OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Yashmina Shawki

Yashmina Shawki, nascuda a Vigo el 1967, és una historiadora, periodista, conferenciant i escriptora gallega especialitzada en l'Pròxim Orient i, en concret, en ell poble kurd.

## Biografia
### Primers anys

Nascuda a Vigo, és filla de mare gallega i pare iraquià, i va viure els seus primers anys a Bagdad, (Iraq), fins que va tornar a Vigo per realitzar els estudis primaris. Amb catorze anys va tornar a Bagdad a cursar a l'educació secundària, i va retornar a Vigo a causa de la inseguretat del país.
És llicenciada en Dret (1992) i en Història Contemporània (1993) per la Universitat de Santiago de Compostel·la.

### Periodisme

Va començar a la seva activitat com a periodista com a articulista d'opinió a El Correo Gallego el 1996, passant a Atlántic Diario el 1998, i a La Voz de Galicia el 2001.
Col·labora a Radio Voz des del 2004, des del 2010 al programa Despierta Galicia. Participa regularment al programa Galícia por diante de la Ràdio Galega, així com a la TVG en programes com Foro Alberto, A Chave, o Volver ao Rego .

## Obra

Compta amb obra tant en castellà com en gallec.

### Novel·les

* Baghdad, a un paso del infierno. (2017, Terra Ignota Ediciones)
* Fundación libélula. (2011, Edicións Xerais de Galicia)
* Kurdos, destino libertad. (2007, Ineditor).

### Assaig

* El despertar árabe, ¿sueño o pesadilla? (2013, USC Editora) ISBN 978-84-1587-607-6.
* "Armenios e curdos fronte ao novo imperio otomán"Arxivat 2021-03-18 a Wayback Machine. en O Mundo en Galego. Instituto Galego de Análise e Documentación Internacional (IGADI), p. 56 (gallec).

### Contes

* Contos ao carón da lareira. (2007, Nova Galicia Edicións).

## Notes

* ↑ El 'despertar árabe', contado por Yashmina Shawki en Atlántico Diario.
* ↑ Ficha en Biblioteca Virtual Wikia.
* ↑ Yashmina Shawki Aziz Ficha en la página en el Grupo de historia agraria e política do mundo rural de la USC.
* ↑ Biografía en La Voz de Galicia'.
* ↑ Referencias en todostuslibros.com.

## Enllaços externs

* Obres de l'autora a Dialnet.
* Articles de l'autora a La Voz de Galicia .
* Yashmina María Shawki–Aziz Gómez.
# Zirara

Zirara (àrab زيرارة) és una comuna rural de la província de Sidi Kacem de la regió de Rabat-Salé-Kenitra. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 16.606 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Schizostachyum

Els bambús del gènere Schizostachyum de la subfamília de les bambusòidies de la família de les poàcies, són plantes de clima tropical.

## Taxonomia

* Schizostachyum aciculare
* Schizostachyum glaucifolium
* Schizostachyum hantu
* Schizostachyum jaculans
* Schizostachyum lima
* Schizostachyum pilosum
* Schizostachyum zollingeri
(vegeu-ne una relació més exhaustiva a Wikispecies)

## Sinònims

(Els gèneres marcats amb un asterisc (*) són sinònims probables) (Els gèneres marcats amb dos asteriscs (**) són sinònims possibles)
**Cephalostachyum Munro, Dendrochloa C. E. Parkinson, *Leptocanna L. C. Chia & H. L. Fung, Neohouzeaua A. Camus, **Pseudostachyum Munro, Schirostachyum de Vriese, orth. var., **Teinostachyum Munro.

## Referències

* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 23.06.08». Arxivat de l'original el 2008-10-10. [Consulta: 23 juny 2008].
# Schizothorax

Schizothorax és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes. El nom científic significa pit escindit, del grec antic schízeïn (σχίζειν), escindir, tallar, i thórax (θώραξ) (pit).

## Taxonomia

* Schizothorax argentatus (Kessler, 1874)
* Schizothorax biddulphi (Günther, 1876)
* Schizothorax chongi (Fang, 1936)
* Schizothorax cryptolepis (Fu & Ye, 1984)
* Schizothorax curvilabiatus (Wu & Tsao, 1991)
* Schizothorax davidi (Sauvage, 1880)
* Schizothorax dolichonema (Herzenstein, 1888)
* Schizothorax dulongensis (Huang, 1985)
* Schizothorax edeniana (McClell., 1842)
* Schizothorax elongatus (Huang, 1985)
* Schizothorax esocinus (Heckel, 1838)
* Schizothorax gongshanensis (Tsao, 1964)
* Schizothorax grahami (Regan, 1904)
* Schizothorax griseus (Pellegrin, 1931)
* Schizothorax heterochilus (Ye & Fu, 1986)
* Schizothorax huegelii (Heckel, 1838)
* Schizothorax integrilabiatus (Wu et al. a Wu & Wu, 1991)
* Schizothorax kolleri (Lohberger, 1929)
* Schizothorax kozlovi (Nikolskii, 1903)
* Schizothorax kumaonensis (Menon, 1971)
* Schizothorax labiatus (McClell., 1842)
* Schizothorax labrosus (Wang, Zhuang & Gao a Wang, Zhuang, Zhang & Gao, 1981)
* Schizothorax lantsangensis (Tsao, 1964)
* Schizothorax lepidothorax (Yang, 1991)
* Schizothorax lissolabiatus (Tsao, 1964)
* Schizothorax longibarbus (Kessler in Herzenstein, 1888)
* Schizothorax macrophthalmus (Terashima, 1984)
* Schizothorax macropogon (Regan, 1905)
* Schizothorax malacanthus (Huang, 1985)
* Schizothorax meridionalis (Tsao, 1964)
* Schizothorax microcephalus (Day, 1877)
* Schizothorax microstomus (Hwang, 1982)
* Schizothorax molesworthi (Chaudhuri, 1913)
* Schizothorax myzostomus (Tsao, 1964)
* Schizothorax nasus (Heckel, 1838)
* Schizothorax nepalensis (Terashima, 1984)
* Schizothorax ninglangensis (Wang, Zhang & Zhuang a Wang, Zhuang, Zhang & Gao, 1981)
* Schizothorax nukiangensis (Tsao, 1964)
* Schizothorax oconnori (Lloyd, 1908)
* Schizothorax oligolepis (Huang, 1985)
* Schizothorax parvus (Tsao, 1964)
* Schizothorax pelzami (Kessler, 1870)
* Schizothorax plagiostomus (Heckel, 1838)
* Schizothorax prenanti (Tchang, 1930)
* Schizothorax progastus (McClell., 1839)
* Schizothorax prophylax (Pietschman, 1933)
* Schizothorax pseudoaksaiensis (Herzenstein, 1888)
* Schizothorax raraensis (Terashima, 1984)
* Schizothorax richardsonii (Gray, 1832)
* Schizothorax rotundimaxillaris (Wu & Wu, 1992)
* Schizothorax sinensis (Herzenstein, 1888)
* Schizothorax skarduensis (Mirza & Awan, 1978)
* Schizothorax waltoni (Regan, 1905)
* Schizothorax wangchiachii (Fang, 1936)

## Referències

* ↑ Heckel, Joh. Jacob.; Hügel, Karl Alexander. Fische aus Caschmir / gesammelt und herausgegeben von Carl Freiherr v. Hügel ; beschreiben von Joh. Jacob Heckel. (en alemany). Viena: Gedruckt bei den P.P. Mechitaristen, 1838. DOI 10.5962/bhl.title.7053.
* ↑ «Scientific Names where Genus Equals Schizothorax» (en anglès). FishBase.

## Bibliografia

* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4,[Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
# Serreta de Sant Pere

La Serreta de Sant Pere és una serra situada al municipi de Vilanova de Meià a la comarca del Noguera, amb una elevació màxima de 655 metres.

## Referències

* ↑ GEC
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Scinax caldarum

Scinax caldarum és una espècie de granota de la família dels hílids. Es troba a les terres altes de Poços de Caldas a la part sud de la Serra do Espinhaço, al Brasil. Habita a partir dels 800 metres d'altitud. Es tracta d'una espècie comuna amb capacitat d'adaptació a pertorbacions antropogèniques; el seu volum poblacional es manté estable, encara que té certes amenaces com l'agricultura, la mineria i els incendis.
Viu en zones obertes en vegetació baixa prop de basses temporals o permanents. Pon els ous en aquestes basses, adjunts a la vegetació.

## Referències

* 1 2 3 «Scinax caldarum» (en anglès). IUCN Red List. Débora Silvano, Rogério Bastos, Ulisses Caramaschi. 2004. [Consulta: 27 agost 2014].
# Sant Ponç

«Sant Ponç» té aquests significats:
* Biografies:
** Sant Ponç de Cimiez, bisbe i màrtir, amb festivitat el 14 de maig (l'11 de maig a Catalunya)
** Sant Ponç de Girona, llegendari bisbe de Girona, celebrat el 31 de maig
** Sant Ponç de Pradleves, màrtir de la Legió Tebana el 14 de maig
** Sant Ponç de Roda, bisbe de Roda de Ribagorça, festejat el 12 de setembre
* Botànica: Ramell de Sant Ponç, arbust de la família asteraceae
* Toponímia:
** Pantà de Sant Ponç, embassament del Cardener al Solsonès
** Cantó de Sant Ponç de Tomièiras, cantó francès del departament de l'Erau, a la regió del Llenguadoc-Rosselló
** Bosc de Sant Ponç, pineda dels poble de Sant Just i Joval i Navès, a la comarca del Solsonès
** Orografia:
*** Serra de Sant Ponç, serra al municipi de Sobremunt a la comarca del Lluçanès
*** Serrat de Sant Ponç (Montclar), muntanya de 820 metres de Montclar a la comarca del Berguedà
*** Serrat de Sant Ponç (Sant Julià de Vilatorta), muntanya de 655 metres de Sant Julià de Vilatorta a la comarca d'Osona
** Entitats de població:
*** Sant Ponç de Tomièiras, municipi francès a l'Erau, Llenguadoc-Rosselló
*** Sant Ponç (Girona), entitat de població del municipi de Girona
*** Sant Ponç (Clariana de Cardener), entitat de població del municipi de Clariana de Cardener (Solsonès)
*** Sant Ponç (Sallent), antic nom de la vila de Sallent
** Esglésies:
*** Catedral de Sant Ponç de Tomièiras, antiga abadia al municipi francès de Sant Ponç de Tomièiras (Erau, Llenguadoc-Rosselló)
*** Capella de Sant Ponç és una pàgina de desambiguació.
*** Capella de Sant Ponç de Tordera, bé cultural d'interès local del municipi de Tordera (Maresme) propera a la urbanització d'Àgora Park
*** Capella de Sant Ponç del Papiol està situada a L'Arboç.
*** Capella de Sant Ponç de Sant Celoni, capella de Sant Celoni, (Vallès Oriental)
*** Sant Ponç de Corbera, església romànica del municipi de Cervelló (Baix Llobregat)
# Selenicereus rubineus

Selenicereus rubineus és una espècie fanerògama que pertany a la família de les cactàcies (Cactaceae).

## Descripció

Selenicereus rubineus creix estenent-se cap amunt amb tiges molt ramificades amb 3 (o més) metres de llargada, de color verd clar, llisos i puntejats de color blanc. Les seves 4 a 5 costelles baixes fan de 4 a 5 mm d'alçada i una mica arrodonides a les vores. De les arèoles, que estan separades entre 4 i 4,5 cm i cobertes de llana blanca i arrissada, sorgeix una espina majoritàriament única, adossada i urticant, de fins a 2 mm de llarg.
Les flors fan de 18 a 19 cm de llarg i fan un diàmetre de fins a 18 cm. El periant exterior és de color rosa-magenta per sota i de color crema verdós amb matisos rosats a la meitat superior. El periant intern és de color crema a blanc i rosa fosc a la base. L'hipant està cobert d'escates amples, espines i llana de color crema. Els fruits no es descriuen.

## Distribució

Selenicereus rubineus es distribueix al sud de Mèxic a l'estat d'Oaxaca.

## Taxonomia

Selenicereus rubineus va ser descrita per Myron William Kimnach i publicat a Cactus and Succulent Journal 65(1): 17–18, f. 1–3, a l'any 1993.

### Etimologia

* Selenicereus: nom genèric es deriva del grec Σελήνη (Selene), la deessa de la lluna i cereus, que significa 'espelma' en llatí, en referència a les flors nocturnes.
* rubineus: epítet llatí que significa vermell robí i fa referència al color del periant de la seva base.

## Vegeu també

* Història de la botànica
* Característiques de les cactàcies

## Referències

* ↑ «Selenicereus rubineus». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 11 agost 2023].
* ↑ Eggli, urs; Newton, Leonard E. Etymological Dictionary of Succulent Plant Names (en anglès), 2004, p. 206. ISBN 3-540-00489-0.

## Bibliografia

Anderson, Edward Frederick. Eugen Ulmer KG. Das große Kakteen-Lexikon (en anglès). Traducció: Urs Eggli, 2005, p. 591. ISBN 3-8001-4573-1.
# Selenicereus setaceus

Selenicereus setaceus és una espècie fanerògama que pertany a la família de les cactàcies (Cactaceae).

## Descripció

Selenicereus setaceus és una planta perenne carnosa que creix com epífita o litòfita amb tiges llargues de color verd clar, generalment triangulars (poques vegades de quatre a cinc vores) de 2 a 3 cm de diàmetre, que estan lleugerament acampanats a la vora. De les arèoles lleugerament elevades, separades entre 2 i 3 cm, en surten de 2 a 4 espines còniques i vermelloses, que després es tornen marrons i fan d'1 a 2 mm de llarg.
Les flors fan d'entre 25 a 30 cm de llarg, són blanques amb una base groguenca i verdoses a l'exterior. L'hipant notòriament irregular està cobert de llana una mica enfeltrada i espines curtes. El tub de la flor està cobert d'escates nues. Els fruits comestibles són ovoides i estan coberts per algunes truges. Els fruits, inicialment verds i molt voluminosos, es tornen vermells quan maduren i després gairebé no tenen protuberàncies.

## Distribució

Selenicereus setaceus és endèmica de l'Argentina (a les províncies de Corrientes i Misiones), Bolívia (al departament de Santa Cruz, Brasil i Paraguai. És una espècie rara en la vida silvestre i creix a baixes altituds de fins a 725 metres.

## Taxonomia

Selenicereus setaceus va ser descrita per (Salm-Dyck) A. Berger ex-Werderm. i publicat a Brasilien und seine Säulenkakteen 87, a l'any 1933.

### Etimologia

Selenicereus: nom genèric es deriva del grec Σελήνη (Selene), la deessa de la lluna i cereus, que significa 'espelma' en llatí, en referència a les flors nocturnes.
setaceus: epítet llatí que vol dir "eriçat".

### Sinonímia

* Cereus coccineus Salm-Dyck ex DC.
* Cereus setaceus Salm-Dyck
* Mediocactus hassleri (K. Schum.) Backeb.
* Mediocactus lindmanii (F.A.C. Weber) Backeb.
* Mediocactus setaceus (Salm-Dyck) Borg
* Selenicereus rizzinii Scheinvar.

## Referències

* ↑ «[http://www.cactusinhabitat.org/index.php?p=specie&id=263&l=es Hylocereus setaceus (A. P. de Candolle) Bauer 2003]» (en anglès/castellà/italià). cactushabitat.org. [Consulta: 11 agost 2023].
* ↑ «Selenicereus setaceus». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 27 agost 2023].
* ↑ Charters, Michael L. «[http://www.calflora.net/botanicalnames/pageSA-SH.html California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations |An Annotated Dictionary of Botanical and Biographical Etymology]». https://www.calflora.net.
* ↑ «Sinònims de Selenicereus setaceus». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 27 agost 2023].

## Enllaços externs

* http://cactiguide.com/cactus/?genus=Selenicereus&species=setaceus
# Marquesat de Benicarló

El Marquesat de Benicarló, és un títol nobiliari espanyol creat el 23 de novembre de 1905, pel rei Alfons XIII, a favor de Juan Pérez San Millán y Miquel Polo, Senador del Regne.
La seva denominació fa referència al municipi de Benicarló, al Baix Maestrat, País Valencià.

## Marquesos de Benicarló

| | Titular | Període |
| Creació per Alfons XIII |||
| I | Juan Pérez San Millán y Miquel Polo | 1905- |
| II | Guillermo Pérez Sanmillán y Fontanals | 1942- |
| III | Sara Pérez Sanmillán y Fontanals | |
| IV | Cristóbal Colón de Carvajal y Pérez Sanmillán | 1984-2012 |
| V | María Victoria Colón de Carvajal y Añó | 2013-actual titular |

## Història dels marquesos de Benicarló

* Juan Pérez San Millán y Miquel Polo, I marquès de Benicarló, Gentilhome de cambra amb exercici del Rei Alfons XIII.
* Casat amb Emilia Fontanals y Pujals. El succeí el seu fill:
* Guillermo Pérez Sanmillán y Fontanals, II marquès de Benicarló.
* Casat amb María del Pilar Fernández Villota. Sesen descendents. El succeí la seva germana:
* Sara Pérez Sanmillán y Fontanals, III marquesa de Benicarló.
* Casada amb Adolfo Ortembach y Felíu, baró de Bogel. Sense descendents. La succeí el seu nebot:
* Cristóbal Colón de Carvajal y Pérez Sanmillán (1938-2012), IV marquès de Benicarló.
* Casat amb María de la Encarnación Anó Ballester. El succeeix la seva filla:
* María Victoria Colón de Carvajal y Añó (n. en 1966), V marquesa de Benicarló.

## Referències

* Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", C.S.I.C.
# Paa

Paa és un gènere de granotes de la família dels rànids que es troba a les regions de l'Himàlaia del nord del Pakistan i l'Índia, a l'Afganistan, al Nepal, a l'oest de la Xina, a Myanmar, a Tailàndia i al nord del Vietnam.

## Taxonomia

* Paa annandalii (Boulenger, 1920).
* Paa arnoldi (Dubois, 1975).
* Paa barmoachensis (Khan & Tasnim, 1989).
* Paa blanfordii (Boulenger, 1882).
* Paa boulengeri (Günther, 1889).
* Paa bourreti (Dubois, 1987).
* Paa chayuensis (Ye a Sichuan Institute of Biology Herpetology Department, 1977).
* Paa conaensis (Fei & Huang a Huang & Fei, 1981).
* Paa ercepeae (Dubois, 1974).
* Paa exilispinosa (Liu & Hu, 1975).
* Paa fasciculispina (Inger, 1970).
* Paa feae (Boulenger, 1887).
* Paa hazarensis (Dubois & Khan, 1979).
* Paa jiulongensis (Huang & Liu, 1985).
* Paa liebigii (Günther, 1860).
* Paa liui (Dubois, 1987).
* Paa maculosa (Liu, Hu & Yang, 1960).
* Paa medogensis (Fei & Ye a Fei, 1999).
* Paa minica (Dubois, 1975).
* Paa mokokchungensis (Das & Chanda, 2000).
* Paa polunini (Smith, 1951).
* Paa rarica (Dubois, Matsui & Ohler, 2001).
* Paa robertingeri (Wu & Zhao, 1995).
* Paa rostandi (Dubois, 1974).
* Paa shini (Ahl, 1930).
* Paa spinosa (David, 1875).
* Paa sternosignata (Murray, 1885).
* Paa taihangnicus (Chen & Jiang, 2002).
* Paa verrucospinosa (Bourret, 1937).
* Paa vicina (Stoliczka, 1872).
* Paa yei (Chen, Qu & Jiang, 2002).
* Paa yunnanensis (Anderson, 1879).

## Referències

* IUCN (anglès)
# Shaolin Soccer

Shaolin Soccer (en xinès 少林足球, cantonès Siu lam juk kau, pinyin Shàolín Zúqiú) és una comèdia de Hong Kong del 2001, co-escrita, dirigida i protagonitzada per Stephen Chow, a qui va proporcionar-li la seva fama internacional. Al moment de la seva estrena a Hong Kong, va convertir-s'hi en la pel·lícula de més èxit de tots els temps. La pel·lícula va innovar en introduir, gràcies als nombrosos efectes especials digitals, un "estil manga" aplicat a personatges reals.

## Argument

Explica com Fung, un antic futbolista professional marginalitzat des de fa anys a causa d'interessos mafiosos, es troba amb Sing, un jove monjo shaolin; veient que l'art del kung-fu shaolin pot ser una arma fatal aplicada al futbol, Fung proposa a Sing de crear un equip professional. Sing, que erra per la ciutat des de la mort del seu mestre, hi veu l'oportunitat de fer conèixer el kung-fu a les masses i accepta de reunir els seus germans, cadascun dels quals gaudeix de superpoders en les arts marcials.

## Al voltant de la pel·lícula

El 2004, Miramax va ocupar-se de la seva distribució internacional, presentant-ne una versió reduïda a només 87 minuts (la versió original xinesa en feia 113). En aquesta versió (l'única disponible als països occidentals), la trama és lleugerament modificada, les escenes considerades massa violentes han estat tallades o alterades i la música és lleugerament diferent. La versió en DVD sense talls només va publicar-se a Àsia i inclou subtítols en anglès.

## Premis

Shaolin Soccer va rebre 14 nominacions als Hong Kong Film Awards del 2002 i va obtenir set premis, entre els quals els de la millor pel·lícula, millor director, millor actor i millors efectes visuals.

## Referències

* ↑ «21st Annual Hong Kong Film Awards». LoveHKFilm.com. [Consulta: 25 març 2009].
# Écorches

Écorches és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 97 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Écorches era de 97 persones. Hi havia 40 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 69 habitatges, 41 eren l'habitatge principal de la família, 21 eren segones residències i 7 estaven desocupats. Tots els 69 habitatges eren cases. Dels 41 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris, 13 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 5 tenien tres cambres, 10 en tenien quatre i 26 en tenien cinc o més. 25 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Écorches el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 8 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 8 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 8 |
| 20 | 35 a 39 | 12 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 12 |
| 20 | 10 a 14 | 12 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 57 persones, 41 eren actives i 16 eren inactives. De les 41 persones actives 34 estaven ocupades (23 homes i 11 dones) i 7 estaven aturades (4 homes i 3 dones). De les 16 persones inactives 5 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa financera i 2 d'empreses de serveis.
L'any 2000 a Écorches hi havia 18 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 774 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Écorches a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Écorches a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Luci Castrini Petus

Luci Castroni Petus (en llatí: Lucius Castronius Paetus), o bé Castrini, és un personatge esmentat en les lletres de Ciceró.
En una lletra de Marc Celi Rufus a Ciceró datada del 51 aC s'esmenta un personatge anomenat Luci Castrini Petus, que sembla que es pot identificar amb Luci Castroni Petus, personalitat de la ciutat de Luca i amic de Ciceró, esmentat en una altra lletra que Ciceró envia a Marc Juni Brutus el 46 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 85.
* ↑ Ad Familiares, VIII 2.2.
* ↑ Ad Familiares, XIII 13.
# Voltes i passadissos de Perves

Les Voltes i passadissos de Perves és un conjunt del poble de Perves al municipi de Pont de Suert (Alta Ribagorça) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt de voltes i arcs de pas del centre històric del poble tancat al voltant del desaparegut castell i de l'església.
Formen arcs de descàrrega amb tosques dovelles de pedra, d'origen medieval.
A la casa Boneta tots els arcs i portalades són de tosca.

## Referències

* 1 2 3 «Voltes i passadissos». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].