OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pasíteles

* Per a altres significats, vegeu «Pasíteles el Vell».
Pasíteles (grec antic: Πασιτέλης, llatí: Pasiteles) fou un escultor i treballador de la plata de l'escola neoàtica de gran distinció. Plini el Vell el qualifica de in omnibus his summus ('entre tots el millor').
Va néixer a la Magna Grècia, i va treballar a Roma als darrers anys de la República, on va obtenir la ciutadania romana l'any 90 aC, quan encara era jove. Se sap que va fer estàtues per al temple de Juno al Pòrtic d'Octàvia, vers el 33 aC. El seu floriment s'hauria produït de l'any 60 aC fins al 30 aC. Plini diu que era actiu en temps de Pompeu el Gran.
Pasíteles va viure en un moment en què l'art de l'escultura va recobrar importància. Segons Varró, contemporani seu, no feia cap obra de la qual abans no n'hagués fet un model. Plini diu que estudiava els seus models al natural, i en una ocasió, mentre estava davant de la gàbia d'un lleó que reproduïa en plata, es va escapar una pantera d'una gàbia veïna que per poc el mata. Figura a totes les llistes d'eminents artistes en plata i d'escultors, i segons Plini va fer moltes obres, però no se'n coneixen els noms, llevat d'una estàtua d'ivori que el mateix Plini diu que representava Júpiter, pel temple de Marcel.
Pasíteles va escriure també sobre art, amb cinc llibres sobre escultures i escultors que Plini qualifica de mirabilia opera, i que li van servir de referència. Ciceró el va conèixer, i explica que havia vist una de les seves produccions en plata que representava el prodigi que va assenyalar l'èxit de l'infant Quint Rosci com a actor.
Devia fundar una escola d'escultura, perquè es conserven inscripcions que diuen que va ser mestre d'Estèfan, que al seu torn va ser mestre de Menelau.

## Referències

* ↑ Els manuscrits de Plini varien amb la denominació: de vegades és Pasíteles i, d'altres, Praxíteles. Probablement la primera forma és la correcta: Ciceró, que el va conèixer, l'anomena sempre Pasíteles.
* ↑ Plini. Naturalis Historia XXXV, 12,5
* ↑ 1.Pasiteles a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 133-134
# Platja de La Cueva

La platja de la Cueva és una platja aïllada, envoltada de penya-segats, està situada en el concejo asturià de Cudillero i pertany a la localitat de Oviñana. La platja està protegida dins del paratge natural de la costa occidental i està catalogada com a Paisatge protegit, ZEPA i LIC.

## Descripció

Para la seva localització cal arribar a un dels dos nuclis de població més propers que són Oviñana o Riego de Abajo. Una vegada que s'ha arribat a Oviñana, cal travessar-ho i arribar fins al Far de Cap Vidio que limita la platja per l'est. Des d'allí cal realitzar un llarg descens per una «caleya» (camí en asturià) que baixa en ziga-zaga.
La platja continua per l'orient amb la veïna Platja de Peña Doria però solament s'uneixen en el període de baixamar. Hi ha una desembocadura d'un rierol, no té cap mena de serveis i es pot portar la mascota. Les activitats recomanades són la pesca submarina i la recreativa a canya. Es recomana prendre's amb calma la baixada i pujada del llarg camí en ziga-zaga fins a la platja.

## Referències

* 1 2 «http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 25 març 2015].
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 111. ISBN 978-84-8459-669-1.
# 1224
## Esdeveniments

Països Catalans
* La canònica de Santa Maria aconsegueix independitzar-se de la mitra, però la incertesa perdurarà fins a la signatura dels pariatges
* Expulsats els àrabs de Sicília
* Creació de la Universitat de Nàpols
Resta del món

## Naixements

Països Catalans
Resta del món

## Necrològiques

Països Catalans
Resta del món

## Referències

* ↑ «Cronologia de fets històrics». xtec.cat. [Consulta: 13 novembre 2018].
# NGC 3805

NGC 3805 és una galàxia lenticular situada a uns 330 milions d'anys llum de distància a la constel·lació de Lleó. La galàxia va ser descoberta per astrònom William Herschel el 25 d'abril de 1785. NGC 3805 és un membre del cúmul de Lleó.

## Referències

* ↑ «Outflows in sodium excess objects» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2015, pàg. 91. DOI: 10.1088/0004-637X/809/1/91.
* 1 2 R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* ↑ Ignasi Pérez-Ràfols «The ninth data release of the Sloan Digital Sky Survey: first spectroscopic data from the SDSS-III baryon oscillation spectroscopic survey» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 2, 19-11-2012, pàg. 21. DOI: 10.1088/0067-0049/203/2/21.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 01-02-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.
* ↑ «Your NED Search Results». ned.ipac.caltech.edu. [Consulta: 9 juliol 2018].
* ↑ «Revised NGC Data for NGC 3805». spider.seds.org. [Consulta: 9 juliol 2018].
* ↑ «New General Catalog Objects: NGC 3800 - 3849» (en anglès). cseligman.com. [Consulta: 9 juliol 2018].
* ↑ «Hierarchy catalogue». leda.univ-lyon1.fr. [Consulta: 9 juliol 2018].

## Enllaços externs

* NGC 3805 a WikiSky: DSS2, SDSS, GALEX, IRAS, Hydrogen α, X-Ray, Astrophoto, Sky Map, Articles i imatge (anglès)
# Vervant (Charente)

Vervant és un municipi francès situat al departament del Charente i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2007 tenia 134 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vervant era de 134 persones. Hi havia 64 famílies de les quals 24 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 20 dones vivint soles), 20 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 70 habitatges, 61 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 7 estaven desocupats. Tots els 69 habitatges eren cases. Dels 61 habitatges principals, 52 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 12 en tenien tres, 17 en tenien quatre i 29 en tenien cinc o més. 47 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 27 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vervant el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 12 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 8 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 12 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 12 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 75 persones, 51 eren actives i 24 eren inactives. De les 51 persones actives 47 estaven ocupades (26 homes i 21 dones) i 4 estaven aturades (4 dones i 4 dones). De les 24 persones inactives 9 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 12 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Vervant hi havia 60 unitats fiscals que integraven 143 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 15.232 €.

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva i 1 d'una empresa de construcció.
L'any 2000 a Vervant hi havia 9 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Vervant a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Vervant a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Leider Preciado

Leider Calimenio Preciado Guerrero (Tumaco, 26 de febrer de 1977) és un futbolista colombià, que ocupa la posició de davanter.

## Trajectòria

Va començar a destacar a les files del Santa Fé. El 1998, i després de disputar el Mundial 1998 amb la selecció colombiana, crida l'atenció del Racing de Santander, on no acaba de quallar. El 2001 retorna al seu país, on esdevé en un dels atacants més destacats del campionat local, intercalat amb breus estades a equips àrabs i equatorians.
Ha estat internacional amb Colòmbia en 11 ocasions, tot marcant 4 gols.

### Equips

| Club | País | Any |
| Santa Fe | Colòmbia | 1995-1998 |
| Racing de Santander | Espanya | 1998-1999 |
| CD Toledo | Espanya | 1999-2000 |
| Santa Fe | Colòmbia | 2000-2001 |
| Once Caldas | Colòmbia | 2002 |
| Deportivo Cali | Colòmbia | 2002-2003 |
| Santa Fe | Colòmbia | 2004-2005 |
| Al-Shabab Club Al-Riyad | Aràbia Saudita | 2005 |
| Santa Fe | Colòmbia | 2006-2008 |
| Deportivo Quito | Equador | 2008-2009 |
| América de Cali | Colòmbia | 2009 |
| Atlético Bucaramanga | Colòmbia | 2010 |

## Títols

* Màxim golejador del Torneig Finalización: 2003, 2004
* Campionat de l'Equador: 2008

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Limbe (instrument)

Els limbes són cercles o discs graduats, tant verticals com horitzontals, per mesurar angles. Estan dividits de 0 a 360 graus sexagesimals, o de 0 a 400 graus centesimals. En els limbes verticals es poden veure diverses graduacions (limbes zenitals). Els teodolits mesuren en graduació normal (sentit dextrogir o de les agulles del rellotge) o graduació anormal (sentit levogir o contrari a les agulles del rellotge). Es mesuren angles zenitals (distància zenital), angles de pendent (alçada d'horitzó) i angles nadirals.

## Referències

* ↑ «limbe | enciclopèdia.cat». [Consulta: 15 abril 2019].
* ↑ Nacional, Instituto Geográfico. «Instituto Geográfico Nacional» (en espanyol europeu). [Consulta: 26 abril 2019].
* ↑ «Octante del siglo XIX» (en espanyol europeu). [Consulta: 26 abril 2019].
* ↑ «TOPOGRAFÍA ROMANA». [Consulta: 26 abril 2019].
# Leonardo García Tsao

Leonardo García Tsao (Ciutat de Mèxic, 1954) és un crític de cinema mexicà. Va ser director de la Cineteca Nacional de Mèxic de 2006 a 2010. Tsao escriu crítica de cinema en La Jornada, on en 2015 tenia una columna setmanal, i va col·laborar en els periòdics amb aquesta mateixa labor en Unomásuno i El Nacional Va fundar la revista especialitzada Dicine i entre les seves col·laboracions estan les revistes Variety, Film Comment, Sight and sound, Cahiers du Cinéma, Cinema, Imatges, Cinema Premiere, Nexos i la Revista de la Universidad de México.
Entre les seves obres es troben llibres sobre Orson Welles, Francois Truffaut, Andrei Tarkovski, Felipe Cazals i Diana Bracho. Com a guionista va escriure Intimidad de 1989 i el curtmetratge Ponchada de 1991. Després de ser cap de programació de la Cineteca Nacional de 1977 a 1989 i va ser director de la mateixa de 2006 a 2010. Va ser director del Festival de Cinema de Guadalajara i programador dels de Cancún, Palm Springs International Film Festival i l'internacional de Bangkok. Va ser crític convidat en els festivals de Berlín, Cannes, Toronto i Sant Sebastià, al com va ser delegat per Mèxic de 1993 a 2007.
Va ser col·laborador de programes de cinema als canals 11, 13 i 22 de la televisió mexicana i les estacions Radio Red i Radio UNAM. Va ser professor a les universitats Iberoamericana, Anáhuac i al Centro de Capacitación Cinematográfica, on imparteix un Diplomat d'Apreciació Cinematogràfica des de 2007.

## Obres

* Orson Welles, 1987
* Franc̦ois Truffaut, 1987
* Andrei Tarkovski, 1988
* Como acercarse a... el cine, CONACULTA-Limusa Noriega Editores, 1989 ISBN 968-18-3272-8
* Sam Peckinpah, 1990
* Felipe Cazals habla de su cine, Universidad de Guadalajara, 1994 ISBN 968-895-452-7
* El ojo y la navaja: ensayos y críticas de cine, Aguilar, 1998, reed. Punto de Lectura, 2008. ISBN 978-970-812-054-8
* Gabriel Figueroa: centenario, CONACULTA, 2008
* Diana Bracho, Universidad de Guadalajara, 2011

## Referències

* ↑ «Curso: El cine de Sam Peckinpah». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ «FIPRESCI - Leonardo Garcia Tsao». [Consulta: 17 octubre 2015].
# Lilhac

Lilhac és un municipi francès, situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.
# La Chaux-en-Bresse

La Chaux-en-Bresse és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 34 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de La Chaux-en-Bresse era de 34 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 23 habitatges, 17 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 23 habitatges eren cases. Dels 17 habitatges principals, 16 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien tres cambres, 9 en tenien quatre i 5 en tenien cinc o més. 13 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 7 habitatges hi havia un automòbil i a 6 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de La Chaux-en-Bresse el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 21 persones, 16 eren actives i 5 eren inactives. De les 16 persones actives 14 estaven ocupades (8 homes i 6 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 5 persones inactives 1 estava jubilada, 2 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de La Chaux-en-Bresse a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de La Chaux-en-Bresse a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# La Chauçada

La Chauçada (en francès La Chaussade) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa.
La seva població al cens de 1999 era de 104 habitants. Està integrada a la Communauté de communes Auzances-Bellegarde-en-Marche.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 123 | 111 | 108 | 105 | 104 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Guy Vigneron | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Limpertsberg

Limpertsberg (en luxemburguès: Lampertsbierg ) és un dels 24 barris de la ciutat de Luxemburg. El 2014 tenia 10.068 habitants. Està situat a la part nord-est de Ville Haute i al centre de la ciutat.

## Història

El Tractat de Londres va declarar el 1867 el Gran Ducat de Luxemburg permanentment neutral, la seva fortalesa va ser desmantellada parcialment, mentre les zones contigües a la vella ciutat van créixer. Limpertsberg només allotjava el Cementiri de Nôtre-Dame, construït el 1755 als afores de la ciutat i on es troba una versió de l'escultura d'El presoner polític realitzada per Lucien Wercollier.
A la fi del segle xix, Limpertsberg era un centre de conreu de roses i molts productors coneguts havien establert allà el seu viver, per exemple Soupert i Notting, Gemen i Bourg i els germans Jean i Évrard Ketten.
És un altiplà on el punt més alt és la plaça André, que es troba a 335 metres sobre el nivell de la mar, a 10 metres per sota el punt més alt de la ciutat de Luxemburg (345 m al barri de Cents).
Limpertsberg és una zona residencial. Seu de nombrosos bancs, diverses institucions educatives: Universitat de Luxemburg, Escola Waldorf de Luxemburg, Liceu de nois de Luxemburg, Liceu Robert Schuman, Liceu Vauban de Luxemburg, l'Escola Secundària Tècnica d'Arts i Oficis, Escola francesa de Luxemburg, el Saló de Victor Hugo (centre cultural) i el Gran Teatre de Luxemburg.
Cada any es porta a terme des de finals d'agost fins principis de setembre a la plaça Glacis la fira anual Schueberfouer.

## Vegeu també

* Barris de la Ciutat de Luxemburg

## Referències

* ↑ «Statistiques sur la Villa de Luxembourg. Etat de la population 2014. Limpertsberg» (PDF) (en francès) p. 39-40. Ville de Luxembuourg. [Consulta: 18 agost 2015].
* ↑ «Les roses du Limpertsberg» (PDF) (en francès). Office de tourisme de Luxembourg. [Consulta: 18 agost 2015].
# Limpach (Luxemburg)

Limpach (en luxemburgués: Lampech) és una vila de la comuna de Reckange-sur-Mess del districte de Luxemburg al cantó d'Esch-sur-Alzette. Està a uns 12,13 km de distància de la Ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Limpach». [Consulta: 20 setembre 2015].
# Literatura intercultural

La literatura intercultural (o també literatura ectòpica) és aquella literatura escrita per autors en la llengua del país on resideixen el qual no és el país d'on provenen. Un dels camps d'aquesta és la literatura d'immigració (coneguda també com a literatura de migrants, literatura d'estrangers, o literatura d'emigració). Es diferencia de la literatura d'exili per definició en quant que la d'exili solament es refereix al tema tractat.
La literatura produïda a Xile per qui havia migrat a Xile ha sigut escrita en la seua majoria en espanyol i seguint els models de la literatura europea. A més, allí fou la causa que modificà i construí el cànon literari de la literatura contemporània xilena.

## Referències

* ↑ Albaladejo, 2011, p. 143.
* ↑ Ruiz Sánchez, 2003, p. 28.
* ↑ Luarsabishvili, Vladimer «Literatura ectópica y literatura de exilio: apuntes teóricos». Castilla. Estudios de Literatura, 4, 2013, pàg. 19-38.
* ↑ Carrasco M., Iván «Literatura intercultural chilena: proyectos actuales». Revista chilena de literatura, 66, 01-04-2005. DOI: 10.4067/S0718-22952005000100004.
* ↑ Carrasco M., Iván «Literatura chilena: canonización e identidades». Estudios filológicos, 40, 2005. DOI: 10.4067/S0071-17132005000100002.

## Bibliografia

* Albaladejo, Tomás. «Sobre la literatura ectópica». A: Rem tene, verba sequentur! Gelebte Interkulturalität. Festsschrift zum 65. Geburstag des Wissenschaftlers und Dichters Carmine/Gino Chiellino. Dresden: Thelem, 2011, p. 141-153.
* Ruiz Sánchez, Ana «Literatura intercultural frente a canon nacional en Alemania: pautas para la resolución de un conflicto». Revista de filología alemana, 11, 2003, pàg. 27-48.
# Lise Myhre

Lise Myhre (Skedsmo, 1 de novembre de 1975) es una autora de còmic noruega, coneguda per la serie de còmics Nemi, on la protagonista es una noia d'estètica Gòtica.

## Biografia

Va estudiar disseny gràfic i història de l'art al Santa Monica College of Art de Califòrnia, se'n va anar a viure a Oslo el 1995 on va continuar els seus estudis de disseny gràfic i disseny mac al Merkantilt Institutt, mentre treballava com a cambrera a So What!, i al bar de rock Elm Street. Des de molt jove va fer treballs d'il·lustració i còmic publicant-se els seus treballs en alguns diaris gratuïts.
Les primeres sèries que va publicar eren de personatges sense continuïtat, posterior-ment va crear la sèrie, Anne And un homenatge a Arne Anka de Charlie Christensen (el protagonista era un ànec antropomòrfic amb una semblança física amb l'Ànec Donald) i M.P.. Publicada a Larsons Gale Verden. El 1997 va dibuixar el personatge de Nemi, en acudits que elogiaven la cultura gòtica, també publicada a Larsons Gale Verden, ben aviat es va convertir en el personatge de la seva pròpia sèrie. Nemi, en fer-se popular va iniciar la publicació com a tira diària al diari Dagbladet el 1999. Com a il·lustradora i consultora de llibres, ha treballat fent portades de discos, llibres de terror, llibres escolars i agendes.
Lise Myhre, va guanyar el 1999 el premi de còmic al Festival Raptus de la ciutat de Bergen, premi atorgat a autors novells. El 2018 va rebre el Premi Sproing que atorga el Norsk Tegneserieforum (NTF) (Fòrum de Còmics de Noruega). i el 2002 l'hi atorgaren el premi d'Artista de la ciutat d'Oslo per "els esforços destacats en la vida artística d'Oslo".

## Referències

* ↑ «Lise Myhre» (en anglès). [Consulta: 20 gener 2022].
* 1 2 3 4 5 «Lise Myhre» (en noruec). gyldendal. [Consulta: 20 gener 2022].
* ↑ «https%3A%2F%2Fsnl.no%2FSproingprisen#federation=archive.wikiwix.com Sproingprisen» (en noruec). Prisvinnere, beste norske tegneserie. Store norske leksikon. [Consulta: 20 gener 2022].
# Llei Hadopi

La llei promotora de la difusió i la protecció de la creació a Internet, o Llei Creació i Internet, popularment més coneguda com a llei Hadopi, és una polèmica llei creada a França amb l'objectiu de regular i controlar els drets d'autor. Aquesta llei al començament proposava el tancament de la connexió a Internet als usuaris que utilitzessin o descarreguessin arxius no originals, després de dos avisos, i sancions econòmiques i penals als que no haguessin estat prou eficaços a la vigilància de l'ús d'aquests fitxers per part de tercers.
La proposta va ser fortament criticada pels usuaris i els tècnics van advertir de la inviabilitat de portar-la a terme a la pràctica. Va passar successivament per instàncies a la Comissió Nacional de la Informàtica i de les Llibertats (CNIL), el senat francès, la Comissió Mixta Paritària i novament a l'Assemblea Nacional, fins que el Consell Constitucional va censurar les mesures polèmiques. La llei va ser promulgada igualment però sense que a la pràctica representi cap diferència amb la situació legal i penal anterior a ella.

## Vegeu també

* Llei d'Economia Sostenible a Espanya

## Notes i referències

* 1 2 Loi favorisant la diffusion et la protection de la création sur Internet, web del senat francès (francès)
* ↑ El nom "Hadopi" és en realitat un acrònim, HADOPI, del francès Haute Autorité pour la Diffusion des Oeuvres et la Protection des droits sur Internet (en català, "Alta Autoritat per a la Difusió de les Obres i la Protecció dels Drets a Internet"), una autoritat pública independent que, segons la primera versió d'aquesta llei, hauria de crear l'Estat i que s'encarregaria de vigilar i eventualment sancionar els usuaris d'Internet.