# Lea Tsemel

Lea Tsemel o Leah Tsemel (en hebreu: לאה צמל) (Haifa, 19 de juny de 1945) és una advocada i activista política israeliana, coneguda per la seva tasca a favor dels drets dels palestins. Tsemel defineix la seva carrera com «tot allò que es produeixi entre els palestins i les autoritats». Les seves cinc dècades de representació dels acusats palestins en el sistema judicial israelià és el tema del documental Advocate, publicat l'any 2019.

## Biografia

Tsemel va néixer el 19 de juny de 1945 a Haifa, Mandat britànic de Palestina. Els seus pares, que van fer l'aliyà a la dècada de 1930, provenien de Belarús i Polònia, sent el seu pare un enginyer. Va estudiar dret a la Universitat Hebrea de Jerusalem a finals de la dècada de 1960. Es va casar amb l'activista antisionista Michel Warschawski i tingueren dos fills (Nissan i Talila) i set nets.

## Trajectòria professional

El 1971 es va convertir en aprenent de l'advocada de drets humans Felicia Langer.
Tsemel va representar l'activista Ezra Nawi. Un colonitzador israelià va declarar que Nawi l'havia obstaculitzat a filmar l'assistència de Nawi a palestins i Nawi va ser condemnat i multat. En apel·lació, Tsemel va argumentar amb èxit que la zona que cultivaven els palestins no pertanyia al poblat i la condemna a Nawi va ser anul·lada.
També va representar l'estudiant Salah Hamouri després d'haver estat acusat de dos càrrecs: planejar l'assassinat del rabí Ovadia Yosef i per militar al Front Popular per a l'Alliberament de Palestina. Va aconsellar a Hamouri que es declarés culpable d'aquest últim a canvi d'una sentència reduïda.
Tsemel «no discrimina la seva clientela... sigui qui sigui, siguin quin siguin els càrrecs als que s'enfronta», sent coneguda per defensar activistes suïcides.

## Activisme polític

Tsemel va criticar el Camp 1391, un camp de presons de les Forces de Defensa d'Israel per a presoners d'alt risc al nord d'Israel, afirmant que «qualsevol persona que entri a la presó pot fer-se desaparèixer, possiblement per sempre, no és diferent de les presons dirigides per dictadors sud-americans de pa sucat amb oli». Tsemel va participar en el Tribunal Russell sobre Palestina.
Va ser candidata de Llista Conjunta a les eleccions legislatives d'Israel de 2015.
La seva carrera com a advocada israeliana en matèria de drets humans, que defensa els palestins, és el tema del documental de 2019 Advocate, dirigit per Rachel Leah Jones i Philippe Bellaïche.

## Premis

Tsemel, juntament amb l'advocat palestí Raji Sourani, va rebre el premi Llibertat, igualtat, fraternitat de 1996, el premi més alt en drets humans atorgat pel govern de França.
Amb posterioritat, i juntament amb l'advocat palestí Mohammad Na'amneh, va rebre el premi Hans Litten de 2004, atorgat per l'Associació Europea d'Advocats per a la Democràcia i els Drets Humans del Món.

## Referències

* ↑ Ciotti, Paul. «Israeli roots, Palestinian clients: Taking the Arab cause to court has earned Jewish lawyer Lea Tsemel the wrath of her countrymen» (en anglès). Los Angeles Times, 27-04-1988. [Consulta: 25 juny 2014].
* 1 2 3 «Leah Tsemel» (en anglès). American Friends Service Committee, 30-03-2010. Arxivat de l'original el 2020-01-24. [Consulta: 25 juny 2014].
* 1 2 Hecht, Ravit. «The Israeli Lawyer Who Defends the Most Violent Fighters Against the Occupation» (en anglès). Haaretz, 25-05-2019. [Consulta: 25 juny 2020].
* 1 2 3 Hajjar, Lisa. Courting conflict: The Israeli military court system in the West Bank and Gaza (en anglès). Berkeley: University of California Press, 2005, p. 168-169. ISBN 0520241932.
* ↑ Salokar, Rebecca Mae; Volcansek, Mary L. Greenwood Press. Women in law: A bio-bibliographical sourcebook (en anglès), 1996, p. 313-320. ISBN 9781567509144.
* 1 2 3 «A humble house in the hills» (en anglès). Haaretz, 22-12-2005. [Consulta: 25 juny 2020].
* 1 2 Ben-Ami, Nina. «Affaire Salah Hamouri: la réponse de l'ambassade d'Israël» (en francès). Le Nouvel Observateur, 23-12-2008. [Consulta: 25 juny 2020].
* ↑ Berg, Raffi. «The Israeli who defends suicide bombers» (en anglès). BBC News, 24-07-2003. [Consulta: 25 juny 2020].
* ↑ «Israel court lifts prison secrecy» (en anglès). BBC News, 02-12-2003. [Consulta: 25 juny 2020].
* ↑ Cook, Jonathan. «Facility 1391: Israel's Guantanamo» (en anglès). Le Monde diplomatique, 01-11-2003. [Consulta: 25 juny 2020]. «Article complet»
* ↑ «Lea Tsemel» (en anglès). Russell Tribunal on Palestine, 01-11-2011. Arxivat de l'original el 2019-02-06. [Consulta: 25 juny 2020].
* ↑ «Rachel Leah Jones, Lea Tsemel • Director and protagonist of Advocate» (en anglès). Cineuropa.org a. [Consulta: 25 juny 2020].
* ↑ «Documentary on Israeli Lawyer Who Defends Palestinians Wins at DocAviv Festival» (en anglès). Haaretz, 30-05-2019. [Consulta: 18 juny 2019].
* ↑ «Prix des droits de l'homme» (en francès). Commission nationale consultative des droits de l'homme. Arxivat de l'original el 2020-06-20. [Consulta: 25 juny 2020].
* ↑ «Palestinian centre for human rights wins France’s highest award for human rights endeavours» (en anglès). Palestinian Centre for Human Rights, 07-12-1996. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 25 juny 2020].
* ↑ «European Association of Lawyers for Democracy and World Human Rights awards Hans-Litten-Price to Lea Tsemel and Mohammad Na'amneh» (pdf) (en anglès). European Association of Lawyers for Democracy and World Human Rights, 05-02-2005. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 25 juny 2020].

## Enllaços externs

* DemocracyNow.org - Entrevista a Tsemel a raó del documental Advocate (2019) (anglès)