OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Valerio Tebaldi

Valerio Tebaldi (Chiuduno, Llombardia, 2 de juliol de 1965) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1988 i 1999. En el seu palmarès destaquen dues victòries d'etapa al Tour de França, el 1988 i 1989. Una vegada retirat passà a exercir tasques de director esportiu en diferents equips, com el Barloworld, el Colombia-Coldeportes i el Nippo-Vini Fantini.

## Palmarès

* 1987
** 1r a la Freccia dei Vini
** 1r al Trofeu Amedeo Guizzi
** 1r a la Florència-Viareggio
* 1988
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1989
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1999
** Vencedor d'una etapa de l'Euskal Bizikleta

### Resultats al Tour de França

* 1988. Abandona (19a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1989. 122è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1991. 89è de la classificació general
* 1992. Abandona (15a etapa)
* 1993. Abandona (13a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1990. Abandona
* 1991. 47è de la classificació general
* 1993. Abandona (14a etapa)
* 1994. 92è de la classificació general
* 1997. 69è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1990. Fora de control (6a etapa)
* 1991. 87è de la classificació general
* 1992. 47è de la classificació general
* 1995. 56è de la classificació general
* 1996. 50è de la classificació general
* 1997. 85è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «TEBALDI Valerio». [Consulta: 28 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Valerio TEBALDI» (en italià). [Consulta: 28 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Valerio Tebaldi a sitiodeciclismo.net
# Pere IV de Grevalosa

Pere de Grevalosa i Vilella o Pere IV de Grevalosa fou un noble català, Senyor de Castellar. Fill de Pere III de Grevalosa i Blanca Vilella. Pel inventari que va fer la seva mare, sabem que malgrat tenien una casa a Manresa, la família habitava en el castell de Castellar. El 15 de setembre de 1394 a Barcelona foren presidits capítols entre el conseller i tresorer del rei i Pere de Grevalosa en els que es reconeix als Grevalosa la jurisdicció civil dels seus feus.

## Referències

* ↑ B. Mestre, ms, Fr. X. de Garma
* ↑ Mil Anys d'història, Castell de Castellar- Roser Parcerises i Colomer ISBN 978-84-9375217-0

## Bibliografia

* Llibre del Veguer de Manresa, Arxiu Comarcal del Bages
* Llibre dels Grevalosa, Arxiu Comarcal del Bages
# Natació als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932

Natació als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 :
| Lliures |||||
| 100 metres | homes | dones |
| 400 metres | homes | dones |
| 1.500 metres | homes | |
| Esquena |||||
| 100 metres | homes | dones |
| Braça |||||
| 200 metres | homes | dones |
| Relleus lliures |||||
| 4×100 metres | | dones |
| 4×200 metres | homes |
| < 1928 1936 > |||||
Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 celebrats a la ciutat de Los Angeles (Estats Units) es disputaren onze proves de natació, sis en categoria masculina i cinc en categoria femenina.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| 100 m lliures detalls | Yasuji Miyazaki | 58.2 | Tatsugo Kawaishi | 58.6 | Albert Schwartz | 58.8 |
| 400 m lliures detalls | Buster Crabbe | 4:48.4 | Jean Taris | 4:48.5 | Tsutomu Oyokota | 4:52.3 |
| 1.500 m lliures detalls | Kusuo Kitamura | 19:12.4 | Shozo Makino | 19:14.1 | James Cristy | 19:39.5 |
| 100 m esquena detalls | Masaji Kiyokawa | 1:08.6 | Toshio Irie | 1:09.8 | Kentaro Kawatsu | 1:10.0 |
| 200 m braça detalls | Yoshiyuki Tsuruta | 2:45.4 | Reizo Koike | 2:46.6 | Teofilo Yldefonso | 2:47.1 |
| 4x200 m lliures detalls | JapóHisakichi Toyoda Masanori Yusa Yasuji Miyazaki Takashi Yokoyama | 8:58.4 | Estats UnitsGeorge Fissler Frank Booth Manuella Kalili Maiola Kalili | 9:10.5 | HongriaAndrás Wanié András Székely István Bárány László Szabados | 9:31.4 |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| 100 m lliures detalls | Helene Madison | 1:06.8 | Willy den Ouden | 1:07.8 | Eleanor Saville | 1:09.3 |
| 400 m lliures detalls | Helene Madison | 5:28.5 | Lenore Kight | 5:28.6 | Jenny Maakal | 5:47.3 |
| 100 m esquena detalls | Eleanor Holm | 1:19.4 | Bonnie Mealing | 1:21.3 | Elizabeth Davies | 1:22.5 |
| 200 m braça detalls | Clare Dennis | 3:06.3 | Hideko Maehata | 3:06.4 | Else Jacobsen | 3:07.1 |
| 4x100 m lliures detalls | Estats UnitsHelen Johns Eleanor Saville Josephine McKim Helene Madison | 4:38.0 | Països BaixosWilly den Ouden Puck Oversloot Corrie Laddé Maria Vierdag | 4:47.5 | Regne UnitMargaret Cooper Elizabeth Davies Edna Hughes Helen Varcoe | 4:52.4 |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Japó | 5 | 5 | 2 | 12 |
| 2 | Estats Units | 5 | 2 | 3 | 10 |
| 3 | Austràlia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | Països Baixos | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 5 | França | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Regne Unit | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 7 | Dinamarca | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 | Hongria | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 | Filipines | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 | Sud-àfrica | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Swimming at the 1932 Summer Olympics». [Consulta: 7 octubre 2024].
# La Solana (Lladurs)

La Solana, dita també Cal Manresà, és una masia al poble de Lladurs, cap del municipi del mateix nom, al Solsonès.

## Enllaços externs

* Article referit a aquesta masia a la Fototeca del Solsonès
# Conversió lògica

Es diu convertir una proposició , en referència al que tradicionalment han estat els judicis aristotèlics, a la substitució dels termes entre si. O dit més clarament canviar el subjecte pel predicat.
S és P $\rightarrow$ queda convertida en $\rightarrow$ P és S.
Aristòtil va estudiar la conversió, aplicant-la fins i tot als judicis modals, però en la lògica actual no s'accepta la doctrina tradicional en ser considerada la proposició des d'un altre punt de vista completament diferent, com a funció proposicional.
Atès que hi ha quatre classes de judicis aristotèlics, A, E, I, O, en cada cas la conversió produeix diferents efectes a cada una.

## Formes de conversió

Es distingeixen 3 formes de conversió:
* Simple (simpliciter): canvia el subjecte pel predicat mantenint l'extensió dels termes.
Alguns S són P $\rightarrow$ Alguns P són S
Alguns andalusos són morenos $\rightarrow$ Alguns morens són andalusos
La conversió simple en els judicis E i I és legítima, és a dir produeix un judici equivalent, amb el mateix valor de veritat.
D'aquesta manera la conversió d'una proposició I o E implica que la conversa és vertadera si i només si la convertida també ho és, per tant, els lògics moderns consideren que aquesta operació no és tal, sinó una inferència immediata .
* Per accidens : A la que canvia l'extensió.
És possible en els judicis A
Tots els S són P $\rightarrow$ Algun P és S
Tots els andalusos són espanyols $\rightarrow$ Alguns espanyols són andalusos
Operació no acceptable en la lògica moderna, ja que el que pot ser vàlid pel que fa a classe, no és aplicable a individus existents, per la qual cosa caldria afegir suposant l'existència d'individus pertanyents a les classes . El judici aristotèlic suposa un predicat per atribució al subjecte, donant per suposada l'existència. Per això la lògica de predicats inclou necessàriament la quantificació existencial.
* Per subalternación : Si un judici donat és universal i veritable el particular també.
* Per contraposició : Subjecte i predicat es converteixen mitjançant la negació a cada un dels termes invertits.
La conversió només és possible quan la conversió d'un terme en tant que subjecte manté la mateixa extensió que el terme tenia quan era predicat. En un altre cas es produeixen sofismes.
Així Algun S és P $\rightarrow$ no és convertible en $\rightarrow$ Cap P és no-S
Però sí que ho admet:
Cap S és P $\rightarrow$ Cap P és S
Cap andalús és italià $\rightarrow$ Cap italià és andalús
* Els judicis O no admeten l'operació de conversió lògica .

## Referències

* 1 2 Podeu consultar el tema a problemàtica de la lògica silogística

## Vegeu també

* Sil·logisme
* Obversió lògica
* Contraposició lògica
* Inversió lògica

## Bibliografia

* MITCHELL, D. Introducció a la lògica. Editorial Labor, Barcelona, 1.968.
* FERRATER MORA, J.. DICCIONARI DE FILOSOFIA, 1979. ISBN 84-206-5299-7.
* Wiechers Rivero, José Walter. Antologia dinàmica de Lògica. Humanisme i Sentit, 2008. ISBN 968-499-901-1.
# 627

El 627 (DCXXVII) fou un any comú començat en dijous del calendari julià.

## Esdeveniments

* Heracli reprèn l'ofensiva en la guerra romano-sassànida i arriba a Ctesifont.
* Batalla de Nínive

## Naixements

* Cui Zhiwen

## Necrològiques

* Luo Yi

## Referències

* ↑ Mitchell, 2015, p. 442.

## Bibliografia

* Mitchell, S. A History of the Later Roman Empire, AD 284–641 (en anglès). 2a edició. Wiley-Blackwell, 2015. ISBN 978-1-118-31242-1.
# Valerio Belli

Valerio Belli, també conegut com a Valerio Vicentino (Vicenza, 1468 — Vicenza, 1546) va ser un orfebre, tallador de gemmes i medallista italià del Renaixement.

## Biografia

Tallador de gemmes, el seu estil pròxim a les maneres del segle XV als seus inicis, va acostarse durant la seua estada romana a l'estil del segle xvi clàssic, en particular per la influència de Miquel Àngel i Perino del Vaga, dels quals va emprar alguns dibuixos per a les seues talles. Va ser considerat l'artista més important de Vicenza abans de l'aparició d'Andrea Palladio, i va ser comparat amb Miquel Àngel i Rafael.

## Obres

* Caixeta amb 25 columnetes tallades en cristall de roca, muntades sobre plata, feta per al papa Climent VII entre 1520 i 1530, actualment al Museo degli argenti, de Florència
* Pitxer de cristall de roca, també per al papa Climent VII, el qual la va regalar a Francesc I de França tot i que avui dia es troba al Museo degli argenti.
* Una creu en cristall de roca, conservada al Victoria and Albert Museum de Londres.
* Camafeus amb escenes de la Gegantomàquia, Viena
* Plaquetes en cristall de roca amb escenes mitològiques i històriques, Museu del Louvre.

## Bibliografia

* Stefano Ticozzi. Dizionario degli architetti, scultori, pittori, intagliatori in rame ed in pietra, coniatori di medaglie, musicisti, niellatori, intarsiatori d'ogni etá e d'ogni nazione (Volum 1), pàg. 136. Ed. Gaetano Schiepatti; Googlebooks, 24 de gener de 2007
* Howards Burns, Marco Collareta, Davide Gasparotto, Valerio Belli Vicentino (1468c-1546), Neri Pozza, Vicenza, 2000
# Pere II de Sicília

Pere II de Sicília (Calascibbetta, 1304 - ibíd., 15 d'agost de 1342) fou rei de Sicília (1337-1342).

## Família

Fill gran de Frederic II de Sicília i d'Elionor d'Anjou. En 1321 el pare Frederic II li heretà el tron de la Trinàcria, amb la intenció d'invalidar de facte la Pau de Caltabellotta, que preveia el retorn del regne sicilià a la Casal d'Anjou. El 23 d'abril de 1323 s'uní en matrimoni amb Elisabet de Caríntia, la unió de la qual s'hi concebrien sis fills:
* la princesa Constança de Sicília (1324-1355), regent
* la princesa Elionor (1325-1375), casada el 1349 amb Pere IV d'Aragó
* la princesa Beatriu de Sicília (1326-1365)
* la princesa Eufèmia de Sicília (1330-1359), regent
* la princesa Violant de Sicília (1334-1365), morta jove
* el príncep Lluís I de Sicília (1337-1355), rei de Sicília
* el príncep Joan de Sicília (1340-1353)
* el príncep Frederic III de Sicília (1341-1377), rei de Sicília
* la princesa Blanca de Sicília (1342- ~1369), casada el 1364 amb Joan I d'Empúries

## Regnat

El seu breu regnat estigué marcat per les fortes discrepàncies entre el rei i els nobles, com ara les poderoses famílies dels Ventimiglia, dels Palisi, de Chiaramonte i d'Antioquia, en alguns casos dels quals no aconseguí suportar la pressió, per la qual cosa es veié forçat a concedir-los majors poders i algunes propietats demanades. Va morir sobtadament el dia de l'Ascensió de 1342 a Calascibetta, heretant el regne el seu primogènit Lluís I de Sicília de cinc anys. La seua tomba és a la Catedral de Palerm.
# Andizets

El andizets (grec antic: Ἀνδιζήτιοι, andizètioi, llatí: andizetii) eren una de les principals tribus de Pannònia, on ocupaven el territori al sud del riu Drave, segons Estrabó i Plini el Vell, que els anomena andizetes.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Andizetii». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 23 gener 2021].
# Natació als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 - 100 metres esquena femenins

Natació als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 :
| Lliures |||||
| 100 metres | homes | dones |
| 400 metres | homes | dones |
| 1.500 metres | homes | |
| Esquena |||||
| 100 metres | homes | dones |
| Braça |||||
| 200 metres | homes | dones |
| Relleus lliures |||||
| 4×100 metres | | dones |
| 4×200 metres | homes |
| < 1928 1936 > |||||
Els 100 metres esquena femenins va ser una de les onze proves de natació que es disputaren als Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles de 1932. La competició es disputà entre el 9 i l'11 d'agost de 1932. Hi van prendre part 12 nedadores procedents de 7 països.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Eleanor Holm (USA) | Bonnie Mealing (AUS) | Valerie Davies (GBR) |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1932.
| Rècord del Món | 1' 18.2" | Eleanor Holm | Jones Beach (USA) | 16 de juliol de 1932 |
| Rècord Olímpic | 1' 21.6" | Marie Braun | Amsterdam (NED) | 9 d'agost de 1928 |
En la primera semifinal Eleanor Holm va establir un nou rècord olímpic amb un temps d'1' 18.3".

## Resultats
### Semifinals

Es van disputar el dimarts 9 d'agost de 1932. Les dues millors nedadores de cada sèrie i la millor tercera passaven a la final.
Semifinal 1
| Posició | Nedadora | Temps | Qual. |
| 1 | Eleanor Holm (USA) | 1:18.3 | QQ OR |
| 2 | Bonnie Mealing (AUS) | 1:21.6 | QQ |
| 3 | Phyllis Harding (GBR) | 1:22.6 | qq |
| 4 | Puck Oversloot (NED) | 1:23.5 | |
| 5 | Misao Yokota (JPN) | 1:25.1 | |
Semifinal 2
| Posició | Nedadora | Temps | Qual. |
| 1 | Valerie Davies (GBR) | 1:22.0 | QQ |
| 2 | Joan McSheehy (USA) | 1:22.5 | QQ |
| 3 | Ruth Kerr (CAN) | 1:28.2 | |
| 4 | Maria Lenk (BRA) | | |
Semifinal 3
| Posició | Nedadora | Temps | Qual. |
| 1 | Marie Braun (NED) | 1:23.8 | QQ |
| 2 | Joyce Cooper (GBR) | 1:25.0 | QQ |
| 3 | Marjorie Linton (CAN) | 1:29.1 | |

### Final

Es va disputar el dijous 11 d'agost de 1932: Marie Braun no va poder competir a la final perquè estava ingressada a l'hospital per culpa d'infecció a la sang provocada per una picada de mosquit.
| Posició | Nedadora | Temps |
| 1 | Eleanor Holm (USA) | 1:19.4 |
| 2 | Bonnie Mealing (AUS) | 1:21.3 |
| 3 | Valerie Davies (GBR) | 1:22.5 |
| 4 | Phyllis Harding (GBR) | 1:22.6 |
| 5 | Joan McSheehy (USA) | 1:23.2 |
| 6 | Joyce Cooper (GBR) | 1:23.4 |

## Referències

* ↑ «Swimming at the 1932 Los Angeles Summer Games: Women's 100 metres Backstroke». Sports Reference. Arxivat de l'original el 17 April 2020. [Consulta: 11 setembre 2016].
* ↑ X Olympiade Committe. «Swimming». A: Official Report of the Olympic Games (en anglès), 1933, p. 597-652 [Consulta: 15 març 2014].
* ↑ «100 metres Backstroke, Women - Olympedia».
# La Solana (Ciudad Real)

La Solana és un municipi de la província de Ciudad Real a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita al nord, est i sud amb Alhambra i Manzanares, a l'oest amb Membrilla i al sud amb San Carlos del Valle.

## Fills il·lustres

* Tomás Barrera Saavedra (1870-1938) compositor de sarsueles.
* Gabriel García Maroto, pintor.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 9.987 | 11.251 | 14.755 | 15.432 |
# Criptodonts

* Per a altres significats, vegeu «Criptodonts (sinàpsids)».
Els criptodonts (Cryptodonta, gr. "dents amagades") són una subclasse de bivalves. Actualment té un sol ordre, Solemyoida, mentre que els Praecardioida només es coneixen per fòssils.
Les valves de la conquilla són relativament fines i una mica allargades. Tenen protobànquies, un tipus de brànquies relativament primitives.

## Taxonomia

* Cryptodonta
** Ordre †Praecardioida
*** Família †Butovicellidae
**** Gènere †Butovicella
*** Família †Praecardiidae
**** Genus †Slava
**** Genus †Cardiola
*** Família †Antipleuridae
**** Genus †Dualina
**** Genus †Hercynella
**** Genus †Panenka (genus)
** Ordre Solemyoida
** Superfamília Solemyoidea
*** Família Solemyidae
**** Genus Acharax
**** Genus Solemya
*** Família Manzanellidae
**** Genus Manzanella
**** Genus Posterodonta
*** Família Nucinellidae
**** Genus Huxleyia
**** Genus Nucinella

## Referències

* ↑ Barnes, Robert D.. Invertebrate Zoology. Philadelphia, PA: Holt-Saunders International, 1982, p. 430. ISBN 0-03-056747-5.
# .name

El domini .name (.nom) és un domini de primer nivell genèric d'Internet que forma part del sistema de dominis d'Internet. Fou creat durant l'any 2001 per l'ICANN, juntament amb els dominis .info, .biz, .museum, .aero, sent aquest domini d'Internet exclusivament dedicat a persones, a diferència de la resta no és un domini per a empreses ni organitzacions.
El domini .name, a diferència de la resta de dominis, està exclusivament dedicat a usuaris particulars i el seu objectiu és oferir a l'usuari particular una direcció d'email amb el seu nom, cognom o renom.
L'assignació de dominis .name segueix un procediment diferent de la resta de dominis d'Internet, evitant l'escassetat de dominis, i permetent que l'adreça de correu electrònic nom@cognom.name estigui disponible a diferència de la resta de dominis d'Internet.
Al Perú, el domini .name ha sigut adaptat pel NIC.pe amb la forma de .nom.

## Enllaços externs

* Preguntes freqüents sobre .name
Domini de primer nivell genèric :
Actuals :
Proposats :
Llista de dominis de primer nivell territorial :
Viccionari
# Until They Get Me

Until They Get Me és una pel·lícula muda dirigida Frank Borzage i protagonitzada per Pauline Starke, Jack Curtis i Joe King. Basada en un guió de Kenneth B. Clarke, i considerat per alguns crítics com un dels millors westerns de la dècada de 1910, es va estrenar el 23 de desembre de 1917.

## Argument

Estem a l'any 1885 a Alberta, Canadà. Kirby cavalca per arribar a temps de veure la seva dona, que ha donat a llum i està moribunda. El cavall és exhaust i en veure un grup de persones intenta canviar el seu cavall per un de fresc, durant la negociació amb un home borratxo es trenca l'ampolla de brandy d'aquest i enfadat treu la pistola. Kirby es veu obligat a matar-lo en defensa pròpia i fuig amb l'altre cavall. Kirby arriba només per descobrir que la dona ha mort i que un fill petit, a càrrec d'una parella d'indis amb els que compartia el ranxo. En aquell moment és arrestat per Selwyn, un jove membre de la Policia Muntada del Nord-oest, que en veure que aquell home no pot ser un assassí a sang freda, li permet dir un últim adéu a la seva dona. Després de visitar el llit de mort de la seva dona, gràcies a l'ajut dels indis, Kirby aconsegueix escapar no sense prometre abans que cada any vindrà a visitar el fill fins que el capturin.
Un any després, el fugitiu torna cada any torna i en el camí coneix Margy, una petita criada explotada en una granja que ha decidit fugir farta dels maltractes. Kirby l'ajuda a travessar la frontera cap al Canadà on és acollida per la Policia Muntada. Anys més tard, Margy i Selwyn s'enamoren i ell li parla de l'únic home que se li havia escapat tot mostrant-li la foto de Kirby. Innocentment, Margy descobreix a Selwyn les visites anuals de Kirby al seu fill, i finalment el fugitiu és arrestat. Finalment, amb l'ajut de Selwyn i Margy es demostra que va actuar en defensa pròpia, i tot acaba feliçment quan Kirby és absolt.

## Repartiment

* Pauline Starke (Margy)
* Jack Curtis (Kirby)
* Joe King (Selwyn)
* Wilbur Higby (Draper)
* Anna Dodge (Mrs. Draper)
* Walter Perry (sergent Blaney)

## Referències

* ↑ Langman, Larry. A Guide to Silent Westerns (en anglès). Greenwood Publishing Group, 1992, p. 480. ISBN 978-0-313-27858-7.
* ↑ Pitts, Michael R. Western Movies: A Guide to 5,105 Feature Films, 2d ed. (en anglès). McFarland, 2012-12-13, p. 377. ISBN 978-1-4766-0090-1.
* ↑ Dumont, Hervé. Frank Borzage: The Life and Films of a Hollywood Romantic (en anglès). McFarland, 2015-06-14, p. 58. ISBN 978-1-4766-1331-4.
* ↑ Dumont, Hervé. Frank Borzage: The Life and Films of a Hollywood Romantic (en anglès). McFarland, 2009-01-21, p. 365. ISBN 978-0-7864-4098-6.

## Enllaços externs

* Pel·lícula completa a YouTube
* Until They Get Me al catàleg de l'American Film Institute
# Pogonotriccus

Pogonotriccus és un gènere d'ocells de la família dels tirànids (Tyrannidae ).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per 7 espècies:
* Pogonotriccus poecilotis - tiranet orellut bigarrat.
* Pogonotriccus chapmani - tiranet orellut de Chapman.
* Pogonotriccus ophthalmicus - tiranet orellut marbrenc.
* Pogonotriccus venezuelanus - tiranet orellut de Veneçuela.
* Pogonotriccus lanyoni - tiranet orellut de Lanyon.
* Pogonotriccus orbitalis - tiranet orellut de Cabanis.
* Pogonotriccus eximius - tiranet orellut distingit.
# Api Claudi Pulcre (germà)

Api Claudi Pulcre (llatí: Appius Claudius Pulcher, sovint Clodius, Clodi) va ser un magistrat romà. Era el fill més gran de Gai Claudi Pulcre, pretor l'any 56 aC. Formava part de la gens Clàudia.
A la mort de Publi Clodi Pulcre ell i el seu germà Api Claudi Pulcre (portava el mateix praenomen perquè havia estat adoptat pel seu oncle, de nom també Api) van ser els acusadors de Miló l'any 52 aC.
No es pot determinar si ell va ser cònsol l'any 38 aC, ja que també podria haver estat el seu germà el que assolís el càrrec.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 774.
# Presentació de Jesús al Temple (Mestre de la Seu d'Urgell)

Presentació de Jesús al Temple és un quadre del Mestre de la Seu d'Urgell pintat cap al 1495 que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Procedeixen de les portes de l'orgue de la catedral de la Seu d'Urgell (Alt Urgell)

## Descripció

De tots els fragments que formaven el conjunt decoratiu de les portes de l'orgue de la catedral de la Seu d'Urgell, destaca, per qualitat i originalitat, l'escena de la Presentació de Jesús al Temple.
Aquesta representació esdevé un tema popular en la iconografia de l'època i s'utilitza amb la finalitat de remarcar l'important paper que la providència assigna a l'Església en la seva missió redemptora. De fet, tot el programa iconogràfic gravita a l'entorn del tema de l'Església com a comunitat de creients.

## Referències

* ↑ Fitxa de l'obra al web del MNAC.
* ↑ Comentari de l'obra al web del MNAC

## Bibliografia

* DDAA. Museu Nacional d'Art de Catalunya. Florència: Mnac i SCALA GROUP S.p.A, 2009. ISBN 978-84-8043-198-9.
# La Mama Muu torna a casa

La Mama Muu torna a casa (originalment en suec, Mamma Mu hittar hem) és una pel·lícula familiar d'animació sueca del 2022. La cinta està dirigida per Christian Ryltenius i Tomas Tivemark, i escrita per Peter Arrhenius. S'ha doblat i subtitulat al català.
La versió doblada al català es va estrenar als cinemes el 13 de maig de 2022. A Suècia, la pel·lícula estava pensada per estrenar-se l'11 de febrer de 2022, però a causa de les restriccions per la pandèmia de la COVID-19, l'estrena es va ajornar al 9 de setembre de 2022.

## Veus en suec

* Rachel Mohlin: Mamma Muu
* Johan Ulveson: el corb
* Tiffany Kronlöf: la cigonya
* Lo Ericsson: Lina
* August Tivemark: germà petit
* Tomas Tivemark: Bonden

## Referències

* ↑ «La Mama Muu torna a casa». Goita què fan, ara!. [Consulta: 23 desembre 2022].
* ↑ «La Mama Muu torna a casa». Cinema en Català. [Consulta: 19 maig 2022].
* ↑ «Framflyttad premiär för ”Mamma Mu hittar hem”» (en suec). Mamma Mu och Kråkan, 07-09-2021. [Consulta: 19 maig 2022].

## Enllaços externs

* Tràiler en català
* La Mama Muu torna a casa a Svensk Filmdatabas