OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Glória Pires

Glória Maria Cláudia Pires de Morais, coneguda com a Glória Pires (Rio de Janeiro, 11 de març de 1963) és una actriu brasilera.

## Filmografia
### Televisió

* 2012: Guerra dos Sexos as Roberta Leone
* 2012: As Brasileiras as Ângela Cristina
* 2011: Insensato Coração as Norma Amaral
* 2007: Paraíso Tropical as Lúcia Vilela
* 2005: Belíssima as Júlia Assumpção
* 2002: Desejos de Mulher as Julia Miranda Moreno
* 1999: Suave Veneno as Inês Fragonard / Lavínia Stuart
* 1997: Anjo Mau as Nice Noronha
* 1996: O Rei do Gado as Rafaela Berdinazzi/Marieta
* 1994: Memorial de Maria Moura as Maria Moura
* 1993: Mulheres de Areia as Ruth/Raquel Araújo
* 1991: O Dono do Mundo as Estela Maciel
* 1990: Mico Preto as Sarita
* 1988: Vale Tudo as Maria de Fátima Acioly Roitman
* 1987: Direito de Amar as Rosália Medeiros
* 1984: Partido Alto as Celina
* 1983: Louco Amor as Cláudia
* 1980: Água Viva as Sandra
* 1979: Cabocla as Zuca
* 1978: Dancin' Days as Marisa
* 1976: Duas Vidas as Letícia
* 1973: O Semideus as Ione
* 1972: Selva de Pedra as Fatinha (Fátima)

## Referències

* ↑ http://entretenimento.r7.com/jovem/noticias/antonia-morais-exibe-corpinho-enxuto-ao-usar-top-e-microshort-20121231.html?question=0 Arxivat 2013-10-01 a Wayback Machine.
# Fokker E.I

El Fokker E.I (Eindecker I, ‘monoplà‘ en alemany) va ser el primer avió de caça reeixit a entrar en servei amb la Luftstreitkräfte alemanya a mitjan 1915.

## Disseny i desenvolupament

El Fokker E.I era una versió de l'avió de reconeixement militar Fokker M.5K al que se li va afegir una metralladora Parabellum MG-14 que disparava sincronitzadament a través del cercle de l'hèlix. Aquesta modificació va ser presentada al Idflieg (la oficina d'inspecció d'aeronaus militars) que va acceptar i va fer una comanda ja amb el nom definitiu. L'E.I va ser dissenyat com un monoplà monoplaça de construcció mixta amb fuselatge de tubs d'acer, ales de fusta i recobriment tèxtil.
En la versió definitiva es va substituir la metralladora per una Maxim LMG 08/15 refrigerada per aigua i es va instal·lar un motor rotatiu de set cilindres Oberursel U O (que era una copia del Gnome).

## Història operacional

L'1 de juliol de 1915 el tinent Kurt Wintgens del Feldflieger Abteilung 6b (la precursora del Luftstreikräfte) volant en un E.I va abatre un monoplà francès Morane. La producció del Fokker E.I havia començat a arribar a les unitats del front al juny, el que va marcar l'inici d'un període conegut com l'"Assot de Fokker" durant el qual l'E.I i els seus successors Eindecker van aconseguir en gran part la superioritat aèria sobre el Front Occidental. Se'n van construir un total de 54 unitats fins al juny de 1916.

## Especificacions E.I

Dades de The complete book of fighters
Característiques generals
* Tripulació: 1
* Longitud: 6,75 m
* Envergadura: 8,95 m
* Alçada: 2,40 m
* Superfície de l'ala 14,40 m2
* Pes buit: 358 kg
* Pes carregat: 563 kg
Rendiment
* Velocitat màxima: 130 km/h
* Abast: 200 km a 110 km/h
* Sostre de servei: 3.000 m

## Vegeu també

* Fokker M.5K
* Fokker E.II

## Referències

* 1 2 Jackson, Robert. La enciclopedia de la aviación (en castellà). Arganda del Rey: Edimat Libros, S.A., 2014, p. 217. ISBN 9788497941983.
* 1 2 3 4 Swanborough, Gordon; Green, William. The complete book of fighters (en anglès). Londres: Salamander Book, 1997, p. 218. ISBN 9780861016433.
* ↑ Winchester 2006, p. 15.

## Bibliografia

* Boyne, Walter J. The Smithsonian Book of Flight for Young People. Washington, DC: Smithsonian Institution, 1988. ISBN 0-689-31422-1.
* Dierikx, Marc. Fokker: A Transatlantic Biography. Washington, DC: Smithsonian Institution Press, 1997. ISBN 1-56098-735-9.
* Grosz, Peter M. Fokker E I/II (Windsock Datafile No. 91). Berkhamsted, Herts, UK: Albatros Publications, 2002. ISBN 1-902207-46-7.
* Jarrett, Phillip. "Database: The Fokker Eindeckers". Aeroplane Monthly, December 2004.
* vanWyngarden, Greg. Early German Aces of World War I (Osprey Aircraft of the Aces 73). Botley, Oxfordshire, UK: Osprey, 2006. ISBN 978-1-84176-997-4.
* Winchester, Jim. Fighter: The World's Finest Combat Aircraft – 1913 to the Present Day. New York: Barnes & Noble Publishing, Inc. and Parragon Publishing, 2006. ISBN 0-7607-7957-0.
# Casa Alcaldía de San Juan

La Casa Alcaldía de San Juan és un edifici que es troba davant del Plaza de Armas i al costat del Departament d'Estat de Puerto Rico al barri vell San Juan.
És la seu de l'Alcalde de San Juan, Puerto Rico. La Casa Alcaldia va ser construïda en etapes des de 1604 fins 1789. Va ser restaurada l'any 1840 perquè la seva façana fos una rèplica com l'Ajuntament de Madrid.
A la seva entrada principal, hi ha una inscripció en llatí que diu: "Estimi la llum de la justícia qui estigui al servei del seu poble". Al primer pis es troba la oficina de turisme de San Juan i al segon pis hi ha l'Ajuntament, d'estil arquitectònic neoclàssic colonial. Les motllures són una rèplica del fris que en l'antiguitat va adornar el Partenó a Grècia. Els seus llums d'estil isabelí són característics del segle xix. L'edifici té un pati interior i és obert al turisme.
En la seva sala principal, el 1812, Ramon Power y Giralt va ser proclamat primer diputat porto-riqueny a les Corts de Cadis. Dos anys després, es va establir La Reial Societat Econòmica d'Amics del País. En 1873, sota el govern de Rafael Primo de Rivera, es va signar l'abolició de l'esclavitud a Puerto Rico i l'any 1876 es va fundar l'Ateneu Porto-riqueny i es va celebrar la primera Loteria Real.
La Casa Capitular exposa pintures de Maria Cristina d'Habsburg i el seu fill Alfons XIII; Isabel II d'Espanya; el brigadier, Ramon de Castro, qui va dirigir la defensa contra l'atac anglès el 1797; i el governador Rafael Primo de Rivera. També l'escut del rei Carles III d'Espanya i l'escut de San Juan, amb la Corona com a símbol del Regne Unit d'Espanya. Només dues ciutats, l'Havana a Cuba i Cartagena a Colòmbia, ostenten aquesta distinció reservada a les ciutats emmurallades d'Amèrica.

## Referències

* ↑ «Tesoro del Viejo San Juan». El Nuevo Dia, 28-08-2008 [Consulta: 22 agost 2016].

## Enllaços externs

* Casa Alcaldía Sant Joan damunt Viatge i Esports
# South Gorin

South Gorin és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 143 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, South Gorin tenia 143 habitants, 55 habitatges, i 32 famílies. La densitat de població era de 276,1 habitants per km².
Dels 55 habitatges en un 38,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,1% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 41,8% no eren unitats familiars. En el 40% dels habitatges hi vivien persones soles el 27,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,53.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,1% tenia menys de 18 anys, un 3,5% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 13,3% de 45 a 60 i un 18,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.795 $ i la renda mediana per família de 27.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.375 $ mentre que les dones 13.750 $. La renda per capita de la població era de 16.365 $. Entorn del 14,7% de les famílies i el 19,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- South Gorin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- South Gorin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Leonardo Di Lorenzo

Leonardo Di Lorenzo (Buenos Aires, Argentina, 20 de maig de 1981), és un futbolista argentí que juga com a centrecampista a Temperley, equip de la Primera Divisió de l'Argentina

## Clubs

| Club | País | Any | PJ | Gols |
| San Lorenzo | Argentina | 2000 - 2005 | 32 | 1 |
| Atlético Rafaela (Cedit) | Argentina | 2003 - 2004 | 37 | 2 |
| Argentinos Juniors | Argentina | 2005 | 1 | 0 |
| Ottawa Fury (Cedit) | Canadà | 2006 | 6 | 1 |
| Montreal Impact | Canadà | 2006 - 2011 | 139 | 10 |
| Deportes Concepción | Xile | 2012 | 18 | 3 |
| Universidad de Concepción | Xile | 2012 - 2013 | 17 | 1 |
| Club Atlético Acassuso | Argentina | 2013 | 19 | 0 |
| Club Atlético Temperley | Argentina | 2013 - Avui | 115 | 5 |

## Palmarès
### Campionats nacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Torneo Clausura | San Lorenzo | Argentina | 2001 |
| USL First Division | Montreal Impact | Canadà | 2009 |

### Campionats internacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Copa Mercosur | San Lorenzo | Argentina | 2001 |
| Copa Sudamericana | San Lorenzo | Argentina | 2002 |

## Enllaços externs

* Pestanya BDFA.com
* Pestanya Soccerway.com
# Gran Premi d'Hongria de motociclisme

El Gran Premi d'Hongria de motociclisme fou un esdeveniment esportiu que es disputà en 2 ocasions entre el 1990 i el 1992 al Circuit d'Hungaroring, dins del calendari del Campionat del món de motociclisme.
El Gran Premi d'Hongria es recuperarà per a la temporada del 2023.

## Guanyadors

| Any | Circuit | 125 cc | 125 cc | 250 cc | 250 cc | 500 cc | 500 cc | Detalls |
| Any | Circuit | Pilot | Motocicleta | Pilot | Motocicleta | Pilot | Motocicleta | Detalls |
| 1992 | Hungaroring | Alessandro Gramigni | Aprilia | Luca Cadalora | Honda | Eddie Lawson | Cagiva | Detalls |
| 1990 | Hungaroring | Loris Capirossi | Honda | John Kocinski | Yamaha | Mick Doohan | Honda | Detalls |

## Enllaços externs

* Le Grand Prix de Hongrie
# Granja la Fumada

La Granja la Fumada és una obra de la Pobla de Cérvoles (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici actualment en força mal estat, de tipus agrícola, pràcticament abandonat. Es coneix amb el nom de Mas de La Fumada,i en conservem la construcció principal, estructurada en planta baixa i dos pisos superiors, amb coberta a dues aigües. A la façana en destaca el portal adovellat, a la part superior central té una fornícula, tal vegada per posar-hi una imatge devocional. L'interior conserva part de les dependències de l'habitatge, una llar de foc o la cuina, però tot molt malmès. Annex a aquest edifici hi ha restes del corral i una altra edificació més petita.

## Història

El conjunt, conegut amb el nom de Granja de la Fumada, era un complex d'habitatges del qual tan sols en resta un, tots dedicats al conreu del camp. Està situada vora del riu Set.
En tenim notícies documentals del 13 de setembre de 1178, quan Ramon Potelles feu cessió a Poblet del lloc de la Coma la Fumada. El monestir el convertí en granja. El 8 de març de 1214, el monestir ven el complex a Guillem II de Cervera i a la seva muller, Elvira, qui cinc dies més tard el donà al monestir.

## Referències

* 1 2 3 «Granja la Fumada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 octubre 2016].
# Granja del Pas

La Granja del Pas és un mas situat al límit del terme municipal de Sabadell amb el de Barberà del Vallès (fins a l'any 1959, íntegrament dins de Barberà), en unes terres que anteriorment incloïen diverses masies i que ara en gran part són ocupades per l'Aeròdrom de Sabadell. Abans del segle xviii s'havia anomenat mas Castellar i mas Murtra i, de llavors ençà, Granja del Pas o can Font del Pla. L'edifici és format per un pis i unes golfes amb vessants d'aigües laterals. Era una granja dedicada a l'activitat ramadera.
El 1901, Santiago Pascual comprà la finca i l'anomenà Granja del Pas per la proximitat al pas a nivell del tren, aconseguí la concessió del reg i transformà la finca en regadiu i en granja lletera. Als anys 1990, després de la cessió a l'Ajuntament de Sabadell, es restaurà la masia i s'hi habilità el Centre de Divulgació de Divulgació Mediambiental.
El 1959 l'Ajuntament va posar el nom del mas a un carrer nou que s'anomenà "passatge de la Granja del Pas", el qual és al Districte 6, al barri de la Creu de Barberà, dins el parc Central del Vallès.

## Referències

* ↑ «ENERGIA demo». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 juny 2014].
* 1 2 «Granja del Pas, passatge de la». [Consulta: 14 agost 2020].

## Bibliografia

* Gent nostra als carrers de Sabadell. Consorci per a la Normalització Lingüística, Centre de Normalització Lingüística de Sabadell i Ajuntament de Sabadell, 1995, ISBN 8487221068

## Enllaços externs

* Granja del Pas Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Goedkenita

La goedkenita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al supergrup de la brackebuschita. Rep el nom en honor de Virgil Linus Goedken (Lamont, Iowa, EUA, 29 de novembre de 1940 - Tallahassee, Florida, EUA, 22 de desembre de 1992), un investigador que va fer avenços importants en l'estudi de la unió química en estructures organometàl·liques.

## Característiques

La goedkenita és un fosfat de fórmula química Sr₂Al(PO₄)₂(OH). Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la goedkenita pertany a «08.BG: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 0,5:1» juntament amb els següents minerals: arsentsumebita, bearthita, brackebuschita, gamagarita, tsumebita, arsenbrackebuschita, feinglosita, bushmakinita, tokyoïta, calderonita, melonjosephita i tancoïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Palermo No. 1, situada a la localitat de Groton, al comtat de Grafton (Nou Hampshire, Estats Units). Posteriorment també ha estat descrita a la pedrera Lupka, a Nitra, i a la localitat de Skýcov, totes dues poblacions a la regió de Nitra, a Eslovàquia. Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Goedkenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 maig 2019].
# Gobiosoma spilotum

Gobiosoma spilotum és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Panamà.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Böhlke, J.E i Robins, C.R., 1968. Western Atlantic seven-spined gobies, with descriptions of ten new species and a new genus, and comments on Pacific relatives., Proc. Acad. Nat. Sci. Phila., 120(3):45-174.
* Briggs, J.C., 1951. A review of the clingfishes (Gobiesocidae) of the Eastern Pacific with descriptions of new species., Proceedings of the California Zoological Club, 1:57-108.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F., 1971. A revision of the eastern Pacific species of the gobiid fish genus Gobiosoma, with a discussion of the relationships of the genus. Ph.D. diss. Univ. California, San Diego., University of California:213 pp.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R. i G.C. Ray 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gontzal Rodríguez Díez

Gontzal Rodríguez Díez (Barakaldo, 4 de gener de 1982) és un futbolista basc, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Després de passar pel Juvenil i pel CD Baskonia, el 2003 arriba al Bilbao Athletic, equip en el qual milita dues temporades i mitja. L'estiu del 2005 debuta amb el primer equip de San Mamés en un partit de la Copa Intertoto.
Al mercat d'hivern de la temporada 05/06 marxa al CE Alcoià. En finalitzar la campanya, retorna al País Basc per militar al Santurtzi, de la Tercera divisió basca.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Grup de Puteaux

El Grup de Puteaux és el nom amb què es coneix a un grup d'artistes i crítics europeus associats amb una branca del cubisme coneguda com a orfisme.
El grup es va formar al voltant de 1911 en les trobades regulars per a discutir les seves idees en la casa de Jacques Villon a Puteaux, que en aquella època era una vila als afores de París. Ells mateixos es van donar aquest nom per distingir-se de la definició més estreta del cubisme desenvolupat per Pablo Picasso i Georges Braque en el barri de Montmartre. Van cobrar importància arran de la seva exposició en el Salon des Indépendants a la primavera de 1911.

## Membres

Alguns membres del grup de Puteaux van ser:
* Guillaume Apollinaire - (1880-1918)
* Robert Delaunay - (1885-1941)
* Marcel Duchamp - (1887-1968)
* Raymond Duchamp-Villon - (1876-1918)
* Roger de La Fresnaye - (1885-1925)
* Albert Gleizes - (1881-1953)
* Frantisek Kupka - (1871-1957)
* Henri Le Fauconnier - (1881-1946)
* Fernand Léger - (1881-1955)
* Louis Marcoussis - (1878-1941)
* Jean Metzinger - (1883-1956)
* Francis Picabia - (1879-1953)
* Georges Ribemont-Dessaignes - (1884-1974)
* Jacques Villon - (1875-1963)
* Alexander Calder -(1898-1976)
* Jeanne Rij-Rousseau - (1870-1956)
# Gornja Radgona

Gornja Radgona (en alemany Oberradkersburg) és una ciutat i municipi d'Eslovènia. Té una població de 3,052 habitants (2017).
Antany s'hi trobava el castell protector de la ciutat estiriana de Bad Radkersburg, a la riba oposada del Mura, a Àustria. El desenvolupament conjunt de les dues entitats es va interrompre el 1919, quan Estíria es va dividir entre Àustria i Eslovènia després del Tractat de Saint-Germain-en-Laye. El Mura hi va esdevenir la frontera i l'antic suburbi de Radkersburg, d'ençà a Eslovènia, va desenvolupar un centre propi.
Durant la guerra dels deu dies del 1991, la comunitat va viure moments amargs en què es van haver de lamentar unes víctimes civils durant el conflicte amb l'exèrcit iugoslau i es van destruir alguns edificis.

## Llocs d'interés

El castell, propietat de l'estat, va fer-se malbé durant la segona guerra mundial. Va ser restaurat de manera barroera i va servir d'escola fins que el 1992 va ser llogat com a residència privada a un empresari que el va restaurar. El parc i parts del castell queden visitables.

## Referències

* ↑ «Tratado de Saint-Germain-en-Laye (1919)» (en castellà, anglès). dipublico.org, 17-06-2010. [Consulta: 5 octubre 2020].
* ↑ Jaušovec, Boris. «Tage, die Gornja Radgona bewegten» (en alemany). Signal 2000. Pavel-Haus – Pavlova Hiša. Arxivat de l'original el 2015-05-29. [Consulta: 5 octubre 2020].
* ↑ «Geschichte» (en alemany). Chateau Agata/Grad Gornja Radgona/Schloss Oberradkersburg. [Consulta: 5 octubre 2020].
# Gornozavodsk

Gornozavodsk (en rus: Горнозаводск) és una ciutat de Rússia, es troba al territori de Perm. El 2023 tenia 10.890 habitants. Es troba entre els rius Koiva i Vitxai, de la conca del Kama, a 125 km al nord-est de Perm i a 1.281 km al nord-est de Moscou.

## Història

Es va fundar el 1947 durant la construcció d'una planta de ciment prop de l'estació de Pàixia, a la línia Perm-Txussovoi-Kutxva-Iekaterinburg. El 22 de juliol de 1950 la vila rebé l'estatus d'assentament urbà, anomenada aleshores Novopàixiski, el 1965 rebé l'estatus de ciutat així com el seu nom actual.

## Referències

* ↑ «Recensements et estimations de la population depuis 1897». — «Office fédéral de statistiques, Recensement de la population russe de 2010». — arxiu comprimit «Population résidente par municipalité de la fédération de Russie au Plantilla:1er janvier 2012». — arxiu comprimit «Population résidente par municipalité de la fédération de Russie au Plantilla:1er janvier 2013».
# Goigs dels Ous

Els Goigs dels Ous és una tradició popular a tot el Conflent i parts del Rosselló (Catalunya Nord), on cors fan cercaviles a la recerca dels "ous". Aquests són cistelles de vímet que contenen dolços, normalment xocolate, o tradicionalment ous, i que s'abaixen des dels balcons de les cases de cada vila mitjançant una corriola, en bescanvi per les cançons tradicionals, o goigs, que canta el cor. Aquesta festa ocorre a Pasqua (la data va canviant entre març i abril cada any), i transcorre durant el matí. Els coristes porten vestimenta tradicional catalana. Solen tenir un alt contingut de forasters, en especial nord-europeus, que tanmateix canten les cançons íntegrament en català.

## Referències

* ↑ «Web del Consell general». Arxivat de l'original el 2009-08-29. [Consulta: 25 agost 2009].
* ↑ «Conflent». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 19 agost 2009].
* ↑ «Cotlliure». Arxivat de l'original el 2010-08-18. [Consulta: 19 agost 2009].
* ↑ Argelers

## Vegeu també

* L'ou com balla
* Pasqua
* Festes populars als Països Catalans
* Llista de festes declarades d'interès turístic

## Enllaços externs

* Fotos i informació sobre la festa en català i francès, recull de premsa en francès Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Lletra no oficial d'un goig
# Gurn

El Gurn o el Gurni és un riu de la Vall d'en Bas, a la Garrotxa. És afluent del Fluvià (hi desemboca prop de Cirera), i està format per la confluència de les rieres de Collfred i de Sallent.

## Referències

* ↑ «Gurn». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Dasyceps

Dasyceps és un gènere d'amfibi temnospòndil que va viure al Permià inferior. Les seves restes fòssils s'han trobat a Anglaterra.

## Referències

* Paton, Roberta L. «A Lower Permian temnospondylous amphibian from the English Midlands». Paleontology, vol. 18, 1975, pàg. 831–845 [Consulta: 2 agost 2008]. Arxivat 2011-07-16 a Wayback Machine.
# Perth Amboy

Perth Amboy és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2009 tenia 48.711 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Perth Amboy tenia 47.303 habitants, 14.562 habitatges, i 10.761 famílies. La densitat de població era de 3.820,9 habitants/km².
Dels 14.562 habitatges en un 40,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,6% hi vivien parelles casades, en un 21% dones solteres, i en un 26,1% no eren unitats familiars. En el 20,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,63.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 11,4% entre 18 i 24, un 31,6% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.608 $ i la renda mediana per família de 40.740 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.399 $ mentre que les dones 21.954 $. La renda per capita de la població era de 14.989 $. Aproximadament el 14,3% de les famílies i el 17,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Perth Amboy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Perth Amboy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.