OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Crioscòpia

La crioscòpia és la determinació del descens del punt de congelació d'un líquid a causa de la presència d'una substància dissolta. La mesura de les temperatures de congelació de les dissolucions s'anomena criometria.
La crioscòpia es basa en el fenomen del descens crioscòpic que és un descens que es produeix en el punt de congelació d'un dissolvent quan té dissolt un solut. L'equació del descens crioscòpic es deu al químic francès François Marie Raoult i data del 1887.
$\triangle T_{c}=k_{c}\cdot m$
On:
* ΔT$_c$ és la diferència entre la temperatura de congelació de la dissolució i la temperatura de congelació del dissolvent pur.
* k$_c$ és la constant crioscòpica, una constant que és característica del dissolvent.
* m és la molalitat del solut, és a dir els mols de solut per quilogram de dissolvent. La concentració s'expressa en molalitat perquè és més pràctic a l'hora de realitzar mesures, encara que per a ser precisos s'hauria d'expressar en funció de la fracció molar com ho demostrà Raoult.
Una aplicació d'aquesta tècnica és la determinació de masses moleculars. Conegudes les propietats del dissolvent, a partir del descens crioscòpic es dedueix la molalitat i, a partir d'aquesta, si es coneix la massa del solut dissolta per quilogram de dissolvent, es pot obtenir la massa molecular del solut. Per dur a terme aquesta tècnica s'empren uns aparells, els crioscopis, que incorporen un termistor que permet apreciar fraccions molt petites de grau en la zona de la temperatura de congelació.
La massa molecular s'obté de la següent manera a partir de l'equació de Raoult:
$\Delta T_{c}=k_{c}\cdot m=k_{c}\cdot {\frac {n_{2}}{m_{1}}}=k_{c}\cdot {\frac {m_{2}/M_{2}}{m_{1}}}$
on el subíndex 1 correspon al dissolvent i el 2 al solut. n₂ són el nombre de mols de solut, m₂ és la massa del solut expressada en grams, M₂ és la massa molecular del solut, i m$_1$ és la massa del dissolvent en quilograms. Aïllant M₂ queda:
$M_{2}={\frac {k_{c}\cdot m_{2}}{\Delta T_{c}\cdot m_{1}}}$

## Referències

* ↑ Institut d'Estudis Catalans. Diccionari de la llengua catalana. Barcelona: Edicions 62. Enciclopèdia Catalana, 2007. ISBN 978-84-297-5977-8.
* 1 2 Raoult, F.M «Loi générale des tensions de vapeur des dissolvants» (en francès). Comptes Rendus [París], 104, 1887, pàg. 1430-1433.
# Àtal

Àtal és el nom dels següents personatges:
* Àtal (general), (335 aC †), general de Filip II de Macedònia.
* Àtal (diàdoc), (~350 aC - 317 aC) general macedoni d'Alexandre el gran.
* Àtal (agrià), (~335 aC †)cap dels agrians.
* Àtal (cap de la infanteria), (~310 aC †) cap de la infanteria d'Alexandre el Gran.
* Àtal de Pèrgam, diversos personatges:
** Àtal I de Pèrgam, rei de Pèrgam del 241 aC al 197 aC.
** Àtal II de Pèrgam Filadelf, rei de Pèrgam del 159 aC al 138 aC.
** Àtal III de Pèrgam Filomètor, rei de Pèrgam del 139 aC al 133 aC.
* Prisc Àtal, emperador romà d'Occident per dues vegades.
* Àtal (filòsof) o Àttal, filòsof estoic.
* Àtal (sofista) o Àttal, sofista.
* Àtal (metge), metge romà
* Àtal (escultor), escultor grec.
# Pituna brevirostrata

Pituna brevirostrata és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M. 2007. Taxonomy of the plesiolebiasine killifish genera Pituna, Plesiolebias and Maratecoara (Teleostei: Cyprinodontiformes: Rivulidae), with descriptions of nine new species. Zootaxa, 1410: 1-41.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Pituna brevirostrata». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Antics Jutjats de Primera Instància de Manresa

El Antics Jutjats de Primera Instància de Manresa és un edifici del municipi de Manresa (Bages) protegit com a bé cultural d'interès local.
Projectat el 1661, les obres acabaren el 1671 i s'hi han fet reformes i ampliacions els anys 1860,1882, i 1979.

## Descripció

És un edifici públic de caràcter monumental amb dues façanes principals fent cantonada. Arquitectura civil barroca-classicista. Està format per un cos principal de planta quadrangular i altres dos cossos afegits. De planta baixa i pis, de composició simètrica i unitària. Les façanes ordenades simètricament, amb ritme de finestres i balcons verticals. Sòcol a la base i coronació amb cornisa motllurada recta, senzilla. Destaca el gran portal d'entrada adovellat de mig punt. L'interior està reformat.

## Referències

* 1 2 «Antics Jutjats de Primera Instància de Manresa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 juny 2015].
# NURBS

NURBS és l'acrònim en anglès de l'expressió Non Uniforms Rational B-Splines. És un model matemàtic molt utilitzat en els gràfics per ordinadors per a generar i presentar corbes i superfícies.

## Referències

* ↑ «Non-Uniform Rational B Spline from FOLDOC». [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ NURBS Curve MathWorld
* ↑ Associates, Robert McNeel &. «What are NURBS?» (en anglès). [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ «MacTech | The journal of Apple technology.». [Consulta: 29 desembre 2023].

## Vegeu també

* Corba de Bézier
* Gràfics 3D per ordinador
# LLB

LLB té els següents significats:
* La Libre Belgique, diari en francès editat a Bèlgica
* Bachelor of Laws (de l'acrònim en llatí Legum Baccalaureus), títol de pregrau en Dret propi de països de tradició educativa anglosaxona
# Crioturbació

La crioturbació o crioperturbació (del grec: cryo gel) en el sòls amb permagel (anomenats gelisòls) és la mescla de materials des de diversos horitzons del sòl avall cap a la roca mare per l'acció del gel i desgel.
La crioturbació ocorre en diversos graus en la majoria dels gelisòls. La causa de la crioturbació es troba en la manera en què el repetit gel i desgel de la tardor causa la formació de falques de gel en les parts més erosionables de la roca mare. Si la roca mare és dura això causa una erosió profunda. Durant l'estiu la capa activa del sòl, és a dir la fondària en què es desgela la part superior del permagel, mou aquest material del sòl erosionat cap avall.
A mesura que, amb els anys, aquest procés continua es forma una estructura granular amb molts formes cristallines (com llenties) i la separació del material gruixut del material fi forma diferents tipus de sòl.
L'extensió de la crioturbació en els gelisòls varia considerablement: és més extensa en llocs exposats que no pas en les zones protegides com són les valls.

## Referències

* Gelisols a University of Florida
* Glossary cryoturbation Arxivat 2011-06-06 a Wayback Machine. a The National Snow and Ice Data Center de University of Colorado
# Červená Voda

Červená Voda és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1956.
# Vescomtat de l'Armería

El vescomtat de l'Armería és un títol nobiliari espanyol, del regne de Navarra, de caràcter perpetu i hereditari.
Va ser creat com a vescomtat pel rei Carlos II d'Espanya a favor de José de Aldaz i Aguirre, Fadués i Narváez, noble del regne de Navarra, mitjançant Reial decret del 9 de març de 1694. Onze anys després, el concessionari va ser creat marquès de Muntanya Real per Real Carta de Felipe V despatxada el 26 de maig de 1705, per la qual aquest rei perpetuava el títol de vescomte de l'Armeria disposant que no fos cancel·lat i declarant-ho hereditari.

## Llista de titulars

| Titular | Període |
| Vescomtes de l'Armeria (creació per Carles II) ||
| I | José de Aldaz i Aguirre | 1694-1729 |
| II | María Josefa de Samaniego i Flors de Septién | 1730-c.1740 |
| III | Pedro de Samaniego Montemayor i Flors de Septién | c.1740-1767 |
| IV | Manuel de Samaniego i Pizarro | 1767-1785 |
| | Matías de Samaniego i Pizarro | 1785-1793 |
| VI | María Donata de Samaniego i Pizarro | 1793-1799 |
| VII | N. d'Armendáriz i Samaniego | 1799-1819 |
| VIII | Joaquín Antonio de Samaniego i Urbina | 1819-1844 |
| IX | Manuel de Samaniego i Asprer | 1844-1853 |
| X | Honorio de Samaniego i Pando | 1856-1917 |
| XI | Mariano Álvarez de Toledo i Cap de Vaca | 1920-1936 |
| XII | Alonso Álvarez de Toledo i Cap de Vaca | 1945-1964 |
| XIII | Alonso Álvarez de Toledo i Urquijo | 1964-2000 |
| XIV | Fadrique Álvarez de Toledo i Argüelles | 2000-avui |

## Referències i notes

* ↑ Aquests Samaniegos navarresos han estat estudiats per Javier Gómez de Olea y Bustinza, el qual resumeix la genealogia a la seva obra citada conjunta amb el Comte de los Acevedos, nota 169, pp. 241-243.
* ↑ Aquests Montemayores, senyors de Ximén Ramírez, estan exposats per Juan Pablo Mártir Rizo, Historia de la muy noble y leal ciudad de Cuenca (Madrid, 1629), pp. 325-328. Vegeu també José Antonio Jara Fuente, Concejo, poder y élites: la clase dominante de Cuenca en el siglo XV (Madrid: CSIC, 2000), pp. 225-226 (dins la nota 265).
* ↑ R. Moreno Mórrison, loc. cit.
# Pere Cendra

Pere Cendra (Barcelona?, final del s. XII? - 1244) fou un frare dominic, prior de Santa Caterina de Barcelona. Tot i no ésser beatificat, va ésser venerat com a beat a Barcelona; el seu culte, avui, ha desaparegut.

## Biografia

Malgrat la seva fama en vida, se'n conserven molt poques notícies, i ni tan sols coneixem on havia nascut. Frare de l'Orde de Sant Domènec, destacà per la seva capacitat de predicació, que aconseguí moltes conversions. Va ésser prior del Convent de Santa Caterina de Barcelona. Essent a Tarragona el 6 de maig de 1232, fou un dels testimonis (amb l'arquebisbe de la ciutat i l'abat de Poblet) de la legitimació i nomenament com a hereu del príncep Alfons d'Aragó per part del rei Jaume I el Conqueridor, que es disposava a partir per a Mallorca. Aquest rei li va demanar consell en alguna ocasió.
Famós per la seva virtut i santedat, se li atribuïren, encara en vida, molts miracles; la inscripció de la làpida de la seva tomba, desapareguda, ha estat transmesa per Diago i altres autors posteriors, deia:
| « | Aquí jeu fra Pere Cendra. En temps de la seva vida, va donar la vista a catorze cecs, restituí l'oïda a quatre sords, guarí set coixos, i donà salut a cinc paralítics i vint-i-quatre altres malalts desnonats. | » |
El seu germà, Francesc Cendra, també va ésser frare al mateix convent, i va aconseguir de Lluís IX de França la relíquia d'una de les espines de la Corona d'espines que va portar al convent. Aquest fet s'ha atribuït de vegades, equivocadament, a Pere Cendra.

## Veneració

Va ser sebollit al convent dominicà de Santa Caterina de Barcelona i el 1250, en fer-se la nova església, les restes foren traslladades a un sepulcre de pedra tallat amb episodis dels seus miracles, aixecat sobre quatre columnes de jaspi. Aviat tingueren lloc miracles i guaricions que s'atribuïren a la intercessió del frare, que fou popularment venerat. El 1598 se'n va obrir la tomba i les relíquies que se'n tragueren van ésser venerades pel rei Felip III d'Espanya i Margarida d'Àustria el 1599, en una visita que feren, juntament amb la infanta Isabel Clara Eugènia d'Espanya i l'arxiduc Albert VII d'Àustria.
Va ésser venerat i qualificat de beat i benaventurat, tot i que mai no va ésser oficialment beatificat. El culte públic va tenir lloc fins al 1835, quan el convent fou clausurat i enderrocat, i les relíquies i el sepulcre se'n perderen. En santorals dels segles XIX i començament del segle xx apareix com a «beat Pere Cendra, dominic» amb festivitat el 8 de juliol.

## Notes

* ↑ Joan Francesc Masdeu. Historia crítica de España y de la cultura española. Madrid: Sancha, 1791, p. 337-338

## Bibliografia

* Francisco Diago. Historia de la Provincia de Aragon de la orden de Predicadores, desde su origen y principio hasta el año de mil y seiscientos. Barcelona: Sebastián de Cormellas en Sancta Catherina martyr de Barcelona, a costa de la Provincia, 1599, p. 106-107.
* Narcís Feliu de la Peña. Anales de Cataluña y epílogo breve de los progressos, y famosos hechos de la nación catalana. Barcelona: Jaime Surià, 1709, p. 72.
# Antics districtes de València

Abans de l'actual divisió administrativa de València en els actuals districtes, van haver-hi una altra divisió territorial i administrativa de la ciutat de València alhora que s'annexionava diferents municipis del seu entorn. Durant aquest període, els barris no tingueren mai un reconeixement formal i la divisió inferiror al districte fou la secció censal.

## Parròquies medievals (1238-1769)

| # | Parròquia | Població (1610) | Equivalent (barris) |
| I | Santa Maria | 2.000 | La Seu |
| II | Santa Caterina | 4.000 | La Seu, El Mercat |
| III | Sant Miquel | 2.000 | El Carme |
| IV | Santa Creu | 4.500 | El Carme |
| V | Sant Bartomeu | 1.400 | El Carme |
| VI | Sant Nicolau | 2.200 | La Seu |
| VII | Sant Llorenç | 2.000 | La Seu |
| VIII | Sant Salvador | 1.000 | La Seu |
| IX | Sant Esteve | 4.502 | La Xerea |
| X | Sant Andreu | 3.351 | Sant Francesc |
| XI | Sant Tomàs | 2.000 | La Xerea |
| XII | Sant Martí | 8.000 | Sant Francesc |
| XIII | Sant Joan | 15.000 | El Mercat |

## Els 4 quarters (1769-1887)

| # | Quarter | Barris | Illes | Població | Barris actuals |
| I | Serrans | 8 | 89 | n/a | La Seu |
| II | Mercat | 8 | 116 | n/a | El Mercat |
| III | Mar | 8 | 123 | n/a | La Xerea |
| IV | Sant Vicent | 8 | 118 | n/a | Sant Francesc |

## Els 10 districtes (1887-1940)

| # | Districte | Població (1939) | Districtes actuals |
| 1 | Centre | 18.154 | Ciutat Vella |
| 2 | Audiència | 18.446 | Ciutat Vella |
| 3 | Universitat | 18.588 | Ciutat Vella |
| 4 | Teatre | 51.610 | Ciutat Vella, Eixample |
| 5 | Hospital | 40.734 | Ciutat Vella, Extramurs, Patraix, Quatre Carreres, Jesús |
| 6 | Misericòrdia | 37.889 | Ciutat Vella, Extramurs, Patraix, l'Olivereta |
| 7 | Museu | 30.029 | Ciutat Vella, la Saïdia, Campanar, Benicalap, Rascanya |
| 8 | Russafa | 79.017 | Eixample, Quatre Carreres, Poblats Marítims |
| 9 | Vega | 69.937 | El Pla del Real, Benimaclet, Algirós, Camins al Grau |
| 10 | Port | 28.247 | Poblats Marítims |

## Franquisme (1940-1979)

| Districte | Població (1978) | Equivalent |
| Botànic | 105.707 | n/a |
| Catedral | 23.285 | Ciutat Vella |
| Devesa | 90.482 | n/a |
| Exposició | 175.277 | n/a |
| Gran Via | 32.142 | n/a |
| Jesús | 109.194 | n/a |
| Marítim | 112.580 | n/a |
| Patriarca | 26.532 | Ciutat Vella |
| Russafa | 30.650 | n/a |
| Saïdia | 79.548 | n/a |

## Referències

* ↑ https://www.valencia.es/estadistica/CatPub/files/Els%20Nous%20Districtes%201981.pdf
* ↑ https://eltrodebac.wordpress.com/2015/03/11/reconquista-parroquias-y-distritos-de-la-ciudad-de-valencia-xiv-xviii/
* 1 2 Emilia Salvador Esteban: "Distritos urbanos en la Valencia moderna. Un proceso de secularización, racionalidad y concerción." (Universitat de València)
* ↑ https://bivaldi.gva.es/va/catalogo_imagenes/grupo.do?path=1019673
* ↑ https://prensahistorica.mcu.es/ca/catalogo_imagenes/grupo.do?path=2000661238&posicion=1&registrardownload=0
# Moviment social contra la reforma de les pensions a França de 2023

El moviment social contra la reforma de les pensions a França de 2023 és una sèrie de vagues i de manifestacions organitzades a partir del 19 de gener de 2023 contra la reforma de les pensions del govern Élisabeth Borne, que preveu l'augmentació de l'edat de retirada, de 62 anys a 64.
Les jornades més importants de mobilització han estat, per ara, el 19 de gener, el 21 de gener, el 31 de gener, l'11 de març, el 15 de març i el 16 de març.

## Referències

* ↑ https://www.jornalet.com/nova/16065/desena-mobilizacion-contra-la-reforma-de-las-pensions-dins-tot-lestat-frances
# Premi Nacional de Literatura d'Espanya

Els Premis Nacionals de Literatura d'Espanya són concedits pel Ministeri de Cultura espanyol en els diferents àmbits de les lletres:
* Premi Nacional de les Lletres Espanyoles (reconeixement del conjunt de l'obra literària d'un escriptor espanyol)
* Premi Nacional d'Assaig
* Premi Nacional de Literatura Dramàtica
* Premi Nacional de Literatura Infantil i Juvenil
* Premi Nacional de Narrativa
* Premi Nacional de Poesia
A més, el Ministeri de Cultura espanyol, a proposta de les Acadèmies de la Llengua dels països de parla hispana, també concedeix des de 1976 el Premi Miguel de Cervantes i que és considerat com el guardó literari més important en castellà.

## Enllaços externs

* Ministerio de Educación, Cultura y Deporte Arxivat 2005-10-27 a Wayback Machine.
# Contuboel

Contuboel és una vila i un sector de Guinea Bissau, situat a la regió de Bafatá. Té una superfície de 1.550 kilòmetres quadrats. En 2008 comptava amb una població de 46.046 habitants.

## Referències

* ↑ Repartition geographique des communautés
* ↑ «Dada de statoids.com».
* ↑ geohive
# Álvaro Rubio Robres

Álvaro Rubio Robres, (nascut el 18 d'abril de 1979 a Logronyo), és un exfutbolista professional riojà que jugava com a migcampista.
# Vescomtat del Buçon

El vescomtat del Buçon (en occità vescomtat dau/del Buçon, en francès vicomté d'Aubusson) fou una jurisdicció feudal d'Occitània i teòricament formava part del regne de França. El seu origen fou el vescomte de Llemotges Fulcoald, germà de Bernat II de Tolosa el vedell que era governador de la ciutat i el seu territori cap al 872 per compte del seu germà (assassinat aquest any) i la va conservar fins a la seva mort el 886 titulant-se vescomte. El seu fill gran Hildebert I, fou vescomte de Llemotges, i el segon, Ranulf I fou senyor del Buçon.

## Llista de vescomtes del Buçon

* Ranulf I ?-934
* Robert I 934-942
* Renaud I 942-958 (fill de Ranulf I)
* Ranulf II Cabridel 958-1031
* Ranulf III 1031-1060
* Renaud III 1060-1069
* Guillem I 1069-1106
* Renaud IV 1106-?
* Renaud V el leprós ?-1185
* Guiu I 1185- ?
* Renaud VI ?-1249
* Ranulf V 1249-c. 1265, cap al 1263/1266 va vendre el vescomtat als comtes de la Marca llemosina
* Guillem II (hereu) 1263, senyor de La Borne, La Feuillade, Monteil-au-Vicomte, Poux, Pontarion i Damoiseau (+1317), va iniciar una dinastia senyorial que va continuar el seu fill Renaud VIII (1317-1353) i els seus successors.

## Bibliografia

* Cyprien Pérathon, Histoire d'Aubusson : la vicomté, la ville, les tapisseries, la maison d'Aubusson, 483 p. (francès)
* Gilles Rossignol, Pierre d'Aubusson : le bouclier de la chrétienté, 1991, 318 p. (francès)
# Pere Celestí Gusi i Rossell

Jaume Gusi i Rossell (nom de monjo Pere Celestí, Barcelona, 3 de novembre de 1897 - Abadia de Montserrat, 12 de juny de 1978) fou un monjo benedictí de Montserrat, abat del monestir de Manila. Va ser el braç dret, home de confiança i secretari de l'abat Antoni Maria Marcet amb qui va voltar per tot el món en les visites canòniques als monestirs de la Congregació de Subiaco, actualment integrada a la Congregació de Subiaco-Montecassino. Fou el director artístic de les obres de restauració del monestir i del santuari de Montserrat, sovint amb l'ajuda de Puig i Cadafalch, i director de la impremta, degà i sots-prior del monestir. Va ser l'abat del monestir de Manila des de 1947 fins 1957. Una vegada retornat de Manila fou president de la congregació benedictina Subiaco (1959-1966) i participà en el Concili II del Vaticà.

## Referències

* ↑ Josep Massot i Muntaner. «VII. L'abat Pere Celestí Gusi o el final d'una època». A: Els creadors del Montserrat modern: cent anys de servei a la cultura catalana. L'Abadia de Montserrat, 1979, p. 260–. ISBN 978-84-7202-337-6.
* ↑ Safont, Joan «Antoni M. Marcet, l'Abat que feu entrar Montserrat al segle XX». El Matí Digital, 25-10-2013. Arxivat de l'original el 2017-08-20 [Consulta: 20 agost 2017].
* ↑ Digital, La Vanguardia. «En Montserrat. Ayer falleció el abad Gusi» (en castellà) p.57. La Vanguardia, 13-06-1978. [Consulta: 20 agost 2017].
* ↑ Alegret, Salvador «Montserrat a Manila». Fé i pensament, 01-11-2014, p.10.
* ↑ Cheney, David M. «Father Pedro Celestino Gusi y Rosell [Catholic-Hierarchy]». [Consulta: 20 agost 2017].
# Nathan Rosen

Nathan Rosen (Brooklyn, Nova York; 22 de març de 1909 - Haifa, Israel 18 de desembre de 1995) va ser un físic israelià.
Rosen va ser el coautor (amb Albert Einstein i Borís Podolski) d'un article de comprovacions de la Physical Review de 1935 ("Pot la descripció mecanoquàntica de la realitat física considerar-se completa?") sobre la paradoxa EPR en la mecànica quàntica. Així mateix, va ser també co-descobridor del pont d'Einstein-Rosen en relativitat general. Rosen, també fou fundador de l'institut de la física en el Technion a Haifa, on hi ha sèries de la conferència nomenades per a ell.

## Obra

Algunes publicacions
* "Can quantum mechanical description of physical reality be considered complete?". Albert Einstein, Boris Podolsky, Nathan Rosen (Princeton, Inst. Advanced Study) 1935. 4 p. Phys.Rev. 47:777-780 (en Wheeler, J.A., Zurek, W.H. (eds.) Quantum theory and measurement, Princeton U. Press, 1983 pàg. 138–141)
* "The Particle Problem in the General Theory of Relativity". Albert Einstein, N. Rosen (Princeton, Inst. Advanced Study). 1935. Phys. Rev. 48: 73-77, 1935.
* "Energy and momentum of cylindrical gravitational waves." N. Rosen (Technion) K. S. Virbhadra 1993. Gen. Rel. Grav. 25: 429-433, 1993.
* "On Gravitational waves." Albert Einstein, N. Rosen. 1937. 12 p. J. Franklin Inst. 223: 43-54, 1937.
* "General Relativity and Flat Space. I." N. Rosen (MIT) 15 de gener de 1940. 3 p. Phys.Rev. 57: 147-150, 1940.

## Referències

* ↑ «List of publications on INSPIRES».

## Vegeu també

* Ludwig Flamm
* Forat de cuc

## Enllaços externs

* Ciència Actual
* Pont Einstein-Rosen
# Conversos (desambiguació)

«Conversos» té aquests significats:
* Conversos, persones que han deixat una religió per adoptar-ne una altra, vegeu conversió religiosa
* Germans conversos, nom dels germans llecs d'alguns ordes monàstics i mendicants.

## Vegeu també

* Xuetes: descendents dels jueus conversos mallorquins.
* Cristians nous
# Álvaro Sanz Catalán

Álvaro Sanz Catalán (Casp, Saragossa, 14 de febrer de 2001) és un futbolista aragonès que juga com a migcampista al Racing de Ferrol de la Segona Divisió.

## Trajectòria

Després del seu pas per les categories inferiors del Reial Saragossa, va marxar al futbol base del FC Barcelona el 2015 per jugar al Cadet "B".
Va debutar amb el primer equip el 2 de gener de 2022 després de múltiples baixes en el conjunt català, entrant com a suplent en una victòria per 0-1 enfront del RCD Mallorca en partit de la Primera Divisió espanyola.

## Referències

* 1 2
* ↑ «Álvaro Sanz - Perfil del jugador». Transfermarkt. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ V, S. «El Zaragoza puede recibir en torno a 2,5 millones por Álvaro Sanz». El Periódico de Aragón, 30-10-2021. [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ «FC Barcelona: ¿Quién es Álvaro Sanz?». Sport, 29-10-2021. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ «Luuk de Jong 'reina' por un día». Marca, 02-01-2022. [Consulta: 2 gener 2022].

## Enllaços externs

* Álvaro Sanz a Soccerway
* Álvaro Sanz a BDFutbol