OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Gou

* Per a altres significats, vegeu «torre de Can Gou».
Can Gou és un habitatge dins del nucli urbà de la població de Camallera (l'Alt Empordà), a la banda nord del terme, al Carrer del Raval. Obra modernista de caràcter popular, construïda l'any 1926, com ho testimonia la data que presenta al plafó que corona la teulada.
Edifici entre mitgeres de planta rectangular, amb jardí posterior. Està format per dos cossos adossats, l'habitatge i un edifici annex, ambdós amb les cobertes de dues vessants. L'edifici principal està distribuït en planta baixa i dos pisos, mentre que el cos annex és d'una sola planta. Les obertures de la planta baixa i del primer pis són d'arc rebaixat bastit amb maons, amb una motllura decorativa a l'intradós i un plafó de ceràmica vidrada blava i blanca a manera de llinda. A la planta baixa hi ha tres grans portals d'arc rebaixat, un d'ells tapiat. Al primer pis hi ha un balcó corregut amb llosana motllurada i tres finestrals de sortida. Al centre presenta una estructura a manera de tribuna oberta, que enllaça amb el balcó exempt de la segona planta. Tant el finestral de sortida com les dues finestres laterals d'aquesta planta són d'obertura esglaonada, decorades amb la mateixa rajola anterior. La façana està rematada per una cornisa motllurada sostinguda per mènsules i un plafó central esglaonat gravat amb la inscripció "J G 1926". L'edifici annex presenta dos portals i una finestra central d'obertura rectangular, amb decoració esglaonada a la part superior. Un dels portals està tapiat. La construcció està arrebossada i pintada.

## Referències

* 1 2 3 «Can Gou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Campionat d'Espanya d'hoquei sobre patins en línia femení

El Campionat d'Espanya d'hoquei sobre patins en línia femení (en castellà: Campeonato de España de hockey línea femenino) va ser una competició esportiva de clubs espanyols d'hoquei sobre patins en hoquei línia, creat durant la dècada del 1990. De caràcter anual, estava organitzada per la Real Federació Espanyola de Patinatge. Els equips participants disputaven una fase final a una seu neutral i en format d'eliminació directa, que determinava el campió de la competició. Els equips catalans van dominar el campionat. La temporada 2006-07 va ser substituïda per la Lliga espanyola d'hoquei sobre patins en línia femenina.

## Historial

* En negreta = Equip guanyador
* (1) = Nombre de campionats
* (pro.) = Prórroga
* (p.) = Penaltis
* Nota: Noms dels equips segons l'època
| Temporada | Data | Campió | Resultat | Finalista | Seu |
| 1999 | | Club Escolapis Sarrià (1) | | | |
| 2000 | | Club Escolapis Sarrià (2) | | | |
| 2001 | | CH Sant Andreu (1) | | | |
| 2002 | 04-05-2002 | CH Sant Andreu (2) | 5-2 | Rayos Elx | Pavelló de Sant Andreu, Barcelona |
| 2003 | 13-05-2003 | CH Sant Andreu (3) | 5-1 | CPL Valladolid | Gandia |
| 2004 | 25-04-2004 | CPL Valladolid (1) | 3-2 | CH Sant Andreu | Igualada |
| 2005 | 25-04-2005 | AE Sant Andreu (4) | 4-1 | HL Madrid | Lugo |
| 2006 | 22-04-2006 | CHL Jujol (1) | 4-3 | CPL Valladolid | Poliesportiu del Mig, Sant Joan Despí |

## Referències

* ↑ «hoquei sobre patins en línia». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 «El Sant Andreu revalida amb autoritat el títol estatal femení». El 9, 05-05-2002. [Consulta: 31 octubre 2020].
* ↑ «Sant Andreu, campeón de España femenino de línea». RFEP, 13-05-2003. [Consulta: 31 octubre 2020].
* ↑ «El Valladolid, campeón de España femenino de línea». RFEP, 25-04-2004. [Consulta: 31 octubre 2020].
* ↑ «Las chicas del Sant Andreu, campeonas de España de línea». RFEP, 25-04-2008. [Consulta: 31 octubre 2020].
* ↑ «Jujol, campeón de España femenino de línea». RFEP, 22-04-2006. [Consulta: 31 octubre 2020].
* ↑ «L'equip femení del Club d'Hoquei Línea Jujol de Sant Joan Despí es proclama campió de l'estat espanyol». 324, 25-04-2006. [Consulta: 31 octubre 2020].
# Remolada

La remolada (en francès rémoulade) és una salsa feta amb maionesa a la qual s'afegeix mostassa i escalunyes tallades amb estisora, tàperes i cogombrets trinxats, i herbes aromàtiques fresques (cibula, estragó, cerfull, pimprenella).
Inventada, pel que sembla, a Occitània, a França se sol menjar el céleri à la rémoulade (api en remolada), és molt popular a Dinamarca i a Louisiana on se li afegeix Cayenne per a condimentar-la.

## Referències

* ↑ (francès) Michelle Tam & Henry Fong, Nom Nom Paleo : Food for Humans, Kansas City, Andrews McMeel Publishing, LLC, 2013, ISBN 978-1-4494-5717-4
* ↑ (francès) Lindsay S. Nixon, Everyday Happy Herbivore, New York, BenBella Books, Inc., 2011 ISBN 978-1-9366-6143-5.
# Magatzem de vi Campamà

El Magatzem de vi Campamà era un edifici de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès), actualment enderrocat, i que formava part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici estava situat en una zona d'eixample, de construccions generalment noucentistes. Es tractava d'una nau entre mitgeres de planta rectangular única i amb coberta de teula àrab a dues aigües. Tenia finestres partides i hi havia utilització del maó vist en l'obra. El magatzem presentava un valor tipològic. Altres exemples es poden trobar en els carrers de Sant Ramon nº4 (1913), Comerç (1910), Soledat nº12 (1918), etc.

## Història

El Magatzem del Vi Campamà (Rosend Campamà i Jacas, primer propietari) datava de l'any 1919. El projecte inicial, datat del 15 d'octubre, es conserva en l'arxiu de l'Ajuntament de Vilafranca del Penedès. El dia 29 d'octubre l'obra fou aprovada per l'Ajuntament. L'arquitecte encarregat de la construcció fou Antoni Pons i Domínguez.

## Referències

* 1 2 3 «Magatzem de vi Campamà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2015].
# Perhidropirè

El perhidropirè és un hidrocarbur similar al pirè. Els enllaços simples amb hidrogen substitueixen els enllaços dobles dels anells benzílics.

## Enllaços externs

* Ayub, Khurshid; Zhang, Rui; Robinson, Stephen G.; Twamley, Brendan; Williams, Richard Vaughan The Journal of Organic Chemistry, 73, 2, 2008, pàg. 451–6. DOI: 10.1021/jo7019459. PMID: 18154301.
* Mitchell, R Tetrahedron Letters, 37, 30, 1996, pàg. 5239–5242. DOI: 10.1016/0040-4039(96)01074-X.

## Referències

* ↑ «Perhydropyrene (C16H26) Chemical Data» (en suahili). [Consulta: 22 gener 2022].
# Toni Gardemeister

Toni Gardemeister (Kouvola, Finlàndia; 31 de març de 1975) és un corredor professional de ral·lis actualment retirat, participant en el Campionat Mundial de Ral·lis organitzat per la Fédération Internationale de l'Automobile.

## Trajectòria

Gardemeister comença a disputar proves de ral·li als anys 90, debutant en una prova del Campionat Mundial de Ral·lis l'any 1996 amb un Opel Astra GSi 16V al Ral·li de Finlàndia.
L'any 1998 s'incorpora a SEAT Sport per disputar la categoria 2 Litres del Campionat Mundial amb un Seat Ibiza Kit Car, aconseguint que la marca catalana s'alçés amb el títol. La temporada següent dona el salt a la màxima categoria amb SEAT i el Seat Cordoba WRC, aconseguint un meritori podi al Ral·li de Nova Zelanda. La temporada 2000, els resultats són més discrets i el quart lloc al Ral·li de Monte-Carlo seria el millor resultat de Gardemeister amb SEAT Sport.
Després del bon treball realitzat a la marca catalana, l'any 2001 disputa un parell de ral·lis amb Peugeot a Monte-Carlo i Suècia, per posteriorment realitzar-ne un parell més amb Mitsubishi Ralliart. Això va atraure Skoda que el va fitxar, corrent amb l'Octavia les temporades 2002 i 2003 i amb el nou Fabia la temporada 2004. Els seus millors resultats amb la marca txeca seran un cinquè lloc al Ral·li de l'Argentina de 2002 i un altre cinquè al Ral·li de Nova Zelanda de 2003.
L'any 2005 va ser fitxat per l'equip Ford WRT, pilotant un Ford Focus WRC oficial, aconseguint quatre podis al llarg de la temporada i finalitzant en quarta posició el Campionat Mundial de Ral·lis.
L'any 2006 i 2007 va córrer per diferents equips privats sense una excessiva continuïtat, retornant a un equip oficla a la temporada 2008 quan fitxa pel Suzuki WRT, on es notà que es tractava d'un equip debutant i on els resultats no van ser els esperats amb un sisé lloc al Ral·li del Japó com a millor resultat.
Després d'un 2009 i 2010 de transició, la temporada 2011 disputa l'Intercontinental Rally Challenge amb un Škoda Fabia S2000 de l'equip TGS Worldwide OU, amb el que acaba en novena posició del campionat. Posteriorment, es retirà de la competició, si bé ha realitzat algun ral·li puntual i ha fet de cotxe de cursa en diverses proves.

## Referències

* ↑ Shacki. «Toni Gardemeister - rally profile eWRC-results.com» (en anglès). [Consulta: 7 juny 2023].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Mercat municipal de Sant Just Desvern

El Mercat municipal de Sant Just Desvern és un edifici del municipi de Sant Just Desvern (Baix Llobregat) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Presenta una façana d'inspiració modernista realitzada en maó, pedra i ceràmica vidriada. Compositivament la façana es divideix en cinc tramades mitjançant pilastres de pedra, i en dos nivells o plantes i un frontó format en fer-se evident la coberta inclinada a la façana. Els arcs escarsers de la planta baixa contrasten amb les finestres d'arc angular de la planta superior. El mercat no té gaire interès en el seu interior. Es construí el 1920 segons consta en el cadastre.

## Referències

* 1 2 «Mercat municipal de Sant Just Desvern». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 març 2015].
# Conjunt d'edificis al carrer Sant Isidre (Gavà)

El Carrer de Sant Isidre és un carrer de la ciutat de Gavà (Baix Llobregat) que correspon a l'expansió produïda a Gavà en el darrer quart del s. XIX, relacionada amb la urbanització dels terrenys de la família Lluch. Tot i que hi ha regències històriques on s'afirma que el carrer era obert abans de 1850, un plànol datat el mes de novembre de 1872 no reflecteix pas el seu traçat, sinó un petit tram que es denominà carrer de la Salut. Carrer format per habitatges entre mitgeres de planta baixa, pis i coberta a dos vessants amb teula àrab, balcó a la planta i pis i alguna reixa de ferro forjat. Del conjunt cal fer esmena a la casa Pujals, coneguda també com a "Jaume de Cant Trias". La seva façana reflecteix un veritable estil eclèctic: ornamentació, obertures, reixes i accés a l'interior des de la planta baixa.

## Notes

* ↑ «Carrer Sant Isidre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Cotiella

Cotiella és el nom d'un massís del Prepirineu i alhora del seu cim més alt, de 2,912 m d'altitud.

## Descripció

Aquest massís calcari es troba entre les valls dels rius Éssera i Cinca. A causa del seu relatiu aïllament, el Cotiella presenta una silueta prou imposant i massiva. El Cotiella junt a la serra del Jordal, el Turbó, la Serra de Xia, Baciero i Cerbín forma part dels massissos cretacis i d'un important modelatge Càrstic.

## Llocs d'interès

* Circ d'Armenya. Circ glacial amb múltiples cingles i escarpaments.
* L'anomenada Bassa de la Mora o Ibon de Plan és un llac alpí ("ibón" en aragonès). Segons la llegenda local fa molts segles una princesa mora es va perdre en aquesta zona fugint de les lluites entre musulmans i cristians. Hom diu que cada nit de Sant Joan apareix la princesa musulmana al llac. Sembla però que només aquells que tenen l'ànima neta la poden veure.

## Vegeu també

* Prepirineus
* Campo
* Prepirineus aragonesos

## Referències

* ↑ J. M. Ninot, A. Romo i J. A. Sesé Massís del Turbó i Serra de Sis 1993, p. 20
* ↑ «Espouy o Pico de las Bruixas (2822m) per la Gran Diagonal». Arxivat de l'original el 2010-07-01. [Consulta: 18 gener 2010].

## Enllaços externs

* Bassa de la Mora - Ibon de Plan
* Ibon Basa de la Mora - Ibon de Plan
* Butlletí del Centre Excursionista de Catalunya
# Constructivisme (filosofia)

El constructivisme és una perspectiva epistemològica en filosofia que tracta sobre la naturalesa del coneixement científic. Els constructivistes mantenen que el coneixement científic és creat pels científics i no descobert a partir del món. El constructivisme considera que no existeix una metodologia única vàlida i que hi ha altres metodologies per a la ciència social: com la recerca qualitativa. Per tant, s'oposa al positivisme, que és una filosofia que sosté que l'únic coneixement autèntic és el que es basa en l'experiència sensorial real.

## Referències

* ↑ Routledge 2000. Concise Routledge Encyclopedia of Philosophy.
* ↑ Schofield, L. Critical Theory and Constructivism
Viccionari
# Contessina de Bardi

Contessina de Bardi (Florència, República de Florència vers el 1390 - íd. 1473) fou una donzella florentina que es casà amb Cosme el Vell. Va néixer vers el 1390 a la ciutat de Florència sent filla d'Alexandre de Bardi, comte de Vernio. La seva família feu fortuna com a banquers, si bé a mitjans del segle xiv el seu banc patí una forta caiguda. La família, en qualsevol cas, havia aconseguit mantenir una còmoda condició gràcies a les inversions realitzades principalment en les terres, castells i fortaleses, punts estratègics en les fronteres septentrionals de la República de Florència. Aquest fet no passà desapercebut pels Mèdici, per la qual cosa Joan de Mèdici concertà el matrimoni del seu fill Cosme el Vell amb Contessina, enllaç que es dugué a terme vers el 1416. D'aquesta unió nasqueren dos fills: Pere (1416-1469), qui seria senyor de Florència; i Joan (1421-1463).
Quan el seu marit va ser exiliat de la ciutat l'any 1433 va fugir a la vila de Cafaggiolo, prop de Mugello, retornant a Florència després del triomf de Cosme. Després de sobrevirure al seu espòs va continuar a la cort del seu fill i net, morint a la ciutat de Florència l'octubre de 1473.
# Costa Azul (Canelones)

* No s'ha de confondre amb La Aguada y Costa Azul.
Costa Azul és un balneari del sud de l'Uruguai, ubicat al departament de Canelones. Forma part de la Costa de Oro i va ser fundat el 1934.

## Geografia

Costa Azul es troba al sud-est del departament de Canelones, al sector 8. Al sud té platges sobre el Riu de la Plata; a l'est limita amb Bello Horizonte, i a l'oest amb el balneari de La Floresta.
El balneari s'ubica al km 56 de la Ruta Interbalneària.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, Costa Azul tenia 826 habitants.
| Any | Població |
| 1963 | 271 |
| 1975 | 456 |
| 1985 | 554 |
| 1996 | 759 |
| 2004 | 826 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Referències

* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai (INE) – Cens de 2004 Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine., consultat el 18 d'abril de 2011
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai 1963–1996 Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine. (DOC)

## Enllaços externs

* Mapa de Costa Azul (PDF; 150 kB)
# Cophixalus bombiens

Cophixalus bombiens és una espècie de granota que viu a Austràlia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Distribució i hàbitat

És endèmica de les Windsor Tablelands al nord de Queensland, Austràlia ocupant aproximadament 300 km².

## Referències

* ↑ «AmphibiaWeb - Cophixalus bombiens». [Consulta: 19 desembre 2020].
* Alford, R., Cunningham, M., Hoskin, C. & McDonald, K. 2004. Cophixalus bombiens. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
* AmphibiaWeb - Cophixalus bombiens. (2020). Accedit a data 1 de desembre de 2020
# Cophixalus cryptotympanum

Cophixalus cryptotympanum és una espècie de granota que viu a Papua Nova Guinea.

## Referències

* Richards, S. & Zweifel, R. 2004. Cophixalus cryptotympanum. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Cophixalus hosmeri

Cophixalus hosmeri és una espècie de granota que viu a Austràlia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* McDonald, K., Cunningham, M., Hoskin, C., Alford, R. & Retallick, R. 2004. Cophixalus hosmeri. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Coritofànids

Els coritofànids (Corytophanidae) són una família de sauròpsids (rèptils) escatosos, propis de Centre i Sud-amèrica.
Aquest llangardaixos presenten típicament crestes davanteres en forma de casc, les quals són caràcters sexualment dimòrfics en Basiliscus, ja que només els mascles les desenvolupen, mentre que en Corytophanes i Laemanctus es troben presents tant en mascles com en femelles.

## Taxonomia

Hi ha onze espècies Corytophanidae repartides en tres gèneres:
* Basiliscus basiliscus (Linnaeus, 1758)
* Basiliscus galeritus Duméril, 1851
* Basiliscus plumifrons Cope, 1875
* Basiliscus vittatus Wiegmann, 1828
* Corytophanes cristatus (Merrem, 1820)
* Corytophanes hernandesii (Wiegmann, 1831)
* Corytophanes percarinatus Duméril, 1856
* Laemanctus julioi Mccranie, 2018
* Laemanctus longipes Wiegmann, 1834
* Laemanctus serratus Cope, 1864
* Laemanctus waltersi Schmidt, 1933

## Referències

* ↑ The Reptile Database - Corytophanidae
# Crush (beguda)

Crush és el nom d'una beguda carbonatada comercialitzada per la Dr Pepper Snapple Group. El seu sabor original era la taronja i va ser llançat al mercat amb el nom Orange Crush, inventat per Neil C. Ward en 1906, comercialitzant-se posteriorment altres versions amb diferents sabors.

## Història

En 1911, Clayton J. Howel va fundar l'Orange Crush Company, associant-se amb Neil C. Ward, qui inventaria la recepta. Clayton Howel tenia experiència empresarial al sector de les begudes havent comercialitzat anteriorment una beguda anomenada Howel's Orange Julep. Aquell refresc portava el nom de l'inventor com solia ser habitual en aquella època, per això aquesta nova beguda va portar el nom de l'altre inventor, anomenant-se originàriament Ward's Orange Crush. L'Orange Crush original incloïa polpa de taronja, tot i que no era resultat del procés d'espremuda, sinó que s'afegia a posteriori. En les dècades de 1920 i 1930, l'Orange Crush va dominar el mercat de les begudes gasoses amb sabor de taronja als Estats Units, entre altres coses, per haver sigut capaços de vendre'l com un refresc saludable. També en aquest període apareixen els primers sabors alternatius de la beguda, llima i llimó. La marca va ser comprada per Procter & Gamble en 1980 (a excepció dels drets al Canadà, que serien adquirits en 1984). Tanmateix, Procter & Gamble vendria la marca novament a Cadbury Schweppes en 1989. L'empresa s'anomena Dr Pepper Snapple Group des de 2008.
Alguns del sabors de la beguda estan reconeguts com a Caixer.

## Referències

* ↑ "All about Crush" al web oficial d'Orange Crush
* ↑ The Business of Food: Encyclopedia of the Food and Drink Industries editat per Gary J. Allen,Ken Albala
* ↑ Kosher Beverage List Arxivat 2023-05-01 a Wayback Machine. at Chicago Rabbinical Council
Viccionari
# Crusaders

Els Crusaders (abans Canterbury Crusaders) són una franquícia de rugbi de Nova Zelanda, amb seu a Christchurch i que juga al Super 14. Aquest és l'equip de més èxit en aquesta competició. La franquícia és la Federació Provincial de Buller, Canterbury, Mid Canterbury, sud de Canterbury, Tasman i West Coast. Juguen des de 2012 al Rugby League Park des que el Lancaster Park fou malmès de manera irreparable pel Terratrèmol de Christchurch del febrer de 2011.

## Referències

* ↑ Ford, Greg «Christchurch's AMI Stadium's future in doubt». The Press, 30-07-2011, p. A1.
# Crush

«Crush o The Crush» té aquests significats:
Viccionari
# Cumbre Vieja

* Per a altres significats, vegeu «parc natural de Cumbre Vieja».
Cumbre Vieja és una serralada i complex volcànic situat a l'illa de La Palma, a les Canàries. Té una altitud de 1.945 m. i s'estén en direcció nord-sud.

## Història volcànica

La Palma és una illa volcànica i la segona amb més activitat de l'arxipèlag canari. Les erupcions històriques de Cumbre Vieja s'han esdevingut els anys 1470, 1585, 1646, 1677, 1712, 1949, 1971 i 2021. Des de fa un mínim de 123.000 anys l'activitat eruptiva de l'illa s'ha produït exclusivament en aquesta serralada.

### Erupció de 1949

L'erupció s'inicià el 24 de juny de 1949 al volcà de San Juan. Durant aquesta erupció es van obrir tres respiradors i la lava va fluir des dels respiradors: Duraznero, Llano del Banco i Hoyo Negro. Hi va haver dos terratrèmols durant l'erupció amb l'epicentre prop de Jedey. Seguint l'erupció hi va haver una fractura d'uns dos km i mig de llargada.
Es considera que aquest procés va ser provocat per la pressió de l'aigua escalfada pel magma quan s'elevava.

### Erupció de 1971

L'any 1971 hi va haver una erupció a la part final sud de Cumbre Vieja al respirador de Teneguía. Va ser principalment una erupció estromboliana sense activitat sísmica.

### Erupció de 2021

El 19 de setembre de 2021 va entrar en erupció un nou volcà al voltant de les 15 hores (hora local), precedit d'un petit terratrèmol i una gran explosió a la qual li va seguir una enorme columna de fum i l'expulsió de piroclasts. Vuit dies abans havia començat un eixam sísmic amb més de 25.000 terratrèmols a diferents profunditats.

## Amenaces futures

L'octubre de 2000, la BBC va emetre el programa “Mega-tsunami; Wave of Destruction”, en el qual es suggeria que una futura fallada del flanc occidental de la Cumbre Vieja podria causar un "megatsunami".

## Referències

* ↑ «La Palma: Synonyms and Subfeatures», Global Volcanism Program, Smithsonian Institution.
* ↑ Carracedo, J.C. 1996. A simple model for the genesis of large gravitational landslide hazards in the Canary Islands. In McGuire, W: Jones, & Neuberg, J. P. (eds). Volcano Instability on the Earth and Other Planets. Geological Society, London. Special Publication, 110, 125-135.
* ↑ «Descripción geológica de La Palma» (en castellà). Instituto Geográfico Nacional. [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ Bonelli Rubio, J.M., 1950. Contribucion al estudio de la erupcion del Nambroque o San Juan. Madrid: Inst. Geografico y Catastral, 25 pp.
* ↑ Ortiz, J.R., Bonelli Rubio, J.M., 1951. La erupción del Nambroque (junio-agosto de 1949). Madrid: Talleres del Instituto Geográfico y Catastral, 100 p., 1h. pleg.;23 cm
* ↑ Ward, Steven N.; Day, Simon «Cumbre Vieja Volcano-Potential collapse and tsunami at La Palma, Canary Islands» (en anglès). Geophysical Research Letters, 28, 17, 01-09-2001, pàg. 3397–3400. DOI: 10.1029/2001GL013110.
* ↑ «El volcán en La Palma entra en erupción» (en castellà). El Periódico, 19-09-2021 [Consulta: 19 setembre 2021].
* ↑ BBC 2 TV. 2000. Transcript “Mega-tsunami; Wave of Destruction”. Horizon. First screened 21.30, Thursday, 12 October 2000.

## Enllaços externs

* A rebuttal of Cumbre Vieja
# Cumbres Mayores

Cumbres Mayores és un poble de la província de Huelva (Andalusia), que pertany a la comarca de Sierra de Huelva.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 2.184 | 2.161 | 2.135 | 2.119 | 2.085 | 2.020 | 2.018 | 2.001 | 2.022 | 2.024 |

## Enllaços externs

* Cumbres Mayores - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia
* Cumbres Mayores - Pàgina no oficial de "Cumbres Mayores"
# Cumbres de Enmedio

Cumbres de Enmedio és un poble de la província de Huelva (Andalusia), que pertany a la comarca de Sierra de Huelva.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 60 | 63 | 63 | 62 | 61 | 58 | 50 | 48 | 47 | 44 |

## Enllaços externs

* Cumbres de Enmedio - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia