OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gratxov

Gratxov (en rus: Грачёв) és un poble (un khútor) de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 911 habitants, és la seu administrativa del districte homònim.

## Referències

* ↑ Указ президиума ВС РСФСР от 22.12.1987 г. "О наименовании некоторых населенных пунктов в Ростовской области", 1987.
# Gratxevka

Gratxevka - Грачевка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 41 habitants. Pertany al districte (raion) de Novi Oskol.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Guedalià

Guedalià (en hebreu גְּדַלְיָּה Gəḏalyyā o גְּדַלְיָהוּ Gəḏalyyāhū) va ser un governador de Judà nomenat pel rei de Babilònia Nabucodonosor II, després de la mort de Sedecies, últim sobirà del Regne de Judà.
Segons la Bíblia era fill d'Ahicam, fill de Xafan. Nabucodonosor va designar Guedalià governador, que es va instal·lar a Mispà.
Guedalià va engrescar a la gent perquè cultivés els camps i les vinyes per tirar endavant el país. Molts dels que havien fugit a les terres veïnes per la guerra van tornar, atrets per l'actitud del governador, i van ser ben rebuts. Entre ells hi havia Ixmael un descendent de la casa reial de Sedecies, a qui Baalís, rei dels ammonites va incitar a assassinar al governador. Ixmael va anar a veure a Guedalià a Mispà, i va ser ben rebut, encara que havien advertit al governador de les intencions que portava, però va considerar que era una calumnia injustificada. L'any 586 aC Ixmael va matar Guedalià amb tots els jueus que el recolzaven i a molts babilonis. Molts jueus van fugir a Egipte per por de la revenja de Nabucodonosor, entre ells el profeta Jeremies.
Per lamentar aquest assassinat es va establir al tercer dia del mes de Tixrí, immediatament després de la festa de Roix ha-Xanà el dejuni ritual conegut amb el nom de Dejuni de Guedalià.

## Referències

* ↑ 2Reis 25: 22
* ↑ Jeremies 40: 5 - 41: 18
* ↑ Jeremies 41: 1
* ↑ Zacaries 8: 19
# Hans Günter Winkler

Hans Günter Winkler (Barmen, actual Wuppertal, 24 de juliol de 1926 - Wuppertal, 9 de juliol de 2018) fou un genet alemany, guanyador de set medalles olímpiques en representació de l'Alemanya Occidental (RFA) i Alemanya.
Especialista en el concurs de salts va participar, als 29 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1956 realitzats a Melbourne (Austràlia), si bé les proves eqüestres es van celebrar a Estocolm (Suècia). En aquests Jocs, en representació de l'equip unificat alemany, aconseguí guanyar dues medalles d'or en les proves individuals i per equips del concurs de salts. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia) revalidar el seu títol olímpic en la prova per equips i guanyà un diploma olímpic en la prova individual en finalitzar cinquè. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1964 realitzats a Tòquio (Japó) tornà a revalidar el seu títol olímpic per equips, finalitzant en quinzena posició en la prova individual.
En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 celebrats a Ciutat de Mèxic (Mèxic), i sota representació de l'Alemanya Occidental (RFA), aconseguí guanyar la medalla de bronze en la prova per equips, i novament aconseguí un diploma olímpic en finalitzar cinquè en la prova individual. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 realitzats a Múnic (Alemanya Occidental) únicament participà en la prova per equips, on tornà a guanyar la medalla d'or. Finalment participà, als 49 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 realitzats a Mont-real (Canadà), on aconseguí guanyar la medalla de plata en la prova per equips i finalitzà desè en la prova individual.
Al llarg de la seva carrera aconseguí guanyar dues medalles en el Campionat del Món de salt a cavall, totes elles d'or; així com cinc medalles en el Campionat d'Europa. També fou cinc vegades campió del seu país.

## Referències

* ↑ «Springreiter-Legende Hans Günter Winkler ist tot» (en alemany). Frankfurter Allgemeine Zeitung, 09-07-2018. [Consulta: 9 juliol 2018].
* ↑ «Hans Günter Winkler / Jumping to the podium at 6 olympics» (en anglès). Olympic Games. [Consulta: 9 juliol 2018].
* ↑ «Stichtag / 22. November 1956: Olympische Spiele in Melbourne eröffnet» (en alemany). WDR, 22-11-2006. [Consulta: 9 juliol 2018].

## Enllaços externs

* (alemany) Portal personal Arxivat 2012-04-24 a Wayback Machine.
# Harry Blech

Harry Blech (Londres, 2 de març de 1910 - idm. 9 de maig de 1999), fou un violinista i cap d'orquestra britànic.
Blech estudià el violí al Trinity College of Music de la capital britànica amb Sarah Fenwick i després al Manchester College of Music, amb Arthur Catterall i acabà la seva formació a Praga amb Otakar Ševčík. En 1929 a 1930, esdevingué membre de l'Orquèstra Hallé. En 1930, era membre de la BBC Symphony Orchestra sota la direccion d'Adrian Boult.
El 1936, fundà el quartet Blech, amb el que actua fins al 1950. El primer amb Edward Silverman, Douglas Thompson i William Pleeth, i després amb Max Salpeter, Keith Cummings i Douglas Cameron.
El 1942 començà una carrera com a director d'orquestra i funda els "London Wind Players" i el 1949 els "London Mozart Players". L'orquestra es guanyà el reconeixement internacional amb la interpretació de les obres de Mozart, Haydn, Beethoven i Schubert, i com de compositors contemporanis.
Quan Blech es jubilà el 1984, havia actuat amb els London Mozart Players a l'entorn de 200 vegades i també quasi les mateixes com a solista.

## Referències

* Obituary. The Guardian, 12 de maig de 1999, consultat el 22 de juny de 2016
# Halabja

Halabja és una ciutat de l'Iraq, capital de la Governació d'Halabja, a l'entitat federal autònoma del Kurdistan iraquià. Està situada a l'anomenada plana d'Halabja o de Shahrizor, a 240 quilòmetres al nord-est de Bagdad i a 14 quilòmetres de la frontera iraniana.
La ciutat es troba a la base del que es coneix com la regió d'Hawraman, que s'estén a través de la frontera entre Iran i Iraq. Halabja està envoltada per Hawraman i Shnrwe al nord-est, Balambo al sud, i el riu Sirwan a l'oest. Els kurds a la ciutat d'Halabja generalment parlen només el dialecte sorani del kurd, però alguns residents dels pobles circumdants parlen el hewrami.

## Bibliografia

* Basch-Harod, Heidi. «The Kurdish Women in Turkey: Natio Building and the Struggle for Gender Parity». A: Ofra Bengio. Kurdish Awakening: Nation Building in a Fragmented Homeland (en anglès). University of Texas Press, 2014, p. 175-192. ISBN 9780292763012.
* Hubbard, Gilbert Ernest. From the Gulf to Ararat: An Expedition Through Mesopotamia and Kurdistan (en anglès). Nova York: E. P. Dutton & Company, 1917.
* Jwaideh, Wadie. The Kurdish National Movement: Its Origins and Development (en anglès). Syracuse University Press, 2006. ISBN 9780815630937.
* Naval Intelligence Division. Iraq & The Persian Gulf (en anglès). Routledge, 2014. ISBN 9781136892660.
* Tripp, Charles R. H.. A History of Iraq (en anglès). Cambridge University Press, 2002. ISBN 9780521529006.
* Varios autores. Spencer C. Tucker. The Encyclopedia of Middle East Wars: The United States in the Persian Gulf, Afghanistan, and Iraq Conflicts: The United States in the Persian Gulf, Afghanistan, and Iraq Conflicts (en anglès). ABC-CLIO, 2010. ISBN 9781851099481.
# Halaelurus

Halaelurus és un gènere de peixos de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Taxonomia

* Halaelurus alcockii (Garman, 1913)
* Halaelurus boesemani (Springer & D'Aubrey, 1972)
* Halaelurus buergeri (Müller & Henle, 1838)
* Halaelurus canescens (Günther, 1878)
* Halaelurus clevai (Séret, 1987)
* Halaelurus dawsoni (Springer, 1971)
* Halaelurus hispidus (Alcock, 1891)
* Halaelurus immaculatus (Chu & Meng, 1982)
* Halaelurus lineatus (Bass, D'Aubrey & Kistnasamy, 1975)
* Halaelurus lutarius (Springer & D'Aubrey, 1972)
* Halaelurus maculosus (White, Last & Stevens, 2007)
* Halaelurus natalensis (Regan, 1904)
* Halaelurus quagga (Alcock, 1899)
* Halaelurus sellus (White, Last & Stevens, 2007)

## Referències

* ↑ White, W.T., Last, P.R. & Stevens, J.D., 2007. Halaelurus maculosus n. sp. i Halaelurus sellus n. sp., two new species of catshark (Carcharhiniformes: Scyliorhinidae) from the Indo-West Pacific. Zootaxa, 1639: 1-21.
* ↑ White, W.T., Last, P.R. & Stevens, J.D., 2007. Halaelurus maculosus n. sp. and Halaelurus sellus n. sp., two new species of catshark (Carcharhiniformes: Scyliorhinidae) from the Indo-West Pacific. Zootaxa, 1639: 1-21.
* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ NLBIF (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Compagno, L.J.V. i V.H. Niem, 1998. Scyliorhinidae. Catsharks. p. 1279-1292. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (editors) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma, Itàlia.
* Compagno, L.J.V., D. Dando i S. Fowler, 2005. A field guide to the sharks of the world. Harper Collins Publishing Ltd., Londres, Gran Bretanya, 368 p.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994 SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, Itàlia, FAO. 103 p.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Guerra de la Ribagorça

S'anomena guerra de la Ribagorça o guerra de Ribagorça a un enfrontament en el Comtat de Ribagorça a la fi del segle xvi que va marcar el final del comtat.
Ferran II de Ribagorça heretà el comtat de Ribagorça per la mort del seu pare el 1581 i hagué de fer front a la revolta dels seus vassalls ribagorçans, als quals derrotà amb la presa de Benavarri el 1587, on prengué i feu degollar el capitost Joan d'Àger per restablir la seva autoritat amb el suport dels Bardaxí de Benasc, oposats a Joan d'Àger, i de Luprecio de Latràs, bandoler de Bearn. Els revoltats continuaren resistint, i la revolta va coincidir amb les Alteracions d'Aragó provocades a Aragó per Antonio Pérez del Hierro i el Virrei d'Aragó, Diego Fernández de Cabrera-Bobadilla y de Mendoza, comte de Chinchón i enemic de la casa de Vilafermosa, ajudat pel bandoler minyó de Montellà empresonà Ferran II de Ribagorça el 1591 acusat de complicitat en les alteracions i el forçà a renunciar al comtat de Ribagorça en favor de la corona, i portat al castell de Burgos i a Miranda de Ebro, on morí.
Francesc I de Vilafermosa, germà de Ferran II va continuar la lluita pel comtat de Ribagorça, del qual s'autoanomenava Francesc I de Ribagorça fins al 1598, quan finí.

## Referències

* ↑ «Guerra de la Ribagorça». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Casey, James; Ardit, Manuel. España en la Edad Moderna: una historia social (en castellà). Universitat de València, 2001, p.174. ISBN 8470309498.
* ↑ «1591: La fi del Comtat de Ribagorça». Tribuna.cat, 15-11-2006. Arxivat de l'original el 2011-11-18. [Consulta: 15 juliol 2011].
* ↑ «Quan el Pirineu era el Far West». El Periòdic, 18-11-2012. [Consulta: 20 novembre 2023].
# Helsingin Idrottsföreningen Kamraterna

L'Helsingin Idrottsföreningen Kamraterna, també conegut com a HIFK, Helsingfors IFK o Helsingin IFK, originàriament Idrottsföreningen Kamraterna i Helsingfors, és un club esportiu finlandès de la ciutat de Hèlsinki.
Destaca en esports com el futbol, hoquei sobre gel, bandy, floorball, handbol, atletisme i bowling.

## Secció d'hoquei gel

La secció d'hoquei gel del club s'inicià el 1927.

### Palmarès

* Lliga finlandesa d'hoquei gel (6):
** 1969, 1970, 1974, 1980, 1983, 1998

### Jugadors d'hoquei gel destacats
#### Jugadors de l'HIFK a la NHL

* Niklas Bäckström
* Olli Jokinen
* Toni Lydman
* John Madden
* Ville Peltonen
* Brian Rafalski
* Jarkko Ruutu
* Tuomo Ruutu
* Tomas Vokoun
* Marek Zidlicky

#### Números retirats

* 1 Stig Wetzell, 1972–1983
* 5 Heikki Riihiranta, 1967–1983
* 7 Simo Saarinen, 1980–1996
* 17 Matti Murto, 1964–1983
* 20 Matti Hagman, 1972–1992
* 22 Mika Kortelainen, 1987–2002
* 23 Pertti Lehtonen, 1976–1998
* 35 Sakari Lindfors, 1985–2002

## Secció de futbol

La secció de futbol del club destacà al futbol finès entre dels dècades de 1930 i 1960, actualment milita en categories inferiors.

### Palmarès

* Lliga finlandesa de futbol (7):
** 1930, 1931, 1933, 1937, 1947, 1959, 1961

## Referències

* ↑ «Finland - List of League First Level Tables». rsssf.com. [Consulta: 9 febrer 2018].
* ↑ «Finland - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 9 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Meltzer, Bill. "Jokerit, HIFK Renew Longstanding Rivalry" at NHL.com. Obtingut 10-11-06.
* HIFK Web oficial d'hoquei gel
* Web oficial de futbol
# Helsingin Palloseura

L'Helsingin Palloseura (HPS) és un club de futbol i d'hoquei sobre gel finlandès de la ciutat de Hèlsinki.

## Història

El club va ser fundat l'any 1917. L'equip de futbol de l'HPS fou un dels clubs més potents del futbol finlandès als anys 20 i 30, en els quals guanyà vuit campionats nacionals. També guanyà un nou campionat l'any 1957, arribant a disputar la Copa d'Europa de futbol 1958-59 contra l'Stade de Reims.

## Palmarès

* Lliga finlandesa de futbol (9):
** 1921, 1922, 1926, 1927, 1929, 1932, 1934, 1935, 1957
* Copa finlandesa de futbol (1):
** 1962

## Secció d'hoquei gel

L'equip de l'HPS d'hoquei gel jugà a la lliga del país (SM-sarja) durant cinc temporades 1928, 1929, 1932, 1933 i 1934.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Helsingin Jalkapalloklubi

L'Helsingin Jalkapalloklubi (o HJK) és un club de futbol finlandès de la ciutat de Hèlsinki.

## Història

El club va ser fundat amb el nom d'Helsingfors Fotbollsklubb el 1907 per Fredrik Wathen.
És considerat el club més important del país, essent el que més títols nacionals ha assolit.
És l'únic equip finès que ha participat en una fase de grups de la Lliga de Campions de la UEFA. Això succeí a la temporada 1998–1999, després de derrotar el FC Metz a la segona ronda qualificatòria.
Antigament el club va tenir seccions d'hoquei sobre gel i bandy. Des de l'any 1972 la secció d'hoquei gel està separada com a club independent amb el nom d'Helsingin Jääkiekkoklubi.

## Palmarès
### Futbol

* Lliga finlandesa de futbol (32):
** 1911, 1912, 1917, 1918, 1919, 1923, 1925, 1936, 1938, 1964, 1973, 1978, 1981, 1985, 1987, 1988, 1990, 1992, 1997, 2002, 2003, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017, 2018, 2020, 2021, 2022
* Copa finlandesa de futbol (13):
** 1966, 1981, 1984, 1993, 1996, 1998, 2000, 2003, 2006, 2008, 2011, 2014, 2017
* Copa de la Lliga finlandesa de futbol (5):
** 1994, 1996, 1997, 1998, 2015
* Lliga finlandesa de futbol femenina (22):
** 1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1979, 1980, 1981, 1984, 1986, 1987, 1988, 1991. 1992, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2005

### Hoquei gel

* Lliga finlandesa d'hoquei gel: 1929, 1932, 1935
* Copa finlandesa d'hoquei gel: 1970

### Bandy

* Lliga finlandesa de bandy: 1921, 1923, 1924, 1928, 1937

## Futbolistes destacats

| Adel Eid Mikael Forssell Markus Heikkinen Perparim Hetemaj Mehmet Hetemaj Ari Hjelm Atik Ismail Toni Kallio Mikko Kavén Peter Kopteff Mika Kottila Toni Kuivasto Shefki Kuqi Martti Kuusela Veli Lampi Mika Lehkosuo | Jari Litmanen Juho Mäkelä Antti Niemi Mika Nurmela Ville Nylund Kai Pahlman Antti Pohja Jari Rantanen Pasi Rautiainen Aki Riihilahti Paulus Roiha Aulis Rytkönen Janne Saarinen Sebastian Sorsa Hannu Tihinen Jarkko Wiss | Ridvan Zeneli Alexei Eremenko Jr. Alexei Eremenko Sr. Farid Ghazi Luiz Antonio Gustavo Manduca Piracaia Rafael Klaus Granlund Neville Gordon (1996-??) Jeff Wood Steve Wright (1982-83) Raf de Gregorio Joakim Jensen |

## Entrenadors destacats

* Jyrki Heliskoski (2000-2001)
* Martti Kuusela (1980-1981, 1990, 1996)
* Antti Muurinen (1997-1999, 2008-)
* Keith Armstrong (2002-2007)
* Bo Johansson (1995)

## Enllaços externs

* Web oficial (finès)
* Estadístiques a Metro.co.uk (anglès)
* Uefa.com (anglès)
* Forza HJK - Seguidors (finès)
* Helsingin Sanomat: HJK (finès)
# Hemigrammus elegans

Hemigrammus elegans és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical entre 23 °C i 27 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil i Veneçuela.

## Referències

* ↑ «Hemigrammus elegans». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Riehl, R. i H.A. Baensch 1991. Aquarien Atlas. Band. 1. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 992 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Riehl, R. i H.A. Baensch 1996. Aquarien Atlas, Band 1. Desena edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Henri Pensis

Henri Pensis (Ciutat de Luxemburg, 3 de novembre de 1900 - 1 de juny de 1958) va ser un director d'orquestra i compositor luxemburguès.

## Cursa artística

Pensis va néixer al barri de Pfaffenthal de la ciutat de Luxemburg. El 1933, va fundar i va ser el primer director de l'Orquestra Filharmònica de Luxemburg. Es va traslladar als Estats Units el 1940, per dirigir l'Orquestra Filharmònica de Nova Jersei i de l'Orquestra Simfònica de la ciutat de Sioux. Va realitzar almenys tres concerts al Carnegie Hall. Va tornar a dirigir a Luxemburg el 1946, al final de la Segona Guerra Mundial.

## Obres

* Soir d'été (poema symphonique)
* Fugue classique
* Suite pour orchestre
* Scène de danse pour orchestre
* Nockes an Nackes (comèdia musical)
* Hymne solennel
* Fantaisie de Noël

### Cançons populars

* Fir d'Fräiheet
* Op der Juegd
* D'Fréijoerslidd

## Referències

* ↑ «Henri Pensis» (en francès). CNA. [Consulta: 5 juliol 2015].
# Henri Pescarolo

Henri Pescarolo va ser un pilot de curses automobilístiques francès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 25 de setembre del 1942 a París, França.
Fora de la F1 va guanyar en quatre ocasions les 24 hores de Le Mans i té el rècord de participacions (33 vegades).

## A la F1

Henri Pescarolo va debutar a la desena cursa de la temporada 1968 (la dinovena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 22 de setembre del 1968 el GP del Canadà al circuit de Mont-Tremblant.
Va participar en un total de seixanta-quatre curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en vuit temporades no consecutives (1968-1974 i 1976) aconseguint una tercera posició (1 podi) com a millor classificació en una cursa i assolí dotze punts pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Posició | Punts |
| 1968 | Matra Sports | Matra | Matra | SUD | ESP | MON | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE | ITA | CAN Ret | USA NVS | MEX 9 | | | | | - | 0 |
| 1969 | Matra Sports | Matra | Cosworth | SUD | ESP | MON | HOL | FRA | GBR | ALE 5 | ITA | CAN | USA | MEX | | | | | | - | 0 |
| 1970 | Equipe Matra Elf | Matra-Simca | Matra | SUD 7 | ESP Ret | MON 3 | BEL 6 | HOL 8 | FRA 5 | GBR Ret | ALE 6 | AUT 14 | ITA Ret | CAN 7 | USA 8 | MEX 9 | | | | 12è | 8 |
| 1971 | Frank Williams Racing Cars | March | Cosworth | SUD 11 | | | | | | | | | | | | | | | | 17è | 4 |
| 1971 | Frank Williams Racing Cars | March | Cosworth | | ESP Ret | MON 8 | HOL 13 | FRA Ret | GBR 4 | ALE Ret | AUT 6 | ITA Ret | CAN NVS | USA Ret | | | | | | 17è | 4 |
| 1972 | Team Williams-Motul | March | Cosworth | ARG 8 | SUD 11 | ESP 11 | MON Ret | BEL NC | FRA NVS | | ALE Ret | AUT NVS | ITA NVQ | CAN 13 | USA 14 | | | | | - | 0 |
| 1972 | Team Williams-Motul | Politoys | Cosworth | | | | | | | GBR Ret | | | | | | | | | | - | 0 |
| 1973 | STP March Racing Team | March | Cosworth | ARG | BRA | SUD | ESP 8 | BEL | MON | SUE | | | | | | | | | | - | 0 |
| 1973 | Frank Williams Racing Cars | Iso-Marlboro | Cosworth | | | | | | | | FRA Ret | GBR | HOL | ALE 10 | AUT | ITA | CAN | USA | | - | 0 |
| 1974 | Motul BRM | BRM | BRM | ARG 9 | BRA 14 | SUD 18 | ESP 12 | MON Ret | BEL Ret | | HOL Ret | | | | | | | | | - | 0 |
| 1974 | Motul BRM | BRM | BRM | | | | | | | SUE Ret | | FRA Ret | GBR Ret | ALE 10 | AUT | ITA Ret | CAN | USA | | - | 0 |
| 1976 | Team Norev / B&S Fabrications | Surtees | Cosworth | BRA | SUD | O.USA | ESP | BEL | MON DNQ | SUE | FRA Ret | GBR Ret | ALE NVQ | AUT 9 | HOL 11 | ITA 17 | CAN 19 | USA NC | JPN | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 64 | 0 | 1 | 0 | 1 | 12 |