OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Melissa Tancredi

Melissa Tancredi és una davantera de futbol amb 119 internacionalitats pel Canadà. Ha jugat tres Mundials i dos Jocs Olímpics entre 2007 i 2015, incloent un bronze olímpic a Londres 2012, on va ser la tercera màxima golejadora del torneig amb 4 gols.
És autora del segon gol més ràpid de l'história del Mundial, als 37 segons del Austràlia 2-2 Canadà de la Xina 2007.

## Trajectòria

| Temporades | Equip | Títols |
| | Burlington Sting |
| 2000 - 2004 | Ntre Dame Fighting Irish | 1 Lliga (NCAA) |
| 2004 | Detroit Jaguars |
| 2005 - 2006 | Atlanta Silverbacks |
| 2007 | Jersey Sky Blues |
| 2007 0 0 | River Cities FC 0 0 | | Jocs Panamericans 2007 (3r lloc) Mundial 2007 (1a fase) Jocs Olímpics 2008 (quarts) |
| 2009 | Saint Louis Athletica |
| 2010 | Vancouver Whitecaps | | Copa d'Or 2010 (campió) |
| 2011 | Piteå IF | | Mundial 2011 (1a fase) |
| 2012 | Dalsjöfors GoIF | | Jocs Olímpics 2012 (3r lloc) |
| 2014 - 2015 | Chicago Red Stars | | Mundial 2015 (quarts) |
| 2016 - act. | KIF Örebro |

## Referències

* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2016-08-24. [Consulta: 21 juliol 2016].
* ↑ Canada Soccer
# Jukovitsi

Jukovitsi (en rus: Жуковицы) és un poble de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia vuit habitants.
# Xevtxénkove (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Xevtxénkove».
Xevtxénkove (en (ucraïnès): Шевченкове, en rus: Шевченково) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 942 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai. Fins al 1948 la vila es deia Kodjuk-Elí.

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ В исторических документах также встречается вариант Коджук-Эль
# Parc Nacional de Møysalen

El Parc Nacional de Møysalen (en noruec: Møysalen nasjonalpark) és un parc nacional situat a l'illa d'Hinnøya, al comtat de Nordland, Noruega. El parc fou creat el 2003 per conservar paisatges alpins costaners inalterats d'aquesta illa. El paisatge es caracteritza pels pics que sobresurten del mar i fiords, sent el punt més alt la muntanya Møysalen, de 1.262 metres d'altura.
El parc és en gran manera inalterat des del seu estat natural. Aquest és un dels pocs parcs nacionals de Noruega que baixa fins al nivell del mar; diversos fiords es troben inclosos dins d'ell. El parc també inclou àrees amb bosc de bedolls, a més de les muntanyes. Hi ha molts pantans i aiguamolls al parc, però la majoria no són grans.
Les muntanyes escarpades i les costes riques properes fan qui hi hagi moltes aus marines, així com les poblacions de rosegadors, incloent l'àguila marina, l'àguila daurada, el falcó grifó, i el falcó pelegrí. També hi ha altres aus rares i en perill al parc, incloent els xoriguers, les esmerles i els aligots calçats. La vida animal és típica per aquesta part del comtat de Nordland. La llúdriga, considerada com a espècie vulnerable a Noruega, és comuna aquí. L'àrea al voltant de l'Øksfjorden és una àrea central per als ants a l'illa Hinnøya. Altres espècies comunes són les llebres, les guineus, els erminis i els visions americans.

## Referències

* ↑ Store norske leksikon. «Møysalen nasjonalpark» (en noruec). [Consulta: 12 juny 2012].
* ↑ «Møysalen (PDF)» (en anglès). Norwegian Directorate for Nature Management.

## Enllaços externs

* Direktoratet for naturforvaltning: Sobre el Parc Nacional de Møysalen Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine., amb fotografies (noruec)
# Parc Nacional de Nordenskiöld Land

El Parc Nacional de Nordenskiöld Land (en noruec: Nordenskiöld Land nasjonalpark) es troba a l'illa de Spitsbergen, a l'arxipèlag de Svalbard, Noruega. Va ser inaugurat el 2003.
# Patagonotothen sima

Patagonotothen sima és una espècie de peix pertanyent a la família dels nototènids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua marina, bentopelàgic i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a les illes Malvines i els vessants atlàntic i pacífic de Xile.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Balushkin A. V., 1976. A short revision of notothenids (Notothenia Richardson and related species) from the family Nototheniidae. Pp. 118-134. A: Skarlato, O. A. (ed.). Zoogeography and systematics of fish. Akad. Nauk USSR, Zool. Inst., Leningrad. Revision Notothenids . 1-195.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Richardson, J. 1844-1848. Ichthyology of the voyage of H. M. S. Erebus & Terror,... A: J. Richardson & J. E. Gray. The zoology of the voyage of H. H. S. "Erebus & Terror," under the command of Captain Sir J. C. Ross ... during ... 1839-1843. Londres. Ichthyology of the voyage of H. M. S. Erebus & Terror,... v. 2 (2): i-viii + 1-139, Pls. 1-60.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaíso 24(2):1-132.
* ↑ Lloris, D. i J. Rucabado, 1991. Ictiofauna del canal Beagle (Tierra de Fuego), aspectos ecológicos y análisis biogeográfico. Publ. Espec. Inst. Esp. Oceanogr. 8, Madrid. 182 p.
* ↑ Menni, R.C., R.A. Ringuelet i R.H. Aramburu, 1984. Peces marinos de la Argentina y Uruguay. Editorial Hemisferio Sur S.A. Buenos Aires, l'Argentina. 359 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Patagonotothen squamiceps

Patagonotothen squamiceps és una espècie de peix pertanyent a la família dels nototènids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua marina, bentopelàgic i de clima temperat que viu entre 2 i 4 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-oriental: Xile.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Balushkin A. V., 1976. A short revision of notothenids (Notothenia Richardson and related species) from the family Nototheniidae. Pp. 118-134. A: Skarlato, O. A. (ed.). Zoogeography and systematics of fish. Akad. Nauk USSR, Zool. Inst., Leningrad. Revision Notothenids . 1-195.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Peters, W. (C. H.), 1877. Übersicht der während der von 1874 bis 1876 unter der Commando des Hrn. Capitän z. S. Freiherrn von Schleinitz ausgeführten Reise S. M. S. Gazelle gesammelten und von der Kaiserlichen Admiralität der Königlichen Akademie der Wissenschaften übersandten Fische. Monatsberichte der Akademie der Wissenschaft zu Berlin 1876: 831-854.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaíso 24(2):1-132.
* ↑ Menni, R.C., R.A. Ringuelet i R.H. Aramburu, 1984. Peces marinos de la Argentina y Uruguay. Editorial Hemisferio Sur S.A. Buenos Aires, l'Argentina. 359 p.

## Bibliografia

* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Pau Sebastià Mei i Llagostera

Pau Sebastià Mei i Llagostera (València, segle xvi - segle XVII) va ser un escriptor valencià.
Fill del traductor, gramàtic i impressor Joan Felip Mey, que havia escrit llibres importants i traduït Les Metamorfosis d'Ovidi, es formà en un ambient culte. Si bé habitualment se l'ha anomenat Sebastián de Mey, al testament del seu pare hi diu literalment Pau Sebastià.
Només va publicar un llibre, el Fabulario. És un recull de faules i contes en castellà publicat a València el 1613. Hi ha 57 faules o contes, 31 de les quals protagonitzats per animals. Al final de cadascun hi ha una moralina.
S'inspira principalment en les Faules d'Isop, però també de les de Joan Manuel de Castella entre d'altres. En el pròleg l'autor apunta que "moltes" de les fàbules i contes que apareixen al llibre són noves, a les antigues els ha donat un "estil diferent". En el mateix pròleg també defensa la lectura de faules a l'escola per davant d'altres llibres perquè "és molt encertada i santa cosa no consentir que els nens llegeixin qualsevol tipus de llibres".
En ser de la mateixa època s'ha relacionat la temàtica d'aquesta obra amb el tarannà del personatge del Quixot Sancho Panza, en le sentit de moure's entre les fabulacions i el costumbrisme realista.

## Referències

* 1 2 Jesús Maire Bobes. Fábulas españolas. Ediciones AKAL, 14 abril 2004, p. 100–. ISBN 978-84-460-1797-4.
* 1 2 Pablo Jauralde Pou. Diccionario filológico de literatura española (Siglo XVII): Volumen I. CASTALIA, 20 desembre 2012, p. 1038–. ISBN 978-84-9740-462-4.
* ↑ Juan Diego Vila. El Quijote desde su contexto cultural. EUDEBA, 2013, p. 136–. ISBN 978-950-23-4607-6.
# Pepita Inglès

Pepita Inglés (Cartagena, 1910 - Front d'Aragó, 1937) fou una militant anarcosindicalista catalana de la columna Durruti durant la guerra civil espanyola.

## Biografia

Tot i néixer a Cartagena, de molt petita emigrà a Barcelona amb els seus pares. No va poder assistir quasi a l'escola i va completar la seva formació de forma autodidàctica. El 19 de juliol de 1936 participa en els combats als carrers de Barcelona i el 24, amb el seu company surt amb la Columna Durruti cap al Front d'Aragó. Marxa amb altres dones com Palmira Jul, Azucena Haro i Emiliana Morin, companya de Durruti, i moltres altres els noms de les quals han quedat en l'anonimat.
Freqüentà i farà amistat amb la secretària de Durruti, Pilar Balduque, mecanògrafa de la caserna general i de la Columna. Balduque segueix al seu lloc fins a la descomposició de la columna i la militarització obligatòria, en què aprofiten per desmobilitzar les dones després d'haver estat un any al front de guerra (juliol, 1937). Balduque serà substituïda per un capità, però anirà fins a Monegrillos i es reincorporarà al front de la 119 de Belmonte fins a 1939. Tot i els bombardejos dels franquistes, Pepita decideix no tornar a Barcelona, malgrat l'oferta que es fa a les dones de tornar. Va formar part de la presa de Pina d'Ebre, on va morir el seu company. Ella es va incorporar al servei de tancs i va conduir diversos vehicles blindats sorgits dels tallers de la metal·lúrgia de Barcelona. Va prendre part a la presa de Perdiguera, els Montes de Villafría i els Montes de Vaca. Va lluitar a Quinto, en una lluita des del 19 de novembre de 1936 fins a l'agost de 1937, en què va ser pres pels republicans. També va participar en l'atac de la presa de l'ermita de Santa Quitèria a la Serra d'Alcubierre, prop de Tardienta.
Va morir en una emboscada dels franquistes. Fou detinguda i, desarmada, en previsió de les tortures a les quals seria sotmesa abans de morir i davant la impossibilitat d'un rescat, un milicià es feu explotar amb una bomba i moriren tots.

## Bibliografia

* Iturbe, Lola. La mujer en la lucha social. La guerra civil de España. (en castellà). Editores Mexicanos Unidos SA, 1974 [Consulta: 30 abril 2015].

## Referències

* 1 2 3 4 Diccionari biogràfic de dones. «Pepita Inglès». Xarxa Vives d'Universitats (CC-BY-SA via OTRS). Arxivat de l'original el 2015-10-02. [Consulta: 1r octubre 2015].
# Partit judicial de Vitigudino

Vitigudino és un partit judicial de la província de Salamanca, que està formada pels municipis de:
| Ahigal de los Aceiteros | Ahigal de Villarino | Aldeadávila de la Ribera | Almendra |
| Bañobárez | Barceo | Barruecopardo | Bermellar |
| Bogajo | Brincones | Cabeza del Caballo | Cerezal de Peñahorcada |
| Cerralbo | Cipérez | El Cubo de Don Sancho | Encinasola de los Comendadores |
| Espadaña | La Fregeneda | Fuenteliante | Guadramiro |
| Hinojosa de Duero | Iruelos | Lumbrales | Masueco |
| Mieza | El Milano | Moronta | Olmedo de Camaces |
| La Peña | Peralejos de Abajo | Peralejos de Arriba | Pereña de la Ribera |
| Pozos de Hinojo | Puertas | La Redonda | Saldeana |
| Sanchón de la Ribera | San Felices de los Gallegos | Saucelle | Sobradillo |
| Trabanca | Tremedal de Tormes | Valderrodrigo | Valsalabroso |
| La Vídola | Villar de Peralonso | Villar de Samaniego | Villares de Yeltes |
| Villarino de los Aires | Villarmuerto | Villasbuenas | Villavieja de Yeltes |
| Vilvestre | Vitigudino | Yecla de Yeltes | La Zarza de Pumareda |
# Patranomodon

Patranomodon és un gènere extint de teràpsid anomodont que visqué en el Permià mitjà del Karoo, Sud-àfrica.
Juntament amb Galechirus, Galeops i Galepus, és un dels únics quatre anomodonts no dicinodonts dels quals s'ha trobat material postcranial.
És considerat, juntament amb Anomocephalus, un dels anomodonts més basals; els anomodonts basals difereixen dels dicinodonts especialment per la presència de dents marginals ben desenvolupats. La seva dentició és encara poc coneguda, però aparentment manca de cap especialització per a l'herbivorisme. En absència de les dades aportades per la dentició, és difícil saber els hàbits alimentaris d'aquest anomodonts, però certes característiques cranials, com el musell curt es donen en general en tetràpodes herbívors. Els Patranomodon manca l'articulació mandibular típica dels dicinodonts, i té una superfície articular en forma de cargol entre el quadrat i l'articular.

## Referències

* ↑ http://paleobackup.nceas.ucsb.edu:8110/cgi-bin/bridge.pl?action=checkTaxonInfo&taxon_no=109357&is_real_user=0%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ B. S. Rubidge and J. A. Hopson. 1990. A new anomodont therapsid from South Africa and its bearing on the ancestry of Dicynodontia. South African Journal of Science 86:43-45.
* ↑ Fröbisch i Reisz, 2011, p. 662.
* ↑ Sues, H. D. 2000. Evolution of Herbivory in Terrestrial Vertebrates: Perspectives from the Fossil Record. Cambridge University Press. ISBN 0-521-59449-9

## Bibliografia

* Fröbisch, J.; Reisz, R. R. «The postcranial anatomy of Suminia getmanovi (Synapsida: Anomodontia), the earliest known arboreal tetrapod» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, 162, 2011, pàg. 661-698. DOI: 10.1111/j.1096-3642.2010.00685.x.
# Patu (aranya)

* Per a altres significats, vegeu «Patu».
Patu és un gènere d'aranyes araneomorfs de la família dels simfitognàtids (Symphytognathidae). Fou descrit per primera vegada per B.J. Marples el 1951.
Viuen a Colòmbia i Oceania. Patu digua i Patu marplesi són dues de les espècies més petites d'aranyes que es coneixen.

## Taxonomia

Segons el World Spider Catalog amb data de 13 de gener de 2019 té 8 espècies reconegudes:
* Patu digua Forster & Platnick, 1977 (Colòmbia)
* Patu eberhardi Forster & Platnick, 1977 (Colòmbia)
* Patu marplesi Forster, 1959 (Samoa)
* Patu saladito Forster & Platnick, 1977 (Colòmbia)
* Patu samoensis Marples, 1951 (Samoa)
* Patu silho Saaristo, 1996 (Seychelles)
* Patu vitiensis Marples, 1951 (Fiji)
* Patu woodwardi Forster, 1959 (Guinea Nova)

## Referències

* 1 2 (anglès) World Spider Catalog: Patu Marples, 1951 en la família Symphytognathidae +base de dades
* ↑ Marples, B. J. (1951). Pacific symphytognathid spiders. Pacific Science 5: 47-51.
* ↑ William A. Shear. Spiders--webs, Behavior, and Evolution. Stanford University Press, 1986, p. 425–. ISBN 978-0-8047-1203-3.
* ↑ «Smallest spider». Guinness World Records. [Consulta: 6 juliol 2017].
# Patty Schnyder

Patty Schnyder és una jugadora de tennis professional suïssa nascuda el 14 de desembre del 1978 a Basilea, Suïssa. Resident en Baech (Cantó de Schwyz), mesura 1,68 metres, pesa 56,6 quilos, és esquerrana i s'uní a la WTA el 1994. Usa roba Adidas a l'hora de jugar i la seua raqueta és una Head Microgel Radical MP. Actualment és la Nº 20 del rànquing mundial de la WTA.

## Referències

* ↑ Rànquing oficial del circuit professional de la WTA Arxivat 2010-04-26 a Wayback Machine. - en sonyericssonwtatour.com 4 de setembre del 2009 (anglès)

## Enllaços externs

* Patty Schnyder a la WTA (anglès)
* Patty Schnyder a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Patty Schnyder al lloc web de la Billie Jean King Cup (anglès)
# Pellizzano

Pellizzano és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 777 habitants. Limita amb els municipis de Mezzana, Ossana, Peio, Pinzolo, Rabbi i Vermiglio

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Michele Bontempelli | Llista cívica |
# Phabricator

Phabricator és un paquet d'eines web de col·laboració de desenvolupament de programari, que inclou Differential, una eina de revisió diferencial de codi, Diffusion, un navegador de dipòsit de programari, Herald, una eina de monitorització de canvis, Maniphest, un sistema de seguiment d'errors i el wiki Phriction.
S'integra amb els sistemes de control de versions Git, Mercurial i Subversion. Està disponible com a programari lliure sota la llicència Apache, versió 2.
Phabricator es va desenvolupar inicialment com a eina interna a Facebook. El seu desenvolupador principal és Evan Priestley, qui va abandonar Facebook per a continuar el desenvolupament de Phabricator a una nova empresa anomenada Phacility, que oferia instàncies de l'eina.
Alguns dels usuaris de Phabricator, són Facebook, Fundació Wikimedia, LLVM/Clang/LLDB (debugger)/LLD (linker), MemSQL, Quora i Uber.
El 29 de maig de 2021 Phacility anunciava que l'empresa deixaria d'operar i que deixaria de mantenir Phabricator en els propers mesos.

## Referències

* ↑ «Phabricator Project History». [Consulta: 24 octubre 2013].
* 1 2 3 4 5 «Meet Phabricator, the Witty Code Review Tool Built Inside Facebook». [Consulta: 24 octubre 2013].
* ↑ «A Look at Phabricator: Facebook's Web-Based Open Source Code Collaboration Tool». [Consulta: 24 octubre 2013].
* ↑ Barua, Hrishikesh. «How Facebook Achieves Rapid Release at Massive Scale», 07-09-2017. [Consulta: 3 octubre 2018].
* ↑ Paumier, Guillaume. «On our way to Phabricator». Wikimedia Foundation. [Consulta: 3 gener 2019].
* ↑ «Code Reviews with Phabricator - LLVM 8 Documentation». Arxivat de l'original el 17 d’agost 2023. [Consulta: 11 novembre 2018].
* ↑ «✩ Phacility is Winding Down Operations». [Consulta: 30 maig 2021].

## Enllaços externs

* Phabricator - Lloc web oficial
* Phabricator a Github (anglès)
# Pau de Constantinoble

Pau de Constantinoble és el nom dels següents personatges:
# Pere Berneç

Pere Berneç va ser un orfebre i argenter valencià del segle xiv, l'estil del qual compta amb influències de Siena. Va realitzar diversos segells, vaixelles així com l'espasa de la coronació per a la cort de Pere III el Cerimoniós.

## Obra

Va realitzar els retaules de plata i esmalts per a la capella del Palau Real de Barcelona (1360), i els de les catedrals de València i Mallorca, l'últim en col·laboració amb Pere Perpinyà, tots ells desapareguts. El retaule de l'altar major de la catedral de Girona, en col·laboració amb Ramón Andreu, és responsabilitat seva, juntament amb la realització del bancal i els pinacles (1358). També va executar per a aquesta catedral els esmalts per a una Vera Creu (cap a 1350), la Creu d'esmalts (cap a 1350-1360) i una creu processional d'ús claustral, cap a 1357-1360). També se li atribueix la creu gòtica de la col·legiata de Xàtiva. Des de 1376 va compartir els encàrrecs reials amb el seu deixeble Bertomeu Coscolla.

## Referències

* 1 2 «Pere Berneç». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Peppange

Peppange (en luxemburguès: Peppeng; en alemany: Peppingen) és una vila de la comuna de Roeser del districte de Luxemburg al cantó d'Esch-sur-Alzette. Està a uns 9,7 km de distància de la Ciutat de Luxemburg. Hom hi pot trobar restes d'una fundició dels segles XIII-XIV.

## Referències

* ↑ Michael Overbeck: "Montanarchäologie in Luxemburg - Eisenverhüttung am Vorabend des Hochofenzeitalters." In. Fondation Bassin minier (Hg.): Mutations, Mémoires et perspectives du Bassin minier. Terres rouges - Approche interdisciplinaire et transnationale. Luxemburg: April 2010, S.21-33.
# Pepo Oliva

José Luis Oliva Mayo, més conegut com a Pepo Oliva, és un actor espanyol. Treballava com a executiu a una empresa, però ho va deixar per treballar com a actor. Va debutar al cinema el 1988 a Tu novia está loca, i després va continuar a Todo por la pasta (1991) i Cachito (1996). Això li va permetre treballar a sèries de televisió com Las chicas de hoy en día (1992), Turno de oficio: 10 años después (1997), Periodistas (1998), Hermanas (1998), Compañeros (1998-2002), Mis adorables vecinos (2004-2005) i a alguns episodis d' Hospital Central, Los Serrano, La Señora i Cuéntame como pasó, Allí abajo, La catedral del mar, Paquita Salas i Señoras del (h)AMPA, Gregorio la versión española de Chucky
Pel que fa al cinema, a les Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2004 fou nominat al millor secundari pel seu paper a Héctor. El 2011 va guanyar el premi Caja de Madrid al Festival de Curtmetratges d'Alcalá de Henares per La granja.

## Referències

* ↑ Pepo Oliva: "Tengo muchas cosas que agradecerle al oficio de actor, me ha enseñado y me sigue enseñando mucho", El Imparcial, 16 d'agost de 2009
* ↑ Pepo Oliva se incorpora al reparto de la ficción cómica 'Allí Abajo, ecoteuve, 4 de setembre de 2015
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 2004». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 6 setembre 2019].
* ↑ "Oblidant a Nonot", de Pablo García, gana el Festival de Cortos ALCINE'41, lainformacion.com, 18 de novembre de 2011

## Enllaços externs

* Currículum de Pepo Oliva a ecmtalentagency.com
# Paulina de Württemberg (reina de Württemberg)

Paulina de Württemberg, reina de Württemberg (Riga 1800 - Stuttgart 1873). Nascuda duquessa de Württemberg amb el tractament d'altesa reial contragué matrimoni en el si de la casa reial württemburguesa.
Nascuda a la ciutat de Riga el dia 4 de setembre de 1800 era filla del príncep Lluís de Württemberg i de la princesa Enriqueta de Nassau-Weilburg. Endemés, Paulina era neta per via paterna del duc Frederic II Eugeni de Württemberg i de la marcgravina Frederica de Brandenburg-Schwedt; per via materna ho era del príncep Carles Cristià de Nassau-Weilburg i de la princesa Carolina d'Orange-Nassau.
El dia 15 d'abril de 1820 contragué matrimoni a Stuttgart amb el rei Guillem I de Württemberg, fill del rei Frederic I de Württemberg i de la duquessa Augusta de Brunsvic-Wolfenbüttel. Guillem havia estat casat amb anterioritat amb la princesa Carolina de Baviera de qui s'havia divorciat l'any 1814, i de la gran duquessa Caterina de Rússia que havia mort el 1819.
La parella, que es portava dinou anys, tingué tres fills:
* SAR la princesa Caterina de Württemberg, nada a Stuttgart el 1821 i morta a Stuttgart el 1898. Es casà el 1845 amb el príncep Frederic de Württemberg a Stuttgart.
* SM el rei Carles I de Württemberg, nat a Stuttgart el 1823 i mort el 1891 a Stuttgart. Es casà a Sant Petersburg el 1846 amb la gran duquessa Olga de Rússia.
* SAR la princesa Augusta de Württemberg, nada a Stuttgart el 1826 i morta a Stuttgart el 1898. Es casà a Friederichshafen el 1851 amb el príncep Germà de Saxònia-Weimar.
Paulina morí a Stuttgart el dia 10 de març de 1873 a l'edat de 72 anys. El seu marit havia mort nou anys abans.