OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ferrial·lanita-(Ce)

La ferrial·lanita-(Ce) és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de l'al·lanita. Rep el nom per la seva relació amb l'al·lanita-(Ce).

## Característiques

La ferrial·lanita-(Ce) és un sorosilicat de fórmula química {CaCe}{Fe$^{3+}$AlFe$^{2+}$}(Si₂O₇)(SiO₄)O(OH). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2000. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la ferrial·lanita-(Ce) pertany a «09.B - Estructures de sorosilicats amb grups barrejats de SiO₄ i Si₂O₇; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: al·lanita-(Ce), al·lanita-(La), al·lanita-(Y), clinozoisita, dissakisita-(Ce), dol·laseïta-(Ce), epidota, hancockita, khristovita-(Ce), mukhinita, piemontita, piemontita-(Sr), manganiandrosita-(La), tawmawita, tweddillita, clinozoisita-(Sr), manganiandrosita-(Ce), dissakisita-(La), vanadoandrosita-(Ce), uedaïta-(Ce), epidota-(Sr), al·lanita-(Nd), ferrial·lanita-(La), åskagenita-(Nd), zoisita, macfal·lita, sursassita, julgoldita-(Fe2+), okhotskita, pumpel·lyïta-(Fe$^{2+}$), pumpel·lyïta-(Fe$^{3+}$), pumpel·lyïta-(Mg), pumpel·lyïta-(Mn$^{2+}$), shuiskita, julgoldita-(Fe$^{3+}$), pumpel·lyïta-(Al), poppiïta, julgoldita-(Mg), ganomalita, rustumita, vesuvianita, wiluïta, manganovesuvianita, fluorvesuvianita, vyuntspakhkita-(Y), del·laïta, gatelita-(Ce) i västmanlandita-(Ce).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pegmatita Neprimetnyi, situada al mont Ulyn Khuren, dins el massís de Khaldzan Buragtag, a la Serralada Altai (Província de Khovd, Mongòlia). Ha estat descrita en una trentena de localitats més distribuïdes per tot el planeta. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la Sèrra de Horno, una serra situada al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran).

## Referències

* ↑ «Ferriallanite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 desembre 2019].
* ↑ Joan Vinyoles Verdaguer · Josep Lluís Garrido Rufaste · Josep Carreras Peñalvert «Mineralitzacions en esquerdes de tipus alpí a la Sèrra de Horno, Vielha e Mijaran, Val d’Aran, Lleida, Catalunya, Espanya». Mineralogistes de Catalunya, 12, 3, 2016, pàg. 5 - 54 [Consulta: 24 novembre 2023].
# Didesmus

Didesmus és un gènere de plantes endèmic de la regió mediterrània. Té 9 espècies i pertany a la família Brassicaceae.

## Taxonomia

| Didesmus aegypticus Didesmus aegyptius Didesmus bipinnatus | Didesmus myagroides Didesmus panduriformis Didesmus pilosus | Didesmus pinnatus Didesmus rostratus Didesmus tenuifolius |
# Albert Roma Múrcia

Albert Roma Múrcia (Vic, 30 d'octubre de 1978) és un exjugador de bàsquet català. Amb els seus 2.11 metres d'alçada, jugava en la posició de pivot.

## Carrera esportiva

Roma es va formar a les categories inferiors del Joventut de Badalona, sent jugador de l'equip júnior entre 1994 i 1996. La temporada 1995-96 va formar part del primer equip, jugant en la lliga ACB. La temporada següent se'n va anar als Estats Units, jugant amb l'equip del seu institut, els "Winchendon Prep Junior School", per passar l'any 1998 a jugar a l'NCAA amb els George Washington University. La temporada 2002-03 torna a Badalona i juga aquell any al Joventut B, de la lliga EBA, jugant partits de competició europea amb el primer equip. Després va jugar diversos anys en diferents equips EBA catalans. L'any 2011 va retirar-se com a jugador, sent el Vic el seu darrer equip. La temporada següent va tenir la seva primera experiència com entrenador, dirigint l'equip júnior del CB Tona.

## Referències

* ↑ Albert Roma Múrcia jugador a l'ACB
* ↑ «Albert Roma: Intimidador patentado» (en castellà). Endesa Basket Lover [Consulta: 21 juny 2018].
# August Fourès

August Forès, en occità August Forès i en francès Auguste Fourés, (Castellnou d'Arri, Aude, Llenguadoc 1848 - 1891) fou un poeta, periodista i escriptor en occità i en francès. Era fill d'un jutge de comerç, i fou periodista i director del Petit Toulosain, alhora que també col·laborava amb altres revistes meridionals, com L'En-tracte (1866), L'Investigateur (1867), Méphistotélès (1868), Midi Artiste, La Fraternité de Carcassonne (1869) i L'Echo de Marseille (1870). Va combinar la poesia popular amb un cert refinament, procedent de Victor Hugo, la seva producció fou escrita en un llenguatge vigorós i pur. Compromès amb la llengua i considerat un felibre roig, era defensor de l'albigeisme com a símbol d'identitat meridional i anticlerical, així com de l'anomenat Felibre llatí, impulsor de la identitat llatina. El 1892 va fundar l'Escolo Moundino amb Lois-Xavier de Ricard i Antonin Perbosc.

## Obra
### Com a autor únic

* Silves païennes en prose (1872) (francès)
* Oiselets et fleurettes, poesia (1872) (francès)
* Antée, poema (1873) (francès)
* Marsyas, poema (1874)
* La Crouès de l'inoundaçiu (1875) (occità)
* Le Lion, poema (1875) (francès)
* Les Sauveteurs obscurs, 23 et 24 juin 1875 (1875) (francès)
* Jean Prouvaire. Un agent d'assurances (1878) (francès)
* La Croux del Grand Aigat (1879) (occità)
* Le Coumpousitou (1879) (occità)
* Les Sirventes véhéments (1881) (francès)
* A las Tres-Nouiriços, poema (1882) (occità)
* Les grilhs (1885) (occità)
* Les Grilhs, pouesios del Lauragues (1888) (occità)
* Les Hommes de l'Aude (1889) (francès)
* La Bibliothèque de la ville de Castelnaudary (1891) (francès)
* Les Jeux des enfants en Lauraguais, arrondissement de Castelnaudary (1891) (francès)
* Anthologie du Lauraguais. Les poètes d'oc de Castelnaudary, Arnaud Vidal i Auguste Galtier (1891) (francès)
* Les Cants del soulelh, pouésios del Lauragués (1891) (occità)
* La muso silvestro (1896) (occità)
* La Gueuserie : coureurs de grands chemins et batteurs de pavés (francès)
* Saltimbanques du Languedoc (francès)

### Col·laboracions amb altres autors

* Nouvelles méridionales, amb Champfleury (1875) (francès)
* Œuvres complètes du poète Arnaud Daubasse, maître peignier de Villeneuve-sur-Lot, d'Arnaud Daubasse, Clovis Hugues i Frédéric Mistral (1888) (francès)
* La Litsou de patouès, peço en 1 atté jougado al téatré del eGarréloue, prefaci d'Agusto Fourès (1891) (occità)
* Art des Potiers et manières de table, amb Jean-Pierre Piniès i Paul Sibra (francès)
* Propos sur l'assurance, amb Roger Barthe (francès)

### Prefacis i avant-propòssits

* Alban Germain, Les Hommes du Carcassez, avant-propòssit d'Auguste Fourès (1879) (francès)
* Prosper Estie, L'École, poema, prefaci d'Auguste Fourès (1882) (francès)
* Jean-Félicien Court, Les Troubadours dè l'escolo toulousèno, prefaci d'Agusto Fourès (1891) (occità)

## Bibliografia

* Auguste Fourès, sa vie et son œuvre, Joseph Salvat, 1927

## Vegeu també

* Regionalisme occità
* Felibrisme

## Referències

* ↑ Auguste Fourès, sa vie et son œuvre, Joseph Salvat, 1927
# Evil Dead

«Evil Dead o The Evil Dead» té aquests significats:
Cinema:
* Possessió infernal (pel·lícula de 1981) (títol original The Evil Dead), pel·lícula de 1981 dirigida per Sam Raimi
* Evil Dead II, pel·lícula de 1987 dirigida per Sam Raimi
* L'exèrcit de les tenebres, anomenada informalment Evil Dead III, pel·lícula de 1992 dirigida per Sam Raimi
* Possessió infernal (pel·lícula de 2013) (títol original Evil Dead), pel·lícula de 2013 dirigida per Fede Álvarez
# Festival internacional de la cervesa de Tsingtao

El Festival Internacional de la Cervesa de Tsingtao (en xinès simplificat: 青島國際啤酒節, en xinès tradicional: 青岛国际啤酒节, en pinyin: qīngdǎo guójì píjiǔjiē) és un esdeveniment anual celebrat des de 1991 en el segon cap de setmana del mes d'agost a la ciutat de Tsingtao en la República Popular Xina; aquesta ciutat és coneguda com la ciutat xinesa de la cervesa per la fabricació de la marca més reconeguda del país, la cervesa Tsingtao. L'esdeveniment es considera el festival més important de cervesa en el continent asiàtic i reuneix cada estiu a productors de cervesa de diverses parts del món, a les platges d'aquesta ciutat en el districte de Shandong. Té una durada de dues setmanes i consta d'una concorreguda inauguració, tasts de cervesa, actuacions nocturnes, competicions de bevedors, concursos i karaoke, entre altres esdeveniments. El festival també és conegut com el Oktoberfest asiàtic en referència al famós festival alemany.

## Història

Cada mes d'agost, milers de fanàtics de la cervesa de tot el món, es reuneixen a la ciutat de Tsingtao al nord-est de la Xina. El primer festival es va realitzar el 1991 per celebrar el centenari de la fundació del poble. A causa que la història del lloc, està íntimament relacionada a la fundació de la companyia de cervesa Tsingtao de capital anglo-alemanya, es va decidir realitzar aquest festival en honor de la famosa beguda. El 2016, van assistir al festival quatre milions de persones les quals van consumir més d'un milió de litres del líquid ambre, convivint en un espai de 66.6 hectàrees. Durant aquesta celebració, també es va trencar el Rècord Guinness de més persones bevent cervesa al mateix temps, en haver-ho assolit amb 10,000 persones.

## Participants

El festival reuneix a productors internacionals de cervesa, alguns dels quals han participat en aquest esdeveniment, com per exemple, la Beck's, la Berliner Weißi i la Bischofshof 1964 d'Alemanya, la Kirin i Asahi del Japó, la Carlsberg de Dinamarca, la Corona de Mèxic, la Heineken dels Països Baixos, la Mahou d'Espanya, la Tiger de Singapur, la Budweiser dels Estats Units i per descomptat la Tsingtao de la Xina, entre d'altres.

## Referències

* 1 2 «Qingdao se alista para el enorme festival de la cerveza en China». China.org.cn, 05-08-2015 [Consulta: 20 novembre 2016].
* 1 2 «Festival Internacional de la Cerveza de Qingdao». Todo China. Global China, 07-04-2014 [Consulta: 29 abril 2016].
* ↑ «Qingdao Beer Festival – Asian Oktoberfest». That's Qingdao, 27-07-2016. [Consulta: 19 novembre 2016].
* ↑ «Festival Internacional de cerveza de Qingdao». Tourist's Eye. Arxivat de l'original el 20 novembre 2016.
* ↑ «Millions gather for Chinese 'Oktoberfest'». The Telegraph, 07-08-2015 [Consulta: 7 novembre 2016].
# Departament de Sanitat (Sabadell)

Departament de Sanitat és una obra eclèctica de Sabadell (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici format per planta baixa i dos pisos. El tractament de la façana segueix la tipologia emprada pels mestres d'obra. Destaca l'ornamentació, d'arrel classicista, potenciada òpticament a partir de la restauració de la façana, destacant del mur portes i finestres.
La càrrega decorativa es concentra en els dos pisos (possiblement amb el temps la planta baixa patí alguna remodelació) i se cenyeix al brancal i la llinda de les finestres, les quals presenten una decoració amb estuc formant motius vegetals en relleu. L'acabament de la façana presenta una balustrada sustentada per un ràfec amb motllures.

## Història

L'edifici fou l'antiga seu de la Clínica l'Aliança, posteriorment allotjà la Policia Municipal. Actualment l'edifici és utilitzat pel Departament de Sanitat de l'Ajuntament de Sabadell.

## Referències

* 1 2 3 «Departament de Sanitat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].

## Enllaços externs

* Departament de Sanitat Arxivat 2010-03-04 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Allaine

L'Allaine (en alemany antigament Hall) és un riu que neix al municipi de Charmoille a Suïssa on travessa el districte de Porrentruy situat al nord del cantó del Jura, així com el territori de Belfort i el departament del Doubs, a França. A França, s'uneix al riu la Bourbeuse i d'ençà es diu Allan. El nom es probablement d'origen cèltic i significaria rierol. D'una llargada de 41 km, de les quals els primers 30 quilòmetres corren en territori suís.

## Referències

* ↑ «L'Allan - Cours d'eau» (en francès). Service d'administration nationale des données et référentiesl sur l'eau (SANDRE), 2020. [Consulta: 17 gener 2021].
* ↑ «Bassin versant de l'Allaine» (en francès). Contrat de rivière transfrontalier Allaine. Arxivat de l'original el 2021-06-13. [Consulta: 17 gener 2021].

## Enllaços externs

* «Allaine - Contrat de Rivière» (en francès). Arxivat de l'original el 2021-01-26. [Consulta: 17 gener 2021].
* «Programme d'actions» (en francès). Allaine, contrat de rivière, 2009. Arxivat de l'original el 2022-07-06. [Consulta: 17 gener 2021].
# Atirau

* Per a altres significats, vegeu «Província d'Atirau».
Atirau (kazakh: Атырау; rus: Атырау), coneguda com a Gúriev (rus: Гурьев) fins a l'any 1991, és una ciutat transcontinental del Kazakhstan, i la capital de la Província d'Atirau. És a la desembocadura del riu Ural, 2.700 quilòmetres a l'oest d'Almati i 350 km a l'est d'Astracan. Altres transliteracions inclouen Aterau, Atyrau, Atyraw, Atyraou, Atırav, Atıraw. Atirau és famosa per les seves indústries del petroli i de la pesca. Té 154.100 habitants (2007), el 90% són ètnicament kazakhs la resta són principalment russos i altres grups ètnics com tàtars i ucraïnesos.

## Geografia

Atirau (junt amb Akhtau) és la ciutat portuària més important del Kazakhstan a la mar Càspia al delta del riu Ural. La ciutat d'Atirau és a uns 20 metres per sota del nivell del mar. Aquesta ciutat es considera sovint que es troba tant a Europa com a Àsia i el riu Ural la divideix. La ciutat és a la Depressió del Caspi i és un centre petrolier dels camps de Tenguiz i Kaixagan. Hi ha un oleoducte des d'Atirau a Samara, on s'ajunta amb el sistema rus. Un altre oleoducte va del camp de Tenguiz al port rus de Novorossisk.
Atyrau té un clima continental amb una temperatura mitjana anual de 8 °C. El gener la mitjana és de -10 °C, les temperatures mitjanes per sota de zero s'estenen de desembre a març, i el juliol de 25 °C. Té un clima semiàrid amb una pluviometria de 160 litres.

## Història

L'any 1645 es va construir un fort de fusta a la desembocadura del riu Ural (llavors anomenat Yaik) amb el nom de Nizhny Yaitzky Gorodok (literalment: Fort Yaik inferior) pel comerciant rus Guri Nazarov, un natiu de Iaroslavl, especialitzat en el comerç amb el Kanat de Khivà i el Kanat de Bukharà. El fort va ser destruït pels cosacs Yaik, i va ser reconstruït en pedra (1647–62). El cosac rebel Stepan Razin va prendre la ciutat el 1667 i el 1668. El fort va perdre gradualment la seva importància estratègica i va ser demolit el 1810. Entre 1708 i 1992 la ciutat rebia el nom de Gúriev.

## Vegeu també

* Khiuaz Dospanova

## Referències

* ↑ «Weatherbase: Weather for Atyrau, Kazakhstan». Weatherbase, 2011.

## Enllaços externs

* City administration website Arxivat 2011-10-25 a Wayback Machine.
* Information site on Kazakhstan Arxivat 2008-07-03 a Wayback Machine.
* Renaissance Atyrau Hotel is a modern and stylish hotel in Atyrau, the oil capital of Kazakhstan, member of Marriott family
* Photos Atyrau Arxivat 2014-10-13 a Wayback Machine. (rus)
# Vilatobà

* Per a altres significats, vegeu «Vilatobà (desambiguació)».
Vilatobà és una masia situada al municipi de Castellar de la Ribera, a la comarca catalana del Solsonès. Es troba al costat nord de la carretera C-26 en el tram que va de Solsona a Bassella. S'aixeca a l'extrem SO del serrat de Costamala, a 752 m d'altitud.

## Enllaços externs

* Fototeca del Solsonès: Article referit a aquesta masia
# SSID

L'SSID (Service Set IDentifier) és un nom inclòs en tots els paquets d'una xarxa sense fils (Wi-Fi) per identificar-los com a part de la mateixa. El codi consisteix en un màxim de 32 caràcters que la majoria de cops són alfanumèrics (tot i que l'estàndard no ho especifica, així que pot consistir en qualsevol caràcter). Tots els dispositius sense fils que intenten comunicar-se entre si, han de compartir el mateix SSID.

## Propietats

* Existeixen algunes variants principals del SSID. Les xarxes ad-hoc, que consisteixen en màquines client sense un punt d'accés, utilitzen el BSSID (Basic Service Set IDentifier); mentre que a les xarxes d'infraestructura que incorporen un punt d'accés, es fa servir l'ESSID (Extended Service Set IDentifier). Ens podem referir a cada un d'aquests tipus com SSID en termes generals. Sovint el SSID se'l coneix per nom de la xarxa.
* Un dels mètodes més bàsics de protegir una xarxa sense fils és desactivar la difusió (broadcast) del SSID, ja que per l'usuari mitjà, no apareixerà com una xarxa en ús. En canvi, no deuria ser l'únic mètode de defensa para protegir una xarxa sense fils. S'han d'utilitzar també altres sistemes de xifrat i autentificació.

## Vegeu també

* Protocol IEEE 802.11
* Protocol Wi-Fi
* Trama Beacon

## Referències

* ↑ «What is Service Set Identifier (SSID)? Webopedia Definition» (en anglès). www.webopedia.com. [Consulta: 15 març 2017].
* ↑ «What is service set identifier (SSID)? - Definition from WhatIs.com» (en anglès). SearchMobileComputing, 15-03-2017.
* ↑ «[MS-TCC: Ssid Structure]» (en anglès). msdn.microsoft.com. [Consulta: 15 març 2017].

## Enllaços externs

* Definició de SSID (anglès)
# Falcó de praderia

El falcó de praderia (Falco mexicanus) és una espècie d'ocell rapinyaire de la família dels falcònids (Falconidae) que habita praderies, planures àrides i penya-segats d'Amèrica del Nord, des de la Colúmbia Britànica, Alberta, Saskatchewan i Dakota del Nord, cap al sud pel centre i oest dels Estats Units, fins Baixa Califòrnia, Arizona, Nou Mèxic, Coahuila de Zaragoza i oest de Texas. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «falcó de praderia». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 357. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Seriemas, falcons». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ BirdLife International. «Prairie Falcon. Falco mexicanus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
# Departament de San Salvador

San Salvador és un dels departaments en què es divideix administrativament El Salvador, des del 12 de juny del 1824. La seva capital és San Salvador, també capital del país.
Té una superfície de 886.15 km² on, entre d'altres, es produeix sucre de canya i cafè per a l'exportació.
Les ciutats del departament amb una densitat de població més elevada són San Salvador, Ciudad Delgado, Mejicanos, Soyapango, Panchimalco i Apopa.

## Municipis del departament

* Aguilares
* Apopa
* Ayutuxtepeque
* Cuscatancingo
* Ciudad Delgado
* El Paisnal
* Guazapa
* Ilopango
* Mejicanos
* Nejapa
* Panchimalco
* Rosario de Mora
* San Marcos
* San Martín
* San Salvador
* Santiago Texacuangos
* Santo Tomás
* Soyapango
* Tonacatepeque

## Galeria d'imatges

* Església colonial de Panchimalco
* Vista de Los Planes de Renderos

## Referències

* ↑ «Departament de San Salvador». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Aventurera

Aventurera és una pel·lícula de Veneçuela dirigida el 1988 pel director xilè Pablo de la Barra. El 1989 fou nominada al Goya a la millor pel·lícula estrangera de parla hispana. El seu protagonista, Flavio Caballero, fou guardonat com a millor actor al Festival de l'Havana de 1988.

## Argument

Braulio és un actor sense feina que troba treball en la lluita lliure. Coneix Rosario, de qui s'enamora, però és amant de Búfalo, cap d'un grup que simula salvar Braulio d'un enfrontament amb la policia per tal que els ajudi a realitzar un atemptat contra el president de Veneçuela Belisario Betancur. Rosario deixa Búfalo per Braulio, i aquest intenta impedir infructuosament l'atemptat.

## Referències

* ↑ Aventurera al web dels Premis Goya
* ↑ Aventurera (1988) a elseptimoarte.net

## Enllaços externs

* Aventurera a Youtube
# Vescomtat de Mâcon

El vescomtat de Mâcon fou una jurisdicció feudal del Regne de França. El 880 el comtat de Mâcon fou donat pel rei a Bernat Plantapilosa junt amb el de Lió. Aquest gran senyor, fill de Bernat de Septimània, posseïa alhora l'Alvèrnia (864 i 872-886), Llemotges (872-886), el comtat de Berry (878-886), Septimània i Gòtia (878-886) i havia estat comte de Tolosa (872-876) i d'Autun (864-865 i 868-876/877) i no va anar gairebé pel comtat. El poder fou exercit de facto pels vescomtes. A la mort de Plantapilosa, el comtat va passar al seu fill Guillem I el Pietós (886-918), i després a Guillem II el Jove (918-926), el seu germà Acfred (926-927) i finalment al comte Hug el Negre de Borgonya (927-952). Durant aquest temps els vescomtes exerciren el poder.
El primer vescomte esmentat és un tal Letald I que va exercir segurament abans del 886. Raculf, nascut cap al 860, fill de Plantapilosa i germà de Guillem I el Pietós, va ser vescomte a la mort del pare i va morir al seu torn entre el 915 i el 926. Només va deixar una filla, Atalana de Mâcon, que el va succeir i es va casar amb Alberic de Narbona (mort cap al 945) que va inaugurar la dinastia narbonesa. Alberic va rebre el 942 la senyoria de Salins i al morir el va succeir el seu fill Leotald II, que va cedir Salins al seu germà Humbert I. El 952, mort Hug el Negre de Borgonya, va rebre el comtat de Mâcon i el de Besançon, unificant-se així el comtat i vescomtat de Mâcon.

## Llista de vescomtes

* Letald I c. 886
* Raculf 886-915/926
* Atalana de Mâcon (o Tolosana de Mâcon) 915/926-c. 940 (filla)
* Alberic I de Narbona (espòs) c. 920-c.945, senyor de Salins 942-945
* Letald II c. 945-965 (des del 952 comte de Mâcon i Besançon), senyor de Salins c. 945
# SSH Communications Security

SSH Communications Security és una empresa finlandesa amb seu a Hèlsinki i que va ser fundada per Tatu Ylönen el 1995. És la desenvolupadora original del protocol Secure Shell.

## Referències

* ↑ «Unternehmensinformationen». SSH. Arxivat de l'original el 2012-07-09.
* ↑ «How Secure is your shell?». ZDNet.
* ↑ «Hackers break into two FreeBSD Project servers using stolen SSH keys». computerworld. Arxivat de l'original el 2012-11-28. [Consulta: 19 novembre 2012].

## Enllaços externs

* SSH Communications Security
# Eumàrides

Eumàrides (Eumaridas, Εὐμαρίδας) fou un filòsof pitagòric nascut a l'illa de Paros. És esmentat per Iàmblic. En realitat podria ser una falsa lectura per Timàrides (Thymaridas) que és conegut com a filòsof pitagòric.
# Falcó dels ratpenats

El falcó dels ratpenats (Falco rufigularis) és una espècie d'ocell rapinyaire de la família dels falcònids (Falconidae) que habita boscos poc espessos i sabanes de la zona Neotropical, des de Sonora i Tamaulipas, cap al sud, a la llarga d'Amèrica Central i del Sud, per l'oest dels Andes fins al nord del Perú, i per l'est dels Andes fins al sud-est de Bolívia, sud del Brasil, el Paraguai i extrem nord de l'Argentina. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
S'especialitza en caçar ocells, insectes i ratpenats en vol; com que com a au del gènere falco no disposa dels atributs necessaris per a veure-hi bé a la foscor de la nit, surt a alimentar-se sobretot durant la posta de sol i l'alba.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «falcó dels ratpenats». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 356. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Seriemas, falcons». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ BirdLife International. «Bat Falcon. Falco rufigularis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2019. [Consulta: 29 agost 2022].