OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maracayia

Maracayia és un gènere d'arnes de la família Crambidae. El gènere va ser descrit per primera vegada per Hans Georg Amsel el 1956.

## Taxonomia

* Maracayia chlorisalis (Walker, 1859)
* Maracayia percludalis (Möschler, 1881)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 26 febrer 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Maracayia Amsel, 1956» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
# Parahydromys asper

Parahydromys asper és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 500 i 2.200 msnm a Indonèsia i Papua Nova Guinea. Els seus hàbitats naturals són les ribes dels rierols, els boscos i els jardins rurals. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, asper, significa 'aspre' en llatí.

## Referències

* ↑ Aplin, K. Parahydromys asper. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 14 gener 2018.
* ↑ Entrada «Parahydromys» d'Animalia (en anglès).
# Yashlatz

Yashlatz (ישל"צen hebreu) és un acrònim que vol dir: Ieixivà de Jerusalem per a adolescents. Yashlatz és una escola secundària religiosa nacional i una ieixivà que es troba a la ciutat de Jerusalem, a l'Estat d'Israel. L'institut va ser fundat el 1964 pel Rabí Yaakov Filber, qui va ser un dels principals estudiants del Rabí Tzvi Yehuda HaCohen Kook, per servir com una institució per als adolescents de la comunitat de Merkaz Harav.
Yashlatz és considerada com una de les principals escoles secundàries d'Eretz Israel, tant en els seus estàndards religiosos com a educatius; i serveix com una institució per als adolescents de la comunitat de la Ieixivà Merkaz Harav. Yashlatz va esdevenir una institució emblemàtica i ara té aproximadament 300 estudiants matriculats a la ieixivà.
El 6 de març de 2008, un terrorista va obrir foc contra la Ieixivà Mercaz Harav, un edifici al costat de Yashlatz. Cinc estudiants de l'institut Yashlatz van ser assassinats a la biblioteca de l'escola, juntament amb tres estudiants de la Ieixivà Mercaz Harav.
El director de la ieixivà és el Rabí Yerachamiel Weiss. Diversos rabins religiosos nacionals hi han estat ensenyant, entre ells el Rabí David Samson i el Rabí Haim Steiner.
Entre els graduats de Yashlatz més famosos es troben el Rabí Yaakov Shapira (l'actual cap de la iexivà Mercaz HaRav), el Rabí Mordechai Elon (l'antic cap i el líder de la Ieixivà HaKotel), el Rabí Eliezer Melamed, el Rabí Shmuel Eliyahu (el rabí de Safed) i el Coronel Dror Weinberg (el comandant del batalló Netzah Yehuda de les Forces de Defensa d'Israel), que va ser assassinat en una emboscada a Hebron l'any 2002.

## Referències

* ↑ «www.yashlatz.com» (en anglès).
# Vampirisme clínic

El vampirisme clínic és una malaltia mental caracteritzada per l'excitació sexual associada amb una necessitat compulsiva de veure, sentir o ingerir la sang, existint o no l'auto-engany o creença de ser un vampir. És un tipus de parafília poc comuna. Alguns autors la consideren una variació de la necrofília.

## Referències

* ↑ Hernandez Serrano, R. «Parafilias: una classificació fenomenològica.». Actas Esp Psiquiatr, 30 (Monográfico 1), 2002, pàg. 19-23 [Consulta: 17 octubre 2010].
* ↑ Romo Pizarro, Osvaldo. Medicina legal : elementos de ciencias forenses. Editorial Jurídica de Chile, 2000. ISBN 956-10-0941-2, ISBN 9789561009417
# Le Rêve d'un fumeur d'opium

Le Rêve d'un fumeur d'opium és un curtmetratge mut francès del 1908 acreditat i protagonitzat per Georges Méliès. Va ser venut per la Star Film Company de Méliès i està numerat del 1081 al 1085 als seus catàlegs.

## Trama

En un cau d'opi, un assistent ofereix a un cavaller ben vestit una pipa d'opi. El cavaller somia que és a casa i que la seva dona i la seva criada li estan abocant un gran got de cervesa. Tanmateix, abans que pugui beure-la, la cervesa vola cap amunt per la finestra cap a Febe, la deessa de la Lluna, asseguda a la seva mitja lluna al cel. El somni canvia per imaginar la cara de la Lluna volant pel cel, per trobar-se amb el got de cervesa mentre viatja per l'espai.
El somni torna al menjador del cavaller, on intenta prendre una copa amb Febe i coquetejar amb ella. No obstant això, primer el got de cervesa, després la mateixa Febe, salten màgicament per l'habitació, esquivant els intents de control del senyor. Així com el cavaller creu que ha perseguit Febe als seus braços, ella es converteix en un pallasso grotesc. El pallasso es burla del cavaller frenètic mentre el somni arriba a un final brusc.

## Producció

A la pel·lícula, Méliès interpreta a l'assistent de l'opi xinès, i una mademoiselle Bodson interpreta a la criada. Una anàlisi en una guia del Centre National de la Cinématographie (CNC) de les pel·lícules de Méliès conclou que probablement la pel·lícula va ser supervisada per un company de Méliès, un actor conegut com a Manuel. No obstant això, presenta tant Méliès com diversos motius comuns a les pel·lícules anteriors de Méliès; per exemple, aquí com en altres llocs de la filmografia de Méliès, la Lluna es personifica com una dona bella i un cap que fa ganyotes.
Els efectes especials de la pel·lícula es van crear amb maquinària escènica, paisatges ondulants, escamoteigs, exposició múltiple i fosa.
L'anàlisi del CNC assenyala que tot i que aquest títol suggereix Dream of a Rarebit Fiend, una pel·lícula de trucs estatunidenca de 1906 de Edwin S. Porter, les trames són completament diferents. La pel·lícula de Porter, en canvi, implica fortament una influència de Méliès, sobretot recordant L'Auberge ensorcelée (1897) i L'Auberge du bon repos (1903).
Sobreviu una impressió de la pel·lícula, tot i que pot ser que falti una secció al final.

## Referències

* ↑ Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 352, ISBN 9782732437323
* 1 2 3 4 Essai de reconstitution du catalogue français de la Star-Film; suivi d'une analyse catalographique des films de Georges Méliès recensés en France, Bois d'Arcy: Service des archives du film du Centre national de la cinématographie, 1981, pàg. 297–98, ISBN 2903053073

## Enllaços externs

* Le Rêve d'un fumeur d'opium a YouTube
# Ídol de Penya Tú

La Penya Tú (en asturià: El Peñatu), on hi ha l'Ídol de Penya Tú es broba a Puertas de Vidiago, al concejo de Llanes a Astúries.
El conjunt neolític de pintures i gravats apareixen reflectits en la cara orientada a llevant d'aquesta penya situada en la finalització de la Serra Plana de la Borbolla, aquesta situació de les pintures fa que la roca formi un abric natural per a les pintures el que ha possibilitat la seva conservació fins als nostres dies, preservant-la dels rigors meteorològics.
La roca és coneguda des de l'antiguitat pels habitants dels pobles propers si bé no és fins a 1914 quan es realitzen les primeres recerques arqueològiques de la roca, destacant des del primer moment la figura que dona nom a l'enclavament: l'Ídol.

## Pintures

Les pintures estan realitzades en color vermellós i representen de forma esquemàtica figures humanes, de les quals es pot destacar una en la qual porta una espècie de bastó. Diferents punts vermells la interpretació dels quals avui dia és desconeguda. Dins d'aquest grup de pintures moltes d'elles avui dia gairebé desaparegudes o amb traços molt frèvols es troba també la figura d'un animal cuadrúped.
Les pintures s'entremesclen amb diferents creus gravades en la roca fetes en l'època de la cristianització per sacralizar les figures paganes.
"Això significa que la tribu no eren nomades, ja que el fet de dibuixar-los significa honor a la collita..."

## Ídol i punyal

Si bé les pintures són de menor importància a causa de la seva modesta realització, la qual cosa destaca del conjunt és l'Ídol i el seu punyal. L'ídol és un exemple extraordinari d'art que contrasta amb la resta del conjunt. Es tracta d'una figura d'un metre deu centímetres d'alt representant la figura antropomorfa d'una persona embolicada amb una túnica o una vestidura decorada amb rectes, traços curts i línies en zig zag. El conjunt remata amb un tocat amb línies que surten d'ell a manera de serrells.
De la figura humana es reflecteixen només els ulls, el nas i el peu esquerre.
A l'esquerra de l'ídol es troba dibuixat un punyal cap avall. Segons es creu això ens indica que la figura fa referència a l'enterrament d'un home el càrrec del qual dins de la tribu seria la d'un gran guerrer o cap. De fet gairebé a la base de la roca es troba una cavitat que va poder ser usada per a tal fi.
La creença que el conjunt es tracta d'un monument mortuori es veu reforçada per l'existència d'una sèrie de túmuls i tombes prehistòriques en la serra.
Una possible interpretació simbòlica del conjunt és la següent: La roca representaria a un drac o cuélebre que havia sembrat el temor entre els vilatans. En aquest conjunt estaria enterrat el guerrer que li va donar mort, i que apareix gravat en la roca amb la seva mortaja i l'arma amb el qual es va enfrontar.

## Aula didàctica

Avui dia existeix una aula d'interpretació del monument a l'inici de la sendera que ens porta al cim on es troba la roca.
Actualment roman tancada excepte grups. Per visitar-la cal contactar amb l'oficina de turisme de Llanes.

## Referències

* ↑ Consejería de Educación y cultura del Principado de Asturias
# Zarzuela (Conca)

Zarzuela és un municipi a la província de Conca (comunitat autònoma de Castella - la Manxa).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 342 | 300 | 278 | 265 |

## Referències

Viccionari
# Zérnino

Zérnino (en rus: Зернино) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 315 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Àpter

«Àpter» té aquests significats:
* Àpter (arquitectura), temples antics desproveïts de columnes a les seues façanes laterals
* Apterisme., tret propi d'animals mancats d'ales
* Apteromantis aptera, una mena de mantis
# Àqila (nom)

Àqila (àrab: عاقلة, ʿĀqila) és un nom femení àrab que literalment ‘racional’, ‘intel·ligent’, ‘assenyada’. Si bé Àqila és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit 'Aqila. Aquest nom també el duen musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
La forma masculina d'aquest nom és Àqil.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «عقل». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «عقل». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «عقل» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Àpsines el Jove

Àpsines (en grec antic: Ἀψίνης, llatí: Apsines) fou un sofista de l'antiga Grècia, fill d'Onàsim i net d'Àpsines el Vell. Va viure entre el segle iii i el segle iv dC.
Només és conegut per la seva entrada a la Suda. D'altra banda, es podria tractar del personatge que Eunapi esmenta com a cap d'una escola filosòfica oposada a l'escola del retòric Julià de Cesarea.

## Referències

* ↑ Suda, s.v. «Apsines».
* ↑ 2.Apsines a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 251
# Úhorná

Úhorná és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1383.
# Úixnia

Úixnia - Ушня (rus) - és un poble (un possiólok) de la República del Tatarstan, a Rússia. El 2010 tenia 56 habitants. Pertany al districte (raion) de Pestretsi.

## Referències

* ↑ «Arbash». GeoNames. [Consulta: 7 setembre 2013].
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# 1541

El 1541 o MDXLI va ser un any comú començat en dissabte del calendari julià.

## Esdeveniments
### Resta del món

* 8 de maig - L'expedició d'Hernando de Soto descobreix el riu Mississipi.
* 11 de setembre - Guatemala: un terratrèmol destrueix totalment la ciutat de Guatemala.

## Naixements
### Resta del món

* 7 de setembre, Madrid: Hernando de Cabezón, organista i compositor del Renaixement.
* Barcelona: Martí Joan de Calders, 74è President de la Generalitat de Catalunya

## Necrològiques
### Resta del món

* 16 de juny - Lima: Francisco Pizarro, marquès dels Atebillos per les seves tasques d'exploració i conquesta d'Amèrica.
* 24 de setembre - Salzburg (Àustria): Paracels, metge, alquimista i astròleg suís (n. 1493).
* 18 d'octubre - Castell de Methven, Perthshire (Escòcia): Margarida Tudor, va ser la més gran de les dues filles supervivents del rei Enric VII d'Anglaterra i d'Isabel de York, i la germana gran d'Enric VIII.(n. 1489).

## Referències

* ↑ Morison, Samuel. The European Discovery of America: The Southern Voyages, 1492–1616 (en anglès). Nova York: Oxford University Press, 1974, p. 525. ISBN 978-0195082722.
* ↑ «Margaret Tudor | Biography & Facts» (en anglès). [Consulta: 18 octubre 2021].
# 369

El 369 (CCCLXIX) fou un any comú començat en dijous del calendari julià.

## Esdeveniments

* Es publica el Breviarium Historiae Romanae d'Eutropi.

## Referències

* ↑ Mitchell, 2015, p. 22 i 23.

## Bibliografia

* Mitchell, S. A History of the Later Roman Empire, AD 284–641 (en anglès). 2a edició. Wiley-Blackwell, 2015. ISBN 978-1-118-31242-1.
# Aceuchal

Aceuchal és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
# Acevedo

* No s'ha de confondre amb Acebedo.
Acevedo és el nom dels següents personatges:
* Aníbal Acevedo Vilá
* Eduardo Acevedo, diversos personatges
* Eduardo Acevedo Álvarez (1893 - 1967), advocat, periodista i polític uruguaià pertanyent al Partit Colorado
* Eduardo Acevedo Díaz (Montevideo, 1851 – Buenos Aires, 1921), escriptor, periodista, polític i diplomàtic uruguaià pertanyent
* Eduardo Acevedo Maturana
* Eduardo Acevedo Vásquez (Buenos Aires, 1857 - Montevideo, 1948), advocat, historiador i polític uruguaià d'origen argentí
* Eduardo Mario Acevedo (Montevideo, 1959), futbolista i entrenador de futbol uruguaià
* Janier Acevedo Calle (Caramanta, Antioquia, 1985), ciclista colombià professional des del 2011
* José Acevedo Gómez
* Juan Bautista de Acevedo
* María Dolores Acevedo (Lugo, Galícia, 1932 - Lleó, 1998), novel·lista espanyola
# AIU

AIU té els següents significats:
* Agrupació Independent d'Urbanitzacions, agrupació d'electors municipalista històrica de Sant Pere de Vilamajor (Vallès Oriental)
* Associació Internacional d'Universitats, organització no governamental d'universitats, auspiciada per la UNESCO
* Aliança Israeliana Universal, societat cultural i educativa jueva internacional
# Abu l-Hassan Xamsabadi

L'aiatol·là Abu-l-Hassan Xamsabadi (1908-1976) fou un influent líder religiós (mújtahid) d'Isfahan, d'una família originària del Mazanderan establerta al segle xix a Isfahan.
Va dedicar la seva vida a estudis religiosos; després de retornar d'uns anys d'estudis a Nadjaf es va fixar a Isfahan on va guanyar progressivament reputació de gran líder religiós i fou representant primer de l'aiatol·là Koi i després de l'aiatol·là Khomeini.
El 7 d'abril de 1976 quan anava cap a la mesquita, fou segrestat per desconeguts que se'l va emportar en un cotxe i poc després el seu cos fou trobat escanyat amb el seu propi turbant. La seva mort va provocar una gran protesta i el basar de la ciutat va tancar.
Fou acusat de la mort el cap religiós Sayyid Mahdi Hashemi i cinc col·laboradors, coneguts opositors al xa, però el poble acusava al govern. Hasehmi fou condemnat a mort però la sentencia fou commutada. Quan els religiosos van prendre el poder van posar el cas entre els no resolts, i sospitaven de la policia política del xa (la SAVAK)

## Bibliografia

* E. Pace, A Mystery in Iran: Who Killed the Mullah?, New York Times, 12 de maig de 1976
* Biografia a Encyclopaedia Iranica (anglès)
# Abstracció geomètrica

L'abstracció geomètrica és una forma d'art abstracte creada a la dècada de 1880 i basada en l'ús de formes geomètriques simples combinades en composicions subjectives sobre espais irreals. Sorgeix com una reacció davant l'excessiu subjectivisme dels artistes plàstics d'èpoques anteriors en un intent de distanciar-se del purament emocional. El discurs crític d'aquests artistes es complementa amb una exaltació exacerbada de les dues dimensions davant l'esforç de la majoria dels moviments anteriors per intentar representar una realitat tridimensional.
Va ser Hilma af Klint la seva principal precursora. Vassili Kandinski, Kazimir Malèvitx i Piet Mondrian també es troben entre els seus impulsors i qui es pot apreciar la influència d'antigues cultures que van utilitzar la geometria com a expressió artística i decorativa. És el cas de les ceràmiques i mosaics que es conserven de l'art islàmic, obligat pel precepte religiós d'evitar la representació de la figura humana. També les cultures clàssiques de l'antiga Grècia i la Roma imperial, en les quals es van utilitzar amb profusió elements decoratius sense referents recognoscibles en la realitat.
La pintura abstracta expressionista de la qual són representants creadors com Hilma af Klint, Jackson Pollock, Franz Kline, Clyfford Still, i Wols, representen exactament el contrari de l'abstracció geomètrica.
Entre els artistes més representatius de l'abstracció geomètrica es troben Vassili Kandinski, Kazimir Malèvitx, Alexander Rodchenko, František Kupka, Theo van Doesburg, Sophie Taeuber-Arp, Piet Mondrian, Victor Vasarely, Max Bill i Frank Stella.

## Referències

* ↑ Muljadi, Paul. Abstraction (en anglès). Paul Muljadi, p. 7.
* ↑ The first abstract artist? (And it's not Kandinsky) Tate Modern Julia Voss, 22 de maig de 2015

## Enllaços externs

* Abstracció geomètrica en poques paraules Arxivat 2010-11-19 a Wayback Machine.
* Joan Ledezma parla d'abstracció geomètrica amb motiu d'una exposició a Es Baluard
* Geometric Arts Arxivat 2008-12-17 a Wayback Machine.
# Acebo

Acebo és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Demografia

Acebo ha tingut la següent evolució demogràfica des de 1900:

## Referències

* ↑ «Poblaciones de hecho desde 1900 hasta 1991. Cifras oficiales de los Censos respectivos.» (en castellà). Institut Nacional d'Estadística d'Espanya (INE). Arxivat de l'original el 16 de març 2015. [Consulta: 15 març 2015].
* ↑ «Series de población desde 1996. Cifras oficiales de la Revisión anual del Padrón municipal a 1 de enero de cada año.» (en castellà). Institut Nacional d'Estadística d'Espanya (INE). [Consulta: 15 març 2015].
# 335 aC

El 335 aC va ser un any del calendari romà prejulià. En temps de la República i de l'Imperi Romà, era conegut com a any del consolat de Corvus i Règul Calè (o, més rarament, any 419 ab urbe condita o de la Fundació de Roma). L'ús del nom «335 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antiga Grècia

* Aristòtil obre el seu Liceu.
* Glàucies d'Il·líria ajuda al rei Clitos, cap d'una de les tribus il·líries contra Alexandre el Gran. Tots dos són derrotats i Clitos es refugia al territori dels taulantis on Alexandre no els persegueix en conèixer la notícia de la revolta de Tebes.
* Alexandre el Gran conquereix Tebes.
* Filotes, general macedoni, era el comandant de la guarnició de Cadmea, la ciutadella de Tebes, quan els tebans en van rebel·lar. Va poder mantenir la posició fins a l'arribada del rei amb un exèrcit, i va contribuir a la conquesta de la ciutat, amb una victoriosa sortida des de la ciutadella, segons diu Diodor de Sicília.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Marc Valeri Corvus i Marc Atili Règul Calè.
* Els dos cònsols fan la guerra contra el poble dels sidicins que s'havien unit als ausonis. Marc Atili Règul conquereix la ciutat de Cales, on els romans hi estableixen una colònia de 2.500 homes. Corvus obté els honors del triomf i Atili Règul el sobrenom de Calè (Calenus).
* Luci Emili Mamercí Privernat és elegit dictador amb la finalitat de dirigir els comicis, ja que els dos cònsols són fora de Roma.

## Naixements

* Zenó de Cítion (data aproximada).

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ «Scienza greco-romana: la scuola di Aristotele». Enciclopedia Treccani. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ Flavi Arrià. Anàbasi d'Alexandre el Gran, I, 5, 6
* ↑ Flavi Arrià. Anàbasi d'Alexandre el Gran, I, 9, 10
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XVII, 8, 12
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VIII, 16
* ↑ Titus Livi, Ab Urbe Condita IX, 40-41
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VIII, 20
* ↑ Craig, Edward (ed.). The Shorter Routledge Encyclopedia of Philosophy. Londres: Rouletge, 2006, p. 1076. ISBN 9780415324953.
# Solell de Cal Magre

El Solell de Cal Magre és una solana del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès. Pertany a l'antic poble rural de Bertí.
És en el sector oriental del terme, en el vessant meridional de la Serra del Magre, al sud de la carena on es troben les restes de la masia de la Serra i al nord d'on hi hagué la masia de Can Niolda. És a la dreta del torrent del Traver.

## Enllaços externs

* El Solell de Cal Magre en el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Marquesat de Borja

El Marquesat de Borja és un títol nobiliari espanyol creat pel rei Alfons XIII el 9 de juliol de 1902 a favor de Luis Moreno y Gil de Borja, Intendent General de la Reial Casa i Patrimoni de S.M el Rei.
La seva denominació fa referència al municipi de Borja, província de Saragossa.

## Marquesos de Borja

| | Titular | Període |
| Creació per Alfons XIII |||
| I | Luis Moreno y Gil de Borja | 1902-1917 |
| II | Luis Moreno Abella | 1917-1941 |
| III | María del Carmen Moreno y Gálvez-Cañero | 1953-actual titular |

## Història dels Marquesoes de Borja

* Luis Moreno y Gil de Borja, I marquès de Borja.
* Casat amb María Josefa Abella y Fuertes. El va succeir el seu fill:
* Luis Moreno Abella, II marquès de Borja, Gentilhome de cambra amb exercici del Rei Alfons XIII.
* Casat amb Soledad Orellana y Núñez. El succeí el seu germà Alberto Moreno Abella qui es casà amb María del Carmen Gálvez-Cañero y Garín, la filla d'ambdós, per tant la seva neboda:
* María del Carmen Moreno y Gálvez-Cañero, III marquesa de Borja.
* Casada amb Antonio de Miguel-Romero y Gómez-Rodulfo.

## Referències

* ↑ Elenco de Grandezas y Títulos Nobliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", C.S.I.C.