OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Trimma benjamini

Trimma benjamini és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall fins als 5-50 m de fondària, tot i que, normalment, ho fa entre 6 i 25.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Sulawesi fins a Tonga, les Illes Marshall, Nova Caledònia i la Gran Barrera de Corall.

## Referències

* ↑ Jordan, D. S. & A. Seale, 1906. The fishes of Samoa. Description of the species found in the archipelago, with a provisional check-list of the fishes of Oceania. Bull. Bur. Fish. v. 25 (for 1905): 173-455 + index 457-488, Pls. 33-53.
* ↑ Winterbottom, R., 1996. A new species of gobiid fish, Trimma benjamini, from the western Pacific. Rev. Fr. Aquariol. v. 23 (núms. 1-2): 57-60.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka, 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 3. Jawfishes - Sunfishes, Opistognathidae - Molidae. Zoonetics, Austràlia. 623 - 893.
* ↑ Myers, R.F., 1999. Micronesian reef fishes: a comprehensive guide to the coral reef fishes of Micronesia. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 330 p.
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hagiwara, K. i R. Winterbottom, 2007. Two new species of Trimma (Gobiidae) from the Western Pacific. Bull. Natl. Mus. Nat. Sci., Ser. A, Suppl. 1:163-174.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Kuiter, R.H. i T. Tonozuka, 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 3. Jawfishes - Sunfishes, Opistognathidae - Molidae. Zoonetics, Austràlia. 623 - 893.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* Werner, T.B i G.R. Allen, 1998. Reef fishes of Milne Bay Province, Papua New Guinea. A T. Werner i G. Allen (eds). A rapid biodiversity assessment of the coral reefs of Milne Bay Province, Papua New Guinea. RAP Working Papers 11, Conservation International, Washington DC.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Universidad de los Andes

La Universidad de los Andes (UANDES) és una universitat privada autònoma de la ciutat de Santiago de Xile. Va ser fundada el 1989 inspirada en l'Opus Dei xilè. La seva seu central es troba a Santiago de Xile. Des de juny de 2019 és membre de l’CRUCH.
La formació espiritual i doctrinal de la Universitat està inspirada en l'Opus Dei, de manera que compta amb atenció espiritual catòlica a càrrec de la Prelatura de l'Opus Dei i imparteix formació als seus alumnes en teologia, antropologia i ètica. L'actual capellà general a càrrec de l'atenció espiritual, tant dels alumnes com dels funcionaris, és el prevere Sebastià Urruticoechea. A més, el rector honorari d'aquesta universitat és el Prelat de l'Opus Dei, Monsenyor Fernando Ocáriz Braña.
El juny de 2019, el Consell de Rectors de les Universitats Xilenes (CRUCH) va aprovar la incorporació de la Universitat dels Andes a l'organisme.

## Infraestructura

Al Campus San Carlos d'Apoquindo, la Universitat compta amb nou edificis, inclosos l'Escola de Negocis AQUEST Business School, l'edifici d'Enginyeria, una biblioteca, l'Edifici Central, que alberga les oficines de la majoria de les unitats de suport, sales de classes, una sala de graus, i les oficines de rectoria. A més té dos camps clínics propis, un d'ells és un centre de salut situat a San Bernardo i la Clínica Universitat dels Andes, que està integrada a campus universitari.

## Facultats

Algunes facultats són les següents:
* Periodisme
* Enginyeria
* Ciències
* Ciències Econòmiques i Comercials
* Dret
* Medicina
* Psicologia

## Referències

* ↑ Universidad de los Andes. «Capellanía Universitaria». Arxivat de l'original el 2019-03-06. [Consulta: 16 abril 2013].
* ↑ «Aprobaron ingreso de Universidad de Los Andes al Consejo de Rectores».
* ↑ Universidad de los Andes. «Nuevo edificio de Rectoría». Arxivat de l'original el 2018-12-19. [Consulta: 16 abril 2013].
* ↑ «Home» (en castellà). Centro de Salud de la Universidad de los Andes. [Consulta: 18 desembre 2018].
* ↑ Clínica Universidad de los Andes. «Clínica Universidad de los Andes». Arxivat de l'original el 2021-06-29. [Consulta: 25 maig 2014].

## Enllaços externs

* Universidad de los Andes - Lloc web oficial
# Tàhir ibn Abd-Al·lah

Tàhir (II) ibn Abd-Al·lah ibn Tàhir (àrab: طاهر بن عبد الله بن طاهر, Ṭāhir b. ʿAbd Allāh b. Ṭāhir) fou governador tahírida del Khorasan. Va succeir el seu pare Abu-l-Abbàs Abd-Al·lah ibn Tàhir el 845 en el regnat del califa al-Wàthiq. No era el candidat favorit del califa per exercir el govern que preferia a Ishaq ibn Ibrahim ibn Mússab (governador militar de Bagdad des del 822) però finalment fou nomenat. Durant el govern del seu pare, Tàhir havia estat ocupat en una sèrie de campanyes a les estepes del nord contra el turcmans oghuz en el qual va tenir la cooperació dels subgovernadors samànides de la Transoxiana. Una vegada al poder al Khorasan, no se sap gran cosa del que va fer. La província de Sistan es va perdre quan el cap ayyar Sàlih ibn an-Nadr va foragitar el governador tahírida i va agafar-ne el control. Va morir el 862 deixant el govern al seu jove fill Muhàmmad ibn Tàhir, decisió que el califa al-Mustaín va avalar i va confirmar al jove en el govern tot i no ser altre cop la seva solució preferida.

## Referències

* C. E. Bosworth, "The Tahirids and Saffarids." a la Cambridge History of Iran Volum 4: From the Arab Invasion to the Saljuqs. R. N. Frye. London, UK: Cambridge University Press, 1975. ISBN 0-521-20093-8.
# Universitat Bolivariana de Veneçuela

La Universitat Bolivariana de Veneçuela (UBV) (Universidad Bolivariana de Venezuela en castellà) és la Universitat pública de més recent implantació a Veneçuela, creada l'any 2003 pel president de la República, el progressista Hugo Chávez. La UBV va començar a impartir les primeres classes el gener de 2004.

## Titulacions

La UBV, més que carreres en el sentit clàssic del terme, ofereix programes formatius interdisciplinaris. La seva creació té per objectiu, no tant les demandes del mercat laboral privat, sinó la formació dels i les professionals que, segons l'actual govern, requereix el país per avançar en el desenvolupament i satisfer les necessitats socials.
Les titulacions que, fins al moment (febrer de 2006) ofereix són:
* Comunicació Social
* Gestió Social del Desenvolupament Local
* Gestió Ambiental
* Medecina
* Agroecologia
* Informàtica per a la Gestió Social
* Gestió de la Salut Pública
* Estudis Jurídics
* Estudis Polítics i de Govern
* Arquitectura
* Educació

## Serveis

Tots els serveis que ofereix la UBV són gratuïts per als i les estudiants, inclosos els programes de tercer cicle. Entre aquests serveis, a la majoria de seus hi trobem menjadors universitaris, equipaments esportius, clíniques que proporcionen atenció sanitària gratuïta a la comunitat universitària o sales d'ordinadors amb connexió a internet.

## Seus

La UBV está projectada per disposar de campus a les principals regions del país, actualment compta amb seus a: Caracas, Punto Fijo, Maturín, Ciudad Bolívar, Maracaibo i Ciudad Guayana.
El rectorat i la seu principal són a l'edifici de Los Chaguaramos (Caracas), en unes instal·lacions on treballaven centenars de gerents i alts càrrecs de l'empresa estatal Petrolis de Veneçuela fins que el 2003 van ser acomiadats, a causa de les accions de sabotatge dutes a terme durant l'anomenada Aturada Petrolera (segons la versió del govern progressista; com a represàlia política, segons els sectors opositors).
Com a conseqüència d'aquests fets, l'edifici va quedar buit i el govern va acordar destinar-lo a la nova Universitat.

## Ingrés

Un dels objectius de la UBV és proporcionar l'accés a la universitat a estudiants provinents de les classes més desafavorides de la societat. Per aquest motiu la UBV és una de les universitat més implicades en el desenvolupament de la Missió Sucre, a la que cedeix regularment les seves instal·lacions, i la majoria dels i les seves alumnes provenen d'aquest programa d'inclusió social.

## Enllaços externs

* Plana web de la Universitat Bolivariana de Veneçuela
* Sistema de Transporte de la UBV

## Vegeu també

* Revolució Bolivariana
* Missions Bolivarianes
# Vaissa

Vaissa (en francès Bellerive-sur-Allier) és un municipi francès situat al departament de l'Alier, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.

## Referències

Viccionari
# Vicent Pons i Fornés

Vicent Pons i Fornés (Pedreguer, Marina Alta, 7 d'octubre de 1944 - ibid., 27 de juliol de 1998) va ser un poeta valencià.

## Biografia i obra

Cursà estudis d'ensenyament secundari i prompte començà a treballar; primer com a ajudant de farmàcia i, més tard, com a funcionari a l'oficina de correus de Pedreguer. La seua formació, però, la completà assistint a cursos de comptabilitat, relacions públiques, música, pintura, fotografia o cinematografia.
Va ser membre del Consell dels Premis de Cultura Popular de la Marina Alta, i del Consell Municipal de Cultura de l'Ajuntament de Pedreguer. Col·laborà també com a tertulià a la ràdio la Veu d'Ondara.
La seua producció artística abraça els àmbits de la pintura, els dibuixos, la fotografia i la literatura -concretament la poesia- en llengua catalana.
La seua activitat intel·lectual es va desenvolupar també a les planes de les revistes L'Ocaive, Saó, El Poble o La Veu de la Marina, entre d'altres. Per aquesta trajectòria, va rebre la Insígnia d'Argent de la Fundació del Congrés de Cultura Catalana.

## Bibliografia
### Poesia

* 4x4 Poemes, Art Lanuza. Altea, 1981
* Corones de baladre, anell de robí, Ajuntament de Xàbia. Xàbia, 1984
* Diurnal del foc i la pluja, 1984 (poemari inèdit amb el qual guanyà el premi Vila de Teulada de 1984)
* Ritual dels arcàngels, Edicions Aitana. Altea, 1996, Il·lustrador: Ramon Pérez Carrió, ISBN 84-86156-47-5
* La ciutat de l'arena daurada, Art Lanuza. Altea, 1997, ISBN 84-87669-04-2, Il·lustrador: Vicent Quiles Guijarro
* Dotze cançons del cuiner enamorat, Art Lanuza. Altea, 1998, ISBN 84-87669-05-0, Il·lustrador: Vicent Quiles Guijarro
* Analectes. Ajuntament de Pedreguer, 2003. ISBN 84-606-3521-X, Il·lustrador: Ramon Pérez Carrió

## Referències

* 1 2 3 «Vicent Pons i Fornés». Literatura valenciana actual. Universitat d'Alacant. Arxivat de l'original el 10 de juny 2015. [Consulta: 19 novembre 2013].
# Villanueva de la Jara

Villanueva de la Jara és un municipi de Castella-la Manxa (Espanya). Pertany a la província de Conca i és a la comarca de La Manchuela. Té una extensió de 156 quilòmetres quadrats i una població de 2.350 habitants. Limita amb els municipis d'El Peral, Iniesta, Villagarcía del Llano, Quintanar del Rey, Casasimarro, El Picazo i Pozorrubielos de la Mancha. Posseeix, a part del nucli principal de població, dos més: Casas de Santa Cruz i Ribera de San Benito. És famós pels seus xampinyons.

## Monuments

* Església Parroquial de Nostra Senyora de l'Assumpció.
* Església del Carme.
* Convent de les Carmelites Descalces.
* Plaça Major.
* Roll de Justícia.

## Festes

* Ninou. 1 de gener.
* Reis Mags. 5 de gener.
* Sant Anton. 17 de gener.
* Jueves Lardero. Un dijous de febrer.
* Carnaval. Febrer o març.
* Setmana Santa. Març o abril.
* Sant Miquel. 8 de maig. És el patró dels xampinyoners.
* Sant Isidre. 15 de maig.
* Corpus Christi. Un diumenge de juny.
* Festa patronal. En honor de la Mare de Déu de les Neus. Se celebren del 4 al 8 d'agost.
* Santa Teresa. 15 d'octubre.
* Nadal. 25 de desembre.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Joaquín Peraile Lara | U.C.D. | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Joaquín Peraile Lara | P.D.L.(de Garrigues) | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Gabriel Simarro Lara | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Gabriel Simarro Lara | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Joaquín Peraile Tinaut | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Joaquín Peraile Tinaut | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Joaquín Peraile Tinaut | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Juan Francisco García Peraile | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Economia

Villanueva de la Jara és la major productora de xampinyó i gírgoles de tot Espanya, sent al seu torn pionera en el cultiu d'aquest fong comestible, la qual cosa ho fa el principal valedor de la seva economia. També té una gran extensió cerealista i una gran producció vitivinícola pertanyent a la denominació d'origen La Manchuela.

## Enllaços externs

* Web no oficial de Villanueva de la Jara Arxivat 2020-10-25 a Wayback Machine.
# Villanueva de las Torres

Villanueva de les Torres és un municipi de la província de Granada, amb una superfície de 66,50 km², una població de 786 habitants (2004) i una densitat de població d'11,82 hab/km².
# Vallo di Nera

Vallo di Nera és un comune (municipi) de la Província de Perusa de la regió italiana d'Úmbria, situat uns 60 km al sud-est de Perusa.
L'1 de gener de 2018 tenia 360 habitants.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 7 març 2019].

## Enllaços externs

* Vallo di Nera - Lloc web oficial (italià)
# Villavaser

Villavaser, o Viḷḷabaser en asturià, és una parròquia del conceyu asturià d'Allande. Té una superfície de 3,94 km² i una població de 79 habitants (INE Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., 2011) repartides en els 4 nuclis que la formen.
El nucli de Villavaser se situa a 540 msnm en la vora esquerra del riu Nisón. Es troba a 5,5 km de Pola de Allande.
El seu codi postal és el 33889.

## Entitats de població

* Figueras
* Piniella
* Riovena
* Villavaser
# Villaverde

«Villaverde» té aquests significats:
* Villaverde (Allande), parròquia del conceyu asturià d'Allande
* Villaverde (Madrid), districte municipal a l'extrem sud del municipi de Madrid, anteriorment un municipi independent
* Villaverde de Guadalimar, municipi al nord de la província d'Albacete
* Villaverde de Guareña, municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
* Villaverde de Íscar, municipi de la província de Segòvia a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
* Villaverde del Río, municipi de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya
* Villaverde de Rioja, municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Alta
* Villaverde de Medina, municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
* Villaverde-Mogina, municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
* Villaverde del Monte, municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
* Villaverde de Montejo, municipi de la província de Segòvia a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
* Villaverde la Chiquita, poble al municipi de Valdepolo (Província de Lleó)
* Villaverde y Pasaconsol, municipi de la província de Conca a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa
* Valle de Villaverde antigament anomenat Villaverde de Trucíos; Villaverde Turtzioz (basc), municipi de Cantàbria
* Elpidio Villaverde Rey (Vilagarcía de Arousa, 1887 - Buenos Aires, 1962), polític gallec
* Ramón Alberto Villaverde Vázquez (Montevideo, 1930 - Barcelona, 1986), futbolista uruguaià
# Vipera

Vipera és un gènere de serps de la família Viperidae integrat per diversos escurçons verinosos àmpliament esteses per la regió Paleàrtica (Europa, nord d'Àsia i l'Àfrica mediterrània).

## Taxonomia

El gènere Vipera inclou 26 espècies:
* Vipera altaica Tuniyev, Nilson & Andrén, 2010
* Vipera ammodytes (Linnaeus, 1758)
* Vipera anatolica Eiselt & Baran, 1970
* Vipera aspis (Linnaeus, 1758)
* Vipera barani Böhme et Joger, 1984
* Vipera berus (Linnaeus, 1758)
* Vipera darevskii Vedmederja, Orlov y Tunyev, 1986
* Vipera dinniki Nikolsky, 1913
* Vipera eriwanensis (Reuss, 1933)
* Vipera graeca (Nilson & Andrén, 1988)
* Vipera kaznakovi Nikolsky, 1909
* Vipera latastei Bosca, 1878
* Vipera lotievi Nilson et al., 1995
* Vipera magnifica Tuniyev & Ostrovskikh, 2001
* Vipera monticola Saint-Girons, 1954
* Vipera nikolskii Vedmederja, Grubant y Rudayeva, 1986
* Vipera olguni (Tuniyev et al., 2012)
* Vipera orlovi Tuniyev & Ostrovskikh, 2001
* Vipera pontica Billing, Nilson y Sattler, 1990
* Vipera raddei Boettger, 1890
* Vipera sakoi Tuniyev et al., 2018
* Vipera seoanei Lataste, 1879
* Vipera shemakhensis (Tuniyev et al., 2013)
* Vipera transcaucasiana Boulenger, 1913
* Vipera ursinii (Bonaparte, 1835)
* Vipera walser Ghielmi et al., 2016
Les següents espècies han estat mogudes a altres gèneres:
* Daboia palaestinae (Werner, 1938)
* Montivipera albizona (Nilson, Andrén y Flärdh, 1990)
* Montivipera bornmuelleri (Werner, 1898)
* Montivipera bulgardaghica (Nilson y Andrén, 1985)
* Montivipera latifii (Mertens, Darevsky y Klemmer, 1967)
* Montivipera wagneri (Nilson y Andrén, 1984)
* Montivipera xanthina (Gray, 1849)

## Referències

* 1 2 Reptile Database
# Viatge a la lluna

«Viatge a la lluna» té aquests significats:
* Literatura: De la Terra a la Lluna, novel·la de ciència-ficció de 1865 escrita per Jules Verne
* Cinema: Le Voyage dans la Lune, pel·lícula muda francesa de 1902 dirigida per Georges Méliès
* Astronàutica: Missions lunars, les que tenen per objectiu l'exploració de la Lluna
# Vaux-le-Moncelot

Vaux-le-Moncelot és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 77 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vaux-le-Moncelot era de 77 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 40 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 38 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 33 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vaux-le-Moncelot el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 12 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 44 persones, 34 eren actives i 10 eren inactives. De les 34 persones actives 31 estaven ocupades (17 homes i 14 dones) i 3 estaven aturades (3 dones i 3 dones). De les 10 persones inactives 3 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa d'informació i comunicació.
L'any 2000 a Vaux-le-Moncelot hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Vaux-le-Moncelot a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Vaux-le-Moncelot a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Vaux-lès-Rubigny

Vaux-lès-Rubigny és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 49 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vaux-lès-Rubigny era de 49 persones. Hi havia 20 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 22 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 33 habitatges eren cases. Dels 22 habitatges principals, 20 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vaux-lès-Rubigny el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 28 persones, 21 eren actives i 7 eren inactives. De les 21 persones actives 18 estaven ocupades (10 homes i 8 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 7 persones inactives 4 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un guixaire pintor.
L'any 2000 a Vaux-lès-Rubigny hi havia 5 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 525 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Vaux-lès-Rubigny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Vaux-lès-Rubigny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.