OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rochefort-sur-Brévon

Rochefort-sur-Brévon és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 41 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Rochefort-sur-Brévon era de 41 persones. Hi havia 18 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 7 parelles sense fills i 7 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 37 habitatges, 18 eren l'habitatge principal de la família, 14 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 37 habitatges eren cases. Dels 18 habitatges principals, 16 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 2 en tenien tres, 3 en tenien quatre i 12 en tenien cinc o més. 11 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 5 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Rochefort-sur-Brévon el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 28 persones, 15 eren actives i 13 eren inactives. De les 15 persones actives 15 estaven ocupades (9 homes i 6 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 13 persones inactives 5 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Rochefort-sur-Brévon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Rochefort-sur-Brévon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Martis

Martis (en sard, Maltis) és un municipi italià, dins de la Província de Sàsser. L'any 2007 tenia 630 habitants. Es troba a la regió d'Anglona. Limita amb els municipis de Chiaramonti, Laerru, Nulvi i Perfugas.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Pietro Luigi Solinas | Llista cívica |
Viccionari
# Becample cuallarg

El becample cuallarg(Psarisomus dalhousiae) és una espècie d'ocell de la família dels eurilaimids (Eurylaimidae) i única espècie del gènere Psarisomus Swainson, 1837. Habita boscos i zones amb bambú a l'Himàlaia del nord de l'Índia, el Nepal, Bangladesh, Myanmar, sud de la Xina, Sud-est Asiàtic, Sumatra i nord-oest de Borneo.

## Referències

* ↑ «Becample cuallarg». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Felipe Arche Hermosa

Felipe Arche Hermosa (Camargo, 1911 - Madrid, 23 d'octubre de 1987) fou un polític espanyol, procurador en Corts i governador civil durant el franquisme.
Militant de Falange Española, en 1935 fou cap local a Muriedas i el 1936 cap local a Santander, en la que fou un dels organitzadors del cop d'estat del 18 de juliol. L'abril de 1943 fou nomenat membre de la gestora que governava la Diputació de Santander, càrrec que va ocupar fins a abril de 1949. De 1946 a 1949 fou procurador en Corts designat per Delegació Nacional de Sindicats. De novembre de 1950 al febrer de 1963 fou governador civil de la província de Jaén Després de 13 anys en el càrrec fou nomenat governador civil de la província d'Alacant. Va ocupar el càrrec fins a abril de 1966. Després va entrar a formar part del consell d'administració de l'empresa Distribuciones de Butano Crae SA (Dibucrae), del que també en fou president fins a la seva mort l'octubre de 1987.

## Obres

* Jaén resurge: (memoria de XII años de gobierno) (1963)

## Referències

* ↑ Esquela mortuòria al diari ABC
* ↑ Juan Sanz Hoya De la resistencia a la reacción: las derechas frente a la Segunda República ..., p. 194
* ↑ Miguel Ángel Solla Gutiérrez La sublevación frustrada: los inicios de la Guerra Civil en Cantabria, p. 66-68
* ↑ Julián Sanz Hoya La construcción de la dictadura franquista en Cantabria: Instituciones ., p. 359-360
* ↑ Felipe Arche Hermosa, Índex Històric del Congrés dels Diputats
* ↑ Mis memorias, al Diario de Jaén
* ↑ Decreto 365/1963, de 28 de febrero, por el que se nombra Gobernador civil de la provincia de Alicante a don Felipe Arche Hermosa.
* ↑ Decreto 916/1966, de 16 de abril, por el que cesa en el cargo de Gobernador Civil de la provincia de Alicante don Felipe Arche Hermosa.
* ↑ El presidente de una asociación de jueces controla una empresa, pese a la incompatibilidad legal, El País, 2 d'agost de 1993
# Esmeralda Moya

Esmeralda Moya (Torrejón de Ardoz, 31 d'agost de 1985) és una actriu de cinema i televisió espanyola. A més ha treballat com a model i ha posat en diverses portades internacionals; pertany a l'agencia Delphoss. Va treballar per primer cop a la pantalla gran amb la pel·lícula Mentiras y Gordas d'Alfonso Albacete i David Menkes.
Actualment es pot veure el seu paper a la sèrie Los Protegidos, on interpreta a Clàudia, la filla dels veïns de la família Castillo Rey. El seu personatge intentarà per tots els mitjans seduir a Culebra, i apareix com la gran competència de Sandra.

## Obres seleccionades
### Televisió

| Any | Sèrie | Paper | Notes |
| 2007 | Circulo rojo | Lucía Villalobos | Personatge principal |
| 2007–2008 | Desaparecida | Blanca Sierra | Personatge secundari |
| 2008 | El castigo | Eva | Personatge principal (telefilm) |
| 2009 | En 90-60-90, diario secreto de una adolescente | Melania Mel Álvarez. | Personatge principal |
| 2009 | UCO | Blanca Sierra | Personatge secundari |
| 2009-2010 | Hay alguien ahí | Amanda Ríos | Personatge secundari |
| 2010 | Los protegidos | Claudia Ruano | Personatge secundari |
| 2011 | Clara, no es nombre de mujer | Ana | Postproducció |
| 2011 | La baronesa Thyssen | Tita Cervera | Personatge principal (telefilm) |
| 2011 | Homicidios | Helena Cuevas | Paper recurrent |

### Cinema

| Any | Pel·lícula | Paper | Notes |
| 2008 | Mentiras y Gordas | Nuria | Paper secundari |
| 2015 | Química i prou | Susana | Paper secundari |
# Menes I

Menes I (en llatí: Menas, en grec antic: Μηνάς) va ser patriarca de Constantinoble de l'any 536 al 552, quan va morir. Fou el primer a portar el títol de «Patriarca Ecumènic».
L'emperador Justinià I el va nomenar, per substituir Àntim, que era monofisista. El Papa Agapit I que era a Constantinoble per resoldre les heretgies d'Àntim, el va consagrar.
L'any 544, Justinià va manar que es condemnessin els escrits anomenats «la Qüestió dels Tres Capítols», un text contrari a les opinions monofisites. Menes hi va estar d'acord, sempre que el papa recolzés la mesura. Els bisbes d'Occident no van acceptar la condemna i el papa Vigili tenia una postura no definida. Va excomunicar als que havien signat la condemna dels «Tres capítols», excomunió que va retirar immediatament davant de les protestes dels bisbes. Menes va demanar que el tema es discutís en un concili, però no hi va poder assistir perquè va morir el 24 d'agost de l'any 552. Al Concili es va condemnar la Qüestió dels Tres capítols i el papa va aprovar els resultats.
Menes es venerat com a sant per les esglésies Ortodoxa i Catòlica. Se celebra la seva festa el 25 d'agost.

## Referències

* ↑ Ruiz-Domènec, Hernández de la Fuente i García, 2022, p. 61.
* ↑ «Menas» (en anglès). Ecumenic Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 29 juny 2023].

## Bibliografia

* Ruiz-Domènec, J. E.; Hernández de la Fuente, D.; García, J. C. «Byzantium: De erfenis van het Romeinse Rijk» (en neerlandès). National Geographic, 2022.
# Kenneth Minogue

Robert Kenneth Minogue (11 de setembre de 1930 - 28 de juny de 2013) va ser un teòric polític australià, professor emèrit de Ciències Polítiques i membre honorari de l'Escola d'Economia i Ciència Política de Londres.

## Biografia

Kenneth Minogue va néixer l'11 de setembre de 1930 a Nova Zelanda. Es va educar a Austràlia.
Va assistir a Sydney Boys High School, on es va graduar en 1946. De 1955 a 1956 va ser professor a la Universitat d'Exeter, i des de 1959 professor a l'Escola d'Economia i Ciència Política de Londres. Va escriure assajos acadèmics i llibres en una gran varietat de problemes en teoria política. Va editar i presentar la reedició de Everyman's Library del Leviatan de Hobbes i va ser columnista de The Times i Times Higher Education Supplement, i contribuir al The New Criterion i al Daily Mail.

## Bibliografia

* The Liberal Mind (1963)
* Nationalism (1967)
* The Concept of a University (1974)
* Contemporary Political Philosophers (1976)
* Alien Powers: The Pure Theory of Ideology (1985)
* Thatcherism: Personality and Politics (ed, 1987)
* Politics: A Very Short Introduction (1995)
* Conservative Realism: New Essays in Conservatism (ed, 1996)
* The silencing of Society (1997)
* Waitangi Morality Reality (1998)
* The servile Mind: How Democracy Erodes the Moral Life (2010)

## Referències

* ↑ "KENNETH MINOGUE, WHO DIED FRIDAY AT AGE 82, TAUGHT ..."
* 1 2 «Prof Kenneth Minogue». Debrett's.
* ↑ Faculty webpage
* 1 2 3 4 Interview
* 1 2 3 «Kenneth Minogue, Social Implications of a Global Economy». Colorado College [Consulta: 2 juliol 2013]. Arxivat 2010-05-30 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-05-30. [Consulta: 2 juliol 2013].
* ↑ http://www.shsobu.org.au/wp-content/uploads/professors.pdf Arxivat 2019-03-23 a Wayback Machine.
* ↑ The Daily Mail Article
# Rochefort-en-Terre

Rochefort-en-Terre (en bretó Roc'h-an-Argoed ) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 733 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 662 | 670 | 599 | 613 | 645 | 693 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1977-1995 | René Belliot |
| 1995-1999 | Marie-Thérèse Le Brun |
| 1999-2001 | Lucianne Abgrall |
| 2001- | Jean-François Humeau |

## Galeria d'imatges

* Defensa de Rochefort-en-Terre, 1793
* Alcaldia
# Matilde Gironella Escuder

Matilde Gironella i Escuder (Figueres, 12 de gener de 1899 - Barcelona, 5 d'agost de 1979) fou una pintora i escriptora en castellà que va signar amb el pseudònim Ilde Gir entre 1930 i 1971.

## Biografia

Matilde Gironella i Escuder va néixer el 1899 a Figueres, filla de Francesc Xavier Gironella i Francard, natural de Figueres, i de Maria Escuder i Rodríguez (1870-1962), natural de Sant Joan de Vilassar, però va residir gairebé tota la seva vida a Barcelona. Es va casar amb Josep Romagosa i Norta, de qui va enviudar l'any 1957. La seva filla Maria Teresa Romagosa fou il·lustradora i els fills Matilde Romagosa i Josep Romagosa foren escriptors.
Pintora i il·lustradora, va començar escrivint novel·les roses i més tard contes infantils, alguns il·lustrats per ella mateixa. També va escriure llibres educatius. Va ser especialment popular la seva sèrie de llibres protagonitzats per Marialí.

## Obra literària
### Com a Ilde Gir
#### Novel·la rosa

* Les netes dels Walbrought (1930)
* El seu ideal (1931)
* L'amor d'Isabel (1933)
* Quatre homes en una vida (1936)
* L'idil·li de Mayré (1941)
* Murri amor (1942)
* I per fi... les noces (1943)

#### Contes infantils
##### Sèrie Marialí

* Marialí (1940)
* Otra vez Marialí (1947)
* Primite Lídia (1949)
* Adiós Marialí (1952)
* Les peripecias de Anina (1953)
* Lilí, la ahijada del collegio (1958)

##### Sèrie Gentilesa

* Gentilesa (1947)
* Regina (1959)

##### Novel·les independents

* Emma y María (1941)
* La tacita de plata (1941)
* Como hermanitas (1942)
* José-Andrés (1950)
* Luy, el pajecillo (1950)
* Pulgarcito (1952)
* Blanca y sus vecinitos (1953)
* ¡No! (1955)
* Javier (1955)
* Elenita en la casa gris (1956)
* La novela de un muchacho (1956)
* Medianita (1957)
* Retal (1957)
* Tremenda Yola (1957)
* Leyla (1958)
* Mi amiguita Esther (1958)
* Mina (1958)
* La ilusión de Cly (1959)
* El milagro de Fátima (1961)
* Monaguilla (1961)
* ¡Sue, no me hablo contigo! (1962)
* Aquí está Linda (1962)
* Feita (Una monada de niña) (1962)
* Aquella niña insignificante (1963)
* Bettina (1964)
* Tía Adelina (1964)
* Lis propone... y los ladrones disponen (1965)
* Schubert (1966)
* Marta y Martita (1967)
* Solito (1971)
* El párroco de Castellet

##### Antologia

* Narracions per a nens (1960)

#### Llibres educatius

* El libro de la recién casada: Normas para la dicha en el hogar (1952)
* El libro de la niña buena (1955)
* Soltera sí, pero no solterona (1963)

## Referències

* ↑ «Necrològiques - Matilde Gironella Escuder». La Vanguardia, 05-08-1979, pàg. 20.
* 1 2 Ilde Gir en BiblioRomance
* ↑ Es va tractar d'un doble matrimoni Gironella-Escuder car Joan Escuder i Rodríguez, germà de Maria, es va casar amb Carolina Gironella i Francard. Vegeu la necrològica de La Vanguardia del 28 de gener de 1941.
* ↑ «Necrològiques - Josep Romagosa Norta». La Vanguardia, 06-02-1957, pàg. 23.
* ↑ «Gironella, Matilde» (en castellà). Biblioteca Nacional d'Espanya. [Consulta: 1r maig 2020].
# Becample de Grauer

El becample de Grauer (Pseudocalyptomena graueri) és una espècie d'ocell de la família dels eurilaimids (Eurylaimidae) i única espècie del gènere Pseudocalyptomena (Rothschild, 1909) i de la subfamília Pseudocalyptomeninae. Habita boscos de l'est de la República Democràtica del Congo i sud-oest d'Uganda.

## Referències

* ↑ «Becample de Grauer». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Filmhistòria

Filmhistòria és un centre d'investigació adherit a la Universitat de Barcelona que es basa en la relació existent entre el cinema i la història. El principal mètode d'investigació del centre és a través dels films. Són l'eina de recerca escaient per aprofundir en l'humanisme i les ciències socials i al final investigar la història del món contemporani a partir de la visualització i anàlisi de films i d'altres mitjans audiovisuals com a testimonis directes.
L'objectiu del centre és totalment educatiu ja que el seu treball és elaborar, a nivell teòric i pràctic, eines per a l'educació i la indústria, tan en format cinema com en formats propis d'altres mitjans audiovisuals.

## Història

El Centre d'Investigacions Film-Història va ser fundat l'any 1983 pel professor Josep Maria Caparrós Lera. Posteriorment, es va unir amb la Fundació Bosch i Gimpera (UB) i van firmar un contracte amb la denominació “Assessorament, Formació i Creació de recursos didàctics a partir del Cinema”. Aquesta unió va fer que finalment es tirés endavant aquest projecte educatiu d'investigació.

## Filmhistòria i filmhistòria online

Un altre dels grans projectes del centre és la publicació d'una revista anomenada Filmhistòria. És una revista que s'ocupa bàsicament de les relacions entre la història i el cinema, seguint les teories de l'escola anglosaxona Cinematic Contextual History. Amb nombroses aportacions estrangeres d'estudiosos notables. Ha editat alguns dossiers d'alt interès. La revista imita el model d'altres revistes estrangeres com Historical Journal of Film, Radio and Television (Gran Bretanya), Film and History (EE.UU.), Les Cahiers de la Cinémathèque (França). De la publicació de la revista podem destacar dues etapes:
La primera etapa va de l'any 1991 fins al 2000. Durant aquesta etapa la Filmhistòria era una revista quadrimestral publicada a Barcelona pel Centre d'Investigacions Cinematogràfiques Film-Història. L'any 1991 es va publicar la primera edició i a partir de llavors va ser dirigida per Josep M. Caparrós. Hi escriviren, entre altres col·laboradors, Rafael de España, Sergio Alegre, Magí Crusells, Llorenç Esteve, Edmon Roch i Xavier Ripoll. Es redectava en castellà i anglès, amb alguna col·laboració en català. A partir del 2001 es va començar a vehicular per via digital.
La segona etapa comença el 2001 quan es comencen a fer publicacions digitals i la revista passa a dir-se Filmhistòria online. Durant aquesta etapa van reduir el nombre de publicacions fins a quedar-se amb dues per any. A partir del 2015 es va incorporar al RCUB per seguir oferint la possibilitat de publicar articles originals, tant d'investigació com de divulgació.

## Referències

* 1 2 «Filmhistòria, presentació». [Consulta: 19 desembre 2019].
* ↑ «Filmhistoria online» (en castellà). [Consulta: 19 desembre 2019].
* ↑ «Enciclopèdia.cat: Filmhistòria». [Consulta: 19 desembre 2019].
# Corydoras acutus

Corydoras acutus és una espècie de peix de la família dels cal·líctids i de l'ordre dels siluriformes.
Els mascles poden assolir els 4,4 cm de longitud total.
Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones al nord del Perú i l'Equador.

## Referències

* 1 2 «Corydoras acutus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Menes de Bitínia

Menes (en llatí Menas, en grec antic Μηνᾶς) fou un polític de Bitínia.
El rei Prúsies II el va enviar a Roma l'any 149 aC junt amb el seu propi fill Nicomedes, per demanar al senat romà l'entrega de la resta dels diners que havia de pagar Àtal II de Pèrgam segons el tractat del 154 aC. L'enviat d'Àtal, Andrònic, va aconseguir imposar el seu punt de vista i el senat es va pronunciar contra les pretensions del rei de Bitínia.
En aquestes circumstàncies Menes tenia orde de matar a Nicomedes per donar pas en la successió del regne als fills del seu segon matrimoni, però Menes, veient la popularitat que Nicomedes tenia a Roma, no ho va voler fer i va entrar en una conspiració amb el mateix Nicomedes i Andrònic contra Prúsies II, i va aconseguir que els dos mil soldats que l'acompanyaven en la seva ambaixada, transferissin la seva lleialtat del rei al príncep.

## Referències

* ↑ Nicomedes II a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1196-1197
# Kosteletzkya

Kosteletzkya o Kosteletskia és un gènere de plantes amb flors dins la família Malvaceae que inclou K. virginica. Compta amb unes 30 espècies distribuïdes per tot el món. Als Països Catalans es troba l'espècie K. pentacarpos. És originari d'Amèrica amb una espècie d'Àfrica tropical. Va ser descrit per Karel Bořivoj Presl i publicat en Reliquiae Haenkeanae 2(2): 130 - 131, l'any 1835. L'espècie tipus és Kosteletzkya sagittata C.Presl.

## Etimologia

Aquest gènere va ser separat del gènere Hibiscus el 1835 per C.Presl, i rebé el nom del se compatriota Vincenz F. Kosteletzky (1801-1887).

## Espècies seleccionades

* Kosteletzkya acuminata Britten
* Kosteletzkya depressa (L.) O.J.Blanch., Fryxell i D.M.Bates
* Kosteletzkya paniculata Benth.
* Kosteletzkya pentacarpos Ledeb., inclosa en l'Annex II de la Directiva Hàbitat.
* Kosteletzkya virginica (L.) C.Presl ex A.Gray

## Referències

* 1 2 «Kosteletzkya». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 2 novembre 2010].
* ↑ http://www.mma.es/secciones/biodiversidad/rednatura2000/documentos_rednatura/pdf/7210.pdf

## Bibliografia

* Fryxell, P. A. 1992. Malvaceae. Fl. Veracruz 68: 1–255.
* Molina Rosito, A. 1975. Enumeración de las plantas de Honduras. Ceiba 19(1): 1–118.
* Standley, P. C. & J. A. Steyermark 1949. Malvaceae. In Standley, P.C. & Steyermark, J.A. (Eds), Flora of Guatemala - P art VI. Fieldiana, Bot. 24(6): 324–386.
* Stevens, W. D., C. Ulloa U., A. Pool & O. M. Montiel 2001. Flora de Nicaragua. Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 85: i–xlii, 1–2666.
# Matilde I de Borbó

Matilde I de Borbó (c. 1165 - Montlaux 20 de juny de 1218), coneguda també com a Mahaut de Borbó o Margarida de Borbó, va ser senyora de Borbó des del 1173 fins a la seva mort. Era filla d'Arquimbald de Borbó i Alícia de Borgonya, i neta d'Arquimbald VII de Borbó.
Es va convertir en l'hereva l'any 1171 de la senyoria de Borbó a la mort del seu avi després de la mort prematura del seu pare l'any 1169.
Matilde es va casar per primer cop, cap al 1178, amb Gauxer IV de Mâcon, senyor de Salins del que va tenir una filla:
El 1195, després de la tornada de Gauxer de la Tercera Croada, les males relacions entre Matilde i el seu espòs van portar a un divorci, pronunciat per consanguinitat.
Matilde es va casar per segon cop amb Guiu II de Dampierre, conestable de la Xampanya, i senyor de Dampierre. Van tenir diferents fills:
* Arquimbald VIII de Borbó, senyor de Borbó, conestable de França.
* Guillem II de Dampierre, senyor de Dampierre
* Felipa Matilda de Dampierre, casada amb Guigó IV de Forez, comte de Forez
* Maria de Dampierre, casada amb Enric de Sully, senyor de Sully i posteriorment amb Herveu de Vierzon, senyor de Vierzon 1170-1219

## Bibliografia

* (francès) Jean Baptiste Guillaume, Histoire généalogique des sires de Salins au comté de Bourgogne, édition Jean-Antoine Vieille, 1757, p. 208
* (anglès) Theodore Evergates: The aristocracy in the county of Champagne, 1100–1300, University of Pennsylvania Press, Philadelphia, 2007, ISBN 978-0-8122-4019-1, pp. 117, 217, 343