OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hiperhidratació

La hiperhidratació és una condició mèdica també coneguda com a intoxicació aquàtica en què el consum d'aigua per part d'un individu és excessiva. Una persona amb dos ronyons sans pot depurar un màxim d'un litre i mig per hora. Les conseqüències més importants d'aquest sobreconsum són la hiponatrèmia (reducció de sodi dins el plasma degut a la dissolució) i una supressió de la producció de l'hormona antidiürètica. La hiponatrèmia extrema (amb nivells de sodi al plasma inferiors a 100 mmol/L) condueix generalment a edemes cerebrals, espasmes, coma i mort.
Tot i que la hiperhidratació condueix inevitablement a la hiponatrèmia, les dues condicions són de fet diferents; la hiponatrèmia pot succeir en absència d'un consum elevat d'aigua, per exemple sota condicions tal com la diarrea, quan el cos elimina sodi en excés).
Algunes víctimes famoses d'hiperhidratació inclouen na Leah Betts i n'Anna Wood (ambdues moriren), la competidora de la Marató de Boston Cynthia Lucero (també morí) i l'atleta Craig Barrett (se salvà). En un cas molt mediatitzat de bullying en fraternitats universitàries, l'alumne de la Chico State University Matthew Carrington va ser presumptament forçat per quatre membres de la Chi Tau House a beure quantitats excessives d'aigua, mentre feia cal·listènia en un soterrani fred, com a part d'uns ritus d'iniciació. Va perdre el coneixement i va morir d'una fallida cardíaca a causa d'hiperhidratació.

## Prevenció

La set no és un bon indicador del nivell d'hidratació d'una persona. El millor indicador és el color de l'orina. L'orina hauria de ser d'un color groc clar, acostant-se a transparent. Un color groc una mica més fosc indica deshidratació. Una orina completament incolora pot indicar hiperhidratació. Suar durant una activitat física redueix tant el sodi com l'aigua del cos. Recuperar aigua sense recuperar sodi pot portar a un perillós desequilibri, i viceversa.
# Hipericàcies

Hypericaceae és una família de plantes amb flors dins l'ordre Malpighiales. És monofilètica. Segons alguns taxonomistes s'hauria d'incloure com una subfamília dins la família Clusiaceae. Com a família separada conté els següents gèneres:
* Cratoxylum Blume
* Eliea Cambess.
* Harungana Lamarck
* Hypericum L.
* Lianthus N. Robson
* Santomasia N. Robson
* Thornea Breedlove & McClintock
* Triadenum Rafinesque
* Vismia Vand.

## Referències

* ↑ Angiosperm Phylogeny Group «An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG III» (PDF). Botanical Journal of the Linnean Society, 161, 2, 2009, pàg. 105–121. DOI: 10.1111/j.1095-8339.2009.00996.x [Consulta: 6 juliol 2013].
* ↑ Kenneth J. Wurdack and Charles C. Davis «Malpighiales phylogenetics: Gaining ground on one of the most recalcitrant clades in the angiosperm tree of life». American Journal of Botany, 96, 8, 2009, p. 1551–1570. DOI: 10.3732/ajb.0800207.

## Enllaços externs

* Hypericaceae de Mongòlia a FloraGREIF Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Horné Mladonice

Horné Mladonice és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1470.
# Hozier

Andrew Hozier-Byrne, conegut com a Hozier (Bray, 17 de març de 1990), és un músic i cantautor irlandès. El 2013 llançà el seu primer EP, titulat Take Me to Church, i el seu segon EP el 2014, From Eden. El seu àlbum debut, Hozier, fou llançat a Irlanda el setembre de 2014 i globalment a l'octubre.

## Biografia

Andrew Hozier-Byrne nasqué el 17 de març (Dia de Sant Patrici) de 1990 a Bray, Comtat de Wicklow, Irlanda. És fill d'un músic de blues local, cosa que marcà el seu futur. S'apuntà a la seva primera banda als 15 anys, tocant una varietat d'estils musicals: R&B, soul, gospel, blues, etc. Hozier començà a cursar un grau de Música al Trinity College, a Dublín. Des de 2009 fins a 2012 cantà amb Anúna, un grup coral irlandès, i anà de gires mundials. Llançà un EP, Take Me to Church, el 2013, que esdevingué viral a YouTube i Reddit, i així és com donà el pas a la fama. Un segon EP, From Eden, aparegué durant la primavera de 2014 i el setembre del mateix any, Columbia llançà el seu àlbum debut, Hozier.

## Referències

* ↑ «Hozier - Biography». Billboard. Arxivat de l'original el 2017-07-18. [Consulta: 3 març 2015].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Hpakan

Hpakant (en birmà: ဖားကန့်မြို့နယ်) també conegut com a Kamaing) és un terme municipal de Myanmar a l'estat de Kachin. El centre administratiu es troba a Hpakant, el major nucli de població és a Kamaing. El juliol de 2020 tingué lloc una esllavissada que sepultà centenars de miners que treballaven a les mines de jade.

## Referències

* ↑ "Myanmar States/Divisions & Townships Overview Map" Myanmar Information Management Unit (MIMU)
* ↑ "Developing Kachin State with peace, unity and pleasantness" Arxivat 2012-03-15 a Wayback Machine. MRTV3
* ↑ «Dozens killed in Myanmar mine landslide» (en anglès). BBC News, 22-11-2015.

## Enllaços externs

* "Kamaing Google Satellite Map" Mapa de l'àrea administrativa de Kamaing.
# Ialonus (cràter)

Ialonus és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 49.14 ° de latitud nord i 170.03 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 16.5 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 16 de setembre del 2016 i fa referència a Ialonus, déu dels camps i dels prats de la mitologia celta.

## Referències

* ↑ "Ialonus (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.
# Illa Pancha

Lilla Pancha es troba a l'extrem occidental de la boca de la ria de l'Eo, a Galícia. Està situada a la punta nord-est del municipi de Ribadeo, unida a terra per un pont de formigó armat del 1983.
Té 1,1 hectàrees i una orografia escarpada en general. La seva costa és rocosa i té vegetació de plantes costaneres que li donen un color molt variable al llarg de l'any. En una petita plana al seu cim hi ha el far vell d'illa Pancha, del 1857. El far nou, a la zona nord, és de l'últim quart del segle xx.
El 2014 va començar un procés de rehabilitació del far per ser utilitzat com a hotel, fet que va provocar l'oposició dels veïns. La zona està declarada com a àrea de conservació segons el Pla Director de la Xarxa Natura 2000, zones que a priori no estan autoritzades per a ús turístic.

## Referències

* ↑ «Comienzan las obras para convertir el faro de illa Pancha en un hotel de lujo» (en castellà). La Voz de Galicia - A Mariña [Consulta: 9 desembre 2016].
# Informívor

El terme informívor descriu a un organisme que consumeix informació. Està pensat per a ser una descripció del comportament humà en la societat de la informació moderna, en comparació amb omnívor, com a descripció d'humans consumint menjar.
George A. Miller va encunyar el terme el 1983 com una analogia de com els organismes sobreviuen consumint entropia negativa (com suggereix Erwin Schrödinger)).
Miller diu, "Tal com el cos sobreviu ingerint entropia negativa, la ment sobreviu ingerint informació. En un sentit molt general, tots els organismes superiors són informívors."
Un ús recent del terme es va fer en un article de diari per Jonathan Chevreau on cita un discurs fet per Zenon Pylyshyn. Poc després, el terme va aparèixer en la introducció del llibre de Pylyshyn sobre Ciència Cognitiva, Computació i cognició.
Més recentment el terme ha estat popularitzat pel filòsof Daniel Dennett al seu llibre Tipus de Ments and by cognitive scientist Steven Pinker.

## Referències

* ↑ Miller, George A. The Study of Information: Interdisciplinary Messages. Wiley-Interscience, 1983, p. 111-113. ISBN 047188717X. «Informavores»
* ↑ Erwin, Schrödinger. What is Life?. Cambridge University Press, 1944. ISBN 0521427088.
* ↑ Chevreau, Jonathan. Some A1 applications wishful thinking, 1984-03-30, p. .
* ↑ Pylyshyn, Zenon. Computation and Cognition: Toward a Foundation for Cognitive Science. MIT Press, 1984. ISBN 0-262-16098-6.
* ↑ Dennett, Daniel. Kinds of Minds: Towards an Understanding of Consciousness. Basic Books, 1997. ISBN 0465073514.
* ↑ «World Wide Words: Informavore». [Consulta: 12 gener 2008].

## Enllaços externs

* "informavore" Arxivat 2008-02-17 a Wayback Machine. a Word Spy
# Hypsugo imbricatus

Hypsugo imbricatus és una espècie de ratpenat que viu a Indonèsia i Malàisia.

## Referències

* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Hypsugo imbricatus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 30 desembre 2007 (en anglès). (anglès)
* Distribució mundial d'aquesta espècie. (anglès)
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Illa Stor

Stor és una de les nombroses illes deshabitades que formen part de l'arxipèlag Àrtic Canadenc, a la regió de Qikiqtaaluk, Nunavut. Forma part de les illes Sverdrup, un subrgrup de les Illes de la Reina Elisabet. Es troba a l'estret Eureka, un estret que separa les illes Axel Heiberg, a l'oest, de la d'Ellesmere, a l'est. Té una superfície de 313 km², una llargada de 32 quilòmetres i una amplada de 14 quilòmetres. Té una alçada màxima d'uns 500 msnm.

## Referències

* ↑ «Stor Island». oceandots.com. Arxivat de l'original el 23 desembre 2010. [Consulta: 13 abril 2008].
# Inkeri (cràter)

Inkeri és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 10,1 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim finès, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Inkeri». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Hípica als Jocs Olímpics d'estiu de 1900

Hípica als Jocs Olímpics d'estiu de 1900 :
Salts d'obstacles :
Salt d'alçada :
Salt de llargada :
Tallar i caçar a cavall :
Repartir correu a cavall :
* 1912>
Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1900 es disputaren 5 proves d'hípica.
De les cinc, només tres són considerades actualment oficials pel Comitè Olímpic Internacional. No és clar quin va ser el nombre de participants, però es calcula que fou entre 37 i 64.
Cinc nacions participaren en les proves oficial i tres més (Alemanya, Espanya, i Àustria) participaren en les no olímpiques. També hi participà una dona, Elvira Guerra, a les proves no olímpiques.

## Resum de medalles

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Salts d'obstacles detalls | Aimé Haegeman | Georges van der Poële | Louis de Champsavin |
| Salt d'alçada detalls | Dominique Gardères Giovanni Giorgio Trissino | no atorgat | Georges van der Poële |
| Salt de llargada detalls | Constant Van Langhendonck | Giovanni Giorgio Trissino | Camille de La Forgue de Bellegarde |
| Tallar i caçar a cavall detalls | Disputat però considerat prova no olímpica | Disputat però considerat prova no olímpica | Disputat però considerat prova no olímpica |
| Tallar i caçar a cavall detalls | Napoléon Murat | Archenoul | de Montesquiou-Fézensac |
| Repartir correu a cavall detalls | Disputat però considerat prova no olímpica | Disputat però considerat prova no olímpica | Disputat però considerat prova no olímpica |
| Repartir correu a cavall detalls | Georges Nagelmackers | Léon Thome | Baró de Neuflize |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Bèlgica | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 2 | Itàlia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3 | França | 1 | 0 | 2 | 3 |
Rússia i els Estats Units van participar en les proves d'hípica, però no aconseguiren cap medalla.

## Notes

* ↑ Mallon dona 47 competidors coneguts, la majoria a les proves no oficials. De Wael parla de 16 desconeguts i afegeix un 48è nom a la llista, el que fa un total de 64. Ambdues fonts parlen de 5 proves, en lloc de les 3 que reconeix el COI.

## Referències

* Base de dades del COI
* De Wael, Herman. Herman's Full Olympians: "Equestrian 1900". Accessed 19 de gener 2006. Available electronically at Arxivat 2012-07-16 a Wayback Machine..
* Mallon, Bill. The 1900 Olympic Games, Resultats de totes les proves amb comentaris. Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, Inc., Publishers, 1998. ISBN 0-7864-0378-0.
# Institut Gustave-Roussy

L'Institut Gustave-Roussy és un centre de càncer situat a Villejuif a Val-de-Marne a França.
A l'abril del 2019, es van inaugurar tres noves sales de radiologia intervencional que la converteixen en l'altiplà més gran d'aquest tipus a Europa, dedicat íntegrament a l'oncologia.
Gustave-Roussy és, a escala europea, el primer centre d'atenció, investigació i docència en oncologia.

## Referències

* ↑ «UNICANCER - Gustave Roussy, Villejuif (Île-de France) - Centre de lutte contre le cancer». [Consulta: 22 març 2020].

## Col·laboradors il·lustres

* Tabaré Ramón Vázquez Rosas
# Hørsholm

Hørsholm és una ciutat danesa situada al nord de l'illa de Sjælland, a la regió de Hovedstaden, a uns 25 quilòmetres de Copenhaguen.
L'àrea urbana de la ciutat s'estén entre la costa de l'Øresund i l'autopista de Helsingør per territori dels municipis de Hørsholm (23.814 dels seus habitants el 2010), de Fredensborg (9.581 habitants el 2010) i de Rudersdal (12.421 habitants el 2010).

## Història

Hørsholm es va desenvolupar al voltant del castell de Hirschholm, que feu construir el rei Cristià VI entre els anys 1734 i 1744, tot i que alguns dels assentaments que han estat absorbits per la ciutat són d'origen molt més antics. El nom de la ciutat deriva del castell, en alemany hirsch significa cérvol, a l'escut de la ciutat hi ha el cap d'un d'aquests animals. El castell va ser utilitzat com a seu de la cort quan el ministre Johann Friedrich Struensee, metge de Cristià VII, malalt mental, era de facto el regent i hi va néixer la segona filla de la reina Carolina Matilde atribuïda a Struensee. Uns anys més tard, entre el 1810 i el 1816 el castell fou enderrocat i el seu lloc va ser ocupat per l'actual església de Hørsholm.
El 1737 Nicolai Eigtved va dissenyar un pla com a ciutat residencial i per estimular el seu creixement el 1739 la ciutat va rebre el títol de ciutat, però no reixir i avui dia Hørsholm no té un centre ben definit, sinó que és més aviat una gran zona suburbana de la perifèria nord de Copenhaguen.

## Personatges il·lustres

* Cristià VI de Dinamarca va morir al castell de Hirschholm el 6 d'agost de 1746.
* Lluïsa Augusta de Dinamarca va néixer al castell de Hirschholm el 7 de juliol de 1771.
* Johann Otto von Spreckelsen, arquitecte va morir a Hørsholm el 16 de març de 1987.
* Lotte Friis, (n. 9 de febrer de 1988) és una nedadora originària de la ciutat.

## Referències

* ↑ Nyt fra Museumsforeningen Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (Notícies de l'Associació de Museus), apartat Navnet Hørsholm (El nom de Hørsholm), novembre del 2007.
* ↑ Historie, Història de l'església de Hørsholm.
* ↑ «Hørsholm». Gyldendal. [Consulta: 21 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Museu de Hørsholm Arxivat 2011-07-16 a Wayback Machine.
# Ignasi Josep III Yunan

El patriarca Ignasi Josep III Yunan (siríac: ܐܓܢܛܝܘܣ ܝܘܣܦ ܬܠܝܬܝܐ ܝܘܢܢ; àrab: إغناطيوس يوسف الثالث يونان, Iḡnāṭiyūs Yūsuf aṯ-ṯāliṯ Yūnān) (15 de novembre de 1944, Al-Hasakah, Síria) és l'actual patriarca d'Antioquia dels siríacs, càrrec que ocupa des del 21 de gener de 2009, quan succeí el patriarca Ignasi Pere VIII Abdel-Ahad.
Abans de ser patriarca, el 1995, Joan Pau II el nomenà eparca de l'Eparquia de Nostra Senyora de l'Alliberament a Newark, Nova Jersey.

## Galeria fotogràfica

* El patriarca Yunan celebrant la divina litúrgia
* El patriarca Yunan amb monsenyor Mauricio Malvestiti, a la seu de Lodi, 20 de febrer de 2017

## Referències

* ↑ Entrevista amb Ignasi Josep III Yunan (anglès)
* ↑ Valley Priest to Be Bishop of New Diocese : Religion: Pope names North Hollywood clergyman to head North American jurisdiction of Syriac Catholic Church. (anglès)

## Enllaços externs

* Ignasi Josep III Yunan a catholic-hierarchy.org (anglès)
# Ignasi Joaniquet i Sirvent

Ignasi Joaniquet i Sirvent (Sant Sebastià, 28 de maig de 1938) és un advocat i polític català.

## Biografia

Es llicencià en dret a la Universitat de Barcelona i en 1961-1962 va ampliar estudis a la Universitat d'Oxford. Ha estat professor de dret administratiu de la Universitat Autònoma de Barcelona i de la Universitat de Barcelona. Membre de l'Associació de Ciències Administratives.
Conseller nacional i membre del comitè de govern d'Unió Democràtica de Catalunya, fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984 dins les llistes de CiU. Fou secretari de la Comissió Permanent Legislativa d'Organització i Administració de la Generalitat i Govern Local del Parlament de Catalunya i Secretari General del Departament de Justícia de la Generalitat.
També formà part de les llistes de CiU a les eleccions europees de 1999. Actualment és president de la Junta de Secció de Dret Constitucional del Col·legi d'Advocats de Barcelona

## Referències

* ↑ Diputats de la II Legislatura

## Enllaços externs

* Secció de Constitucional del Col·legi d'Advocats de Barcelona.
* Diputats al Parlament a La Vanguardia, 3 de maig de 1984
# Ideal

«Ideal» té aquests significats:
* Ideal (Geòrgia), als Estats Units d'Amèrica
* Ideal (matemàtiques), subconjunt I d'elements de A que és tancat respecte a operacions lineals
* L'Ideal, periòdic republicà de Lleida, fundat com a setmanari el 1898 per Manel Perenya, esdevingué diari el 1909
* El Ideal Gallego, diari catòlic, regionalista i independent que s'edita a la Corunya (Galícia) des de l'any 1917
* Gas ideal, model de l'estat gasós emprat en termodinàmica
* Dissolució ideal, dissolució líquida que obeeix a una forma idealitzada de la llei de Raoult en l'interval complet de composicions a totes pressions
* Cine Ideal, diversos indrets
* Teatro Ideal, espai teatral a Calahorra (la Rioja)
* Ideal, la marca comercial dels automòbils de Talleres Hereter
* IDEAL Centre d'Arts Digitals de Barcelona
# Iliad

Iliad S.A. és un grup francès de telecomunicacions fundat per Xavier Niel el 1991 i presidit per Thomas Reynaud des del 2018. Està present a França, Itàlia, el Marroc i Polònia.
L'any 2014, va generar el 61% dels seus ingressos a partir d'Internet fix (Free, etc.) i el 39% de la telefonia mòbil (Free Mobile, etc.).
El 2021 aconsegueix una facturació de 7.600 milions d'euros, dels quals un terç fora de França.
Iliad és el sisè grup europeu de telecomunicacions amb 42 milions d'abonats a través de les seves filials a França, Itàlia i Polònia, després de l'adquisició de l'operador polonès Play el 20207 i del proveïdor de serveis d'Internet UPC Poland el 2021.

## Referències

* ↑ «Iliad-Free poursuit sa mue européenne» (en francès), 22-03-2022. [Consulta: 22 març 2022].
* ↑ «Iliad : la maison-mère de Free rachète un nouvel opérateur» (en francès), 22-09-2021. [Consulta: 22 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Iliad - Lloc web oficial
# Iliamna

Iliamna és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 102 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Iliamna tenia 102 habitants, 35 habitatges, i 26 famílies La densitat de població era d'1,1 habitants/km².
Dels 35 habitatges en un 45,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,9% hi vivien parelles casades, en un 5,7% dones solteres, i en un 25,7% no eren unitats familiars. En el 20% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,91 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,42.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,3% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 28,4% de 45 a 60 i un 2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones hi havia 112,5 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103 homes.
La renda mediana per habitatge era de 60.625 $ i la renda mediana per família de 61.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.333 $ mentre que les dones 36.667 $. La renda per capita de la població era de 19.741 $. Cap de les famílies i el 3,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Iliamna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Iliamna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Isabelle Yacoubou

Isabelle Yacoubou, (nascuda el 21 d'abril de 1986 a Godomey, Benín) és una jugadora de bàsquet francesa.
Al maig de 2011 es va incorporar al Club Ciudad Ros Casares, de València.
Tornant el 2022 al seu club d'entrenament Tarbes, es va lesionar el gener de 2024 durant un partit contra Charleville-Mézières . El 28 de febrer, Tarbes GB va anunciar que Yacoubou deixava la seva carrera de jugador i s'uniria a la direcció del club.

## Referències

* ↑ Isabelle Yacoubou Arxivat 2015-11-22 a Wayback Machine.. sports-reference.com
* ↑ «YACOUBOU, ISABELLE». FEB. Federación Española de Baloncesto. [Consulta: 24 febrer 2021].
* ↑ «El Ciudad Ros Casares completa su plantilla con la francesa Isabelle Yacoubou» (en castellà). Valencia Plaza, 13-05-2011. [Consulta: 24 febrer 2021].
* ↑ «Basket: la vice-championne olympique Isabelle Yacoubou met un terme à sa carrière» (en francès). RFI, 28-02-2024. [Consulta: 28 febrer 2024].

## Enllaços externs

* Perfil en Eurobasket 2011
# Isabelle Vengerova

Izabel·la Afanàssievna Venguérova, rus: Изабе́лла Афана́сьевна Венге́рова, coneguda a Occident com a Isabelle Vengerova (Minsk, 17 de febrer/1 de març de 1877 - Nova York 7 de febrer de 1956) va ser una pianista i professora estatunidenca d'origen rus.

## Biografia

Va estudiar piano al Conservatori de Viena amb Josef Dachs i privadament amb Teodor Leszetycki; a Sant Petersburg va estudiar amb Anna Ièssipova. Des de 1906 fins a 1920 va ser professora al Conservatori de Sant Petersburg i després va fer gires per l'URSS i Europa Occidental des de 1920 fins al 1923, quan es va establir als Estats Units. El 1924 va ajudar a fundar l'Institut de Música Curtis i el 1933 es va unir a la facultat de Mannes Music School College. Va ensenyar en les dues institucions fins a la seva mort i va ser coneguda per la seva atenció al detall i la introspecció psicològica que treia el millor de cada alumne.
Tot i que la seva aproximació era flexible i negava tenir un mètode particular, guiava els seus estudiants cap a certes tècniques dissenyades per a aconseguir una manera de tocar expressiva, per exemple modelant la mà al teclat per a aconseguir un legato igualitari; tocant profundament en les tecles mentre utilitzava el pes de l'avantbraç i un canell flexible per a aconseguir una línia plena i sense duresa, i controlant el to a través de la posició mes alta o baixa del canell. Entre els seus alumnes hi havia Ralph Berkowitz, Samuel Barber, Leonard Bernstein, Lukas Foss, Anthony di Bonaventura, Gary Graffman, Abbey Simon, Gilbert Kalish, Leon Whitesell, Jacob Lateiner, Julien Musafia, Leonard Pennario, Menahem Pressler, Lilian Kallir, Dimitri Tiomkin i Stanley Babin.
Era la tieta materna i primera professora de Nicolas Slonimsky

## Referències

* ↑ «Isabelle Vengerova a Grove Music Online» (en anglès). [Consulta: 28 març].