també

* Händel-Gesellschaft (HG)
* Händel-Werke-Verzeichnis (HWV)
* Llista de composicions de Georg Friedrich Händel

## Referències

* ↑ Hicks, Anthony (2001). Sadie, Stanley; Tyrrell, John (eds.). The New Grove Dictionary of Music and Musicians. x (2 ed.). London: Macmillan. p. 785.

## Enllaços externs

* Hallische Händel-Ausgabe - Lloc web oficial
# Helsinki

«Helsinki o Hèlsinki» té aquests significats:
* Toponímia:
** Hèlsinki, ciutat capital de Finlàndia a la regió d'Uusimaa, al sud del país, a la costa del Golf de Finlàndia
** Aeroport de Hèlsinki-Vantaa, aeroport a Vantaa, a 19 quilòmetres del centre de Hèlsinki, la capital finlandesa
** Catedral de Hèlsinki
** Estadi Olímpic de Hèlsinki, estadi al districte de Töölö (Finlàndia)
** Sinagoga de Hèlsinki, edifici religiós a la ciutat de Hèlsinki
** Universitat de Hèlsinki
* Organitzacions:
** Helsinki-86, organització anticomunista
** Comitè de Vigilància de Hèlsinki d'Ucraïna, grup de dissidents d'Ucraïna fundat el 1976 per tal de vigilar els drets humans a Ucraïna i dissolt el 1981 quan van ser detinguts tots els seus membres
** FC Kiffen 08 Helsinki, club esportiu finlandès de la ciutat de Hèlsinki dedicat a la pràctica del futbol i l'hoquei
** Jokerit Helsinki FC, club de futbol finlandès de la ciutat de Helsinki
** HIFK Helsinki, club esportiu finlandès de la ciutat de Hèlsinki destacat en esports com el futbol, hoquei sobre gel, bandy o floorball
** HPS Helsinki, club de futbol i d'hoquei sobre gel finlandès de la ciutat de Hèlsinki
** HT Helsinki, club de futbol finlandès
** PUS Helsinki, club esportiu finlandès de la ciutat de Hèlsinki
** Unitas Helsinki, club esportiu finlandès de la ciutat de Helsinki
** HJK Helsinki, club de futbol finlandès de la ciutat de Hèlsinki
* Esdeveniments:
** Jocs Olímpics de Hèlsinki, diversos esdeveniments
** Conferència de Hèlsinki, fòrum diplomàtic que va reconèixer els resultats territorials sorgits de la Segona Guerra Mundial celebrat a Hèlsinki (1972 -75)
** Declaració de Hèlsinki
* Miscel·lània:
** Escola de Hèlsinki, grup informal d'artistes de la fotografia vinculats al departament de Fotografia de la Universitat Aalto a Hèlsinki, Finlàndia
** OMX Helsinki 25, índex borsari de la Borsa de Hèlsinki a Finlàndia
# Helsonia

Helsonia és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels dèsids (Desidae). Fou descrita per primera vegada l'any 1970 per Forster. Segons el World Spider Catalog de 2017, conté només una espècie: Helsonia plata. És una aranya endèmica de Nova Zelanda.

## Referències

* 1 2 «Desidae». Natural History Museum Bern. [Consulta: 24 març 2017].

## Enllaços externs

* (anglès) World Spider Catalog: Helsonia Forster, 1970 en la família Desidae +base de dades
* Helsonia a Animal Diversity Web (anglès)
# Helsingør

Helsingør és una ciutat al nord-oest de Sjælland, Dinamarca. En aquesta ciutat hi ha el castell de Kronborg, escenari de la tragèdia de Hamlet de William Shakespeare.

## Vegeu també

* Llista de ciutats de Dinamarca
* Eberhard Keil, pintor nascut a la vila
# Hemigrammus geisleri

Hemigrammus geisleri és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,2 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Amazones al Brasil.

## Referències

* ↑ Gill, T. N. 1858. Synopsis of the fresh water fishes of the western portion of the island of Trinidad, W. I. Ann. Lyc. Nat. Hist. N. Y. v. 6 (núms. 10-13): 363-430.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Zarske, A. & Géry, J. 2007. Hemigrammus geisleri sp. n. – ein neuer Glassalmler aus dem zentralen Amazonasgebiet, mit einer ergänzenden Beschreibung von Hemigrammus mimus BÖHLKE, 1955 (Teleostei: Characiformes: Characidae).
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Guillaume de Contres

Guillaume de Contres (alias Encontres en textos romànics), ?-1216, va ser a principis del segle xiii un dels lloctinents de Simó de Montfort en la Croada contra els albigesos al Llenguadoc. Va ser un dels cinc membres del seu seguici immediat. Durant les campanyes de Moissac a la tardor de 1211, va salvar la vida de Simó, i va rebre d'ell en feu el mateix any la fortalesa de Castelsarrasin. Segons el cronista Pierre des Vaux-de-Cernay, en la seva Hystoria, aquest cavaller hauria format part dels deu beneficiaris dels feus de Languedoc, així recompensat per Simó de Montfort. Va morir el 1216 per una llançada.
# Higonokami

Un higonokami (higonokami (肥後守, higonokami?), és un tipus de navalla de butxaca plegable que té el seu origen el 1896, a Miki, Prefectura de Hyōgo, Japó. La navalla no té sistema de bloqueig, tan sols una planxa de fricció, en forma de palanca icònica o chikir, que utilitza la pressió del polze de l'usuari sobre aquesta planxa per tal d'evitar que la fulla es plegui durant l'ús. El mànec del Higonokami està fet amb una planxa de metall doblegada. El mànec està estampat amb el nom del fabricant del ganivet i la fulla és d'acer al carboni
Higonokami es refereix a "Senyor de la provincia d'Higo". Higo era una antiga província del Japó, a l'illa de Kyūshū. Alternativament, es va usar com un com un títol honorable per als Samurai.

## Història

El ganivet va aparèixer per primera vegada el 1896 arran dels esforços dels ferrers per trobar un nou producte en la seva lluita contra la disminució de la demanda d'espases per raó de la decadència dels samurai sota les reformes fetes per l'emperador Meiji a la fi del segle xix. Les navalles Higonokami van provar ser molt reeixides i van ser molt populars al Japó. La popularitat de les navalles es va reduir després de l'enduriment al Japó de la legislació sobre ganivets el 1961.

## Referències

* ↑ Steve Shackleford. Blade's Guide to Knives & Their Values. Krause Publications, 5 gener 2010, p. 289–. ISBN 978-1-4402-0387-9 [Consulta: 26 juny 2012].
# Higroma subdural

Un higroma subdural és una afecció quística en l'espai subdural contenint líquid cefalorraquidi (LCR), sense sang. La majoria d'higromes subdurals es creu que es deriva dels hematomes subdurals crònics. Es presenta amb freqüència en pacients d'edat avançada després d'un trauma menor, però es pot veure en nens després d'una infecció. Una de les causes més comunes d'higroma subdural és una disminució sobtada de la pressió per derivació ventricular. Això pot conduir a una fuita de líquid cefalorraquidi en l'espai subdural, especialment en els casos amb atròfia cerebral moderada a severa. En aquests casos, es poden veure símptomes com ara febre lleu, mal de cap, somnolència i confusió, que s'alleuja amb el drenatge del líquid.
# Gurzuf

Gurzuf (en tàtar de Crimea; en ucraïnès: Гурзуф; en rus: Гурзуф i en grec antic: Γουρζουβίται, llatí: Gurzubitae) — és una assentament de tipus urbà de Ucraïna situada a la costa sud de la península de Crimea, que el 2021 tenia 9.412 habitants. Forma part del Municipi de Yalta, dins de la República Autònoma de Crimea.
Gurzubites va ser una fortalesa de l'Imperi Romà d'Orient erigida per l'emperador Justinià I al Quersonès Tàuric, a les ribes del mar Negre. Segons Smith, en resten les ruïnes a Oursuf, a l'oest de Lambat.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Gurzubitae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 23 gener 2023].
# HNK Orašje

El Hrvatski Nogometni Klub Orašje és un club de futbol bosnià de la ciutat d'Orašje.

## Història

El club fou fundat l'any 1996. L'any 2006 es proclamà campió de la Copa bosniana, disputant la següent temporada la Copa de la UEFA. L'any 1998 ja havia estat finalista de Copa. Disputa els seus partits al Gradski Stadion Orašje (estadi Ciutat d'Orašje), amb capacitat per a 3.000 espectadors.

## Palmarès

* Copa bosniana de futbol:
** 2005-06
* Copa d'Herceg-Bosnia:
** 1997-98, 1999-00
* Segona divisió bosniana:
** 2012-13

## Participació a Europa

Font:
| Temporada | Competició | Ronda | Rival | Casa | Fora | Global |
| 2006-07 | Copa de la UEFA | QR1 | Domžale | 0-2 | 0-5 | 0-7 |

## Referències

* ↑ «Bosnia-Hercegovina 2005/06» (en anglès). RSSSF [Consulta: 10 novembre 2013].
* ↑ «Perfil a UEFA» (en anglès). uefa.com [Consulta: 10 novembre 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del club Arxivat 2009-02-26 a Wayback Machine. (bosnià)
# Hixam ibn al-Kalbí

Abu-l-Múndhir Hixam ibn Muhàmmad ibn as-Sàïb ibn Bixr ibn Amru ibn al-Hàrith ibn Abd-al-Hàrith al-Kalbí (àrab: أبو المنذر هشام بن محمد بن السائب بن بشر بن عمرو بن الحارث بن عبد الحارث الكلبي, Abū l-Munḏir Hixām b. Muḥammad b. as-Sāʾib v. Bixr b. ʿAmrū b. al-Ḥāriṯ b. ʿAbd al-Ḥāriṯ al-Kalbī), més conegut com a Hixam ibn al-Kalbí o simplement com a Ibn al-Kalbí (737 - 819), va ser un escriptor i historiador àrab. Nascut a Kufa, va passar gran part de la seva vida a Bagdad. Segons el catàleg anomenat Kitab al-Fíhrist, d'Ibn an-Nadim, va escriure més de 140 obres.
Com el seu pare, va transcriure les tradicions orals de beduïns i narradors de contes professionals, reunint molta informació sobre la genealogia i la història dels antics àrabs i dels primers musulmans.
També va establir un vincle genealògic entre Ismael i Mahoma confortant la idea que tots els àrabs eren descendents del primer personatge. Per a fer-ho es va basar en gran manera en les antigues tradicions orals dels àrabs, però també en escriptors que citen fonts bíbliques i palmíriques.

## Algunes obres

* Jamharat an-Nàssab ('L'abundància de parentiu'), genealogies exhaustives dels àrabs, amb dades importants sobre la història, la política i la literatura pre-islàmiques. Va ser traduït a l'alemany per W. Caskel el 1966 amb el títol Das genealogische Werk des Hisam Ibn Muhammad al Kalbi.
* Kitab al-Asnam, ('El llibre dels ídols'), aporta informacions úniques sobre els costums i tradicions tribals dels antics àrabs. El llibre ja és abundantment citat al Kitab al-Aghaní, d'Abu-l-Faraj al-Isbahaní, un important recull de poemes i cançons (segle X).
* Al-Khayl ('Els cavalls'), compendi d'anècdotes i poemes sobre els cavalls.

## Referències

* 1 2 3 4 «"Arabia" in Ancient History». Centre for Sinai. Arxivat de l'original el 2008-11-19. [Consulta: 16 abril 2009].
* ↑ «Hishām ibn al-Kalbī». [Consulta: 22 maig 2009].
# Henri Bréau

Georges Paillard (Saint-Pierre-d'Oléron, 10 de juny de 1900 - La Rochelle, 11 de desembre de 1969) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1926 i 1928. Es va especialitzar en el Mig Fons on va aconseguir una medalla de plata al Campionat del món en d'aquesta especialitat de 1928 per darrere de l'alemany Walter Sawall.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Henri Callot

Henri Callot va ser un tirador d'esgrima francès que va prendre als Jocs Olímpics de 1896 a Atenes.
Callot va participar en la prova de floret, en la qual va guanyar la medalla de plata després de perdre la final contra el seu compatriota Eugène-Henri Gravelotte per 3 a 2.

## Referències

* ↑ «Henri Callot» (en anglès). sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-10-25. [Consulta: 4 setembre 2012].
# Rintó

Rintó, en llatí Rhinthon, en grec antic Ῥίνθων, fou un poeta dramàtic grec nadiu de Siracusa o de Tàrent que va escriure una tragèdia burlesca (φλυακογραφία o ἱλαροτραγῳδία). Va florir en el regnat de Ptolemeu I Sòter. El Suides diu que fou el primer que va desenvolupar el gènere de la tragèdia burlesca dins de la literatura grega, però no el va inventar. Ja havia existit durant molt de temps com a diversió popular entre els grecs de la Magna Grècia, especialment a Tàrent. El van imitar Sopàter, Escires i Bles.
El tipus de drama que va cultivar Rintó es pot descriure com la introducció de temes propis de la tragèdia amb l'esperit i l'estil de la comèdia. Pels fragments que en queden, es veu que la llicència còmica que va introduir a la tragèdia també se la prenia amb el metre dels versos, normalment descompassats, però això podria ser la forma popular genuïna usada a Tàrent.
De la vida de Rintó no se'n sap res, només allò que diu Suides, que era fill d'un terrissaire. Va escriure trenta-vuit drames, dels quals encara en queden els títols dels següents:
* Ἀμφιτρύων, Amfitrió
* Ἡρακλῆς, Heracles
* Ἰφιγένεια ἡ ἐν Αὐλίδι, Ifigènia a Àulida
* Ἰφιγένεια ἡ ἐν Ταύροις, Ifigènia a Tàurida
* Ὀρέστης, Orestes
* Τήλεφος, Tèlef
És citat en diverses ocasions per Ateneu de Naucratis, Hesiqui i altres grecs, i per Ciceró i Marc Terenci Varró entre els romans. Un epigrama seu figura a l'Antologia grega.

## Referències

* ↑ Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
* ↑ Rhinthon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 651
# Kundu (tambor)

Kundu és el nom genèric a Nova Guinea utilitzat per anomenar el tambor. És una peça de fusta en forma de rellotge de sorra buida per dins, amb una membrana de pell de serp o llangardaix per generar el so. Té un mànec a la part més estreta del tambor per subjectar-lo. Sovint, el kundu és decorat amb figures animals a les seves vores. El mànec és generalment la part més decorada. La membrana ha de ser percudida per a generar so. El kundu és utilitzat en diverses ocasions religioses o civils. Pels papús, el so del kundu és la veu dels avantpassats. Aquest concepte és comú a tot el món d'Oceania. Les mides del kundu són molt variables. Alguns poden ser tocats amb un dit, mentre que altres poden arribar a ser tan alts com una persona. Aquest tambor és tan típic de Papua Nova Guinea que apareix a l'emblema nacional.

## Referències

* ↑ «Kundu». TERMCAT. [Consulta: 30 octubre 2015].
* ↑ «Catàleg en línia». Museu de la Música de Barcelona. Arxivat de l'original el 2 de juny 2014. [Consulta: 29 octubre 2015].
* ↑ Blade, James; James Holland «Drum» (en anglès). Oxford Music Online [Consulta: 29 octubre 2015].
# President de la República Centreafricana

El President de República Centreafricana és el Cap d'Estat de República Centreafricana. El càrrec fou creat en 1960.
| Nom | Inici del govern | Fi del govern |
| David Dacko | 14 d'agost de 1960 | 1 de gener de 1966 |
| Jean-Bédel Bokassa | 1 de gener de 1966 | 4 de desembre de 1976 |
| Jean-Bédel Bokassa | 4 de desembre de 1976 | 21 de setembre de 1979 |
| David Dacko | 21 de setembre de 1979 | 1 de setembre de 1981 |
| André Kolingba | 1 de setembre de 1981 | 22 d'octubre de 1993 |
| Ange-Félix Patassé | 22 d'octubre de 1993 | 15 de març de 2003 |
| François Bozizé | 15 de març de 2003 | 24 de març de 2013 |
| Michel Djotodia provisòri | 24 de març de 2013 | 10 de gener de 2014 |
| Alexandre-Ferdinand Nguendet | 10 de gener de 2014 | 23 de gener de 2014 |
| Catherine Samba-Panza provisòri | 23 de gener de 2014 | 30 de març de 2016 |
| Faustin-Archange Touadéra | 30 de març de 2016 | actualitat |
# Honorat

Honorat és el nom dels següents personatges:
* Honorat d'Amiens, bisbe d'Amiens i sant patró dels forners.
* Honorat Antoní, bisbe de Contantia a Àfrica en temps del vàndal Genseric
* Honorat d'Arle, sant bisbe d'Arle
* Honorat de Marsella, bisbe de Marsella vers el final del segle v
* Honorat de Tolosa, llegendari bisbe de Tolosa
* Honorat Riu i Tord, jesuïta i escriptor rossellonès.
* Honorat Alberich i Corominas, compositor català.
    Per a l'arquebisbe de Canterbury, vegeu Sant Honori.
Viccionari
# Houte-Si-Plou

Houte-Si-Plou (pronuncia: hutsiplú) és un veïnat del municipi belga de Neupré a la Valònia, a la desembocadura del ruisseau de Plainevaux al ruisseau du Fond de Martin poc abans de l'aiguabarreig amb l'Ourthe.
El nom en való significa «escolta si hi plou», el que es deia d'una mena de molí d'aigua que només funcionava quan plovia. A més, a la Bèlgica de parla francesa es fa servir com a resposta evasiva per qui no vol respondre a la qüestió: «D'on vens?» o «On vas?», i també com a sinònim de micropoble desconegut lluny de tot o «enlloc». El 15 desembre de 1995 s'hi va fundar la Universitat de Houte-Si-Plou.
El primer esment escrit del molí Hoûte-s'i-Ploû data de 1559. El el desembre de 1757 es va estrenar a Lieja l'òpera burlesca Li fièsse di Hoûte s'i Ploût («Festa major a Houte-Si-Plou»), una composició de Jean-Noël Hamal (1709-1778) amb un llibret de Pierre Grégoire de Vivario, burgmestre de 1769 a 1779.
És un topònim que es troba en les terres de llengües romanes, sempre utilitzat per llocs al marge d'un riu on hi ha un molí. A la Catalunya del Nord, a Corbera al marge de la Ribera de Sant Julià hi el carreró Escolta si plou i un curs d'aigua del mateix nom. Hi ha també un grup de música occitana amb el mateix nom. A la mateixa Valònia hi uns quants veïnats amb noms semblants: Houte-Si-Plou (Aywaille), Xhoute-si-Plout (Manhay) i Houte-Si-Plou (Gerpinnes), tots amb el seu molí.

## Referències

* 1 2 Haust, Jean. «hoûte». A: Dictionnaire Liégeois. volum 2 de Le dialecte wallon de Liège. Liège: H. Vaillant-Carmanne, 1933, p. 334.
* ↑ Kerzmann, Régine «Promenade Bienvenue au milieu de «nulle part»» (en francès). La Libre Belgique, 05-01-2004.
* ↑ «Université de Houte-si-Plou, espace de réflexion démocratique». [Consulta: 22 gener 2022].
* ↑ Crespin, Jean-Michel «Houte-Si-Plou existe !» (en francès). La Dernière Heure, 17-08-2005.
* ↑ Hamal, Henri. Annales de la musique et du théatre à Liège de 1738 à 1806. Liège: P. Mardaga, 1989. ISBN 2-87009-420-5.
* ↑ Bailleux, M. «Discours du secrétaire de la société». Bulletin de la Société Liégeoise de Littérature Wallonne, 2, 1859, pàg. 21-22.
* ↑ 42° 39′ 16.56″ N, 2° 40′ 36.12″ E﻿ / ﻿42.6546000°N,2.6767000°E﻿ / 42.6546000; 2.6767000, vegeu: Becat, Joan. «Corbère (nom correct: Corbera)» (pdf). Catalogne Nord, la Catalogne, l’Andorre et les Pays Catalans p. 2.
* ↑ Becat, Joan. Atles toponímic de Catalunya Nord = Atlas toponymique de Catalogne Nord (en català, francès). volum I. Prades: Terra Nostra, 2015.
* ↑ «Un camin arcolin» (en occità). Trobasons Tota la musica en occitan. Escota si plau, 2010. [Consulta: 22 gener 2022].
* ↑ El digraf «xh» en való liegès es fa servir per el hac aspirat com en les llengües germàniques
* ↑ Véron-Durand, José «Au chant du moulin» (en francès). Le Monde des Moulins. Fédération des Moulins de France, 13-07-2007, pàg. 18 [Consulta: 22 gener 2022].