OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Yvon Bourdet

Yvon Bourdet (Albussac, Corresa, 8 de juny de 1920 - París, 11 de març de 2005) va ser un resistent, professor, historiador, sociòleg, militant i teòric del marxisme autogestionari francès.

## Biografia

Nascut en el si d'una família de pagesos pobres, va ingressar al seminari i durant la Segona Guerra Mundial va ser membre d'un grup de resistència catòlica a Corresa "Jeunes Chrétiens Combatants". Més tard va exercir de professor de filosofia, el 1955, i també va estudiar història i sociologia. Va exercit la docència a Amiens i Vanves. En particular, va estudiar l'austromarxisme i va editar textos de Max Adler i Otto Bauer. Va ser director de recerca al CNRS.
Activista del grup marxista "Socialisme o barbàrie", creat per Castoriadis i Lefort, des de 1954, es va implicar en la revista "Arguments", dirigida per Edgar Morin, Kostas Axelos i Jean Duvignaud. També escrigué a "Noir et rouge" i a "Notes Crítiques" Es va consagrar al tema de l'autogestió promovent una revista que du aquest nom. Des de 1960 a 1965 va formar part "Parti Socialiste Unifié" (PSU)
Yvon Bourdet va escriure a la revista "Études de marxologie" dirigida per Maximilien Rubel, així com a "Arguments" i a "Autogestion et socialisme".

## Obres

* Communisme et marxisme, notes critiques de sociologie politique, M. Brient et Cie, 1963
* La délivrance de Prométhée : pour une théorie politique de l'autogestion, Éditions Anthropos, 1970
* Avec Georges Haupt, Felix Kreissler et Herbert Steiner : Dictionnaire biographique du mouvement ouvrier international, Autriche, Les Éditions ouvrières, 1971
* Figures de Lukács, Éditions Anthropos, 1972
* Pour l'autogestion, Éditions Anthropos, 1974
* Avec Alain Guillerm: L'Autogestion, Seghers, 1975
* Qu'est-ce qui fait courir les militants ? : analyse sociologique des motivations et des comportements, Stock, 1976
* Éloge du patois ou l'Itinéraire d'un Occitan : récit, Éditions Galilée, 1977
* L'Espace de l'autogestion : le capital, la capitale, Éditions Galilée, 1978

## Enllaços externs

* Ivon Bourdet historien et théoricien de l'autogestion
* Karl Marx et l'autogestion (Yvon Bourdet, 1971)
* Benjamin Laillier. Yvon Bourdet

## Referències

* ↑ «Les agrégés de l'enseignement secondaire. Répertoire 1809-1960 | Ressources numériques en histoire de l'éducation». [Consulta: 9 novembre 2016].
# Rosa Maria Subirana i Torrent

Rosa Maria Subirana i Torrent (Barcelona, 18 de setembre de 1942) és una historiadora de l'art catalana. Fou la directora del Museu Picasso entre 1966 i 1983, data en què assumiria el càrrec Maria Teresa Ocaña.
Subirana es va doctorar en història de l'art a la Facultat de Filosofia i Lletres de la Universitat de Barcelona amb la tesi L'escultura no figurativa a Espanya, dels orígens a 1974. Va estudiar també al Barat College de Lake Forest (Illinois, EUA), i a l'Escola Massana de Barcelona.
Ha estat conservadora de museus de l'Ajuntament de Barcelona, directora de la Fundació Pública del Pavelló Alemany de Barcelona Mies van der Rohe, directora de l’inventari del Museu Clarà de Barcelona, o de l’Arxiu Subirana. entre altres ocupacions professionals. I també professora d’art contemporani de la Universitat Autònoma de Barcelona.
Ha comissariat, dirigit o col·laborat en moltes exposicions. És membre del Comité Internacional de Museus d'Art Contemporani (CIMAM-ICOM-UNESCO) i de l'Associació Catalana de Crítics d'Art. També ha format part del Patronato del Museo Español de Arte Contemporáneo.

## Llibres publicats

* Rosa M. Subirana Torrent. Carnet Picasso Paris 1900. 1-2, 1972 [Consulta: 27 juliol 2011].
* Rosa María Subirana Torrent. El Museo Picasso de Barcelona. Everest, 1979. ISBN 9788424147242 [Consulta: 27 juliol 2011].
* Picasso Eròtic, amb Blai Bonet
* Rosa María Subirana Torrent; Fundació Pública del Pavelló Alemany de Barcelona de Mies van der Rohe. El Pavelló Alemany de Barcelona de Mies van der Rohe, 1929-1986. Fundació Pública del Pavelló Alemany de Barcelona de Mies van der Rohe, 1987 [Consulta: 27 juliol 2011].
* Pablo Picasso; Ana Beristain Díez; Museo Español de Arte Contemporáneo; Museo Picasso, Rosa Maria Subirana i Torrent. Picasso, 1881-1973: exposición antológica, Museo Español de Arte Contemporáneo, Madrid, noviembre-diciembre 1981, Museo Picasso, Barcelona, enero-febrero 1982. Ministerio de Cultura, Dirección General de Bellas Artes, Archivos y Bibliotecas, 1981 [Consulta: 27 juliol 2011].

## Referències

* 1 2 3 4 «Subirana Torrent, Rosa M.». Diccionari d'historiadors de l'art català, valencià i balear. Institut d'Estudis Catalans, actualitzatː 06/06/2016. [Consulta: 30 juliol 2022].
* ↑ El Mobiliario del GATCPAC PDF
* ↑ «International Council of Modern Art Museums» (en anglès). [Consulta: 11 desembre 2011]. PDF
* ↑ «Associació Catalana de Crítics d'Art». ACCA. Arxivat de l'original el 2012-01-06. [Consulta: 11 desembre 2011]. PDF
* ↑ «Cronologia Real Asociación de Amigos del Museo Reina Sofia» (en castellà). [Consulta: 11 desembre 2011].
* ↑ «Obres publicades de Blai Bonet». Arxivat de l'original el 2010-05-05. [Consulta: 11 desembre 2011].
# Hjalmar Frisk

Hjalmar Frisk (Göteborg, 4 d'agost de 1900 – Göteborg, 1 d'agost de 1984) fou un indoeuropeista suec, i rector de la Universitat de Göteborg (1951–1966).
La seva obra més coneguda és el diccionari etimològic del grec, Griechisches etymologisches Wörterbuch, escrit entre 1954 i 1972 i publicat a Heidelberg. També és conegut per la traducció del Periple de la Mar Eritrea, publicada el 1927.
El 1968 va ser nomenat membre de la Reial Acadèmia Sueca de Ciències.

## Obra

* Griechisches Etymologisches Wörterbuch, Heidelberg (3 Volums; 1954–1972
* Studien zur griechischen Wortstellung, 1932, reprint 1981

## Enllaços externs

* Galeria fotogràfica de la Universitat de Frankfurt (TITUS)
* Diccionari etimològic grec
# Elisabet del Regne Unit (landgravina de Hessen-Homburg)

Elisabet del Regne Unit, landgravina de Hessen-Homburg (Palau de Buckingham, 1770 - Frankfurt, 1840). Princesa del Regne Unit amb el tractament d'altesa reial que contragué matrimoni en el si de la casa landgravinal de Hessen-Homburg.
Nascuda al Palau de Buckingham el dia 22 de maig de l'any 1770 essent filla del rei Jordi III del Regne Unit i de la princesa Carlota de Mecklenburg-Strelitz. Elisabet era neta per via paterna del príncep Frederic del Regne Unit i de la duquessa Augusta de Saxònia-Gotha i per via materna ho era del príncep Carles Lluís de Mecklenburg-Strelitz i de la duquessa Elisabet de Saxònia-Hildburghausen.
El dia 7 d'abril de l'any 1818, a l'edat de quaranta-vuit anys, contragué matrimoni amb el landgravi Frederic VI de Hessen-Homburg, fill del landgravi Frederic V de Hessen-Homburg i de la princesa Carolina de Hessen-Darmstadt. La parella s'establí a Homburg i no tingué fills.
La Casa dels Hessen-Homburg tenia el seu origen l'any 1622 en una divisió territorial creada al landgravinat de Hessen-Darmstadt. La independència d'aquest estat sobirà fou qüestionada durant les guerres napoleòniques però el Congrés de Viena reconegué explícitament i engrandí territorialment el landgravinat. El 1848, amb la mort del darrer membre de la dinastia Hessen-Homburg quedà integrat de nou al llavors gran ducat de Hessen-Darmstadt.
La princesa Elisabet morí a la ciutat de Frankfurt el dia 10 de gener de l'any 1840 a l'edat de seixanta-nou anys. El seu marit havia mort a Homburg el 2 d'abril de 1829.
# Pedrosillo de Alba

Pedrosillo de Alba és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 333 | 291 | 235 | 224 |
# LMMS

El Linux MultiMedia Studio, o .LMMS, és un programa lliure i multiplataforma de producció musical (per a Linux i Microsoft Windows). És una alternativa lliure a programes om ara FL Studio. El LMMS treballa amb sintetitzadors, mostres d'àudio (samplers) i canals MIDI. És compatible amb teclats MIDI i amb connectors LADSPA i VST.

## Enllaços externs

* LMMS - Lloc web oficial
* Tobias Doerffel «Making Music with Linux Multimedia Studio» (PDF). Linux Magazine, 61, desembre 2005, pàg. 58–60.
* Dave Phillips «State of the Art: Linux Audio 2008, Part II» (en anglès). Linux Journal, 01-10-2008.
* LMMS Wiki del projecte, on se'n pot trobar documentació, tutorials i ajuda
# Resolució 533 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 533 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada sense votació el 7 de juny de 1983 després de reafirmar la resolució 525 (1982), va expressar la seva preocupació per la negació de l'indult de les penes de mort de Thelle Simon Mogoerane, Jerry Semano Mosololi i Marcus Thabo Motaung, tots membres del Congrés Nacional Africà. La resolució va exhortar a les autoritats sud-africanes a commutar les sentències de mort i va instar a tots els Estats i organitzacions a exercir la seva influència i adoptar mesures per salvar la vida d'aquestes tres persones.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1983 - 1987)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Àhmad aix-Xarif as-Sanussí

El sàyyid Àhmad aix-Xarif ibn Muhàmmad as-Sanussí (àrab: أحمد الشريف بن محمد السنوسي, Aḥmad ax-Xarīf b. Muḥammad as-Sanūsī) (Jaghbub, 1873 - Medina, 10 de març de 1933) fou el tercer gran mestre de l'orde sanusiyya, net del fundador, el sàyyid Muhàmmad ibn Alí as-Sanussí i fill del sàyyid Muhàmmad aix-Xarif, gran mestre entre 1859 i 1895.

## Biografia

Fou educat pel seu pare i el seu oncle el sàyyid Muhàmmad al-Mahdí ibn Muhàmmad as-Sanussí i altres parents.
El 1902 va succeir al seu oncle que va morir al Borku (a Kuru, al modern Txad) on residia des de 1899. Amenaçat pel colonialisme francès es va retirar de Kuru a Kufra (1902), més remota. El 1910 va acceptar la instal·lació de l'autoritat directa otomana a la Cirenaica i Fezzan, ja que no tenia cap altre suport internacional.
El 1911 i 1912 els soldats otomans van lluitar contra els italians i van rebre el suport dels senusites; el xeic va emetre una fàtua declarant la guerra santa i encara després del tractat de pau de Lausana-Ouchy de 15 d'octubre de 1912, va mantenir la resistència amb suport encobert dels Joves Turcs que dominaven el govern otomà. Entre 1912 i 1915 va derrotar els italians algunes vegades i va rebre diversos honors del sultà. El 1915, quan Itàlia va entrar en la guerra al costat dels aliats, Muhàmmad al-Mahdí va ser nomenat nàïb otomà a Líbia pel sultà amb rang de visir i títol de paixà (6 d'agost de 1915) i fou abastit d'armament per alemanys i austríacs; el 22/23 de gener de 1916 va atacar als britànics a Egipte occidental però fou rebutjat i es va haver de retirar a Jaghbub amb 800 homes, des d'on va passar a la regió dels Sirtes, a Tripolitana; la influència del seu cosí, el futur rei Idrís I de Líbia, que el volia separar dels otomans, va créixer, i el 1917 Idrís fou encarregat d'iniciar converses de pau. El 1918 el sultà el va nomenar nàïb as-sultan per a tota l'Àfrica del nord, però la seva influència era ja petita i el 21 d'agost de 1918 va abandonar Líbia en un submarí alemany i es va dirigir a Istanbul. Perdut el lideratge polític, va conservar no obstant l'espiritual.
Va donar suport a Mustafà Kemal a Anatòlia contra el govern del sultà (1921). El 1922 va visitar el front del sud contra els francesos. El 1923 va tornar a Istanbul i va aspirar al califat, per al que tenia el suport del rei Ibn Saud del Najd i el Hijaz i de l'imam Yahya del Iemen, a més de Sad Zaghlul Pasha. El 1924 va anar a Damasc però els francesos no li van autoritzar restar-hi i va marxar al Hijaz. Va morir a Medina el 10 de març de 1933.

## Bibliografia

E. E. Evans-Pritchard, The Sanusi of Cyrenaica, Oxford, 1949

## Vegeu també

* Campanya dels Senussi
# Legitimitat

La legitimitat és el concepte que garanteix que una institució o persona té dret a exercir el poder que li ha estat atorgat, segons les lleis vigents o els principis morals socialment acceptats. Cada sistema té el seu propi criteri de legitimitat, mentre que en les monarquies medievals era l'herència del llinatge, en els països democràtics el vot concedeix legitimitat al guanyador de les eleccions. La legitimitat pot venir donada per la divinitat com en el cas del Papa catòlic o del sobirans del Regne Unit i dels Països Baixos que són reis o reines deo gratias. En altres casos la llegitimitat dels governadors prové pel poble civil, mitjançant el contracte social.

## Vegeu també

* Legitimació

## Enllaços externs

* «Legitimitat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Ritchey

Ritchey és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 76 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ritchey tenia 76 habitants, 35 habitatges, i 22 famílies. La densitat de població era de 586,9 habitants per km².
Dels 35 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 37,1% no eren unitats familiars. En el 34,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 19,7% entre 25 i 44, un 30,3% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.500 $ i la renda mediana per família de 26.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 16.250 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 13.048 $. Cap de les famílies i el 10,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ritchey». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ritchey». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Haguigà

Haguigà és un tractat de l'ordre de Moed de la Mixnà i el Talmud, que tracta sobre els tres sacrificis que, segons els rabins, una persona havia de fer en els tres festivals de Sucot, Pésaj i Shavuot.
El primer d'aquests sacrificis es deia Haguigà. Els rabins van derivar el concepte de Haguigà de la paraula "hag" que es feia servir en el context dels tres festivals. Segons els rabins, cada persona havia de portar el primer dia de la festa una ofrena, si no podia oferir-la el primer dia, aleshores podia portar-la durant els set dies restants. La Haguigà era una espècie de sacrifici d'acció de gràcies, una part de la carn era pels amos, i una part del greix s'oferia a l'altar.
El segon tipus de sacrifici era una ofrena d'acció de gràcies. Això era fet per complir el manament de celebrar la festivitat (Deuteronomi 16.14). Celebrar s'entenia com menjar carn. El poble havia de menjar aquestes ofrenes d'acció de gràcies durant els set dies que duraven les festes.
El tercer sacrifici es deia reeyah, que volia dir ser vist. Deuteronomi 16.16 diu que tots els homes han de ser vistos al Temple tres vegades a l'any, durant els tres festivals. Els rabins van comprendre que no havien de ser vistos amb les mans buides, sinó que havien de dur un sacrifici. Aquest sacrifici era una ofrena cremada anomenada "olah".
El tractat Haguigà s'ocupa principalment d'aquests tres sacrificis. Al tractat hi ha algunes mishnayot que tracten sobre els sacrificis i la puresa ritual, i llancen molta llum sobre certs aspectes històrics del Segon Temple i el període de la Mixnà. Algunes d'aquestes mishnayot poden ser difícils d'entendre al principi, però aquells que persisteixen en el seu aprenentatge les trobaran força interessants.

## Referències

* ↑ www.jtsa.edu/
* ↑ www.juchre.org/
Moed (סדר מועד)
Shabbat
Eruvin
Pesahim
Shekalim
Yoma
Sucà
Beitzà
Roix ha-Xanà
Taanit
Meguilà
Moed Katan
Haguigà :
# El somni d'una nit d'estiu (desambiguació)

«El somni d'una nit d'estiu» té aquests significats:
# Península de Fosheim

La península de Fosheim es troba a l'oest de l'illa Ellesmere, una gran illa del territori canadenc de Nunavut. Eureka, una base científica permanent, es troba al costat nord del fiord de Slidre, a pocs quilòmetres a l'est de l'estret Eureka. Si bé la península va ser vista per primera vegada per l'explorador àrtic Adolphus Greely el 1881, no va ser explorada fins al 1899 per Otto Sverdrup, que la va batejar amb el nom d'Ivar Fosheim, membre de la seva expedició.
El 24 de desembre de 2013 la CBC News va informar que s'havien trobat fòssils de camell en un bosc petrificat de significació paleontològica, a la península.

## Referències

* ↑ Melissa Ward. «Fosheim Peninsula». The Canadian Encyclopedia. [Consulta: 23 agost 2019].
* ↑ «Where Arctic camels once roamed, coal mining can wait». CBC News, 24-12-2013. «The Fosheim Peninsula is a renowned source of unique fossils, including alligators, turtles and primates that lived on the Arctic Island 50 million years ago, as well as beavers and horses that occupied the site just a few million years ago.»
# Resolució 531 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 531 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 26 de maig de 1983, va considerar un informe del Secretari General de les Nacions Unides sobre la Força de les Nacions Unides d'Observació de la Separació. El Consell va observar els seus esforços per establir una pau duradora i justa a l'Orient Mitjà però també va expressar la seva preocupació per l'estat de tensió vigent a la zona.
La resolució va demanar a les parts implicades que implementessin de manera immediata Resolució 338 (1973), va renovar el mandat de la Força d'Observadors durant un altre període de sis mesos fins al 30 de novembre de 1983 i va demanar al Secretari General que enviés un informe sobre la situació al final d'aquest període.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1982 - 1987)
* Alts del Golan

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Zacaries Escolàstic

Zacaries Escolàstic (en llatí Zacharias Scholasticus, en grec Ζαχαρίας) (circa 465, Gaza - després de 536), conegut també com a Zacaries Retòric o Zacaries de Mitilene fou un filòsof romà d'Orient d'Alexandria.
Va estudiar filosofia a Alexandria i després jurisprudència a Beirut. Al cap d'un temps fou nomenat bisbe de Mitilene a Lesbos. Va estar present al concili de Constantinoble el 536 i és esmentat a l'acta del concili. Evagri d'Epifania diu que era favorable als nestorians.
Es conserva un llibre anomenat Ἀμμώνιος. El seu estil imita al de Plató. Era un diàleg mantingut amb un deixeble d'Ammoni d'Alexandria que explicava una discussió que va tenir a Alexandria amb el mateix Ammoni i Gessi, un metge. L'obra pretén refutar la doctrina platònica sobre l'eternitat de l'univers.
Es conserva tanmateix una peça curta de Zacaries anomenada Ἀντίρῥησις Ζαχαρίου, ἐπισκόπου Μιτυλήνης, τὸν παραλογισμὸν τοῦ Μανιχαίου διελέγχουσα. impresa només en traducció llatina.
Es va arribar a pensar que era el germà del també retòric Procopi de Gaza.

## Referències

* ↑ 2.Zacharias a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1308
# La Mambla

«La Mambla» té aquests significats:
* La Mambla d'Orís, colònia tèxtil del riu Ter, al municipi d'Orís (Osona)
* Masia la Mambla, masia d'Orís (Osona), de la qual la colònia va prendre el nom.
# Rutherford College

Rutherford College és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 1.293 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rutherford College tenia 1.293 habitants, 541 habitatges i 381 famílies. La densitat de població era de 219 habitants per km².
Dels 541 habitatges en un 29,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,6% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 29,4% no eren unitats familiars. En el 26,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 15,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,8 homes.
Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rutherford College». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rutherford College». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Háry János (pel·lícula)

Háry János és una pel·lícula musical hongaresa de 1965 dirigida per Miklós Szinetár i protagonitzada per Ádám Szirtes, Mária Medgyesi i Teri Tordai. És una adaptació de l'opera folklòrica Háry János de Zoltan Kodaly, que havia estat duta al cinema el 1941.

## Repartiment

* Ádám Szirtes - Háry János
* Mária Medgyesi - Örzse
* Teri Tordai - Mária Lujza
* Manyi Kiss - Császárné
* László Bánhidi - Marci
* László Márkus - Ebelasztin
* Samu Balázs - Császár
* Gyula Bodrogi - Napoleon
* Sándor Tompa - Ivócimbora
* Sándor Peti - Ivócimbora
* László Misoga - Kocsmáros
* László Keleti - Krucifix generális
* Lajos Cs. Németh - Jóska
* Gábor Koncz - Diák
* Endre Harkányi - Osztrák tábornok

## Recepció

Va formar part de la selecció oficial al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1965.

## Referències

* ↑ Háry János a port.hu
* ↑ Pel·lícules a la selecció de 1965 al web del Festival
# Edmonston

Edmonston és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 959 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Edmonston tenia 959 habitants, 303 habitatges, i 216 famílies. La densitat de població era de 1.000,7 habitants/km².
Dels 303 habitatges en un 37,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,2% hi vivien parelles casades, en un 16,2% dones solteres, i en un 28,7% no eren unitats familiars. En el 21,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,69.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 31,7% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 7,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.813 $ i la renda mediana per família de 56.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.966 $ mentre que les dones 33.846 $. La renda per capita de la població era de 19.830 $. Entorn de l'1,9% de les famílies i el 6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Edmonston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Edmonston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.