OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gislebertus d'Autun

Gislebertus o Gislebert va ser un escultor francès actiu als primers decennis del segle xii i cèlebre pels treballs que va realitzar a la Catedral d'Autun (França). Pel que sembla en va ser un dels assistents del mestre de Cluny a la decoració de la mencionada abadia.
Va renovar la iconografia tradicional duent a terme figures amb proporcions alterades i característiques fisonòmiques deformes de manera que la composició resultés més dinàmica. És considerat, al costat del Mestre de Cabestany, Gilabert de Tolosa o Benedetto Antelami:
| « | Un dels escultors més importants de l'edat mitjana [...] Les seves obres plàstiques pertanyen a les representacions més commovedores de l'escultura romànica. | » |

## Obra a la catedral d'Autun

Prop de 1130 va decorar el timpà del portal oest de la catedral amb un relleu que representa el Judici Final i la Resurrección dels morts (en l'arquitrau). Un fet tot insòlit va ser de deixar la seva signatura a la zona de la màndorla als peus de Jesucrist. ("Gislebertus va executar aquesta obra"), al centre visual del timpà, pot ser signe de la seva fama o de la seva alta posició social.
Els seus Tres reis mags en mostren a dos adormits mentre el tercer és despertat per un àngel que li mostra l'estrella. També la seva representació de la Verge Sedes sapientiae mostra la seva originalitat: Maria inclina el cap i abraça el Nen donant-li així una forma més humana a la representació. Tanmateix, d'altres relleus mostren la ferocitat i dolor dels àngels satànics o la Mort de Judes Iscariote on dos dimonis l'ajuden a suïcidar-se.
Probablement, abans d'aquest any va esculpir Eva (també coneguda com La Temptació d'Eva, Eva de Gislebert, Eva d'Autun) a la llinda del portal lateral de la catedral i que actualment es troba al Museu Rolin a Autun. Es tracta d'una figura molt viva, una de les més seductores de l'escultura romànica, representant-la en una actitud suggeridora i original; acostada, amb el tronc en torsió cap a l'espectador, allarga la mà esquerra per prendre el fruit que es troba a la seva esquena i amb la dreta, a manera de botzina al costat de la boca, li xiuxiueja a Adam, figura desapareguda en l'actualitat. La informació arribada fins als nostres dies sobre aquest portal (ja perdut) indica que es tractava d'una representació del pecat original que adornava la llinda, una de sant Llàtzer al mainell i la Resurrecció de Llàtzer al timpà.
L'elecció dels temes no és casual: l'actitud incomparable, per a l'època, d'Eva jacent recolzada sobre un colze i un genoll, fa al·lusió a la Penitència i la posició és semblant a la de la serp, però també a la d'un penitent que ha d'agenollar-se per rebre la reconciliació. Gislebertus utilitza la provocació en transformar l'escena del pecat original en un vistós joc sensual.

## Referències

* ↑ Toman, Rolf p.280
* ↑ Toman, Rolf p.331
* ↑ Cf. Comentari a la enciclopèdia d'art de Oxford.
* ↑ Toman, Rolf p.345)

## Bibliografia

* Toman, Rolf (1996), El románico. Arquitectura, escultura, pintura, Colonia: Könemann ISBN 3-89508-547-2 (en castellà)

## Enllaços externs

* «Gislebertus: Eva». [Consulta: 22 maig 2008].
# Fultonville

Fultonville és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 710 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fultonville tenia 710 habitants, 279 habitatges, i 191 famílies. La densitat de població era de 571,1 habitants/km².
Dels 279 habitatges en un 33% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,4% hi vivien parelles casades, en un 17,6% dones solteres, i en un 31,2% no eren unitats familiars. En el 25,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.361 $ i la renda mediana per família de 34.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.500 $ mentre que les dones 20.909 $. La renda per capita de la població era de 15.283 $. Entorn del 3,4% de les famílies i el 6,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fultonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fultonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gislebert de Maasgau

Gislebert de Maasgau és el nom dels següents personatges:
* Gislebert de Maasgau o Gislebert I, mort vers 843, comte de Maasgau
* Gislebert de Maasgau o Gislebert II, comte de Maasgau vers 843-870, comte de Lommegau vers 863/866. El 846 va segrestar a la filla de l'emperador Lotari I i s'hi va casar (enllaç finalment reconegut el 849). Va perdre Maasgau el 870 quan va passar a França. Va morir entre 877 i 892
* Gislebert de Maasgau o Gislebert de Lotaríngia (?- 939), duc de Lotaríngia 925-939, comte del Baix Maasgau i abat laic de Stavelot i de Sant Maximí de Trèveris
# Jack Robinson

«Jack Robinson» té aquests significats:
* John William Robinson (1870–1931), futbolista anglès, porter al Derby County, Southampton i Anglaterra
* Jack Robinson (futbolista de 1887) (1887–?), futbolista anglès de l'Stoke City
* Jack Robinson (futbolista de 1993), futbolista anglès del Sheffield United
* Jack Robinson (futbolista de 2001), futbolista anglès del Middlesbrough
* USS Jack C. Robinson (APD-72), vaixell de la Marina dels Estats Units

## Vegeu també

* Jackie Robinson
* John Robinson
# Yağlıkçızade Derviş Mehmed Paixà

Yağlıkçızade Derviş Mehmed Paixà (Istanbul, c. 1735 - Sakız, 1777) fou un gran visir otomà entre 1775 i 1776. Era fill de Yaghlikci Kadrl Agha i va néixer a Istanbul. Va entrar al servei de l'estat i fou ajudant del defterdar Behdjet Efendi, i després dawatdar o dawadar de Naili Abd Allah Pasha, Ali Pasha (silihdar) i de Said Mehmed Pasha. Ascendí a defterdar kesedari (Caixer del Tresor) i secretari de finances (Maliye tedhkiredjisi) el 1768. El 26 de febrer de 1772, quan estava amb l'exèrcit a Shumnu (Xumen) fou nomenat defterdar de la I Divisió, càrrec que excepte per una interrupció el 1773-1774 va ocupar fins a 1775. El 5 d'abril de 1775 va ser nomenat ketkhuda (intendent) del gran visir, i finalment gran visir el 6 de juliol de 1775. La seva actuació fou relaxada, procurant més portar una vida tranquil·la que recuperar al país; finalment fou revocat el 19 de desembre de 1776 i enviat en exili a Gal·lípoli fins que el 10 de febrer de 1777 fou nomenat wali de La Canea a Creta; es va posar malalt durant el viatge al seu govern, i va morir a Quios (Sakiz) abans d'arribar.

## Bibliografia

* İA, “Derwīs̲h̲ Meḥmed Pas̲h̲a”, a: Encyclopaedia of Islam, segona edició, Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Consultat en línia el 13 de juny del 2016
Gran visir otomà :
# Cabin John

Cabin John és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 1.734 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cabin John tenia 1.734 habitants, 668 habitatges, i 464 famílies. La densitat de població era de 683,2 habitants per km².
Dels 668 habitatges en un 36,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,9% hi vivien parelles casades, en un 5,7% dones solteres, i en un 30,5% no eren unitats familiars. En el 24,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 34,9% de 45 a 60 i un 9,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93 homes.
La renda mediana per habitatge era de 95.692 $ i la renda mediana per família de 125.493 $. Els homes tenien una renda mediana de 84.112 $ mentre que les dones 64.271 $. La renda per capita de la població era de 52.401 $. Cap de les famílies i el 2,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cabin John». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cabin John». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Buccochromis lepturus

Buccochromis lepturus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 41,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 «Buccochromis lepturus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Buccinasco

Buccinasco és un municipi italià, situat a la regió de la Llombardia i a la ciutat metropolitana de Milà. L'any 2007 tenia 25.569 habitants.

## Referències

* ↑ «Buccinasco» (en italià). Enciclopedia Treccani. Treccani. [Consulta: 15 juny 2023].
# Can Vivó (Blanes)

Can Vivó és un mas als afores de la vila de Blanes (la Selva) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Aquesta masia del segle xvii de petites dimensions que actualment s'ha vist afectada per la urbanització de les terres dels voltants i per la construcció d'accessos viaris cap a Lloret. Edifici de dues plantes i de petites dimensions. Té la cobertura a dues aigües i les obertures emmarcades amb llindes i muntants de pedra.

## Notes

* 1 2 «Can Vivó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Can Vivolas

Can Vivolas és un edifici del municipi de Vilobí d'Onyar (Selva). La casa està situada al nucli més antic de la vila, al carrer de la Clau, que segueix la forma corba de l'antiga muralla. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres, de dues plantes amb vessant a façana. Tot i que ha estat molt restaurada al segle xx, conserva la porta original amb impostes, avui convertida en finestra, i dues finestres a la primera planta. Una de les finestres té les impostes decorades amb botons de flors i una fina columneta central amb capitell esculpit amb motius vegetals, l'altre porta la data de 1804 i el nom LLORENS VIVOLAS. El parament de la planta baixa té un revestiment d'aplacat de pedra irregular i el de la segona és arrebossat i pintat de groc.

## Referències

* 1 2 3 «Can Vivolas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 octubre 2014].
# Cal Rus (Poboleda)

Cal Rus és una obra de Poboleda (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de paredat, arrebossat, de planta baixa, entresòl, pis i golfes. Destaca una gran portalada de pedra amb la clau ornamentada i datada al 1796. A la porta hi ha un interessant picador de ferro. A la façana s'obren diverses finestres a nivell d'entresòl i també balcons, dos dels quals són moderns. Al primer pis hi ha tres balcons, amb àmplies obertures i amb el quart superior de fusta decorada.

## Història

Bastit a la fi del segle xviii, l'edifici és una mostra del creixement urbà experimentat aquell segle i posa de relleu, també, la puixança econòmica de la població. La construcció fou modificada al segle XX per l'addició de dos balcons a nivell d'entresòl.

## Referències

* 1 2 «Cal Rus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].
# Andrew Jackson (enginyer de so)

Andrew Brook Jackson és un enginyer de so britànic, conegut principalment pel seu treball amb el grup de rock progressiu britànic Pink Floyd. També és el propietari i operador de Tube Mastering, un estudi privat especialitzat en la masterització de música enregistrada.
La seva primera col·laboració amb la banda britànica va ser el 1982 per a la banda sonora de Pink Floyd The Wall. També va ajudar en temes d'enginyeria a The Final Cut juntament amb James Guthrie, i va encarregar-se completament de l'enginyeria a A Momentary Lapse of Reason i The Division Bell, a més d'encarregar-se de la gravació del nou material per al documental sobre la banda La Carrera Panamericana, de 1992. També va ser el seu enginyer de so durant la gira Division Bell Tour de 1994, a més de treballar conjuntament amb el guitarrista i vocalista de Pink Floyd David Gilmour en els seus discs en solitari About Face, On an Island, Live in Gdańsk, els DVD David Gilmour in Concert i Remember That Night. També es va encarregar de l'enginyeria del primer àlbum en solitari de Roger Waters The Pros and Cons of Hitchhiking.
Andrew també ha treballat amb altres bandes com Heatwave, The Boomtown Rats, Fields of the Nephilim i Héroes del Silencio.
Ha estat nominat a un premi Grammy en dues ocasions en les categories de millor enginyeria d'un àlbum per A Momentary Lapse of Reason i The Division Bell, tot i no haver-ne guanyat cap dels dos.

## Referències

* ↑ «Andrew Jackson». Allmusic.

## Enllaços externs

* Transcripció d'una entrevista radiofònica
* Entrevista filmada d'Andrew Jackson a la casa flotant de David Gilmour
# Gibson EB-3

El Gibson EB-3 és un baix elèctric produït per Gibson Guitar Corporation.
El model va ser introduït en 1961 i és la "versió baix" de la popular guitarra Gibson SG. Té un cos prim, a l'estil de la SG a escala 30.5" i 2 pastilles (un humbucker gran situat en la posició del màstil i un mini-humbucker en la posició del pont). L'electrònica consisteix en 4 interruptors (2 per volum i 2 per a to) en el qual cadascun va associat a una pastilla. El color estàndard de l'EB-3 és el cherry red, però també s'han produït en colors com Polaris White, Pelham Blue, i ebony.
El disseny d'aquest baix no va ser modificat durant els anys 60. En els 70, la ubicació de les pastilles en el cos va ser modificada i es va moure més a prop cap al pont, també es van usar materials diferents durant aquests anys. A més es va llançar un EB-3 de major escala (34"), model anomenat EB-3L (com els baixos produïts per Fender).
L'EB-3 va ser retirat del mercat a la fi de la dècada del 70. Actualment la Gibson produeix un baix anomenat "Gibson SG Bass" similar al disseny dels anys 60 però sense l'interruptor baríton i amb 3 controladors en comptes de 4. Epiphone compta amb versions de l'EB-3 de llarga i curta escala, molt similars a la versió dels 60.
Durant molts anys, l'EB-3 va ser usat per diversos baixistes. Jack Bruce ho va usar a la fi dels 60 i principis dels 70 gravant diverses de les clàssiques cançons de Cream. Bill Wyman de The Rolling Stones ho va utilitzar a principis dels 70. Altres usuaris són: Jim Lea (Slade), Ian Wagstaff (The Dirty Backbeats), Trevor Bolder (David Bowie), Mike Watt (Minutemen), Glenn Cornick (Jethro Tull), Chris White (The Zombies), Kim Gordon (Sonic Youth).

## Vegeu també

* Gibson SG
# Club Social y Atlético Guillermo Brown

El Club Social y Atlético Guillermo Brown, també anomenat Brown de Puerto Madryn, és un club de futbol argentí de la ciutat de Puerto Madryn. Duu el nom de l'almirall irlandès-argentí Guillermo Brown.

## Història

Va ser fundat el 14 de gener de 1945. El seu partit més recordat fou l'empat a 2 a l'estadi Monumental davant el River Plate de David Trezeguet, Fernando Cavenaghi i Alejandro Domínguez.
Ascendí a Primera B Nacional el 2014.

## Palmarès

* Torneo Argentino A: 2
** Clausura 2007, 2010-11
* Torneo Argentino B: 1
** 2002-03
* Liga del Valle: 12
** Regional 1947, Oficial 1954, Preparación 1962, Preparación 1963, Preparación 1967, Oficial 1967, Apertura 1996, Clausura 1999, Clausura 2000, Apertura 2001, Clausura 2002, Apertura 2005

## Referències

* ↑ mundod.lavoz.com.ar. «River empató con Brown de Madryn y Central quedó único puntero». [Consulta: 9 novembre 2014].
* ↑ diariojornada.com.ar. «Histórico: Brown goleó y regresó a la B Nacional». [Consulta: 9 novembre 2014].
* ↑ ole.com.ar. «¡Madryn a la BN!». Arxivat de l'original el 2018-02-26. [Consulta: 10 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Brown 2000
# Gemmatimonadets

Els gemmatimonadets (Gemmatimonadetes) és una família de bacteris inclosa dins el seu propi filum. El primer membre d'aquest grup fou descobert el 2003 al fang d'un sistema de tractament d'aigües residuals. El bacteri fou denominat Gemmatimonas aurantiaca i és gramnegatiu, té forma de bacil, és aeròbic i sembla replicar-se per gemmació.

## Referències

* ↑ Zhang H, Sekiguchi Y, Hanada S, Hugenholtz P, Kim H, Kamagata Y, Nakamura K «Gemmatimonas aurantiaca gen. nov., sp. nov., a gram-negative, aerobic, polyphosphate-accumulating micro-organism, the first cultured representative of the new bacterial phylum Gemmatimonadetes phyl. nov.». Int J Syst Evol Microbiol, 53, Pt 4, 2003, pàg. 1155-63. PMID: 12892144.

## Enllaços externs

* Taxonomia breu Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine. (anglès)
# Gai Asini Pretextat

Gai Asini Pretextat (en llatí: Gaius Asinius Lepidus Praetextatus) va ser un magistrat romà del segle iii.
Va ser cònsol sota Gordià III l'any 242 juntament amb Gai Vetti Àtic. Es troba inscrit als Fasti.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/523?rgn=full+text;view=image;q1=PraetextatusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 515. ]
# Gai Ateu Capitó (jurista)

Gai Ateu Capitó (llatí: Gaius Ateius C. f. Capito) va ser un jurista romà expert en dret civil i religiós. Era de família humil: fill del tribú Gai Ateu Capitó, i el seu avi havia estat un centurió a les ordres de Sul·la. Va ser deixeble d'Ofili i rival de Quint Antisti Labeó.
L'any 17 aC va interpretar un oracle contingut en els llibres sibil·lins que justificava l'elecció d'aquella data per la celebració dels Ludi saeculares, presidits per August i per Agripa. L'any 5 va ser cònsol suffectus i del 13 al 22 va ser curator aquarum publicarum, càrrec en què el va succeir a Luci Tari Rufus.
Va escriure diverses obres, de les quals solament es conserven fragments en el Digest: Coniectanea (Miscel·lània), en nou llibres; De pontificio iure (sobre el dret pontifici), en sis llibres; De iure sacrificiorum (sobre el dret dels sacrificis); i un tractat sobre dret augural. La seva obra va ser consultada per juristes, antiquaris i filòlegs de l'època del Baix Imperi.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown, & Comp., 1867, p. 599. ]
* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 83-84. ISBN 8481641618.
# Gai Canuleu (tribú de la plebs 100 aC)

Gai Canuleu (en llatí Caius Canuleius) va ser un polític i magistrat romà del segle i aC. Formava part de la gens Canúlia, una gens romana d'origen plebeu.
Va ser elegit tribú de la plebs l'any 100 aC. Va acusar per les seves accions al seu col·lega, el tribú Publi Furi, que era molt odiat pel poble, i que va ser linxat per les masses abans de poder començar la seva defensa.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 596.
# Gai Canini Rèbil (cònsol 12 aC)

Gai Canini Rèbil (en llatí Caius Caninius Rebilus) va ser un magistrat romà. Era probablement fill de Gai Canini Rèbil, cònsol l'any 45 aC. Formava part de la gens Canínia i era de la família dels Rèbil.
Va ser designat cònsol sufecte l'any 12 aC. Els Fasti Capitolini indiquen que va morir durant l'exercici del seu càrrec. Sèneca menciona un Canini Rèbil que apareix posteriorment i que es va suïcidar en temps de Neró, que hauria de ser per tant un personatge diferent.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 641.
# Germans (sèrie de televisió)

* Per a altres significats, vegeu «germà».
Germans (originalment en turc, Bir Aile Hikayesi) és una sèrie de televisió turca estrenada el 2019 pel canal Fox. És una comèdia dramàtica basada en la sèrie estatunidenca This Is Us. Està formada per dues temporades, amb un total de 18 capítols. A Catalunya, TV3 va començar a emetre-la el 3 d'octubre de 2021.

## Referències

* ↑ Dios, Marisa de. «TV-3 se suma a la fiebre por las series turcas con 'Germans'» (en castellà). El Periódico de Catalunya, 01-10-2021. [Consulta: 3 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Germans al lloc web de Fox (turc)
# Ganga de Madagascar

La ganga de Madagascar (Pterocles personatus) és una espècie d'ocell de la família dels pteròclids (Pteroclididae) que habita les planures àrides de les terres baixes del sud, oest i nord de Madagascar.
# Georges Lentz

Georges Lentz (Luxemburg, 22 d'octubre de 1965) és un compositor contemporani que resideix a Austràlia des de 1990.
Va estudiar música al Conservatori de Luxemburg, el Conservatoire National Supérieur de Musique de París (1982-1986) i la Musikhochschule de Hannover (1986-1990).
La seva música es veu influïda per l'astronomia i la pintura dels aborígens australians. És considerat un dels compositors més importants d'Austràlia.
El 1991 es va unir a l'Orquestra Simfònica de Sidney i el 1997 va guanyar el Paul Lowin Prize per a composició orquestral, el premi de composició de major prestigi a Austràlia.

## Referències

* 1 2 Universal Edition: Georges Lentz
* ↑ Centro de Música Australiana: Georges Lentz: Artista representado
* ↑ Orquesta Sinfónica de Sydney: Georges Lentz Arxivat 2013-05-14 a Wayback Machine.
# Georges Lemaire

Georges Lemaire (Pepinster, Lieja, 3 d'abril de 1905 - Ukkel, 29 de setembre de 1933 fou un ciclista belga, professional entre 1929 i el moment de la seva mort. Durant aquest temps aconseguirà 4 victòries, destacant el campionat de Bèlgica en ruta de 1932.

## Palmarès

* 1929
** Campió amateur de Bèlgica en ruta
* 1932
** Campió de Bèlgica en ruta
** 1r del Premi de Brasschaat
* 1933
** 1r del Gran Premi Ciutat de Vilvoorde

### Resultats al Tour de França

* 1932. 15è de la classificació general
* 1933. 4t de la classificació general. Porta el mallot groc durant dues etapes

## Referències

* ↑ «LEMAIRE Georges». [Consulta: 14 agost 2022].
* ↑ Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Gerardo Estellés Gadea

Gerardo Estellés Gadea (València, 1833 - 1906) fou un advocat, terratinent i polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica
Era fill d'un fabricant de pells adobades i es llicencià en dret a la Universitat de València. Exercí com a advocat però es dedicà principalment a l'explotació agrària del vi a la Colònia Agrícola de Quinete (Iàtova). El 1863 fou diputat provincial de la Unió Liberal per Xiva i el 1871 per Llíria. El 1872 fou vicepresident de la Comissió Provincial i després del cop d'estat del general Pavía el 1874 fou nomenat novament diputat provincial. Després de la restauració borbònica ingressà al Partit Conservador, fou destacat membre del Sindicat Vitivinícola i diputat pel districte de Xiva a les eleccions generals espanyoles de 1899 en el sector propugnat per Francisco Silvela.

## Enllaços externs

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.197. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)