OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pablo Casar Bustillo

Pablo Casar Bustillo (Cabezón de la Sal, 17 de setembre de 1978) és un futbolista càntabre, que ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria

Sorgeix del planter del Racing de Santander. A la campanya 98/99 debuta amb el primer equip, tot jugant un partit a la màxima categoria. El 2002 es consolida al Racing, i la temporada 03/04 és titular disputant 32 partits i marcant un gol.
El 2005 deixa el Racing i passa pel Reial Valladolid, on només apareix en vuit ocasions. A l'any següent, s'incorpora al Deportivo Alavés. El defensa roman tres anys a l'equip basc, essent titular. El 2009 ha de deixar l'Alavés per la mala situació econòmica del club i marxa al Panthrakikos FC de la Super-lliga grega.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Àlbum conceptual

En música, un àlbum conceptual és un àlbum unificat per un tema comú, que pot ser instrumental, narratiu, en la composició o en les lletres. Els àlbums conceptuals són planificats, concebuts amb totes les seues cançons contribuint a un únic tema en general o a una història, sent aquesta història o pla el concepte. Aquesta és la diferència amb un àlbum normal d'una banda, compost per diverses cançons sense connexió entre si, escrites per la banda/artista o sent versions d'altres artistes/bandes. De vegades es considera com un àlbum conceptual a un disc amb un clima o "humor" en general, fent que una definició precisa del terme es faça molt problemàtica.
Per l'època que és coneguda com l'inici del rock contemporani (aproximadament per 1966, quan els crítics comencen a parlar de “rock” i de “pop” com dos gèneres separats) es comença a parlar de dos tipus d'àlbums conceptuals: aquells que essencialment tenien un cicle de cançons unides per un tema, com el Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band -que no tenia una història- i aquells que presentaven una trama que es desenvolupava a través del disc, com el famós disc de Pink Floyd, The Wall. Els músics d'eixa època no van distingir entre aquestes dues categories, i qualsevol disc que encaixara en algun d'aquests dos tipus era considerat un àlbum conceptual. Amb tot, aquesta distinció és útil per a tractar de trobar com va ser el primer àlbum conceptual en cada categoria.
Altra dificultat a determinar si un disc "classifica" com un àlbum conceptual, sorgeix del fet que tant músics com fans veuen cada vegada més a un disc com una forma d'art unificada, no simplement un conjunt de cançons. Les cançons en diversos àlbums poden tenir un cert sentit de cohesió encara que no haja una unitat en les lletres o en l'estructura narrativa. Molts discos que no són en veritat conceptuals són sovint vists pels seus fanàtics com a tals. Els àlbums The Division Bell de Pink Floyd, Born to Run de Bruce Springsteen o Rust in Peace de Megadeth són bons exemples. En tots aquests casos, no va haver una intenció dels artistes a fer una cosa que semblara un àlbum conceptual. Alguns discos sense un tema o una estructura narrativa poden, això no obstant, tenir una estructura deliberada en la qual l'ordre que són escoltades les cançons expressa una intenció particular de l'artista. Un exemple és el disc Lateralus de Tool, que compta amb diverses variants en l'ordre de les cançons, moltes de les quals estan inspirades en teories o equacions matemàtiques.

## Referències

* ↑ Shuker, Roy (2012). Popular Music Culture: The Key Concepts. Routledge. ISBN 978-1-136-57771-0.

## Vegeu també

* Òpera rock

## Enllaços externs

* 2011 Is there a world tonight ? de Deepness
# Mercè Conesa

Mercè Conesa és el nom dels següents personatges:
* Mercè Conesa González (1953-2009), feminista i periodista catalana
* Mercè Conesa i Pagès (Terrassa, 1968), política catalana
# Vuit Immortals del vi

Els Vuit Immortals del Vi o els Vuit Immortals Complaguts al Vi (en xinès:饮中八仙) van ser un grup d'erudits de la Dinastia Tang a qui els agradava beure. No han estat deïficats i el terme Xian (Immortal, Transcendent) és només metafòric. El terme és usat en un poema de Du Fu, i en la Biografia de Li Po en el Nou Llibre Tang (新唐书).
El grup estava format per:
* He Zhizhang (賀知章 Hè Zhīzhāng)
* Li Jin (李璡 Lǐ Jìn)
* Li Shizhi (李適之 Lǐ Shìzhi)
* Cui Zongzhi (崔宗之 Cuī Zōngzhī)
* Su Jin (蘇晉 Sū Jìn)
* Li Bai (李白 Lǐ Bái)
* Zhang Xu (張旭 Zhāng Xù)
* Jiao Sui (焦遂 Jiaō Suì)

## Referències

* ↑ Eight Immortals of the Wine Cup, 8th century poetry about the drunk elite in China per Micky Bumbar
* ↑ Inchu hassen 飲中八仙 (Eight Immortals of the Wine Cup), al web del British Museum

## Enllaços externs

* Pieter Eijkhoff, Wine In China Its History And Contemporary Developments
# Joaquín Zeballos Machado

Joaquín Zeballos Machado (Rocha, Uruguai, 30 de novembre de 1996) és un futbolista uruguaià que juga com a davanter pel Montevideo City Torque i anteriorment jugà al FC Barcelona B i el Girona FC.

## Referències

* ↑ El goleador que vivió en una pensión y quiere ser contador elobservador.com.uy (Archived)
* ↑ «Uruguay – J. Zeballos – Profile with news, career statistics and history – Soccerway». [Consulta: 30 març 2019].
* ↑ «Zeballos joins Barça B on loan». [Consulta: 5 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Joaquín Zeballos Machado a BDFutbol
* Joaquín Zeballos Machado, Fitxa a Soccerway
# Pablo Centurión

Pablo Centurión fou un futbolista paraguaià.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 1950, però no disputà cap partit. Destacà a diversos clubs del futbol colombià, Boca Juniors de Cali, Millonarios, Atlético Nacional i Santa Fe.

## Referències

* ↑ «1950 FIFA World Cup Brazil». Arxivat de l'original el 2011-10-25. [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ Pablo Centurión Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Carreno Suarez, Alfredo. «Cápsulas: Rincón del recuerdo» (en castellà). El Colombiano, 13-04-2002. Arxivat de l'original el 2 de desembre 2008. [Consulta: 4 gener 2018].
# Àlbum d'estudi

Un àlbum d'estudi és un àlbum musical consistent en una selecció de cançons gravades en un estudi d'enregistrament.
La diferència d'un àlbum d'estudi amb un àlbum recopilatori (el qual també sol contenir cançons d'estudi), és que l'àlbum d'estudi inclou temes nous gravats per l'artista, mentre que el recopilatori, precisament compila material publicat amb anterioritat i ja conegut.
Usualment no contenen enregistraments en viu o remixes, i si els té solen aparèixer com bonus tracks, i componen una petita part de l'àlbum.
En estar preparats, els àlbums d'estudi contenen gran quantitat d'agregats de producció, com a efectes de so, sons orquestrals, etc.

## Vegeu també

* Àlbum musical
* Àlbum recopilatori (o compilat)
* Àlbum en directe
* Àlbum Tribut
* Caixa recopilatòria
# Pere Mercader

Pere Mercader és el nom dels següents personatges:
* Pere Mercader i Andreu (L'Escala, 1885 - Cassà de la Selva, 1969), compositor de sardanes
* Pere Mercader i Terrades (Cassà de la Selva, 1916 - 1971), compositor de sardanes, sarsueles, música per a l'orquestra i piano, fill de Pere Mercader i Andreu
* Pere Mercader (solista), teclista del grup Itaca Band
# Mathieu Gomes

Mathieu Gomes (Baiona, 6 de març de 1985) és un futbolista francès que juga com a lateral dret pel PAE Kerkyra de la Superlliga de Grècia.
Gomes va començar la seva carrera com a davanter, tot i que actualment és lateral dret. Va jugar a Espanya i a Itàlia durant uns anys, fins que va marxar a Grècia el 2012.

## Referències

* ↑ «Super League: Ανάσανε «σκοτώνοντας» τον Λεβαδειακό η Κέρκυρα» (en grec). Naftemporiki, 12-02-2017 [Consulta: 17 juliol 2017]. «Ματιέ Γκόμες»
* ↑ «On a discuté avec Mathieu Gomes, joueur de l'AO Kerkyra» (en francès), 05-02-2016. [Consulta: 17 juliol 2017].

## Enllaços externs

* Mathieu Gomes – flashscore.com
# Changos

Els changos, camanchacos o camanchangos van ser un poble indígena que habitava entre Camaná (Perú) i la regió de Coquimbo a Xile a la costa centre-occidental sud-americana. Es dedicaven a la pesca, activitat per a la qual utilitzaven basses fetes amb cuirs de llops marins inflats. Sobre aquests flotadors, subjectaven una plataforma de fusta, que permetia transportar d'un a quatre navegants. Aquest tipus d'embarcació era usada per ells només per a la pesca costanera, mentre que per al transport a llargues distàncies usaven basses de troncs. Per a la pesca utilitzaven un arpó d'os, amarrat a un cordill de cuir. S'agrupaven en petites famílies i rendien culte als morts, als quals enterraven juntament amb les seves eines. Les tribus habitaven la llarga faixa de la costa compresa entre: Camaná i Tongoy a les platges de la Quiaca, Boca del Río, La Yarada, Ite, Arica, Iquique, Tocopilla, Paposo i Taltal. S'adverteix que la denominació Chango o Camanchaco només s'utilitza per agrupar els diferents pobles costaners prehispànics de Perú i Xile que en molts casos no tenien una història, cultura, ni origen similar.
De la seva llengua no hi ha molta certesa i se'ls ha atribuït tant una llengua particular com l'aimara o el mapudungun. Com evidència en favor d'aquesta última afirmació s'ha presentat una llista de la segona meitat del segle xix. Segons els registres etno-històrics, els changos que habitaven la regió del riu Lloa en 1866 tenien els cognoms Sinquilla, Llombeque, Seyama, Vilayo, Casana, Capollo, Cissama, Llapa, Huaca, sullo.
Aquesta ètnia es va extingir al voltant de l'any 1890 sent els seus últims assentaments la caleta Paposo pertanyent a la ciutat de Taltal i a La Quiaca a la Regió de Tacna. Els seus descendents no mantenen records dels seus avantpassats changos ni algun tret cultural distintiu i s'han barrejat amb criolls i fins i tot amb descendents d'africans i xinesos.

## Bibliografia

* (castellà) Castro R., Victoria (2001). «Atacama en el tiempo. territorios, identidades, lenguas. (Provincia El Loa, II Región). Anales de la Universidad de Chile, VI serie: Nº13, Agosto 2001». Província El Loa, Xile.
* (francès) D'Ans, André-Marcel (1977). «Chilueno ou arauco, langue des Changos du nord du Chile (dialecte mapuche septentrional)». Amerindia.
# Vuit català

El vuit català és una manera d'anomenar en l'àmbit ferroviari a la xarxa ferroviària d'ample ibèric de la regió metropolitana de Barcelona que dibuixa un vuit delimitat per les estacions de Maçanet-Maçanes i Sant Vicenç de Calders i que tenen el seu centre a Barcelona. Els quatre itineraris que enllacen per l'interior i per la costa són: línia de Vilanova, línia de Vilafranca i línia de Mataró i línia de Granollers.

## Referències

* ↑ «El ferrocarril a Catalunya i la seva evolució» (PDF). Museu del Ferrocarril de Vilanova i la Geltrú. Arxivat de l'original el 2011-09-08. [Consulta: 28 agost 2010].
# José Manuel de la Peña y Peña

José Manuel de la Peña y Peña (n. a la ciutat de Mèxic el 10 de març de 1789; m. a la ciutat de Mèxic el 2 de gener de 1850) fou un polític i jurista mexicà, i president interí del país del 26 de setembre de 1847 al 13 de novembre de 1847 i del 8 de gener de 1848 al 3 de juny de 1848.
Fou estudiant del Seminari Conciliar. Es graduà en jurisprudència civil i eclesiàstica el 1811, com amb les millores notes. El 1813 fou designat fideïcomissari del govern de la ciutat de Mèxic. El 23 de febrer de 1820 la corona espanyola l'envià a l'Audiència de Quito, una posició que no assumí, ja que Mèxic s'independitzà l'any següent. El 10 d'abril de 1822 treballà com a advocat públic. El 21 d'octubre de 1822, l'emperador Augstín de Iturbide el designà ministre plenipotenciari a Colòmbia, però tampoc no assumí aquest càrrec, ja que l'imperi Mexicà caigué el mateix any. Després de la promulgació de la constitució federal de Mèxic, fou designat jutge de la Suprema Cort de Justícia de Mèxic, posició que ocupà fins a la seva mort, llevat de dues ocasions breus.
El 22 d'abril de 1837 fou designat Ministre de l'Interior, i el 15 de novembre de 1838 fou designat membre del Suprem Poder Conservador. Fou també professor de lleis de la Universitat Nacional de Mèxic, president de l'Acadèmia de Jurisprudència i rector del Col·legi d'Advocats. El 4 de desembre de 1841 fou designar per editar el Codi Civil. El 3 d'octubre de 1843 fou designat senador de la República; hi fou reelegit el 19 de novembre de 1845. El mateix any, també fou designat Ministre d'Afers Exteriors i Interiors.
El 1847, atès el caos governamental causat per l'ocupació nord-americana, Peña y Peña assumí la presidència interina, a la qual tenia dret d'assumir com a president de la Suprema Cort de Justícia. La seu de la presidència era aleshores a la ciutat de Santiago de Querétaro. Ocupà aquesta posició del 26 de setembre al 13 de novembre de 1847. Després, fou designat president del 8 de gener al 3 de juny de 1848. Durant aquest mandat, se signà el Tractat de Guadalupe-Hidalgo, que donà fi a la Guerra Estats Units - Mèxic. Mèxic reconeixia la independència de Texas, renunciava a les regions disputades d'aquell estat i a més era obligat a cedir els territoris de l'Alta Califòrnia i Santa Fe de Nou Mèxic, per una compensació de 15 milions de pesos. El Tractat s'enfrontà a una forta oposició al Congrés, reunit a Querétaro, però considerant l'estat del país i la incapacitat de continuar la guerra, el Congrés el ratificà el 13 de maig de 1848. Amb la conclusió del Tractat, Peña y Peña renuncià a la presidència i retornà a la seva posició a la Suprema Cort de Justícia. El Congrés designà José Joaquín de Herrera com a successor.
# Tetracloroetilè

El tetracloroetilè, tetracloroetí o percloretilè, és un líquid incolor, no inflamable, dens i amb una olor semblant a l'èter. Normalment usat com a dissolvent en neteja de tèxtils i metalls.

## Síntesi

Per cloració directa de compostos orgànics amb 1-3 àtoms de carboni a 600 - 800 °C i 0,2-1 MPa i destil·lació fraccionada dels productes obtinguts.

## Reactivitat

A partir dels 150 °C pot reaccionar amb l'oxigen de l'aire sota formació de fosgen.
Cl₂C=CCl₂ + O₂ → 2 Cl₂C=O
En contacte amb la humitat es descompon lentament formant vapors tòxics i corrosius (HCl, àcid tricloracètic, etc.).
Amb alguns metalls (metalls alcalins, alcalinoterris, alumini), pot reaccionar violentament.

## Toxicologia

El tetracloroetilè elimina la capa protectora de greix de la pell. A partir d'una concentració de 100 ppm es produeix irritació d'ulls, vies respiratòries, pell i mucositats. La inhalació pot provocar edema pulmonar. A més pot produir cefalea, nàusees, vertigen i estats narcòtics. Es poden produir danys irreversibles en el sistema nerviós central, fetge i ronyons.
Hi ha sospites que el tetracloroetilè sigui cancerigen. (Catalogat GRUP 2A, IARC, OMS) i es relacionat amb Malalties del sistema nerviós com el Parkinson ]
El tetracloroetilè és perillós per al medi ambient, especialment els aqüífers i la vida aquàtica.
En cas de vessament recollir amb una substància absorbent i processar el residu segons normativa.

## Referències

* ↑ «Tetracloroetilè». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ PubChem. «Tetrachloroethylene» (en anglès). National Institute of Health ,USA. [Consulta: 31 maig 2020].

## Enllaços externs

* ATSDR en Espanyol - ToxFAQs ™: Tetracloroetilè Departament de Salut i Serveis Humans dels EUA (Domini públic)
* ATSDR en Espanyol - Resum de Salut Pública: Tetracloroetilè Departament de Salut i Serveis Humans dels EUA (Domini públic)
* Institut Nacional de Seguretat i Higiene del Treball d'Espanya: Fitxa internacional de seguretat química del tetracloroetilè.
* https://www.insst.es/documents/94886/161958/Cap%C3%ADtulo+2.+C%C3%A1ncer Arxivat 2020-03-17 a Wayback Machine.: Capitol 2. Riscos laborals ENCICLOPEDIA DE SALUD Y SEGURIDAD EN EL TRABAJO. 2.11. (CAST).
* http://www.daphnia.es/revista/1/articulo/578/Percloroetileno.-Sustitucion-en-el-sector-de-Limpieza-en-seco. Un altre visió de la seguretat mediambiental del perc.
# Woensdrecht

Woensdrecht (brabançó Woeñzdrécht) és un municipi de la província del Brabant del Nord, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 21.745 habitants repartits sobre una superfície de 91,99 km² (dels quals 0,31 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Bergen op Zoom i Roosendaal, a l'oest amb Reimerswaal (Z), a l'est amb Essen i Kalmthout i al sud amb Antwerpen, Stabroek i Kapellen.

## Centres de població

* Hoogerheide (8.268 h)
* Ossendrecht (5,300 h)
* Putte (3.860 h)
* Huijbergen (2.180 h)
* Woensdrecht (1.470 h)

## Ajuntament

* PvdA - 5 regidors
* Algemeen Belang Zuidwesthoek - 5 regidors
* CDA - 4 regidors
* D66 - 3 regidors
* VVD - 2 regidors

## Enllaços externs

* www.woensdrecht.nl
# Paul Kroll

Paul Kroll, (Berlín, 2 de març de 1898 - Ídem, 8 de novembre de 1949) fou un ciclista alemany que fou professional de 1924 a 1937. Va arribar a quedar segon al Campionat nacional en ruta del 1925, i tercer a la Rund um Berlin.
Va competir també en diferents curses de sis dies fent parella amb Werner Miethe. Un cop acabava de Segona Guerra Mundial, malgrat la seva edat va participar en diferents curses i durant la disputa dels Sis dies de Berlín de 1947 va patir un accident del qual no es va recuperar.

## Palmarès

* 1922
** 1r a la Rund um Berlin amateur
* 1934
** 1r a la Berlín-Cottbus-Berlín

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Metralladora pesant Tipus 3

La metralladora pesant Tipus 3 (del japonès: 三年式重機関銃, San-nen-shiki juu-kikanjuu), també coneguda com a metralladora Taishō 14, era una metralladora pesant de l'Imperi Japonès refrigerada per aire, que va entrar en servei l'any 1914.
La Tipus 3 seria millorada l'any 1932, incrementant el calibre de la munició a 7,7 mm, donant lloc a la metralladora pesant Tipus 92. Tots dos models es farien servir durant la Segona Guerra Mundial, sovint causant problemes logístics.

## Disseny

La metralladora pesant Tipus 3 estava basada en el model francès Hotchkiss de 1897. Tot i que la Hotchkiss utilitzava munició de 8mm, a partir de 1914, l'Imperi Japonès va començar a fabricar les seves Hotchkiss sota llicència, denominant-les Tipus 3. Aquestes metralladores utilitzaven munició de 6,5x50mm Arisaka.
Utilitzava una cinta metàl·lica de 30 bales amb una cadència de tir d'entre 400 i 450 bales/minut, amb una velocitat inicial de 740 m/s. Amb el trípode, l'arma podia ser utilitzada com a arma antiaèria, i podien ser utilitzades mires antiaèries específiques per a aquest ús.

## Usuaris

* República de la Xina: Comprades per a l'Exèrcit de Chang Tso-lin's Fegntian.
* Imperi Japonès

## Referències

* ↑ Illustrated Directory of 20th Century Guns David Miller p.478
* ↑ Segel, 2012, p. 1.
* ↑ Musée de l'Armée, París
* ↑ Chinese Warlord Armies 1911-30 by Philip Jowett, page 22.
* ↑ http://modernfirearms.net/machine/jap/type-03-type-92-e.html

## Bibliografia

* Segel, Robert G. «The Japanese Type 92 (M1932) 7.7mm Heavy Machine Gun (Kyuni Shiki Jukikanju)». Small Arms Defense Journal, 2012, p. 2 [Consulta: 8 juliol 2018].

## Enllaços externs

* Japanese machineguns of WW2
* Catalog of Enemy Ordnance Arxivat 2011-04-01 a Wayback Machine.
# Castell de Seta

El castell de Seta o castell de la Costurera és un castell situat a 2 km a l'est del municipi de Balones (el Comtat), sobre un tossal a la serra d'Almudaina.

## Història

El castell, d'origen musulmà, està datat al segle xi, encara que nombroses troballes ceràmiques del segle xii s'han trobat a la zona. Al tossal on es troba el castell també s'ha documentat presència humana a l'edat del bronze i ocupació romana als segles II i III.
La primera referència escrita que es té del castell diu que aquest castell i el de Xeroles són venuts el 22 de maig de 1258 a Golzalvo Ferrández de Medrano per 1200 besants. També, el 4 d'abril de 1259 se li dona una ordre a Gonzalvo Ferrández, alcaid de Cheroles, perquè retinga les rendes del castell amb una quantitat superior a l'oferta pel millor postor. El 6 de març de 1270, Jaume I dona a Bella i al seu fill Roger de Llúria, les propietats del castell de Xeroles i Seta com a heretat franca.

## Estat actual

El castell, en ruïna, té un perímetre emmurallat de planta poligonal, amb sis torres de planta quadrada bastides en tàpia de maçoneria. Dues torres situades a la part alta de la fortificació foren construïdes en època cristiana sobre les antigues torres musulmanes. Una d'elles té forma semicircular, amb 8 metres d'alçada, sent aquesta la fita superior en alçada del castell.
Adossat a la torre semicircular, s'hi troba un recinte quadrangular, on probablement s'hi trobava l'antiga església de Sant Francesc.

## Bibliografia

* El Comtat, una terra de castells. Editat pel Centre d'Estudis Contestans. 1996.
* 1 2 URL de la referència: https://ceice.gva.es/va/web/patrimonio-cultural-y-museos/inventario-general. Data de consulta: 31 març 2023.
# Wang Lang

    En aquest nom xinès, el cognom és Wang.
Wang Lang (mort el 228) va ser un senyor de la guerra durant la tardana Dinastia Han i un polític de Cao Wei durant l'era dels Tres Regnes de la història xinesa. A través del matrimoni de la seva neta amb Sima Zhao, es convertiria en el besavi de Sima Yan, que més tard es convertiria en l'emperador fundador de la Dinastia Jin.

## Descendents

* Wang Su, fill
* Wang Yuanji, neta, casada amb Sima Zhao

## Referències

* Chen, Shou. Registres dels Tres Regnes, Capítol 13, Biografia de Wang Lang.
# José Marcelo Januário de Araújo

José Marcelo Januário de Araújo (Caiçara, 6 de maig de 1972 - João Pessoa, 31 d'octubre de 2018), més conegut com a Esquerdinha, fou un futbolista brasiler. Ocupava la posició de defensa.
Destacà al Botafogo-PB, Vitória, Porto o Real Zaragoza, entre altres clubs.
Va morir el 31 d'octubre de 2018 d'un atac de cor mentre jugava un partit de futbol amb amics.

## Referències

* ↑ «Beira-Mar 1-2 FC Porto» (en portuguese). ZeroZero [Consulta: 5 juliol 2015].
* ↑ Esquerdinha a BDFutbol
* ↑ Esquerdinha a footballzz.co.uk
* ↑ José Marcelo Januário de Araújo, fitxa a ForaDeJogo
* ↑ «Ex-lateral do Vitória, Esquerdinha sofre infarto e morre aos 46 anos» (en portuguese). Arena Rubro-Negra [Consulta: 1r novembre 2018].
* ↑ «Faleceu Esquerdinha» (en portuguese). FC Porto [Consulta: 1r novembre 2018].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador