OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antonio Cayuela Millán

Antonio Cayuela Millán (La Unión, 21 de setembre de 1917 - Oviedo, 6 de febrer de 2006) fou un futbolista espanyol de la dècada de 1940.
Jugava a la posició d'interior esquerre.
Va ser jugador del CF Sant Just durant la temporada 1938-39. L'any 1939 fitxà pel RCD Espanyol, per jugar a l'equip amateur. Només va disputar un partit oficial amb el primer equip, la derrota 4-0 a Sevilla que significà la pèrdua del liderat a primera divisió. Durant la tornada d'aquest partit cap a Barcelona, l'autocar que portava els jugadors patí un accident a prop de Talavera de la Reina, com a conseqüència del qual diversos jugadors van resultar ferits i Cayuela va perdre un ull.
Jugà al CE Mataró i al FC Martinenc durant la temporada 1941-42 i es retirà del futbol.

## Referències

* ↑ «Història». CF Sant Just. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ Antonio Cayuela Millán a BDFutbol
* ↑ «Fitxa de Cayuela». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Duda resuelta». pericosonline. Arxivat de l'original el 2018-09-06. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «En Mataró». Mundo Deportivo, 12-11-1941. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «En San Martín». Mundo Deportivo, 23-02-1942. [Consulta: 9 abril 2019].
# Antigone (Honegger)

Antigone és una òpera en tres actes composta entre 1924 i 1927 per Arthur Honegger sobre un llibret de Jean Cocteau basat en Antígona de Sòfocles. El tercer treball operístic del compositor després de Le Roi David i Judith, es va estrenar al Théâtre de la Monnaie de Brussel·les el 28 de desembre de 1927. L'obra es va rebre fredament per la crítica i avui dia s'interpreta molt poc.
Antigone es va interpretar per primera vegada al Théâtre de l'Atelier de París el 20 de desembre de 1922 amb decorats de Pablo Picasso i vestuari de Coco Chanel i música incidental de Honegger.

## Referències

* ↑ Juanmartí, Eduard. «D'Isarel (1929) a Antógona (1939)». UAB. [Consulta: 25 novembre 2018].
# Antoni Bach i Riu

Antoni Bach i Riu (Berga, 9 de juny de 1917 - Solsona, 31 d'octubre de 2014) va ser un sacerdot, historiador local i arxiver català.

## Biografia

Apassionat per la història, es va desplaçar a Roma, on va estudiar arxivística i arqueologia. Fou ordenat sacerdot el 28 de febrer del 1942 i, durant el seu ministeri, va servir pastoralment les parròquies de l'Ametlla de Merola, Vilanova de Bellpuig, Besora, Busa, Peà, Preixana, Sant Antolí, Montlleó, Talavera i Olius.
L'any 1977 va ser nomenat director del Museu Diocesà i Comarcal de Solsona. Dos anys més tard, el 1979, es convertí en el secretari de la Comissió d'Art Sacre i documentació. Posteriorment, l'any 1981, quan el museu i arxiu es van dividir, va continuar com a arxiver de l'Arxiu Diocesà del bisbat de Solsona.
Bach és autor de nombroses publicacions, la majoria de les quals sobre diferents aspectes de la història local i comarcal, sobretot, del Solsonès. Entre aquestes publicacions destaquen Retalls d'una sotana (1959) i Masies del Solsonès (1995). L'any 1998 el Consell Comarcal del Solsonès va reconèixer la seva tasca lliurant-li el premi «Signum». El dia 13 de juliol de 2000 va deixar la parròquia de Sant Esteve d'Olius i es va retirar a Solsona. En els darrers anys de la seva vida va residir a l'Hospital Pere Martir Colomés de la ciutat de Solsona.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mor mossèn Antoni Bach, historiador i exdirector del Museu Diocesà». Regió 7, 01-11-2014 [Consulta: 2 maig 2019].
* 1 2 3 «Ha mort Mn. Antoni Bach i Riu, prevere del Bisbat de Solsona». Nació Digital, 31-10-2014 [Consulta: 2 maig 2019].
* ↑ «"SIGNUM" a Mossèn Bach, tot un signe L'any 1998, la Fundació Francesc Ribalta concedí el Premi Signum a Mn. Antoni Bach». Regió 7, 31-10-2014 [Consulta: 2 maig 2019].
# Amphilophus amarillo

Amphilophus amarillo és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Amèrica Central: Nicaragua.

## Referències

* ↑ Agassiz, L. 1859. [Remarks on new fishes from Lake Nicaragua.]. Proc. Boston Soc. Nat. Hist. v. 6 (1856-1859): 407-408.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Amphilophus amarillo» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Conkel, D., 1993. Cichlids of North and Central America. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stauffer, J. R., Jr. & K. R. McKaye 2002. Descriptions of three new species of cichlid fishes (Teleostei: Cichlidae) from Lake Xiloá, Nicaragua. Cuadernos Invest. U.C.A. Núm. 12: 1-18.
* Stiassny, M. L. J. 1982. The relationships of the neotropical genus Cichla: a phyletic analysis including some functional considerations. J. Zool. Lond. 197: 427-453.
* Stiassny, M. L. J. 1987. Cichlid familial intrarelationships and the placement of the neotropical genus Cichla. J. nat. Hist. 21: 1311-1331.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Amphilophus flaveolus

Amphilophus flaveolus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Amèrica Central: llac Apoyo (Nicaragua).

## Referències

* ↑ Agassiz, L. 1859. [Remarks on new fishes from Lake Nicaragua.]. Proc. Boston Soc. Nat. Hist. v. 6 (1856-1859): 407-408.
* ↑ FishBase
* 1 2 «Amphilophus flaveolus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Stauffer Jr., J.R., J. K. McCary i K.E. Black, 2008. Three new species of Cichlid Fishes (Teleostei: Cichlidae) from Lake Apoyo, Nicaragua. Proc. Biol. Soc. Wash. 121(1):117-129.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Conkel, D., 1993. Cichlids of North and Central America. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stiassny, M. L. J. 1982. The relationships of the neotropical genus Cichla: a phyletic analysis including some functional considerations. J. Zool. Lond. 197: 427-453.
* Stiassny, M. L. J. 1987. Cichlid familial intrarelationships and the placement of the neotropical genus Cichla. J. nat. Hist. 21: 1311-1331.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Antoni i Cleòpatra (pel·lícula del 1972)

Antoni i Cleòpatra (títol original en anglès: Antony and Cleopatra) és una adaptació cinematogràfica de 1972 de l'obra del mateix nom de William Shakespeare, dirigida i protagonitzada per Charlton Heston, i realitzada per Rank Organisation. Heston i Hildegarde Neil representen els papers titulars de Marc Antoni i Cleòpatra, amb un repartiment amb Eric Porter, John Castle, Fernando Rey, Carmen Sevilla, Freddie Jones, Peter Arne, Douglas Wilmer, Julian Glover i Roger Delgado. La imatge va ser produïda per Peter Snell a partir d'un guió de Federico De Urrutia i el director.

## Repartiment

* Charlton Heston com Marc Antoni
* Hildegarde Neil com Cleòpatra
* Eric Porter com Enobarb
* John Castle com Octavi Cèsar
* Fernando Rey com Lèpid
* Carmen Sevilla com Octàvia
* Freddie Jones com Pompeu
* Peter Arne com Menes
* Douglas Wilmer com Agripa
* Roger Delgado com endeví
* Julian Glover com Proculeu

## Producció

Els distribuïdors a 21 països van aportar el 65% del pressupost d'US$ 1.8 milions (que en realitat va ser de US$ 2.7 milions, però (Heston i Snell van ajornar les seves tarifes). Un banc va dipositar el 35% restant. Heston va demanar a Orson Welles que dirigís, però Welles ho va rebutjar, per la qual cosa va decidir fer-ho ell mateix.
La pel·lícula va ser rodada a Espanya. Heston va reutilitzar les imatges sobrants de la batalla naval de la seva pel·lícula Ben Hur de 1959.

## Referències

* ↑ «Antony and Cleopatra : Overview». MSN. Arxivat de l'original el 2008-06-01. [Consulta: 8 febrer 2023].
* ↑ Rothwell, Kenneth S. A History of Shakespeare on Screen: A Century of Film and Television (en anglès). Nova York: Cambridge University Press, 2004-10-28. ISBN 978-0-521-54311-8.
# Antoni l'herbolari

Antoni l'herbolari va ser un metge anomenat per Galè ὁ ῥιζοτόμος, "l'herbolari", que hauria d'haver viscut abans del segle ii.
És probablement el mateix Antoni metge anomenat φαρμακοπώλης "el droguer". Possiblement és també el mateix Antoni conegut com a Antoni Càstor, però d'això no hi ha cap prova. Un tractat sobre el pols arterial que trobem sota el nom de Galè, però que segurament és una compilació espúria d'altres obres seves sobre aquest tema, està dirigit a una persona anomenada Antonius, Φιλομαθὴς καὶ Φιλόσοφος. Galè va escriure l'obra De Propriorum Animi cujusdam Affectuum Dignotione et Curatione en resposta a un tracte una mica semblant per un filòsof epicuri de nom Antoni, que no sembla que fos un metge.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 218.
# Apol·loni Díscol

Apol·loni (en grec antic: Άπολλώνιος, llatí: Apollonius), anomenat Díscol (Δύσκολος, Diyscolus, és a dir, 'malhumorat'), va ser un lingüista i gramàtic grec del segle ii. Fill de Mnesiteu i Ariadna, va néixer a Alexandria, on va viure durant els regnats d'Hadrià i Antoní Pius.
Va ser un dels més reconeguts gramàtics de la seva època, tant per les seves obres com per ser el pare del també gramàtic Eli Herodià, a qui va educar i va ser tan bon gramàtic com ell mateix. Es diu que era molt pobre i que havia d'escriure damunt d'òstraca perquè no tenia diners per comprar estris d'escriptura. Aquesta pobresa li va provocar l'estat d'ànim que va donar lloc al nom de Díscol. Sembla que va passar algunes temporades a Roma, on va cridar l'atenció d'Antoní Pius. Priscià diu que pare i fill eren els gramàtics més grans, i que Apol·loni va poder seguir escrivint gràcies al reconeixement de les seves obres.
Va ser el primer que va estructurar la gramàtica en un sistema, i Priscià l'anomena grammaticorum princeps. La Suda dona una llista de les seves obres, que Fabricius va completar, però la major part s'han perdut.
Encara subsisteixen:
* Περὶ συντάξεως τοῦ λόγου μερῶν De Constructione Orationis, o De Ordinatione sive Constructione Dictionum ("Coordinació (sintaxi) de les parts del discurs"), en quatre llibres, obra en què hi apareix per primera vegada el terme sintaxi.
* Περὶ ἀντωνυμίας, De Pronomine liber. Sobre els pronoms.
* Περὶ συνδέσμων, De Conjunctionibus. Sobre les conjuncions.
* Περὶ κατεψευσμένης ἱστορίας, sobre històries fictícies o falses, que Suides li atribueix, i recull històries meravelloses tretes de textos d'Aristòtil, Teofrast i d'altres, però sembla que era obra d'un altre Apol·loni.

## Referències

* ↑ 16.Apollonius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 239
# Archie Panjabi

Archie Panjabi (Londres, 31 de maig de 1972) és una actriu britànica.

## Biografia

Panjabi va néixer amb el nom d'Archana Kaur Panjabi en West London. És sikh d'ascendència panjabi. Es va graduar a la Brunel University en Estudis d'Administració d'empreses el 1996. Està casada amb Raj Nihiland.

### Carrera

Panjabi ha tingut papers tant en el cinema com en televisió, inclosa la seva apirició a la pel·lícula de comèdia de 1999 Orient és Orient i la seva recent actuació en la sèrie de televisió de la BBC Life on Mars. El seu primer paper a Hollywood va ser el d'una diplomàtica britànica en el film guanyador de l'Oscar The Constant Gardener l'any 2005, encara que un dels seus papers de més alt perfil va ser en la comèdia de 2002 Bend It Like Beckham. El 2005, va obtenir el Premi Shooting Star en el Festival Internacional de Cinema de Berlín pel seu paper a Yasmin i, en el mateix any, el Premi a la millor actriu en el Festival de Cinema de Reims.
El 2007, Panjabi va aparèixer amb Angelina Jolie en l'adaptació cinematogràfica de Mighty Heart, un llibre de Mariane Pearl, la vídua del periodista Daniel Pearl, com l'antiga reportera de The Wall Street Journal Asra Nomani. La seva actuació li va valer el Trofeu Chopard a la millor actriu revelació en el Festival Internacional de Cinema de Cannes.
Panjabi també ha posat veu a diversos personatges del programa de televisió infantil Postaman Pat.
De 2009 a 2015 va interpretar Kalinda Sharma, una investigadora privada, en la sèrie televisiva The Good Wife, pel qual va guanyar el Primetime Emmy a la millor actriu de repartiment - Sperie dramàtica l'any 2010.

## Filmografia

* Blindspot (2016, sèrie de TV).
* San Andreas (2015)
* The Widower (2014, telefilm)
* I Origins (2014)
* The Disappearance of Eleanor Rigby (2013)
* The Fall (2012, sèrie de TV)
* The Infidel (2010)
* Personal Affairs (2009, sèrie de TV)
* Espion(s) (2009)
* The Good Wife (2009-2015, sèrie de TV)
* Traïdor (2008)
* A Mighty Heart (2007)
* Life on Mars (2006-2007, sèrie de TV)
* Un bon any (2006)
* The Constant Gardener (2005)
* Sea of Souls (2004, sèrie de TV)
* Yasmin (2004)
* Bend It Like Beckham (2002)
* Orient és Orient (1999)

## Referències

* ↑ «Archie Panjabi» (en anglès). The Guardian. [Consulta: 17 gener 2017].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Archie Panjabi Arxivat 2020-02-10 a Wayback Machine. (anglès)
* Crítica de (anglès)
* Llista d'alumnes de la Brunel University (Panjabi apareix a la pàgina 16)
# Article (desambiguació)

«Article» té aquests significats:
Viccionari
# Art-sur-Meurthe

Art-sur-Meurthe és un municipi francès, situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est.
# Armènia Primera

Armènia Primera o Armènia I (Armenia Prima) fou una província romana d'Orient creada per llei imperial del 18 de març del 536 per la qual es va instituir una nova organització civil de la zona romana d'Armènia. L'antiga província de Magna Armenia va canviar el nom oficial una vegada més i ara va ser anomenada Armenia Prima, sent governada per un procònsol amb rang de spectabilis, que residia a Justinianòpolis.

## Bibliografia

* Eranshahr nach der Geographie des Ps. Moses Xoranac'i, per Joseph Marquart/Markwart, Berlín, 1901, (alemany), accessible a
* CYRIL TOUMANOFF, INTRODUCTION TO CHRISTIAN CAUCASIAN HISTORY: II: States and Dynasties of the Formative Period, Traditio, Vol. 17 (1961), Published by: Fordham University .
# Arts and Humanities Citation Index

Els Arts & Humanities Citation Index (A&HCI), també coneguts com a Arts & Humanities Search, és un índex de cites, amb indexació de més de 1.700 revistes i publicacions d'humanitats, i dona cobertura a disciplines que inclouen les ciències socials i naturals. La part d'aquesta base de dades és derivada de dades de Current contents.
Segons Thomson Reuters, es pot accedir a l'Arts & Humanities Search via Dialog, DataStar, i OCLC, amb actualitzacions setmanals i històrics que arriben a 1980.

## Referències

* ↑ «Arts & Humanities Search (File 255) Arxivat 2014-03-27 a Wayback Machine.» (Online web page). Dialog bluesheets. [Consulta: 3 juliol 2011].
* ↑ Description of Arts & Humanities Search. «e-Library catalog Arxivat 2010-06-09 a Wayback Machine.» (Online web page). Iowa State University. [Consulta: 3 juliol 2011].
* ↑ Description of Web of Science coverage. «e-Library catalog Arxivat 2011-06-13 a Wayback Machine.» (Online web page). Iowa State University. [Consulta: 3 juliol 2011].
* ↑ See the page entitled "Tech Specs" «Database description» (Online web page). Thomson Reuters. [Consulta: 3 juliol 2011].
# Asian Rugby Championship 1994

La fou la catorzena edició del torneig i el seu campió es classificava directament per la Copa del Món de Rugbi de 1995. El torneig es va celebrar a Kuala Lumpur (Malàisia. La selecció japonesa va aconseguir el seu desé títol.

## Grup 1

| Posició | Nació | Partits | Partits | Partits | Partits | Punts | Punts | Punts | Taula de punts |
| Posició | Nació | Jugats | Guanyats | Empatats | Perduts | A Favor | En contra | Diferència | Taula de punts |
| 1 | Japó | 3 | 3 | 0 | 0 | 226 | 17 | 209 | 6 |
| 2 | Taiwan | 3 | 2 | 0 | 1 | 53 | 80 | -27 | 4 |
| 3 | Malàisia | 3 | 1 | 0 | 2 | 47 | 144 | -97 | 2 |
| 4 | Sri Lanka | 3 | 0 | 0 | 3 | 30 | 115 | -85 | 0 |
| Japó | 56 - 5 | Taiwan | 22 d'octubre de 1994 - Kuala Lumpur |
| Malàisia | 23 - 18 | Sri Lanka | 22 d'octubre de 1994 - Kuala Lumpur |
| Japó | 67 - 3 | Sri Lanka | 24 d'octubre de 1994 - Kuala Lumpur |
| Taiwan | 23 - 15 | Malàisia | 24 d'octubre de 1994 - Kuala Lumpur |
| Japó | 103 - 6 | Malàisia | 26 d'octubre de 1994 - Kuala Lumpur |
| Taiwan | 25 - 9 | Sri Lanka | 26 d'octubre de 1994 - Kuala Lumpur |

## Grup 2

| Posició | Nació | Partits | Partits | Partits | Partits | Punts | Punts | Punts | Taula de punts |
| Posició | Nació | Jugats | Guanyats | Empatats | Perduts | A Favor | En contra | Diferència | Taula de punts |
| 1 | Corea del Sud | 3 | 3 | 0 | 0 | 183 | 31 | 152 | 6 |
| 2 | Hong Kong | 3 | 2 | 0 | 1 | 274 | 41 | 233 | 4 |
| 3 | Tailàndia | 3 | 1 | 0 | 2 | 80 | 163 | -83 | 2 |
| 4 | Singapur | 3 | 0 | 0 | 3 | 21 | 323 | -302 | 0 |

## 3r i 4t lloc

| Hong Kong | 80 - 26 | Taiwan | 29 d'octubre de 1994 - Kuala Lumpur |

## Final

| Japó | 26 - 11 | Corea del Sud | 29 d'octubre de 1994 - Kuala Lumpur |
# Anemonia sulcata

Anemonia sulcata és una espècie d'anemone de mar de la família dels actínids que habita al mar Mediterrani. El fet que A. sulcata sigui un sinònim de A. viridis roman en disputa.

## Referències

* ↑ «Anemonia sulcata (Mediterranean snakelocks sea anemone)» (en anglès).
* ↑ World Register of Marine Species - Daly, M.; Fautin, D. «Anemonia sulcata (Pennant, 1777)» (en anglès). WoRMS, 2018. [Consulta: 4 gener 2019].
# Anemone ranunculoides

Anemone ranunculoides, anemone groga, anemone groga de bosc o anemone tassa de mantega, és una espècie botànica de planta herbàcia perenne del gènere Anemone, inclòs en la família Ranunculaceae, que creix en boscos al llarg de la major part de l'Europa continental, i menys freqüentment en la regió Mediterrània. És una planta habitual en jardins.
Floreix entre març i maig. Anemone ranunculoides aconsegueix entre 5-15 cm d'altura. La planta és herbàcia. A mitjan estiu encara que la planta no desenvolupi la seva porti aeri, no obstant això va estenent sota el terreny les seves arrels semblants a rizomes. Els rizomes s'estenen ràpidament, contribuint a la seva ràpida expansió en les condicions favorables del bosc, el que permet que la planta grans extensions del sòl del bosc. La flor té un diàmetre d'1.5 cm, amb cinc a vuit pètals semblants a segments, d'un intens color groc.

## Referències

* ↑ «Anemonoides ranunculoides (L.) Holub». Royal Botanic Gardens, Kew. [Consulta: 9 agost 2020].
* ↑ Phillips, Roger and Rix, Martyn, Bulbs, Pan Macmillan, London, revised edition, 1989, p73. ISBN 0-330-30253-1
* ↑ W. Keble Martin. Concise British Flora in Colour. Ebury Press and Michael Joseph, London, second (revised) edition, 1971, p. late 1.
# Aubel

Aubel és un municipi belga de la província de Lieja a la regió valona, regat pels rius Bel i Berwijn. El 2007 tenia més de 4880 habitants.

## Història

A l'edat mitjana, Aubel era un feu del país de Dalhem, un dels països enllà del Mosa del ducat de Brabant. El primer esment escrit data del 1248, quan va construir-se una capella dedicada a Hubert de Lieja. El 1395 esdevé una parròquia independent. Al 28 d'agost de 1630, el senyor de Dalhem atorgà al poble el dret d'organitzar un mercat setmanal. Gràcies a aquest mercat, fins avui, va romandre un centre comercial important al país d'Herve. Al 30 de març de 1643, el sobirà Felip IV de Castella, que trobava a faltar de finances per a pagar la guerra dels vuitanta anys contra els republicans neerlandesos va vendre la senyoria d'Aubel al senyor de Mheer, Joan-Raúl d'Imstenraedt. Gerard de Loë-Imstenraedt va ser el darrere senyor quan els republicans francesos van annexar el territori el 1795.
L'administració francesa va crear el municipi d'Aubel, del qual les fronteres no van canviar fins avui, i integrar-lo al departament de l'Ourte. La gent d'Aubel va organitzar la resistència contra l'invasor francès. A la nit del 8 al 9 febrer van reunir-se a la masia de Stroevenbosch per a preparar un atac al destacament francès. Van ser traïts i quatre dels sis presoners van ser executats a Lieja el 7 d'abril de 1799. Després del Congrés de Viena va passar al Regne Unit dels Països Baixos sota el rei Guillem I. El 1830 va esdevenir belga.

## Economia

Com a centre d'una regió agricultural amb terres molt riques, hi ha unes indústries agro-alimentàries: un escorxador, una cansaladeria (Detry), una sidreria (Stassen), una fàbrica de xarop de pomes i de peres (Meurrens)… Els productors van reunir-se i crear una associació per a promoure els productes alimentaris de qualitat Les produits d'Aubel. Al costat de l'abadia de Val-Dieu, s'ha creat una fàbrica de cervesa a l'antic molí de l'abadia.

## Llengua

Tot i fer part de la Comunitat Francesa de Bèlgica des del 1963, certa gent gran encara parla un dialecte neerlandès. Es troba al límit de tres llengües: el francès, el neerlandès en la seva variant limburguès i l'alemany. Al cens de 1837, 57% parlaven neerlandès i 43% Francès, al 1930 91% parlaven francès i només 9% neerlandès. Romanen molts topònims limburguesos o ripuàrics com: Hagelstein, Göbbelshof, route de la Kan, Oudemoeder, Maeshof, Crutzbeuck, Ten Elsen, Coul, Plattendriesch, Doefberg, Merckhof, Mabrouck, Kierberg, Kollenhof, Himmerich….

## Nuclis

* Aubel
* Saint-Jean-Sart (neerlandès: Sint-Jans-Rade)
* La Clouse (limburguès: De Cloes)

## Llocs d'interès

* l'Abadia de Val-Dieu
* El castell de Gorhez
* El castell d'Altena
* L'antiga línia 37 de la NMBS Plombières-Chênée, transformat en via per a vianants lents
* Museu Liberty Day
* Museu del molí
* ↑ «Història d'Aubel al web oficial del municipi». Arxivat de l'original el 2007-05-01. [Consulta: 17 gener 2009].