OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fluoropedrizita

La fluoropedrizita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la pedrizita. El seu nom fa referència al fet que és l'anàleg mineral amb fluor de la pedrizita.

## Característiques

La fluoropedrizita és un inosilicat de fórmula química NaLi₂(Mg₂Al₂Li)Si₈O$_{22}$F₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la fluoropedrizita pertany a «09.DE - Inosilicats amb 2 cadenes dobles periòdiques, Si₄O$_{11}$; clinoamfíbols» juntament amb els següents minerals: antofil·lita, cummingtonita, clinoholmquistita, grunerita, manganocummingtonita, manganogrunerita, permanganogrunerita, ferrofluoropedrizita, ferrifluoroleakeïta, actinolita, ferritschermakita, ferroactinolita, ferrohornblenda, ferrotschermakita, joesmithita, magnesiohornblenda, tremolita, tschermakita, cannilloïta, fluorcannilloïta, parvomanganotremolita, fluorotremolita, potassicfluoropargasita, edenita, ferroedenita, ferrokaersutita, ferropargasita, hastingsita, kaersutita, magnesiohastingsita, pargasita, sadanagaïta, fluoroedenita, potassicferroferrisadanagaïta, potassicsadanagaïta, potassicpargasita, potassicferrosadanagaïta, magnesiofluorohastingsita, potassicfluorohastingsita, potassicclorohastingsita, fluoropargasita, parvomanganoedenita, potassiccloropargasita, potassicferrocloroedenita, potassicmagnesiohastingsita, potassicferropargasita, cromiopargasita, ferro-taramita, barroisita, ferroferribarroisita, ferroferriwinchita, ferribarroisita, ferroferritaramita, ferroferricatoforita, ferrobarroisita, ferrorichterita, ferrowinchita, ferrokatophorita, ferritaramita, magnesiotaramita, richterita, winchita, taramita, fluororichterita, katophorita, potassicfluororichterita, potassicrichterita, ferrighoseïta, ferriwinchita, fluorotaramita, arfvedsonita, eckermannita, ferroeckermannita, ferroglaucòfan, glaucòfan, potassicmanganileakeïta, manganoarfvedsonita, ferrileakeïta, magnesioriebeckita, magnesioarfvedsonita, nyboïta, riebeckita, manganomanganiungarettiïta, ferroferrinyboïta, clinoferroferriholmquistita, ferrinyboïta, ferroferrileakeïta, ferroferrifluoroleakeïta, sodicferriclinoferroholmquistita, magnesiofluoroarfvedsonita, ferripedrizita, potassicferrileakeïta, fluoronyboïta, manganidellaventuraïta, potassicarfvedsonita, ferriobertiïta, potassicmagnesiofluoroarfvedsonita, ferroferripedrizita, potassicmagnesioarfvedsonita, pedrizita, ferropedrizita, fluoroleakeïta i ferroferriobertiïta.

## Jaciments

La fluoropedrizita va ser trobada per primera i única vegada al dipòsit Tastyg Spodumene, a Tuvà (Rússia).

## Referències

* ↑ «Fluoro-pedrizite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 desembre 2019].
# Milà-Sanremo 1949

La Milà-Sanremo 1949 fou la 40a edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 19 de març de 1949 i va ser guanyada per l'italià Fausto Coppi, que s'imposà en solitari en la meta de Sanremo i d'aquesta manera aconseguia la seva tercera i darrera victòria en aquesta cursa.
202 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 118 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Fausto Coppi | Bianchi-Ursus | 7h 22' 25" |
| 2 | Vito Ortelli | Olympia | + 4' 17" |
| 3 | Fiorenzo Magni | Wilier-Triestina | m. t. |
| 4 | Italo de Zan | Lygie | m. t. |
| 5 | Vincenzo Rossello | Legnano | m. t. |
| 6 | Edouard Fachleitner | France Sport | m. t. |
| 7 | Fermo Camellini | Riva Sport | m. t. |
| 8 | Ernest Sterckx | Ganna | + 5' 46" |
| 9 | Maurice Desimpelaere | Alcyon-Dunlop | m. t. |
| 10 | Silvio Pedroni | Frejus | + 5' 50" |

## Enllaços externs

* Resultats complets a les-sports.info
* Resultats complets a milansanremo.co.uk
# Sense testimonis

Sense testimonis (títol original: Blind Side) és un thriller estatunidenc de Geoff Murphy de l'any 1993. Ha estat doblada al català.

## Argument

Doug i Lynn Kaines viuen feliços. Mentre esperen el seu primer fill, la parella s'agafa unes vacances al Mèxic on Doug supervisa la instal·lació d'una fàbrica de mobiliari. En el camí del tornada, de nit, atropellen accidentalment un policia mexicà. Tement que si declaren l'accident, Lynn podria anar a la presó, decideixen fugir cap a Los Angeles. Més tard, Doug i Lynn reben la visita de Jack Shell que desitja una feina de comercial a la seva empresa. Els Kaines rebutgen contractar-lo, no obstant això Shell els fa xantatge. En efecte, aquest home inquietant i massa segur d'ell mateix en sabria més sobre les vacances que la parella ha passat.

## Repartiment

* Rutger Hauer: Jack Shell
* Rebecca de Mornay: Lynn Kaines
* Ron Silver: Doug Kaines
* Jonathan Banks: Aaron
* Mariska Hargitay: Melanie
* Tamara Clatterbuck: Barbara Hall

## Crítica

* "Thriller rodat amb correcció i amb unes interpretacions bastant aconseguides. Llàstima que el guió no donés molt de si"

## Referències

* ↑ «Sense testimonis». esadir.cat.
* ↑ «Blind Side». IMDb.
* ↑ Morales, Fernando «Sin testigos». El País.
# Saint-Pauloise FC

El Saint-Pauloise Football Club és un equip de futbol de l'Illa de la Reunió que juga en la Primera Divisió de les Illes Reunió, la màxima categoria de futbol en el departament d'ultramar de França.
Es va fundar l'any 2000 per la fusió de SS St. Pauloise i Olympique de Saint-Paul. Fou campió de l'illa el 2014.

## Palmarès

* Primera Divisió de l'Illa de la Reunió:
       1979, 1981, 1983, 1985, 1986 (SS St. Pauloise)
       2011, 2014 (St. Pauloise FC)
* Copa de l'Illa de la Reunió:
       2011

## Referències

* ↑ «Saint-Pauloise FC : Charolais, peut-être...», 13-01-2021. Arxivat de l'original el 1 de maig 2021. [Consulta: 4 juny 2021].
* ↑ «Réunion - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Réunion - List of Cup Winners». RSSSF.
# Protostègids

Els protostègids (Protostegidae) són una família extinta de tortugues marines que visqueren durant l'era Cretaci. La família inclou algunes de les tortugues de mar més grans que han existit. La més gran Archelon, tenia un cap d'un metre de llarg. Com la majoria de les tortugues de mar, tenien el cos pla i aletes en les extremitats davanteres. Els Protostegidiae tenien una closca reduïda en forma similar a la tortuga llaüt actual.

## Descripció

Com algunes de les primeres tortugues marines, els protostegids van establir el pla corporal per a les futures espècies de tortugues marines. Tenien un pla deprimit, amb quatre extremitats, una cua curta i un cap gran a l'extrem d'un coll relativament curt. Com altres tortugues marines, posseïen apèndixs davanters semblants a rems especialment evolucionats per nedar a l'oceà obert. De manera semblant als Dermochelyidae encara existents, i possiblement estretament relacionats, els protostegids posseïen exoesquelets extremadament reduïts. Alguns exemplars tenien protuberàncies esquelètiques de les costelles que gairebé embolcallaven els seus cossos en lloc d'una closca completa. Com les tortugues marines modernes, els protostegids tenien un bec afilat. Una de les característiques definitòries dels membres de la família eren els seus caps gairebé desproporcionadament grans. Concretament, s'han trobat alguns exemplars d'Archelon amb caps d'un metre de llarg. A més, els membres de la família també tenien plastrons una mica reduïts.
Una espècie de Santanachelys gaffneyi, va aparèixer per primera vegada durant el Cretaci inferior. Com a tortuga marina primerenca, Santanachelys tenia diverses característiques no especialitzades, com els dígits distingibles als seus braços semblants a una aleta. Les aletes dels familiars posteriors es van fusionar completament per a una natació més eficient. Com amb la majoria de la gran fauna de l'època, els Protostegidae es van extingir durant els esdeveniments d'extinció del Cretaci-Paleogen que van portar a l'extinció dels dinosaures.

## Referències

* ↑ Hirayama, Ren «Oldest known sea turtle» (en anglès). Nature, 392, 6677, 01-04-1998, pàg. 705–708. DOI: 10.1038/33669. ISSN: 1476-4687.
* ↑ Lutz, Peter L.; Musick, John A. The Biology of Sea Turtles (en anglès). CRC Press, 1996-12-09, p. 10. ISBN 978-0-8493-8422-6.
* ↑ Hirayama, Ren «Oldest known sea turtle» (en anglès). Nature, 392, 6677, 01-04-1998, pàg. 705–708. DOI: 10.1038/33669. ISSN: 0028-0836.
* ↑ Evers, Serjoscha W.; Benson, Roger B. J. «A new phylogenetic hypothesis of turtles with implications for the timing and number of evolutionary transitions to marine lifestyles in the group» (en anglès). Palaeontology, 62, 1, 01-01-2019, pàg. 93–134. DOI: 10.1111/pala.12384.
# Campsis grandiflora

Campsis grandiflora és una espècie de planta del gènere Campsis dins la família de les bignoniàcies (Bignoniaceae). Són plantes angiospermes natives de la Xina i el Japó. És apreciada com a planta ornamental per les seves grans flors en forma de trompeta.
És una planta enfiladissa caducifòlia, amb tiges que poden atènyer els nou metres, se sustenta amb arrels adventícies que d'adhereixen a les superfícies que fa servir com a suport. Les fulles són compostes i imparipinnades, amb els folíols amb el marge serrat. Les flors són hermafridites, en forma de trompeta i de color ataronjat o vermellós, agrupades en inflorescències en panícula. El fruit és un fol·licle que recorda una tavella.

## Referències

* ↑ «Campsis grandiflora» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 24 juliol 2023].
* ↑ «Campsis grandiflora» (en anglès). North Carolina Extension Gardener Plant Toolbox. North Carolina State University. [Consulta: 24 juliol 2023].
* ↑ «Campsis grandiflora» (en anglès). Missouri Botanical Garden. [Consulta: 24 juliol 2023].
# Font del Canyó

La Font del Canyó és una font situada al terme municipal d'Anglès, comarca de la Selva (Girona). Està situada a 161 msnm, actualment integrada dins de la trama urbana de la vila.
# Milà-Sanremo 1954

La Milà-Sanremo 1954 fou la 45a edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 19 de març de 1954 i va ser guanyada pel belga Rik van Steenbergen, que s'imposà a l'esprint.
219 ciclistes hi van prendre part, i 95 van acabar la cursa 95.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Rik van Steenbergen | Mercier-Hutchinson | 7h 10' 03" |
| 2 | Francis Anastasi | Mercier-Hutchinson | m. t. |
| 3 | Giuseppe Favero | Bianchi-Pirelli | m. t. |
| 4 | Fausto Coppi | Bianchi-Pirelli | m. t. |
| 5 | Loretto Petrucci | Lygie | m. t. |
| 6 | Stan Ockers | Peugeot-Dunlop | m. t. |
| 7 | Désiré Keteleer | Touring-Pirelli | m. t. |
| 8 | Fiorenzo Magni | Nivea-Fuchs | m. t. |
| 9 | Ettore Milano | Bianchi-Pirelli | m. t. |
| 10 | Guido Messina | Frejus | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets a les-sports.info
* Resultats complets a milansanremo.co.uk
# Andjedan

Andjedan o Anjedan és una vila de l'Iran a 37 km a l'est d'Arak (antiga Sultanabad) a la província de Markazi. La seva activitat principal és el cultiu d'orquídies; l'emigració vers ciutats properes ha estat constant als darrers anys.

## Història

Fou un mercat pròsper a l'edat mitjana. La ciutat està associada al renaixement de la secta ismaïlita nizarita després de la conquesta d'Alamut pels mongols el 1256. Durant un temps els ismaïlites de Pèrsia van sobreviure camuflats sota la identitat de sufites, fins que a la segona meitat del segle xv (dos-cents anys després) els imans van reaparèixer a la vila d'Andjedan; eren considerats sufites pels forans. Es beneficiaren de la pujada al poder dels safàvides (1501) que van patrocinar algunes societats xiïtes de dervixos, i van poder actuar més lliurement; així els imans van poder restablir la seva autoritat sobre les comunitats disperses d'ismaïlites i intensificar la seva propaganda religiosa a Pèrsia, l'Àsia central i Índia. El 1627 els shah safàvida Abbas I el Gran va garantir exempcions fiscals als nizarites de l'imam Kalilallah. A la segona meitat del segle xvii elks imans es van traslladar a la vial propera de Kahak; Andjedan va perdre ràpidament importància tant per la sortida de l'imam com per les invasions afganes després del 1722. Els mausoleus de diversos imans es conserven a la vila, datats els més antics el 1480 i 1498 (Shah Kalandar i Shah Gharib). L'estat de conservació actual es desconeix, però vers 1980 estaven deteriorats. També a la rodalia es troben unes coves naturals amb diversos nom individuals destacant Assily, Miyanlanoon o Kolucheh Bala, Taq Reche, Giveh Kesh i Shoqal Darreh.

## Referències

* Web d'informació sobre el poble (persa)
* Fotografies de la zona Arxivat 2008-10-09 a Wayback Machine.
# Smith's (equip ciclista)

L'equip Smith's, conegut també com a Roméo-Smith's, va ser un equip ciclista belga, de ciclisme en ruta que va competir entre 1966 i 1968. Es va crear com una escissió del Flandria-Roméo i entre les seves files va tenir ciclistes com Guido Reybrouck, Noël Foré, Willy Planckaert o Martin Van Den Bossche.

## Principals resultats

* París-Tours: Guido Reybrouck (1966)
* Volta a Luxemburg: Edy Schutz (1966), Frans Brands (1967)
* Circuit del País de Waes: Martin Van Den Bossche (1967)
* Gran Premi de la vila de Zottegem: Roland Van De Ryse (1967)
* Gran Premi Jef Scherens: Robert Lelangue (1967)
* Gran Premi Pino Cerami: Willy Planckaert (1967), Julien Stevens (1968)
* Lieja-Bastogne-Lieja: Valere Van Sweevelt (1968)
* Premi Nacional de Clausura: Frans Brands (1968)
* Nokere Koerse: Frans Brands (1968)
* Fletxa costanera: Albert Van Vlierberghe (1968)
* E3 Harelbeke: Jaak De Boever (1968)
* Volta a Limburg: Leo Duyndam (1968)
* Gran Premi Gran Premi 1r de maig d'Hoboken: Rene Corthout (1968)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 2 participacions (1967, 1968)
** 5 victòries d'etapa:
*** 5 el 1967: Willy Planckaert (3), Albert Van Vlierberghe, Georges Vandenberghe
** 0 classificació finals:
** 0 classificacions secundàries:
* Tour de França
** 1 participacions (1966)
** 6 victòries d'etapa:
*** 6 el 1966: Guido Reybrouck, Willy Planckaert (2), Edy Schutz, Albert Van Vlierberghe, Georges Vandenberghe
** 0 classificació finals:
** 1 classificacions secundàries:
*** Classificació per punts: Willy Planckaert (1966)
* Volta a Espanya
** 1 participacions (1967)
** 2 victòries d'etapa:
*** 2 el 1967: Guido Reybrouck, Jan Lauwers
** 0 classificació finals:
** 0 classificacions secundàries:

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Santa Maria d'Avellanos

Santa Maria d'Avellanos és l'església parroquial romànica del poble d'Avellanos, pertanyent a l'antic terme de Benés, de l'Alta Ribagorça i a l'actual de Sarroca de Bellera, del Pallars Jussà. L'església es troba a la part més alta del poble.
No es tenen notícies d'aquesta església abans del segle xiv. Apareix en un capbreu llevador de Susterris. En aquella època era dins de la baronia d'Erill.
Tot i ser una obra clarament d'origen romànic, les transformacions posteriors l'han deformada notablement. Hi foren afegides capelles laterals, al nord i al sud, un porxo a ponent, semblant al de Sant Corneli de Buira, poble proper, i un campanar quadrat al sud-est, que té la característica d'estar al biaix respecte de la nau.
L'obra original, que encara es pot reconèixer, és la més característica del romànic: nau única coberta amb volta de canó, amb absis semicircular a llevant que s'obre a la nau a través d'un arc triomfal. Una finestra de doble biaix s'obre en el centre de l'absis, i una altra finestra semblant apareix en la capella meridional, que és posterior, la qual cosa vol dir que es va reaprofitar de l'emplaçament original.
Per dintre, està totalment emblanquinada. A l'exterior, els fragments de mur originals permeten veure uns carreus petits, allargassats i irregulars, disposats en filades horitzontals, però poc uniformes. Tot plegat porta a veure-hi una obra del segle xii, però rústega.

## Bibliografia

* ADELL I GISBERT, Joan-Albert i BOIX I POCIELLO, Jordi. "Sant Corneli de Buira", a El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies,8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pritxtovi

Pritxtovi - Причтовый (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora dreta del riu Kirpili. És a 21 km al nord-oest de Timaixovsk i a 83 km al nord de Krasnodar.
Pertany a l'stanitsa de Rogóvskaia.

## Enllaços externs i referències

* Aquest article conté dades geogràfiques extretes de Google Earth i el mapa de Rússia de Yandex.ru, accessible des d'aquest enllaç.
* Pàgina web del municipi Arxivat 2011-12-14 a Wayback Machine. (rus)
* El municipi a la pàgina web del raion Arxivat 2010-12-25 a Wayback Machine. (rus)
* Mapa topogràfic a maps.vlasenko.net (rus)
# Broken Arrow (Oklahoma)

Broken Arrow és la quarta ciutat més poblada d'Oklahoma, als Estats Units d'Amèrica. Segons el cens del 2000 tenia 74.859 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Broken Arrow tenia 74.859 habitants, 26.159 habitatges, i 21.162 famílies. La densitat de població era de 642,4 habitants per km².
Dels 26.159 habitatges en un 45,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 19,1% no eren unitats familiars. En el 15,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,84 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,8% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 32,3% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 7,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.507$ i la renda mediana per família de 58.891$. Els homes tenien una renda mediana de 42.397$ mentre que les dones 27.559$. La renda per capita de la població era de 21.555$. Entorn del 3,4% de les famílies i el 4,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Broken Arrow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Broken Arrow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Campton

* Per a altres significats, vegeu «Campton (Nova Hampshire)».
Campton és una població del Comtat de Wolfe (Kentucky) als Estats Units d'Amèrica. Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 424 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Campton tenia 424 habitants, 196 habitatges, i 117 famílies. La densitat de població era de 151,6 habitants/km².
Dels 196 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,8% hi vivien parelles casades, en un 16,3% dones solteres, i en un 40,3% no eren unitats familiars. En el 37,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 10,4% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 15,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.778 $ i la renda mediana per família de 21.528 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.375 $ mentre que les dones 21.875 $. La renda per capita de la població era d'11.167 $. Entorn del 31,8% de les famílies i el 34,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Campton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Campton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Font del Vall

La Font del Vall és una obra del municipi de Montblanc (Conca de Barberà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una font adossada a una casa. De tipus cilíndrica, té un frontó triangular sense decoració, com la resta de l'estructura. Mitjanament conservada, encara s'utilitza.

## Història

Està datada en 1892

## Referències

* 1 2 «Font del Vall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].

## Enllaços externs

* «Font del Vall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà.
# Monte Paschi Strade Bianche 2010

La Monte Paschi Strade Bianche 2010 fou la quarta edició de la Monte Paschi Strade Bianche. La cursa es disputà el 6 de març de 2010 sobre un recorregut de 190, sent el vencedor fou el kazak Maksim Iglinski.

## Equips participants

| Núm. | Codi | Equip |
| 1-8 | SKY | Team Sky |
| 11-18 | ASA | Acqua & Sapone |
| 21-28 | ALM | AG2R La Mondiale |
| 31-38 | AND | Androni Giocattoli |
| 41-48 | AST | Astana |
| 51-58 | BMC | BMC Racing Team |
| 61-68 | CTT | Cervélo TestTeam |
| 71-78 | GRM | Garmin-Transitions |
| Núm. | Codi | Equip |
| 81-88 | ISD | ISD-Neri |
| 91-98 | LAM | Lampre-Farnese Vini |
| 101-108 | LIQ | Liquigas-Doimo |
| 111-118 | OLO | Omega Pharma-Lotto |
| 121-128 | THR | Team HTC-Columbia |
| 131-138 | KAT | Team Katusha |
| 141-148 | SAX | Team Saxo Bank |

## Recorregut

En la present edició els ciclistes han de superar 8 trams de strade bianche, que fan un total de 57,2 km.
* Sector 1 Radi: del km 35 al 48,5 (13,5 km)
* Sector 2: del km 53,9 al 59,4 (5,5 km)
* Sector 3 Lucignano d'Asso: del km 82,3 al 94,2 (11,9 km)
* Sector 4 Pieve a Salti: del km 95,2 al 103,2 (8,0 km)
* Sector 5 Monte Sante Marie: del km 132,4 al 143,9 (11,5 km)
* Sector 6 Montechiaro: del km 163,7 al 167 (3,3 km)
* Sector 7 Colle Pinzuto: del km 170,4 al 172,8 (2,4 km)
* Sector 8 Le Tolfe: del km 176,7 al 177,8 (1,1 km)

## Classificació

| Pos. | Ciclista | Equip | Temps |
| 1. | Maksim Iglinski | Team Astana | 4h 59' 48" |
| 2. | Thomas Lövkvist | Team Sky | + 01" |
| 3. | Michael Rogers | Team HTC-Columbia | + 01" |
| 4. | Filippo Pozzato | Team Katusha | + 18" |
| 5. | Ryder Hesjedal | Garmin-Transitions | + 19" |
| 6. | Francesco Ginanni | Androni Giocattoli | + 24" |
| 7. | Leonardo Bertagnolli | Androni Giocattoli | + 43" |
| 8. | Joan Antoni Flecha | Team Sky | + 43" |
| 9. | Enrico Gasparotto | Team Astana | + 49" |
| 10. | Daniele Righi | Lampre-Farnese Vini | + 49" |

## Enllaços externs

* Web oficial
* Resultat a sitiodeciclismo.net
* (anglès) Montepaschi Strade Bianche 2010 a Cyclingnews.com