OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Badia de Chetumal

La badia de Chetumal és un estuari mesohalí semitancat a la costa sud de la península de Yucatán. Es troba al nord de Belize i al sud-est de Mèxic.

## Geografia

La desembocadura de la badia de Chetumal està dirigida cap al sud i es troba amortiguada per la gran illa d'Ambergris Caye de Belize.
La badia de Corozal és una entrada interior més petita, que s'estén cap al sud-oest a la regió superior de la badia de Chetumal. Porta el nom de la ciutat de Corozal.
Chetumal és una ciutat important de la badia, situada a l'estat mexicà de Quintana Roo.

### Forats blaus

La badia de Chetumal conté diversos forats blaus, el més destacat és el forat blau de Taam Ja'. Amb una profunditat d'almenys 420 metres, és el forat blau més profund conegut.

## Referències

* 1 2 Alcérreca-Huerta, Juan Carlos; Reyes-Mendoza, Oscar F.; Sánchez-Sánchez, Joan A.; Álvarez-Legorreta, Teresa; Carrillo, Laura «Recent records of thermohaline profiles and water depth in the Taam ja' Blue Hole (Chetumal Bay, Mexico)». Frontiers in Marine Science, vol. 11, 2024, pàg. 1387235. DOI: 10.3389/fmars.2024.1387235.
# Baranovka (Astracan)

* Per a altres significats, vegeu «Baranovka».
Baranovka (en rus: Барановка) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 41 habitants.

## Referències

* ↑ Карта села Бирючек в Астраханской области
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. 1. Численность и размещение населения Астраханской области». Arxivat de l'original el 2018-08-27. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ Расстояние от Бирючека до Камызяка
# Begonia venosa

Begonia venosa, és una espècie de planta perenne pertanyent a la família Begoniaceae. És originària de Sud-amèrica.
És un endemisme del Brasil on es troba en la Mata Atlàntica distribuïda en São Paulo.

## Taxonomia

Begonia venosa va ser descrita per Skan exHook.f. i publicat en Botanical Magazine 125: pl. 7657. 1899.

### Etimologia

Begonia: nom genèric, encunyat per Charles Plumier, un referent francès en botànica, honra a Michel Bégon, un governador de la ExColònia francesa d'Haití, i va ser adoptat per Linneo.
venosa: epítet llatí de venosus que significa "amb venes".

## Referències

* ↑ Begonia venosa en Flora de Brasil
* ↑ «Begonia venosa». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 11 setembre 2012].
* ↑ Begonia venosa en PlantList
* ↑ en Epítetos Botánicos

## Bibliografia

* Forzza, R. C. & et al. 2010. 2010 Llista de espécies Flora do Brasil. {{format ref}} http://floradobrasil.jbrj.gov.br/2010/.
* Doorenbos, J. et al. 1998. The sections of Begonia. Agric. Univ. Wageningen Pap. 98–2:257.
* Golding, J. & D. C. Wasshausen. 2002. Begoniaceae, edition 2. Part 1: annotated species list. Part II: illustrated key, abridgement and supplement. Contr. O.S. Natl. Herb. 43:157.
# Belvézet

* Aquest article tracta sobre el municipi del Gard. Si cerqueu el municipi de Losera, vegeu «Belvezet».
Bèuveser (occità) o Belvézet (francès) és un municipi francès, al departament del Gard (regió d'Occitània).

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
# Beverly Kinch

Beverly Kinch (Regne Unit, 14 de gener de 1964) és una atleta britànica retirada especialitzada en la prova de 4 x 100 m, en la qual va aconseguir ser medallista de bronze europea el 1990.

## Carrera esportiva

En el Campionat Europeu d'Atletisme en Pista Coberta de 1984 va guanyar la medalla d'or en els 60 metres, amb un temps de 7.16 segons, per davant de la búlgara Anelia Nuneva (plata amb 7.23 segons) i la neerlandesa Nelli Cooman (bronze també amb 7.23 segons).
En el Campionat Europeu d'Atletisme de 1990 va guanyar la medalla de bronze en els relleus 4 x 100 metres, amb un temps de 43.32 segons, arribant a meta després d'Alemanya de l'Est i Alemanya de l'Oest, sent les seves companyes d'equip: Stephanie Douglas, Paula Thomas i Simone Jacobs.

## Referències

* ↑ «Beverly Kinch». [Consulta: 24 desembre 2017].
* ↑ «Beverly Kinch». [Consulta: 24 desembre 2017].
# Berlé

Berlé (en luxemburguès: Barel; en alemany: Barel) és una vila de la comuna de Winseler, situada al districte de Diekirch del cantó de Wiltz. Està a uns 43 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Berlé». [Consulta: 29 setembre 2015].
# Bernard de Jussieu

Bernard de Jussieu (Lió, 17 d'agost de 1699 − París, 6 de novembre de 1777) va ser un metge i botànic francès.

## Biografia

Bernard de Jussieu va nàixer en Lió, i es va educar en el col·legi dels Jesuïtes de Lió.
Va estudiar Medicina en la Universitat de Montpeller, obtenint la graduació en 1720, però va exercir la medicina per poc temps. Va ser cridat a París pel seu germà Antoine, als requeriments del botànic Sébastien Vaillant, i després de la mort de Vaillant en 1722 va ser designat com el seu successor en el lloc de professor en el Jardí de les Plantes.

## Bibliografia

* Mémoires. París, (1742).
# Beidou (Txanghua)

Beidou (en mandarí: 北斗鎮, Běidǒu-zhèn; en japonès: 北斗鎮, Hokuto-chin) és una vila urbana i municipi de la comarca de Txanghua, a la província de Taiwan, república de la Xina. La vila és famosa pel ba-wan, un plat popular de la gastronomia taiwanesa original de Beidou. A gener de 2023, la població total de Beidou era de 33.289 habitants, 16.654 homes i 16.635 dones.

## Geografia

El terme municipal de Beidou es troba localitzat a la part sud-est de la comarca de Txanghua i limita al nord amb la vila rural de Tianwei, cap a l'est amb la vila urbana de Tiantxong, al sud amb la vila rural de Xitxou i cap a l'oest amb la vila rural de Pitou, tots aquests municipis pertanyents a la mateixa comarca.
Beidou es troba localitzat en una plana al·luvial a la part sud-est de la comarca. Amb una àrea de 19,2547 quilòmetres quadrats (km²), Beidou té el segon terme municipal més petit de tot el país després de Xianxi, també a la mateixa comarca.

### Barris

* Dadao (大道)
* Daxin (大新)
* Guangfu (光復)
* Juren (居仁)
* Qixing (七星)
* Tungguang (東光)
* Wenchang (文昌)
* Wuquang (五權)
* Xian (西安)
* Xide (西德)
* Xinsheng (新生)
* Xinzheng (新政)
* Zhonghe (中和)
* Zhongliao (中寮)
* Zhongqing (重慶)

## Història

Prèviament, Beidou fou coneguda amb el nom de Po-tau (寶斗, Pó-táu), sent aleshores un port al riu Txuoxui que mantenia contacte comercial amb la Xina. En esdevindre el port un lloc important a la part meridional de la comarca de Txanghua a finals de l'era Qing, la vila estava enovoltada i protegida per murs defensius. L'any 1783, el primer carrer central, anomenat Shezi, fou construït al banc sud del riu Dongluo. L'any 1806, cases i horts properes al barri central foren destruïts per les revoltes entre immigrants de Zhangzhou i Quanzhou. El barri de Shezi fou reconstruït l'any 1821 vora el riu.

## Demografia

* Gràfica d'evolució de Beidou entre 1951 i 2021

## Transport
### Ferrocarril

Al terme municipal de Beidou no hi ha cap estació de ferrocarril, però diverses línies d'autobús connecten la vila amb l'estació d'alta velocitat a de Txanghua (a Tiantxong) i amb l'estació de Tiantxong, les més properes a Beidou.

### Carretera

* AN1 - AP1 - CC150

## Referències

* ↑ «【插畫】超愛吃肉圓的你，可知台灣肉圓之父是誰、發源處在哪裡嗎？». thenewslens.com.
* ↑ «Còpia arxivada» (en xinès). Changhua County Government, 10-02-2017. Arxivat de l'original el 19 de novembre 2021. [Consulta: 11 febrer 2017].
* ↑ «Beidou Township Office - Welcome to Beidou - History». peitou.gov.tw. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 26 juliol 2023].
* ↑ https://web.archive.org/web/20141026121339/http://sowf.moi.gov.tw/stat/month/list.htm

## Enllaços externs

* Beidou - Lloc web oficial
# Biblioteca de Jonava

La Biblioteca de Jonava o Biblioteca pública del municipi districte de Jonava (en lituà: Jonavos rajono savivaldybės viešoji biblioteka) és una biblioteca pública de la ciutat de Jonava, al districte de Kaunas a Lituània, que va ser inaugurada l'any 1939 com la biblioteca estatal de Jonava. Durant la Segona Guerra Mundial, la biblioteca va ser tancada i tots els seus llibres van ser destruïts. Des dels anys 1945 i 1946, la biblioteca va tornar a reobrir.
Actualment, la biblioteca té 16 filials o seus secundàries al districte de Jonava: Rimkai, Batėgala, Bukonys, Čičinai, Išorai, Kuigaliai, Kulva, Liepiai, Panoteriai, Rukla, Šilai, Upninkai, Žeimiai, etc.).

## Referències

* ↑ «Jonavos rajono savivaldybės viešoji biblioteka» (en lituà/anglès). [Consulta: 6 setembre 2013].
* ↑ Filialen

## Vegeu també

* Cultura de Lituània

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Biblioteca de Fulleda

La Biblioteca de Fulleda és una obra del municipi de Fulleda (Garrigues) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat a la cantonada del carrer del Forn amb el carrer de la Costa. És de construcció sòlida, de grans carreus sense desbastar de diverses mides que li donen un aspecte rústic. Els carreus dels llocs destacats (marcs obertures, cantonades) són de majors dimensions i ben escairats. Les obertures estan disposades de forma aleatòria donant cert ritme al mur.
S'estructura en una planta baixa on hi ha la biblioteca municipal i un pis superior amb dependències municipals. La coberta és d'una sola vessant de teula àrab, seguint en part la inclinació del carrer. El seu interior conserva el vell forn i algunes de les eines de l'ofici a la planta baixa. Prop del forn una placa commemora la inauguració del centre el 8 de març de 1987, en qualitat de Centre de Lectura. Té una capacitat per una vintena de lectors i un nombre aproximat de 1000 volums. Les instal·lacions es complementen amb una sala d'ordinadors amb connexió a internet a disposició dels usuaris.

## Referències

* 1 2 «Biblioteca de Fulleda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Bisbe vermell septentrional

El bisbe vermell septentrional o teixidor ataronjat (Euplectes franciscanus) és una espècie d'ocell de la família dels plocèids (Ploceidae) que habita praderies d'herbes altes de l'Àfrica Subsahariana al nord de la línia equatorial.

## Referències

* ↑ «Bisbe vermell septentrional». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
* ↑ Fitxa del teixidor daurat a la pàgina del SIOC Rev. 16/04/2013 (català)
# Bisbe vermell meridional

El bisbe vermell meridional o teixidor vermell (Euplectes orix) és una espècie d'ocell de la família dels plocèids (Ploceidae) que habita praderies d'herba alta d'Àfrica oriental i Meridional.

## Referències

* ↑ «Bisbe vermell meridional». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
* ↑ Fitxa del teixidor vermell a la pàgina del SIOC Rev. 21/05/2013 (català)
# Bolet de soca

Bolets anuals de forma circular, semicircular o en embut o en unglot de cavall; poden tenir cama curta o reduïda a un peu. Poden aparèixer solitaris o en grups reduïts. Els bolets de soca sempre tenen porus al revers i creixen sobre fusta (rabasses, troncs, branques o arrels). Poden tenir la carn acolorida (bruna, vermellosa) o pàl·lida. Els porus del revers del barret solen ser amples, d’1-2 mm. Creixen sobre arbres morts o bé sobre arbres vius quan aquests ja estan debilitats per alguna causa (una secada, una inundació, un incendi, arbres atacats per insectes).

## Espècies de bolets de soca

Les espècies més corrents de bolets de soca són:
* Cerioporus squamosus, Bolet de soca de noguer
* Fistulina hepatica, fetge de vaca
* Ganoderma lucidum, pipa
* Ganoderma carnosum, pipa d’avet
* Inocutis tamaricis, bolet de soca de tamarell
* Inonotus cuticularis, bolet de soca cuticulat
* Inonotus hispidus, bolet de soca vellutat
* Inonotus tamariscis, bolet de soca de tamariu
* Ischnoderma benzoinum, bolets de soca balsàmic
* Ischnoderma resinosum, bolet de soca de faig
* Xanthoporia radiata, bolet de soca de vern
* Piptoporus betulinus, bolet de soca de bedoll
* Polyporus tuberaster, bolet de soca de tubercle
* Pseudoinonotus dryadeus, bolet de soca plorós

## Referències

* 1 2 Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021.
* 1 2 Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* ↑ Llistosella, Jaume. «Mòdul Fongs. Banc de Dades de Biodiversitat de Catalunya. Generalitat de Catalunya i Universitat de Barcelona.», 2013.
# Boldklubben

«Boldklubben» té aquests significats:
* Boldklubben Frem af 1886, club de futbol de Copenhagen
* Boldklubben 1893 København, club de futbol de Copenhagen
* Boldklubben 1903 København, club de futbol de Copenhagen
* Boldklubben 1909 Odense, club de futbol d'Odense
* Boldklubben 1913 Odense, club de futbol d'Odense
# Bañuelos de Bureba

Bañuelos de Bureba és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de La Bureba.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 62 | 51 | 41 | 41 |

## Personatges il·lustres

* Antoni Benaiges Nogués, mestre pioner de la tècnica pedagògica de Freinet.
# Titanowodginita

La titanowodginita és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de la wodginita. Rep el seu nom en al·lusió al seu contingut en titani i a la seva relació amb la wodginita.

## Característiques

La titanowodginita és un òxid de fórmula química Mn²⁺TiTa₂O₈. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Els cristalls tenen forma de diamant, {111} dipiramidal, amb {101}, {100}, com a plans euèdrics individuals, de fins a 1 cm, i en agregats. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la titanowodginita pertany a «04.DB - Metall:Oxigen = 1:2 i similars, amb cations de mida mitjana; cadenes que comparteixen costats d'octàedres» juntament amb els següents minerals: argutita, cassiterita, plattnerita, pirolusita, rútil, tripuhyita, tugarinovita, varlamoffita, byströmita, tapiolita-(Fe), tapiolita-(Mn), ordoñezita, akhtenskita, nsutita, paramontroseïta, ramsdel·lita, scrutinyita, ishikawaïta, ixiolita, samarskita-(Y), srilankita, itriocolumbita-(Y), calciosamarskita, samarskita-(Yb), ferberita, hübnerita, sanmartinita, krasnoselskita, heftetjernita, huanzalaïta, columbita-(Fe), tantalita-(Fe), columbita-(Mn), tantalita-(Mn), columbita-(Mg), qitianlingita, magnocolumbita, tantalita-(Mg), ferrowodginita, litiotantita, litiowodginita, wodginita, ferrotitanowodginita, wolframowodginita, tivanita, carmichaelita, alumotantita i biehlita.

## Formació i jaciments

La titanowodginita va ser descoberta a la mina Tanco, al llac Bernic (rea Lac-du-Bonnet, Manitoba, Canadà) en una zona complexa d'una pegmatita granítica. També ha estat descrita a la pegmatita La Viquita, a Sierra de la Estranzuela (Província de San Luis, Argentina); dos indrets d'Ontario (Canadà); tres indrets del Campo nell'Elba, a l'illa d'Elba (Província de Liorna, Itàlia) i la mina Yichun, al districte de Yuanzhou (Jiangxi, Xina).
Sol trobar-se associada a altres minerals com: microlita, manganocolumbita, albita, quars, moscovita i beril.

## Referències

* 1 2 3 «Titanowodginite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 «Titanowodginite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Nectomys magdalenae

Nectomys magdalenae és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de Colòmbia, on viu a altituds de fins a 2.000 msnm. Es tracta d'un animal nocturn i solitari que s'alimenta d'artròpodes, fruita i fongs. El seu hàbitat natural són les zones d'herba alta i espessa situades a prop dels cursos d'aigua. Està amenaçat per la desforestació.

## Referències

* ↑ Delgado, C.; Gómez-Laverde, M.; Weksler, M. Nectomys magdalenae. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 15 gener 2017.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# El collar de la coloma

El collar de la coloma o Tawq al-hamama (àrab: طوق الحمامة, Ṭawq al-ḥamāma) és una obra en prosa del segle xi escrita en àrab per Ibn Hazm. És un llibre de reflexions sobre la veritable essència de l'amor i intenta descobrir el que té de comú i immutable al llarg dels segles i les civilitzacions d'influència neoplatònica, anomenat «amor udhrí», i inclou detalls autobiogràfics. És també un diwan o antologia poètica de tema amorós. S'hi exposen alguns aspectes de l'experiència amorosa, per això constitueix un testimoniatge de primera mà de la vivència de l'amor a l'Àndalus durant la dinastia omeia. Fou escrit a Xàtiva cap a 1023. Té relació amb l'art islàmic ja que el collar de la coloma és art.

## Títol

El títol complet de l'obra és El collar de la coloma sobre l'amor i els amants o Tawq al-hamama fi-l-ulfa wa-l-alaf (àrab: طوق الحمامة أو طوق الحمامة في الألفة والألاف, Ṭawq al-ḥamāma fī l-ulfa wa-l-alāf).
El títol reflecteix el costum en la literatura àrab del moment de crear títols ornamentals: la coloma és bonica, però el seu collar és el que l'embelleix, així que és la bellesa màxima.

## Edicions

* Ibn Hazm de Còrdova. El Collar de la coloma : tractat sobre l'amor i els amants. Picanya: Edicions del Bullent, 1994 (Torsimany (Edicions del Bullent) ; 1). ISBN 8486390796.
* Ibn Hazm Al-Andalusí. El Collar de la paloma (El collar de la tórtola y la sombra de la nube) (en castellà i àrab). Madrid: Hiperión, 2009. ISBN 9788475179377.

## Fonts

* García Gómez, Emilio, «Introducció» a la seua traducció i edició d'Ibn Hazm de Còrdova, El collar de la coloma, Cercle de lectors, Barcelona, 1997, pàgs. 29-91.
* López Pita, Paulina, «El collar de la coloma. Tractat sobre l'amor i els amants», Espai, Temps i Forma, Sèrie III, Hª Medieval, t. 12, 1999, pàgs. 65-90. Consultada l'edició electrònica.

## Enllaços externs

* El collar de la coloma: text àrab en Wikisource.
# Carena de Caldat

La Carena de Caldat és una formació muntanyosa del terme municipal de Granera, al Moianès.
Està situada a la part central-occidental del terme, al nord-oest de la masia de Bigues i a llevant de la del Coll. Pel seu costat nord s'estén la Baga de Caldat, i la carena separa les valls del torrent del Girbau, al nord, i del torrent de Caldat, al sud. El seu extrem nord-occidental és el lloc on s'ajunten aquests dos torrents, mentre que en el seu extrem sud-oriental, enllaça amb la Serra del Castell i amb el Serrat de les Forques.

## Enllaços externs

* La Carena de Caldat en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Maracaibo

Maracaibo, oficialment Nueva Zamora de la Laguna de Maracaibo, és la capital de l'Estat de Zulia (Veneçuela). Maracaibo té una població aproximada de 4.335.494 habitants (Municipi Maracaibo). És la segona ciutat amb més població de tota Veneçuela. La ciutat de Maracaibo es troba a l'occident del país, en terrenys d'origen al·luvial dins de la depressió del llac de Maracaibo.
Maracaibo és una ciutat moderna i dinàmica, en constant moviment i dominada per grans edificis. Malgrat que la regió no és considerada un punt turístic, a la ciutat s'hi troben molts exemples d'arquitectura colonial i museus d'interès. Al centre de la ciutat hi ha la Basílica de la Virgen de Chiquinquirá, patrona de l'estat de Zulia, que és anomenada La Chinita. A aquesta imatge de la Verge cada 18 de novembre li reten culte tots els seus fidels, que li posen les seves ofrenes per desitjos complerts o per promeses fetes, ofrenes que generalment són joies d'or i pedres precioses.

## Referències

* ↑ «Maracaibo en la region de Zulia» (en castellà). Municipio y alcaldía de Venezuela. [Consulta: 19 juny 2022].
* ↑ «FUNDACIÓN DE LA CIUDAD DE MARACAIBO» (en castellà). OTIC-CAVIM. [Consulta: 19 juny 2022].
* ↑ «Maracaibo: la ciudad del lago (Edo. Zulia, Venezuela)» (en castellà). catholic.net. [Consulta: 19 juny 2022].
* ↑ Portillo, Jabier. «Feria de la Virgen de la Chinita en Maracaibo, 18 noviembre» (en castellà). iVenezuela, 22-09-2016. [Consulta: 19 juny 2022].
# Nectomys rattus

Nectomys rattus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu al Brasil, Colòmbia, la Guaiana Francesa, Guyana, el Surinam i Veneçuela. Els seus hàbitats naturals són les selves de plana, les ribes dels rierols, el cerrado i la caatinga. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Catzeflis, F. et al. Nectomys rattus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 17 gener 2017.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Neopomacentrus miryae

Neopomacentrus miryae és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar Roig.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# New Ross

New Ross (en gaèlic irlandès Ros Mhic Thriúin o "bosc del fill de Treon") és una vila d'Irlanda, al comtat de Wexford, a la província de Leinster. Es troba als marges del riu Barrow, vora la frontera amb el comtat de Kilkenny i 20 kilòmetres al nord-est de Waterford.

## Història

La ciutat té els seus orígens en una abadia fundada per Abà de Magheranoidhe en el segle vi i formà part del territori del rei Dermot McMurrough. En el segle xii fou atorgat a William Marshal, 1r comte de Pembroke, i el 1207 li fou concedida carta municipal. Durant el segle xiii fou el port més actiu d'Irlanda i una ciutat pròspera.
Participà en les Guerres confederades d'Irlanda i el 1643 resistí els setges del duc d'Ormond i del vescomte de Tara, però el 1649 fou conquerida per les tropes d'Oliver Cromwell. En el seu pont sobre el riu Barrow va tenir lloc l'enfrontament més sagnant de la rebel·lió irlandesa de 1798, en la que hi moriren uns 2.000 rebels.
Durant el segle xix es va enriquir amb el comerç amb Amèrica. Des del seu port morts emigrants marxaren cap als Estats Units.

## Agermanaments

* Hartford (Connecticut)
* Moncoutant
* Newcastle (Down)

## Personatges il·lustres

* Dunganstown, 6 km al sud de New Ross és la llar ancestral de la família Kennedy que comptà entre els seus membres Joe Kennedy, John Fitzgerald Kennedy, 35è President dels Estats Units d'Amèrica, Robert Kennedy i el senador per Massachusetts Edward Kennedy, el rebesavi dels quals Patrick Kennedy va emigrar cap a Amèrica.
* Altres emigrants foren els avis d'Eugene Gladstone O'Neill, guanyador el 1936 del Premi Nobel de Literatura.
* John Redmond, líder nacionalista, fou diputat per New Ross.
* Michael O'Hanrahan, un dels màrtirs de l'aixecament de Pasqua de 1916.
* Gráinne Murphy, nedadora professional.
* Bartholomew Lloyd (1772-1837), matemàtic i Provost del Trinity College (Dublín).

## Enllaços externs

* Consell municipal de New Ross Arxivat 2017-12-07 a Wayback Machine.
* Experience New Ross (web de turisme) Arxivat 2013-05-30 a Wayback Machine.
* Cambra de Comerç de New Ross
* New Ross Piano Festival