OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ptychocheilus umpquae

Ptychocheilus umpquae és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 44 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Oregon (Estats Units).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bandera de La Palma

La bandera de la Palma, tal com disposa el Butlletí Oficial de Canàries, és de forma rectangular i està formada per dues franges verticals d'igual amplada, de colors blau marí i blanc, la primera al costal del pal. Al centre ostentarà l'escut del Cabildo de La Palma. Fou adoptada oficialment el 26 de novembre de 1990.
Segons sembla, els colors provenen de l'escut: el camper d'atzur i l'arcàngel d'argent. Per altra banda, el blau simbolitza tan el cel com la mar, mentre que el blanc representa la Verge de les Neus, patrona de l'illa.

## Referències

* ↑ «3 - ORDEN de 26 de noviembre de 1990, por la que se aprueba la bandera de la isla de La Palma.». Boletín Oficial de Canarias. [Consulta: 12 novembre 2019].
* ↑ «La Palma». Símbolos de Canarias. [Consulta: 12 novembre 2019].
# Pagellus

Pagellus és un gènere de peixos de la família dels espàrids.

## Particularitats

Inclou peixos molt apreciats a la gastronomia del Mediterrani, com el besuc i el pagell.

## Taxonomia

* Besuc (Pagellus acarne) (Risso, 1827)
* Pagellus affinis (Boulenger, 1888)
* Pagellus bellottii (Steindachner, 1882)
* Goràs (Pagellus bogaraveo) (Brünnich, 1768)
* Pagell (Pagellus erythrinus) (Linnaeus, 1758)
* Pagellus natalensis (Steindachner, 1903)

## Referències

* "Pagellus". FishBase. Ed. Ranier Froese i Daniel Pauly. {{{month}}} del {{{year}}}. N.p.: FishBase, {{{year}}}.
* Alan Davidson, Mediterranean Seafood, Penguin, 1972. ISBN 0-14-046174-4, pp. 86-108.
# Ramon Sotillos Grau

Ramon Sotillos Grau (Barcelona, 1900 - valor desconegut) fou un futbolista català de la dècada de 1920.

## Trajectòria

La temporada 1917-18 fou jugador del FC Barcelona, amb qui disputà quatre partits amistosos, però no d'oficials. El 1918 ingressà al CE Europa on jugà tres temporades. A continuació jugà una temporada al RCD Espanyol. L'estiu de 1922 esdevingué jugador de la UE Sants, on jugà mitja temporada, perquè a finals d'any marxà al Llevant UE. Passà pel CE Júpiter el 1923-24, i a continuació jugà breument al RCD Espanyol, per passar immediatament al Gimnàstic de Tarragona. Els seus darrers anys als camps de futbol els passà fora de Catalunya, a l'Imperio de Madrid i Zaragoza CD.

## Referències

* ↑ «Perfil a periquito.cat». periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* 1 2 3 4 5 6 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Noticiario». Mundo Deportivo, 10-07-1922. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «La reunión de anoche del C. Regional de la Federación Catalana de Futbol». Mundo Deportivo, 23-11-1922. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Urquizu y Acosta altas...». Mundo Deportivo, 14-06-1924. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Peu de fotografia». Mundo Deportivo, 16-06-1924. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «El nuevo equipo del Gimnástico FC». Mundo Deportivo, 25-07-1924. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Campeonato provincial de Tarragona». Mundo Deportivo, 11-01-1926. [Consulta: 9 abril 2017].
# Anastasi

Anastasi o Anastasius és el nom dels següents personatges:
* Anastasi I (emperador) (491-518)
* Anastasius, poeta romà, probablement del segle v
* Anastasi (polític), polític i jurista grecoromà, potser contemporani de Justinià I (527-565)
Religiosos
* Anastasi de Lleida, sant llegendari, patró de Lleida i de Badalona (c. 263-305)
* Anastasi de Pèrsia, sant màrtir del segle vi
* Anastasi de Còrdova, màrtir del segle viii
* Anastasi I de Roma, Papa de Roma (399-401)
* Anastasi II de Roma, Papa de Roma (496-498)
* Anastasi I d'Antioquia «el Sinaïta», patriarca d'Antioquia al segle vi
* Anastasi II d'Antioquia anomenat «el Sinaïta», patriarca d'Antioquia (599-609)
* Anastasi de Nicea, bisbe metropolità de Nicea (520-536)
* Anastasi de Sant Eutimi, religiós grec del segle viii
* Anastasi de Tui, bisbe de Tui del segle vii
* Anastasi el Sinaïta, monjo grecoegipci (630-c. 701)
* Anastasi de Constantinoble, patriarca de Constantinoble (730-754)
* Anastasi (patriarca) del segle viii.
* Anastasi (cardenal) del segle ix.
* Anastasi (antipapa) (855)

## Termes relacionats

* Llei Anastasiana
* Anàstasi, rotonda del sant sepulcre.
* Anastasià
Viccionari
# Districte d'Arràs

El Districte d'Arràs és un dels 7 districte amb què es divideix el departament francès del Pas de Calais, a la regió dels Alts de França. Té 17 cantons i 367 municipis i el cap del districte és la prefectura d'Arràs.

## Cantons

cantó d'Arras-Nord - cantó d'Arras-Oest - cantó d'Arras-Sud - cantó d'Aubigny-en-Artois - cantó d'Auxi-le-Château - cantó d'Avesnes-le-Comte - cantó de Bapaume - cantó de Beaumetz-lès-Loges - cantó de Bertincourt - cantó de Croisilles - cantó de Dainville - cantó d'Heuchin - cantó de Marquion - cantó de Pas-en-Artois - cantó de Saint-Pol-sur-Ternoise - cantó de Vimy - cantó de Vitry-en-Artois

## Vegeu també

* Cantons del Pas de Calais
# Ptychobarbus conirostris

Ptychobarbus conirostris és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 30 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: l'Índia, el Pakistan, el Tibet i l'Afganistan.

## Referències

* ↑ Steindachner F., 1866. Ichthyologische Mittheilungen. (IX.) Verh. K.-K. Zool.-Bot. Ges. Wien v. 16. 761-796.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Steindachner, F., 1866. Ichthyologische Mittheilungen. (IX.). Verhandlungen der K.-K. zoologisch-botanischen Gesellschaft in Wien v. 16: 761-796, Pls. 13-18.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.
* ↑ Yaqoob, M., 2002. Cold water fisheries of Pakistan. A: T. Petr i D.B. Swar (eds.) Cold Water Fisheries in the Trans-Himalayan Countries. FAO Fish. Tech. Pap. 431.
* ↑ Mirza, M.R., 2002. Checklist of freshwater fishes of Pakistan. Department of Zoology, Government College University, Lahore, Pakistan.
* ↑ Mirza, M.R., 2003. Checklist of freshwater fishes of Pakistan. Pakistan J. Zool. Suppl. Ser. (3): 1-30.
* ↑ Yunfei, W., 1987. A survey of the fish fauna of the Mount Namjagbarwa region in Xizang (Tibet). P. 109-112. A: S.O. Kullander i B. Fernholm (eds.) Proc. V Congr. Europ. Ichthyol., Estocolm, Suècia.
* ↑ Menon, A.G.K., 1999 Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.
* ↑ Coad, B.W., 1981. Fishes of Afghanistan, an annotated check-list. Publ. Zool. Natl. Mus. Can. 14:23p.
* ↑ Chen, Y. i W. Cao, 2000. Cyprinidae: Schizothoracinae. p. 273-390. A: P. Yue, et al. (Eds). Fauna Sinica. Osteichthyes. Cypriniformes III. Science Press. Beijing. 1-661.
* ↑ Walker, K.F. i H.Z. Yang, 1999. Fish and fisheries in western China. FAO Fish. Tech. Pap. 385:237-278.
* ↑ Wu, Y. i C. Wu, 1992. The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Chengdu, la Xina. 599 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Yang Zuo

Yang Zuo :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 楊祚 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 杨祚 |
    En aquest nom xinès, el cognom és Yang.
Yang Zuo va ser un general militar servint sota el senyor de la guerra Gongsun Yuan durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa. En el 238 EC, va liderar un front de tropes juntament amb Bei Yan durant la campanya Liaodong de Sima Yi contra Gongsun. Yang llavors va entaular combat amb Sima durant una llarga batalla, però va acabar sent persuadit per Sima i derrotat. Després va escapar a Xiangping (襄平), el quarter general de Gongsun, i es va rendir a Sima, quan la ciutat va estar sent assetjada.

## Vegeu també

* Llista de persones relacionades amb els Tres Regnes
# Banc d'Espanya (Tarragona)

L'edifici del Banc d'Espanya a Tarragona és un monument protegit protegit com a bé cultural d'interès local. Actualment és de titularitat municipal.
Ubicat a l'encreuament entre la Rambla Nova és un edifici aïllat format per dues plantes i baixos. La façana de l'edifici es presenta d'una forma totalment simètrica i massissa. Sis columnes jòniques sobreposades ocupen el dos pisos, pretén donar una imatge de poder estatal.
Finestrals i portes amb arc de mig punt a la planta baixa. Columnes i capitells clàssics. Al capdamunt no hi ha el frontó convencional sinó un fris amb el nom de l'entitat. La part superior té una cornisa i un escut a l'eix de la façana.
L'edifici té una superfície de 2.771 metres quadrats.

## Història

L'edifici va ser construït el 1928 per l'arquitecte Joan de Zavala i Lafora.
Va funcionar durant molts anys com a seu del Banc d'Espanya a Tarragona, des de 1878 (en un altre edifici) fins al 31 de desembre de 2003. El 16 de març de 2010 l'immoble va ser transferit a l'Ajuntament de Tarragona. En aquell moment l'ajuntament tenia la voluntat de convertir-ho en un centre d'informació i atenció als turistes així com un centre d'interpretació història de Tàrraco. Amb la inestabilitat econòmica mai es va arribar a executar aquest projecte valorat en 4,5 milions d'euros. El 2014 el consistori planejava fer una cessió de l'espai per convertir-ho en un Museu de la Química de divulgació del Complex Petroquímic de Tarragona. El 2016 es va anunciar que la part enjardinada de l'edifici s'obriria al públic.

## Vegeu també

* Rambla Nova

## Referències

* 1 2 3 «Edifici Banc d'Espanya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
* 1 2 Saumell, Octavi «El Banco de España lleva una década cerrado sin saber su futuro». Diari de Tarragona, 05-01-2014 [Consulta: 11 desembre 2016].
* ↑ Balcells, F. «Tarragona recibe el edificio del Banco de España». El País, 16-03-2010 [Consulta: 11 desembre 2016].
* ↑ Saumell, Octavi «El Ayuntamiento de Tarragona abrirá este año el jardín del Banco de España». Diari de Tarragona, 16-08-2016 [Consulta: 11 desembre 2016]. Arxivat 20 de desembre 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-12-20. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Pagellus natalensis

Pagellus natalensis és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 30 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes occidentals de l'oceà Índic (des de Sud-àfrica fins a Madagascar).

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Quercus phanera

Quercus phanera és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies i està dins del subgènere Cyclobalanopsis, del gènere Quercus.

## Descripció

Quercus phanera és un arbre de fins a 25 metres d'alçada. Les branques són tomentoses i glabrescents de color marró grisenc. Té un pecíol 1-1,8 cm; el limbe de la fulla és de color verd brillant, oblong-el·líptic a una mica obovat, 5-15 × 2-6 cm, espessament coriàcia, glabre, de base cuneada i obliqua, marge apical 1/2 serrat, àpex amb una punta curta i roma; nervi central abaixalment prominent però adaxialment pla; nervis secundaris 7-10 a cada costat del nervi central; nervis terciaris abaixalment prims, evidents. Les inflorescències femenines d'uns 5 mm, cúpules normalment 1. Les infructescències d'1 cm; raquis gruixuts, lenticel·lats. La cúpula és amb forma de bol, 1-1,5 × 1,8-2,5 cm, que tanca aproximadament 1/4 de la gla, a l'exterior, de color marronós gris vellutinós, a l'interior tomentosa marró, paret de 2-3 mm de gruix; bràctees en 8-12 anells, bràctees en 8-12 anells, de mitjana 4 o 5 més amples i un marge profundament dentat, amb 3 apicals més estrets. Les glans són cilíndriques a el·lipsoides, 3-4 × 2-2,5 cm, velloses, tenen cicatrius de 8-10 mm de diàmetre, lleugerament convexes, l'estils és persistent, d'uns 3 mm de diàmetre, base anellada. Les glans fructifiquen entre desembre i gener.

## Distribució i hàbitat

Quercus phanera creix a les províncies xineses de Guangxi i Hainan, als boscos muntanyencs mesofítics mixtos entre els 900 i 2000 m.

## Taxonomia

Quercus phanera va ser descrita per Chun i publicat a Journal of the Arnold Arboretum 28(2): 242–243. 1947.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
phanera: epítet

## Referències

* ↑ The Plant List, Quercus pentacycla Y.T.Chang
* 1 2 Cheng Yi, Wu; De-yuan, Hong. «Cyclobalanopsis phanera» (en anglès). Flora of China Editorial Committee. 1999. Flora of China (Cycadaceae through Fagaceae). 4: 1–453 p. 393. Pequín & St. Louis: Science Press i Missouri Botanical Garden. [Consulta: 7 juny 2020].
* ↑ Chun, Woon Young 1947. Journal of the Arnold Arboretum 28(2): 242–243
* ↑ «Quercus phanera». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 16 octubre 2019].

## Enllaços externs

* dibuix lineal, Flora of China Illustrations vol. 4, fig. 387, dibuixos 1-4 a la part superior
# Anastasenkoïta

L'anastasenkoïta és un mineral de la classe dels fosfats.

## Característiques

L'anastasenkoïta és un fosfat de fórmula química CaFe$^{2+}$(P₂O₇). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2020, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema triclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 5289/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Halamish wadi, a la conca del'Hatrurim, dins el Consell Regional de Tamar (Districte del Sud, Israel). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Anastasenkoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 març 2022].
# Delio César Toledo Rodas

Delio César Toledo Rodas (Cecilio Báez, Paraguai, 2 d'octubre de 1976) és un futbolista paraguaià que actualment juga a les files del Kayserispor de Turquia.

## Trajectòria

Toledo inicià la seva carrera futbolística al Club Atlético Colegiales, d'on gràcies a les seves bones actuacions fou traspassat al Cerro Porteño. Posteriorment, es traslladà a Europa al fitxar per l'Udinese Calcio, d'on marxà posteriorment al RCD Espanyol de Barcelona, equip amb el qual guanyà la Copa del Rei de futbol l'any 2000.
Després del seu pas pel RCD Espanyol retornà durant una temporada a Sud-amèrica, fitxant pel Colón de Santa Fe, si bé Toledo retornà a Espanya, a les files del Reial Saragossa a Segona Divisió, amb el qual aconseguí l'ascens a primera divisió, així com guanyar la Copa del Rei de futbol i la Supercopa espanyola de futbol de 2004.
El juliol de 2006 fitxà pel Kayserispor de Turquia, amb el qual guanyà la Copa turca de futbol de 2008 i on segueix militant actualment.
Per altra banda, Toledo també ha estat internacional amb la selecció de futbol de Paraguai en 33 ocasions, arribant a disputar la Copa del Món de Futbol de 2006.

## Palmarès

* 2 Copa del Rei de futbol: 2000 (Espanyol) i 2004 (Real Zaragoza)
* 1 Copa turca de futbol: 2008 (Kayserispor)
* 1 Supercopa espanyola de futbol: 2004 (Real Zaragoza)

## Referències

* ↑ La policía interroga a Toledo por la supuesta falsedad de su pasaporte (Police question Toledo on alleged forged passport); El Mundo, 24 febrer 2001 (castellà)
* ↑ England 1–0 Paraguay; BBC Sport, 10 juny 2006
* ↑ Copa América 1999; at RSSSF

## Enllaços externs

* Estadístiques a transfermarkt.de Arxivat 2009-12-08 a Wayback Machine. (alemany)
* Trajectòria a clubs i amb la selecció (anglès)
# Xyliphius

Xyliphius és un gènere zoològic de peix gat (ordre Siluriformes) de la família de les Aspredinidae.

## Taxonomia

* Xyliphius barbatus Alonso de Arámburu i Arámburu, 1962
* Xyliphius kryptos Taphorn i Lilyestrom, 1983
* Xyliphius lepturus Orcés-V., 1962
* Xyliphius lombarderoi F. J. J. Risso i E. N. P. de Risso, 1964
* Xyliphius magdalenae C. H. Eigenmann, 1912
* Xyliphius melanopterus Orcés-V., 1962
# Ayla Aksu

Ayla Aksu (15 de juliol de 1996) és una jugadora de tennis turca. Juga per l'Enkaspor d'Adana. Aksu també juga a la selecció turca.
Aksu, juntament amb Melis Sezer ha guanyat, en dobles femenís, el campionat d'Antalya 2015, jugant en la final contra M. Gutiérrez i M. Martínez. Ha guanyat su primera copa individual l'any 2015 en la Copa Sinan Südaş, guanyant en la final a la françesa Carla Touly, i la seconda a Bursa.

## Vegeu també

* Çağla Büyükakçay
* İpek Soylu

## Referències

* ↑ http://www.fotomac.com.tr/tenis/2015/08/22/itf-sampiyonu-ayla-aksu-oldu
* ↑ http://www.itftennis.com/juniors/players/player/profile.aspx?playerid=100166717 Arxivat 2015-08-01 a Wayback Machine.
* ↑ http://amkspor.sozcu.com.tr/2015/10/26/ayla-aksu-ikinci-tur-biletini-kapti-449525/ Arxivat 2016-02-16 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.haberturk.com/spor/tenis/haber/1105826-ciftlerde-milli-tenisciler-melis-sezer-ve-ayla-aksu-2-tura-cikti
* ↑ http://tr.eurosport.com/tenis/ayla-aksu-dan-etkileyici-galibiyet_sto4689916/story.shtml
* ↑ http://sgm.gsb.gov.tr/HaberDetaylari/3/41180/teniste-melis-sezer-ve-ayla-aksu-cifti-sampiyon-oldu.aspx Arxivat 2016-08-20 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.bugun.com.tr/son-dakika/ayla-aksu-kariyerinin-ilk-tekler-1681036.html Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.bursaport.com/haber/spor/genc-tenisci-bursada-sampiyon-oldu-66276.html Arxivat 2016-08-08 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Fitxa d'Ayla Aksu a WTA
* Imatges d'Ayla Aksu
# Papil·la caliciforme

Les papil·les caliciformes són papil·les que es troben a la part posterior de la llengua. S'anomenen així per tenir les seves vores elevades entorn d'una petita cavitat.
Perceben els sabors amargs i el seu nombre és de 8 a 12.

## Referències

* escuela2 Arxivat 2018-02-28 a Wayback Machine.
# Ratpenat nasofoliat fuliginós

El ratpenat nasofoliat fuliginós (Hipposideros fuliginosus) viu al Camerun, República Democràtica del Congo, Costa d'Ivori, el Gabon, Ghana, Guinea, Libèria, Nigèria, Sierra Leone i Uganda.
Està amenaçat per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Ratpenat nasofoliat fuliginós. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 11 desembre 2007 (en anglès).
# André Maelbrancke

André Maelbrancke (Torhout, 23 d'abril de 1918 - Torhout, 26 de setembre de 1986) va ser un ciclista belga que va competir entre 1939 i 1955. En el seu palmarès destaca el Campionat de Bèlgica en ruta de 1942 i la Kuurne-Brussel·les-Kuurne de 1952.

## Palmarès

* 1942
** Campió de Bèlgica en ruta
* 1945
** 1r al Circuit de Houtland
** 1r a l'Elfstedenronde
* 1948
** 1r al Gran Premi Briek Schotte
** 1r al Circuit de Houtland-Torhout
* 1950
** 1r al Circuit de Houtland
** 1r al Gran Premi Briek Schotte
* 1951
** 1r al Circuit de Houtland
* 1952
** 1r a l'A través de Bèlgica i vencedor d'una etapa
** 1r a la Kuurne-Brussel·les-Kuurne
* 1953
** 1r al Circuit de Houtland-Torhout

## Referències

* ↑ «MAELBRANCKE André». [Consulta: 21 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - André MAELBRANCKE» (en italià). [Consulta: 21 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a procyclingstats.com
# Diego Edison Umaña

Diego Edison Umaña (Cali, 12 de març de 1951) fou un futbolista colombià de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció de Colòmbia. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Deportivo Cali, Atlético Bucaramanga, Santa Fe.
Un cop retirat fou entrenador a clubs com Santa Fe i Juan Aurich.
Trajectòria com a entrenador:
* 1987: Once Caldas
* 1988-1989: Santa Fe
* 1992: América de Cali
* 1993: América de Cali
* 1994-1996: América de Cali
* 1997: Millonarios
* 1998: América de Cali
* 2000: Millonarios
* 1996: Barcelona Sporting Club
* 2003: Centauros Villavicencio
* 2006-2007: Deportes Quindío
* 2007-2009: América de Cali
* 2010: Junior
* 2011-2012: Juan Aurich
* 2013: América de Cali
* 2016-2017: Sport Huancayo
* 2017-avui: Rionegro Águilas

## Referències

* ↑ Diego Edison Umaña a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «'Nadie me ha regalado nada': Diego Umaña», 30-11-2012. Arxivat de l'original el 7 d'octubre de 2013. [Consulta: 20 desembre 2012].
* ↑ «¡Juan Aurich logra el primer título de su historia!». Diario Peru21, 14-12-2011. Arxivat de l'original el 7 de gener de 2012. [Consulta: 14 desembre 2011].
# Lucili Bas

Lucili Bas (en llatí Lucilius Bassus) va ser un militar romà, comandant d'un esquadró de cavalleria, i almirall.
Va ser nomenat per Vitel·li com a almirall de la flota de Ravenna i Misenum (70 aC) però ell volia el comandament dels pretorians, i desenganyat es va passar a Vespasià. Després de la mort de Vitel·li va ser enviat a reprimir alguns disturbis a la Campània.
Lucili Bas participar en la Primera Revolta Jueva, com a comandant de la Legió X Fretensis, i va assaltar i destruir les fortaleses jueves de Herodium i Machaerus (72) i inicià el setge de la fortalesa de Masada, quan inesperadament es va posar malalt i va morir l'any (73 o 74). Va ser substituït en el comandament de la X Legió per Luci Flavi Silva.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 473.
* ↑ Flavi Josep, VII.163.
* ↑ Flavi Josep, VII.190-215.
* ↑ Flavi Josep, VII.252.