OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gotcha (videojoc)

Gotcha és una màquina recreativa desenvolupada per Atari i llançat a l'octubre de 1973. Va ser el quart joc de la companyia, després del Pong de 1972, que va marcar l'inici de la industria dels videojocs comercial, i el Space Race i Pong Doubles de 1973. En el joc, dos jugadors es mouen a través d'un laberint, que canvia contínuament amb el pas del temps. Un jugador, el Pursuer, intenta atrapar l'altre, el Pursued; si ho fan, es marca un punt i els jugadors restableixen posicions. El joc emet un so electrònic, que augmenta el ritme a mesura que el Pursuer s'apropa al Pursued, i cada joc dura un temps determinat.
Gotcha va ser dissenyat per Allan Alcorn, el dissenyador de Pong, i va ser construït un prototip per Cyan Engineering, l'empresa subsidiària de recerca i desenvolupament semi-independent d'Atari. El desenvolupament es va iniciar el juliol de 1973 com a part de l'estratègia d'Atari per desenvolupar diversos tipus de jocs per separar-se dels seus competidors, que van veure centrats principalment en la creació de clons de Pong. La cabina va ser dissenyada per George Faraco, inicialment amb les palanques de control encerades en cúpules rosades destinades a representar els pits. Tot i que aquest disseny va inspirar el fulletó publicitari sobre el qual apareix darrere d'un home que perseguia a una dona en una camisa de dormir, es va canviar per usar palanques de control regulars poc després del llançament.
El joc no va tenir èxit comercial; fonts posteriors van declarar que "suscita poc més que controvèrsia", tot i que una font afirma que es van vendre 3.000 unitats. A més del principal joc en blanc i negre, es van crear unitats limitades d'una versió de color tintada i una veritable versió multicolor del joc; aquest últim es creu que és la primera màquina recreativa en color.

## Referències

* ↑ «Gotcha». International Arcade Museum. [Consulta: 11 octubre 2016].
* 1 2 Loguidice i Barton, 2012, p. 182.

## Bibliografia

* Goldberg, Marty; Vendel, Curt. Atari Inc.: Business Is Fun. Syzygy Press, 2012-11-25. ISBN 978-0-9855974-0-5.
* Sheff, David. Game Over: How Nintendo Conquered The World. Random House, 2011-11-02. ISBN 978-0-307-80074-9.
* Collins, Karen. Game Sound: An Introduction to the History, Theory, and Practice of Video Game Music and Sound Design. MIT Press, 2008-08-08. ISBN 978-0-262-03378-7.
* Kent, Steven L. The Ultimate History of Video Games. Three Rivers Press, 2001-09-06. ISBN 978-0-7615-3643-7.
* Flanagan, Mary; Nissenbaum, Helen. Values at Play in Digital Games. MIT Press, 2014-06-25. ISBN 978-0-262-32445-8.
* Loguidice, Bill; Barton, Matt. CRC Press. Vintage Games: An Insider Look at the History of Grand Theft Auto, Super Mario, and the Most Influential Games of All Time, 2012-08-21. ISBN 978-1-136-13758-7.

## Enllaços externs

* Gotcha al Killer List of Videogames
# Germà Coll Mesquida

Germà Coll Mesquida (Felanitx, 1932-2018). Professor i historiador balear.
El 1960 es llicencià en filosofia i lletres, secció d'història, a la Universitat Central de Barcelona. Va ser professor de l'Institut Laboral de Ciutadella i, a partir de 1969, catedràtic. Després passà a l'Institut Verge de Sant Salvador de Felanitx, on es va jubilar l'any 1994.
Col·labora a la Revista de Menorca i el 1962 hi publicà "La proclamación de la constitución de 1812 en nuestra ciudad, vista por los contemporáneos". Va estudiar la premsa menorquina del segle XIX a "La premsa catòlica a Menorca al segle XIX" (1997). El 1977 fundà a Ciutadella l'Editorial Nura, amb Lluís i Andreu Casasnovas Marquès i Gabriel Julià Seguí.
És autor de Felanitx, entre la ironia i la recança (1995). El 2009 publicà "Notes breus per a la història de la premsa local a Felanitx". També va publicar Quatre-cents anys d'ensenyança a Felanitx (1569-1969)" (2011). Va codirigir la col·lecció literària Ahir i Avui, entre 1972 i 1974.

## Referències

* ↑ «Germà Coll Mesquida, profesor, historiador y fundador de «Nura» de Josep Pons Fraga». Menorca, 28-03-2018. [Consulta: 12 juliol 2023].
* ↑ «Coll Mesquida, Germà». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 18. Palma: Promomallorca, p. 386. ISBN 84-8661702-2.
# Germà (governador)

Germà (en llatí Germanus) era governador romà d'Orient d'Edessa (587) durant el regnat de l'emperador Maurici (582-602). Les tropes que guardaven la frontera oriental es van amotinar i van obligar a fugir el seu comandant en cap, Prisc, i llavors el van elegir com a nou comandant.
En temps de Flavi Focas encara tenia el comandament a la mateixa zona. El general Narsès es va revoltar i va prendre possessió d'Edessa, i Germà va ordenar assetjar la ciutat, però va ser derrotat i ferit mortalment (604) quan va arribar un exèrcit persa enviat per Cosroes II de Pèrsia que acudia en ajut del rebel Narsès.

## Referències

* ↑ 5.Germanus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 263
Viccionari
# Governació del 6 d'Octubre

La governació del 6 d'Octubre (àrab: محافظة السادس من أكتوبر, muḥāfaẓat as-Sādis min Uktūbar) fou una de les governacions o muhàfadhes d'Egipte, situada al centre del país. La seva capital era la Ciutat del 6 d'Octubre. Tenia una població aproximada de 500.000 habitants. Aquesta governació es va crear l'abril del 2008 quan es va produir una reordenació administrativa a Egipte i fou suprimida en 2011.
Les principals ciutats eren Ciutat 6 d'Octubre, Al-Rehab, El-Sheikh Zayed i Madinaty.

## Referències

* ↑ «EMPORIS». [Consulta: 28 desembre 2019].
* ↑ http://weekly.ahram.org.eg/2008/894/eg6.htm Arxivat 2009-08-10 a Wayback Machine.
# Governació de Khan Yunis

La Governació de Khan Yunis (àrab: محافظة خان يونس, Muḥāfaẓat Ḫān Yūnis) és una de les 16 governacions de l'Estat de Palestina, situada al sud de la Franja de Gaza. La seva capital és Khan Yunis. La governació té una població total d'aproximadament 290.000 habitants. La superfície terrestre és 69,61% urbana, el 12,8% rural i 17,57% està compost pel camp de refugiats de Khan Yunis.

## Localitats
### Ciutats

* Abasan al-Kabera
* Bani Suheila
* Khan Yunis

### Municipis

* Abasan al-Saghira
* Khuza'a
* al-Qarara

### Viles

* al-Fukhari
* Qa' al-Kharaba
* Qa' al-Qurein
* Qizan an-Najjar
* Umm Kameil
* Umm al-Kilab

## Referències

* ↑ Khan Yunis Governorate Small Area Populations Arxivat 2012-02-07 a Wayback Machine. Palestinian Central Bureau of Statistics
# Gneu Calpurni Pisó (cònsol 7 aC)

Gneu Calpurni Pisó (en llatí Cnaeus Calpurni Cn. F. Cn. N. Piso) (ca. 44 aC/43 aC - 20 dC) va ser un magistrat romà. Era fill de Gneu Calpurni Pisó (cònsol 23 aC) (Cnaeus Calpurnius Cn. F. Cn. N. Piso), i va heretar tot l'orgull i l'actitud altiva del seu pare. Formava part de la gens Calpúrnia, una antiga i important família romana d'origen plebeu.
Va ser cònsol l'any 7 aC juntament amb Tiberi, el futur emperador, i August el va enviar a Hispània com a llegat, on es va fer odiós per la seva crueltat i avarícia.
Tiberi des que va pujar al poder estava gelós del seu nebot Germànic Cèsar, al qual havia adoptat i que era molt popular a l'exèrcit i entre el poble. Quan l'any 18 es van assignar les províncies orientals a Germànic, Tiberi va escollir llavors Pisó com a instrument per vigilar-lo. Pisó era a Síria com a governador i se sospita que Tiberi li va donar instruccions secretes. Per la seva banda la seva muller Plancina també va rebre indicacions de Lívia Drusil·la, la mare de Tiberi, per anul·lar Agripina Major. Pisó va aconseguir oposar-se a totes les mesures de Germànic i Plancina va fer el mateix amb Agripina. Quan Germànic va retornar d'Egipte es va trobar que les seves ordres no havien estat obeïdes i es va produir un altercat entre Pisó i Germànic. Germànic li va ordenar sortir de Síria i va nomenar Gneu Senti Saturní al seu lloc (dos governadors interins van exercir fins que va arribar).
Quan poc després va morir Germànic (19), es va sospitar que havia estat enverinat per Pisó i Plancina. Pisó va intentar recuperar el govern però els soldats no el van obeir i finalment va tornar a Roma l'any 20 on va ser rebut pel poble amb marcada hostilitat. No se sap si realment Pisó va enverinar Germànic, Tàcit admet que no hi havia proves suficients per determinar si ho havia fet. Tiberi, davant la pressió popular, va haver d'ordenar una investigació senatorial, però abans d'acabar-se Pisó es va suïcidar, segons uns per la manca de suport de Tiberi, i segons d'altres per ordre d'aquest mateix, que temia que revelés el seu odi contra Germànic. Lívia va assegurar l'absolució de Plancina. Dos fills, Gneu i Marc, acusats pel senat com a còmplices, van ser perdonats per Tiberi.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 275-276.
# Gneu Bebi Tàmfil

* Per a altres significats, vegeu «Gneu Bebi Tàmfil (pretor)».
Gneu Bebi Tàmfil (en llatí: Cnaeus Baebius Tamphilus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Bèbia, i era de la família dels Tàmfil.
Va ser tribú de la plebs l'any 204 aC i va portar a judici als censors sortints Marc Livi Salinator i Gai Claudi Neró per la manera irregular en què havien complert els deures del seu càrrec. Però el Senat, tot i que no estava content amb els acusats, el va obligar a retirar l'acusació pel principi de no responsabilitat dels censors.
L'any 199 aC va ser pretor i va rebre el comandament de les legions del cònsol de l'any anterior Gai Aureli Cotta que estaven estaciones a la rodalia d'Ariminium, amb instruccions d'esperar l'arribada del nou cònsol Luci Corneli Lèntul. Però Tàmfil, ansiós per obtenir glòria, va fer una incursió al país dels ínsubres i va ser derrotat amb fortes pèrdues. Quan va arribar Lèntul, li va ordenar abandonar la província i el va enviar a Roma en desgràcia. L'any 186 aC va ser un dels triumviri coloniae deducendae encarregats de fundar dues colònies i el 182 aC va ser cònsol amb Luci Emili Paul·le i junts van lluitar contra els lígurs amb èxit. A l'any següent va obtenir Ligúria com a procònsol.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 973.
# Guillem de Olives Pons

Guillermo de Olives Pons (Maó, Menorca, 14 de febrer de 1927 - 19 d'agost de 2002) fou un advocat, empresari i polític menorquí.

## Biografia

Va estudiar el batxillerat a Maó en l'Institut Nacional d'Ensenyament Mitjà, i la carrera de dret en l'Antiga Facultat de Dret de San Bernardo a Madrid. Des del 1956 ha estat President del Consell d'Administració de l'Editorial Menorca, editora del diario Menorca. President de la Cooperativa Agropecuària i director de la Revista de Menorca, de temes monogràfics provincials, vicepresident de la Caixa de Balears i també president de l'Ateneu de Maó, i de la secció local de la Creu Roja el 1975-1977. Fou força actiu en la restauració de l'antic edifici de la capella de Sant Antoni Abat, de Maó, i del seu retaule gòtic.
És acadèmic corresponent de la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando i professor de l'Escola de Turisme. A les eleccions generals espanyoles de 1977 fou escollit senador per Menorca per la UCD. Dins del Senat d'Espanya fou vocal de la Comissió Especial d'Autonomies. Fou membre de l'Assemblea de Parlamentaris de les Illes Balears, i com a únic senador menorquí fou el patrocinador de l'anomenat Pacte d'El Toro amb representants de les altres forces polítiques menorquines per tal que es comprometessin en el futur Estatut d'Autonomia de les Illes Balears de 1983 i de la que en sorgiria l'Assemblea Autonòmica de Menorca, presidida pel mateix Guillem de Olives.
Un premi d'investigació sobre l'arquitectura i les arts plàstiques duu el seu nom.
Un fill seu, Guillem de Olives Olivares és també polític.

## Referències

* ↑ Guillem d'Olives Pons (Maó, Menorca, 14 de febrer de 1927 - 19 d'agost de 2002)
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Els plantejaments autonòmics de Menorca durant la transició per J. M. Quintana
* ↑ Les bases Arxivat 2008-08-18 a Wayback Machine. a l'Ateneu de Maó
# Guggenheim

«Guggenheim» té aquests significats:
* Família Guggenheim, família nord-americana coneguda pel fet que molts dels seus membres han creat fundacions amb motivacions artístiques o d'utilitat social
* Fundació Solomon R. Guggenheim, fundació artística creada per Solomon Guggenheim el 1937
* Museu Guggenheim (Bilbao), museu d'art contemporani en aquesta ciutat basca
* Museu Guggenheim (Nova York), fundat el 1937 a l'Upper East Side de Nova York
* Museu Guggenheim (Venècia) o col·lecció de Peggy Guggenheim, museu italià d'art europeu
* Museu Guggenheim Hermitage de Vílnius, proposta de museu d'art per a la ciutat de Vílnius, capital de Lituània
* Peggy Guggenheim (1898, Nova York - 1979, Pàdua), filla de Benjamin Guggenheim adinerat home
# Pluto Nash

Pluto Nash (The Adventures of Pluto Nash) és una pel·lícula estatunidenco-australiana dirigida per Ron Underwood, estrenada el 2002 i doblada al català El film fou nominat a 5 premis Razzie el 2003 i el 2005 als Razzie per a la Pitjor Comèdia dels 25 últims anys.

## Argument

Propietari d'un bar a la Lluna el 2087, Pluto Nash esdevé el líder d'un moviment d'independència, en resposta al rebuig a vendre el seu bar a mafiosos de l'espai.

## Repartiment

* Eddie Murphy: Pluto Nash
* Randy Quaid: Bruno
* Rosario Dawson: Dina Lake
* Jay Mohr: Tony Francis
* Luis Guzmán: Felix Laranga
* James Rebhorn: Belcher
* Peter Boyle: Rowland
* Burt Young: Gino
* Miguel A. Núñez Jr.: Miguel
* John Cleese: James
* Victor Varnado: Kelp
* Illeana Douglas: Dr. Mona Zimmer
* Jacynthe René: Babette
* Pam Grier: Flura Nash

## Referències

* ↑ Pluto Nash
* ↑ Mitchell, Elvis «FILM REVIEW; A Club, the Mob, a Hit and a Miss, All on the Moon» (en anglès). The New York Times.
# Circumscripció Illa de França

* Eurodiputats assignats per circumscripció
* Circumscripció Illa de França
La Circumscripció Illa de França és una circumscripció electoral francesa utilitzada cada 5 anys des de 2004 durant les Eleccions al Parlament Europeu per a designar, mitjançant una elecció de sufragi universal directe, 13 (14 en 2004) dels 72 eurodiputats (78 en 2004) que li corresponen a França segons el Tractat de Niça dels 736 membres del Parlament Europeu. Fou creada en 2003 mitjançant la Loi Électorale n° 2003-327 de l'11 d'abril de 2003., com les altres 7 circumscripcions electorals franceses per a les eleccions europees.
Agrupa als electors de la regió francesa d'Illa de França que comptava en 2009 amb 6.822.779 electors inscrits.

## Referències

* ↑ «LOI n° 2003-327 du 11 avril 2003 relative à l'élection des conseillers régionaux et des représentants au Parlement européen ainsi qu'à l'aide publique aux partis politiques» (Llei) (en francès). Arxivat de l'original el 2016-04-24. [Consulta: 18 novembre 2012].
# Múscul zigomàtic major

El múscul zigomàtic major (musculus zygomaticus major) és un múscul de la cara, un dels dos músculs zigomàtics; l'altre és el zigomàtic menor. Està situat a la galta; és oblic, petit i en forma de rectangle.
S'origina en el procés temporal de l'os zigomàtic o malar, i s'insereix en la porció lateral del múscul orbicular dels llavis. És innervat pel nervi facial.
La seva acció és la d'elevar i abduir la comissura labial.

## Imatges

* Animació. Posició del múscul zigomàtic major (en vermell).
* Músculs del cap, la cara i el coll. El múscul zigomàtic major es mostra en vermell.

## Vegeu també

* Múscul zigomàtic menor
* Os zigomàtic

## Referències

* 1 2 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 20 gener 2014].
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Enllaços externs

* LUC zmj
* Zygomaticus+major+muscle al Diccionari d'eMedicine
# Sükhbaatar

Sükhbaatar (en mongol: Сүхбаатар; en rus: Сухэ-Батор) és un districte de Mongòlia i la capital de la província de Selenge. El 2007 tenia 19.224 habitants

## Geografia

El districte de Sükhbaatar s'hi troba a la part més septentrional de la província de Selenge, a la part nord de Mongòlia, llindant amb Rússia. Pel districte s'unixen els rius Selenge i Orkhon, que van a desembocar al llac Baikal. El districte de Sükhbaatar limita amb Rússia cap al nord i amb els districtes d'Altanbulag a l'est, Shaamar al sud i Züünbüren a l'oest. Sükhbaatar té un clima continental d'estius càlids i hiverns secs amb mitjanes màximes anuals de 26,9 graus celsius al juliol i mínimes de 27,5 graus sota zero al gener; el mes amb més precipitacions és l'agost, amb 69,9 mil·límetres.

## Història

Aquest districte va ser fundat l'any 1940 i va rebre el nom del líder revolucionari mongol Damdin Sükhbaatar. El 1949 s'inaugurà, amb el mateix nom, l'estació de ferrocarril més septentrional de Mongòlia i que serveix al ferrocarril Transmongolià; l'anterior estació a la ruta, ja a Rússia, és a Naushki, Buriàtia.

## Referències

* ↑ Official site of the Selenge aimag (version 2008) Arxivat 2008-03-31 a Wayback Machine.
* ↑ «World Weather Information Service – Sukhbaatar». World Meteorological Organization. [Consulta: November 12, 2022].
# Cotorra d'Alexandra

La cotorra d'Alexandra (Polytelis alexandrae) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita boscos, matolls i estepes de l'est d'Austràlia Occidental, sud-oest del Territori del Nord i nord-oest d'Austràlia Meridional.
# Génération Foot

L'Académie Génération Foot, també conegut com a Association Sportive Génération Foot és un club senegalès de futbol de la ciutat de Dakar. Va ser fundat el 2000 i juga a l'Stade Déni Biram Ndao.

## Palmarès

* Lliga senegalesa de futbol:
** 2017, 2019
* Copa senegalesa de futbol:
** 2015
* Trophée des Champions du Sénégal:
** 2017

## Referències

* ↑ «Génération Foot vs. Guédiawaye - 24 June 2017 - Soccerway». [Consulta: 9 febrer 2018].
* ↑ «Senegal – List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Senegal - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Àqil (nom)

Àqil (àrab: عاقل, ʿĀqil) és un nom masculí àrab que literalment significa ‘racional’, ‘intel·ligent’, ‘assenyat’. Si bé Àqil és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit 'Aqil. Aquest nom també el duen musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua: àzeri: Aqil.
La forma femenina d'aquest nom és Àqila.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «عقل». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «عقل». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «عقل» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Plint

«Plint» té aquests significats:
* Plint, aparell gimnàstic.
* Plint, element arquitectònic.
# Club Deportivo Laredo

El Club Deportivo Laredo és un club de futbol de la localitat de Laredo (Cantàbria).

## Història

* Temporades a Primera Divisió: 0
* Temporades a Segona Divisió: 0
* Temporades a Segona Divisió B: 2 (1987-88, 1989-90)
* Temporades a Tercera Divisió : 37 (1954-55, 1956-57, 1959-60 a 1962-63, 1964-65 a 1966-67, 1969-70, 1972-73, 1975-76 a 1976-77, 1983-84 a 1986-87, 1988-89, 1990-91 a 2009-10)
* Millor classificació a la Segona divisió B: 17è (1987-88, 1989-90)
* Millor classificació a la Copa: Segona ronda (1973, 1976, 1991, 1993)

## Palmarès

* Campió de Tercera Divisió : 1988-89

## Jugadores destacats

* José Emilio Amavisca
# The Free Fall Band

The Free Fall Band és un grup català de música en anglès.
Està format per cinc músics que creen una música pop «atemporal», ple de melodia. El grup originari de Mataró es va estrenar el 2011. De mica en mica comencen a aconseguir reconeixement: finalistes de les Demoscópicas de Mondo Sonoro o al Villa de Bilbao (van ser els guanyadors de l'apartat pop-rock de l'edició del 2011), Jazzaldia de Donosti, Faraday, popArb…. Una sèrie d'èxits que els porta a enregistrar el seu àlbum de debut, produït per Miqui Puig.
El disc denota influències de grups com The Beatles, Jonathan Richman, The Shins, The Zombies. El 2013 van saltar a la primera línia del pop estatal, gràcies a fites com el seu pas pel festival Primavera Sound amb Amaia o a exercir de teloners del concert a Barcelona de l'americà Rodriguez.

## Discografia

* Elephants never Forget (2012)
* The Münster Sights (2014)

## Referències

* 1 2 «PopArb edició 2014». PopArb, 2014. [Consulta: 23 juny 2015].
* ↑ Clapés, Marc. «The Free Fall Band fan un homenatge als seus artistes preferits». Primera Fila, 04-11-2013. [Consulta: 16 agost 2021].
* ↑ «Els mataronins The Free Fall Band compartiran escenari amb Amaia d'OT al Primavera Sound». Mataró Audiovisual, 29-05-2018. Arxivat de l'original el 2021-08-16. [Consulta: 16 agost 2021].
* ↑ «The Free Fall Band» (en castellà). Discog. [Consulta: 16 agost 2021].
* ↑ «The Free Fall Band». Músiques clandestines. RTVE, 23-10-2012. [Consulta: 16 agost 2021].

## Bibliografia

* Martorell, Núria «The Free Fall Band y su pop agridulce» (en castellà). El Periódico, 17-12-2014.
* Aguilar, Joaquim. «Marc Rodríguez, membre de The Free Fall Band: “actuar amb Amaia és tornar al Primavera Sound per la porta gran”». Ràdio Premià de Mar, 29-05-2018. Arxivat de l'original el 16 d’agost 2021. [Consulta: 16 agost 2021].
# Montsent de Pallars

El Montsent de Pallars és una muntanya de 2.883,1 m. d'altitud del Pirineu axial, a l'extrem nord del Pallars Jussà i a cavall amb el Pallars Sobirà. Pertany als municipis de la Torre de Cabdella i de Sort, el darrer dins de l'antic terme de Llessui. Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 262073001).
Aquest cim està inclòs al Repte dels 100 cims de la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC).
La seva continuïtat cap al sud és la Serra de la Mainera, que enllaça amb la Serra d'Altars a través del coll del Triador. Aquest massís separa les valls del Flamisell (la Vall Fosca) i la capçalera del riu de Berasti (Vall d'Àssua), després anomenat lo Rialbo. Forma part de la corona de cims que delimiten la Vall Fosca, tant per llevant, com pel nord i ponent.

## Referències

* ↑ «Montsent de Pallars». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Martinetti. «Montsent de Pallars (2883 metros) (Ressenya)», 13-08-2006. Arxivat de l'original el 2009-04-06. [Consulta: 1r octubre 2008].
* «Montsent». Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Cotorra collblanca

La cotorra collblanca (Pyrrhura albipectus) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita la selva humida de l'Equador oriental.

## Referències

* ↑ IUCN «Pyrrhura albipectus» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species. BirdLife International, 28-01-2021. DOI: 10.2305/iucn.uk.2021-3.rlts.t22685860a195447344.en.