OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Club Escacs Peona i Peó

El Club Escacs Peona i Peó és una entitat esportiva del barri del Guinardó de Barcelona. Fou fundat l'any 1994 com a secció d'escacs dels Lluïsos d'Horta. Un dels seus impulsors fou Pep Melendres, que presidí el club fins a la seva mort el juny de 2023.
Ha tingut diferents seus, però el 2011 s'instal·là al Casal d'Entitats del Mas Guinardó. Des de la seva fundació organitza anualment el Torneig Escolar per equips i un torneig de simultànies durant la Festa Major d'Horta. El 2004 organitzà el Campionat de Catalunya femení a la Pobla de Lillet i, el 2005, les primeres Jornades Dona i Escacs als locals del Consell Català de l'Esport. Inicià una col·laboració amb l'ONG Chess and Pace Ambassador, presidida per la jugadora georgiana Ana Matnadze, que portà al club alguns joves jugadors de Geòrgia que han ajudat el primer equip.

## Resultats destacats en competició

Assolí el Campionat de Catalunya de preferent (2008), el subcampionat de segona divisió (2009) i l'ascens a primera. Destaca en la formació, amb diversos campions i campiones de Catalunya i d'Espanya en categories inferiors i nombrosos podis per equips, a més d'aportar jugadors a les seleccions catalanes i estatals.
El 2013 fou subcampió de la primera divisió de la Lliga Catalana i ascendí de categoria a la Divisió d'Honor.
El desembre de 2014 fou campió d'Espanya per equips Sub16 a Benidorm amb l'equip format per Ferran Cervelló, Dani Garcia, Xavier Povill i Víctor Collell.

## Referències

* ↑ «Obituari Pep Melendres Ingles (1948-2023)». Federació Catalana d'Escacs. [Consulta: 22 juny 2023].
* 1 2 «Peona i Peó Club d'Escacs». enciclopèdia.cat. [Consulta: 17 abril 2016].
* ↑ «Andorra i Sitges continuen a Divisió d'Honor». Butlletí d'Escacs de la FCE, 151, 2015, pàg. 38 [Consulta: 17 abril 2016].
* ↑ «Butlletí digital». FCE. [Consulta: 17 abril 2016].
* ↑ «El Peona i peó campió del Campionat per equips d'Espanya sub-16». escacs.cat. [Consulta: 17 abril 2016].
* ↑ «VII Campeonato de España de Ajedrez por Equipos de Club Sub16». chess-results.com. [Consulta: 17 abril 2016].

## Enllaços externs

* Club Escacs Peona i Peó - Lloc web oficial
# IZAR

IZAR, va ser una empresa pública espanyola, dedicada al sector de la construcció naval, que agrupava les principals drassanes d'Espanya. Va ser constituïda al juliol de 2000 com a resultat de la fusió entre Astilleros Españoles (AESA), societat que aglutinava les drassanes públiques civils i l'Empresa Nacional Bazán que ostentava les drassanes públiques militars.
Al desembre de 2004, la Sociedad Estatal de Participaciones Industriales (SEPI), propietària i gestora del grup, decideix la segregació de la branca militar d'Izar, creant al març de 2005 la societat Navantia, per posteriorment ser-li traspassada també la producció dels vaixells civils. Des de 2005 l'empresa es troba en procés de liquidació.

## Vaixells lliurats per IZAR

IZAR va lliurar els següents vaixells des de la seva constitució, al juliol de 2000, fins a la creació de Navantia al març de 2005

### Fragates

* Classe Álvaro de Bazán
** Álvaro de Bazán (F-101)
** Almirante Juan de Borbón (F-102)
** Blas de Lezo (F-103)

### Llanxes de desembarcament

* Tipus LCM-1E
** L-601
** L-602

### Vaixells de lluita contramines

* Classe Segura
** Segura (M-31)
** Sella (M-32)

### Altres classes de vaixells

* Iot Fortuna, iot reial propietat de Patrimoni Nacional.

## Vegeu també

* Navantia

## Enllaços externs

* IZAR Arxivat 2012-06-21 a Wayback Machine. a SEPI.es
# Campanya de les Illes Aleutianes

La campanya de les Illes Aleutianes va ser una campanya militar dels Estats Units i el Japó a les Illes Aleutianes, part del Territori d'Alaska, al teatre d'operacions americà i de la Guerra del Pacífic de la Segona Guerra Mundial a partir del 3 de juny de 1942. En les dues úniques invasions dels Estats Units durant la guerra, una petita força japonesa va ocupar les illes d'Attu i Kiska, on la llunyania de les illes i les dificultats afegides que suposaven el clima i del terreny van retardar gairebé un any l'arribada d'una força nord-americana més gran per expulsar-les. El valor estratègic de les illes era la seva capacitat de controlar les rutes de transport del Pacífic, és per això que el general dels Estats Units Billy Mitchell va declarar al Congrés dels Estats Units el 1935: "Crec que en el futur, qui tingui Alaska dominarà el món. Crec que és el lloc estratègic més important del món". Els japonesos van raonar que el control dels Aleutians impediria un possible atac dels Estats Units al Pacífic Nord. De la mateixa manera, els EUA temien que les illes s'utilitzessin com a bases per a dur a terme un atac aeri a escala completa sobre ciutats de la Costa Oest dels Estats Units com Anchorage, Seattle, San Francisco o Los Angeles.
La batalla per reclamar Attu es va llançar l'11 de maig de 1943 i es va completar després d'una última càrrega banzai japonesa el 29 de maig. El 15 d'agost de 1943, una força d'invasió va aterrar a Kiska arran d'un sostingut bombardeig de tres setmanes, només per descobrir que els japonesos s'havien retirat de l'illa el 29 de juliol.
La campanya es coneix com la "batalla oblidada", causa de la seva eclosió de la campanya de Guadalcanal simultània (del 7 d'agost de 1942 al 9 de febrer de 1943). Els historiadors militars creuen que va ser un atac per pura diversió durant la batalla de Midway, destinat a treure la flota del Pacífic nord-americà des de l'atoll de Midway, ja que es va llançar simultàniament sota el mateix comandant, Isoroku Yamamoto. Alguns historiadors han defensat aquesta interpretació, creient que els japonesos van envair els Aleutians per protegir el seu flanc nord i no ho van pretendre com un divertimento.

## Referències

* ↑ History.com Editors. «Battle of the Aleutian Islands» (en anglès). HISTORY. [Consulta: 31 gener 2019].
* ↑ Pike, Francis. Hirohito's War: The Pacific War, 1941–1945. Londres: Bloomsbury Publishing, 2016, p. 1003. ISBN 978-1-350-02122-8.
* ↑ John Haile Cloe. «Attu: The Forgotten Battle». National Park Service.
* ↑ Compare: «Battle for the Aleutians: WWII's Forgotten Alaskan Campaign». history.com.
* ↑ Parshall, Jonathan. Shattered Sword: The Untold Story of the Battle of Midway. Potomac Books, 2005. ISBN 978-1-57488-924-6.
# Vinagre y rosas

Vinagre y rosas és el dinovè disc de Joaquín Sabina, que va sortir a la venda el 2009 i del qual se n'han venut 120.000 exemplars. Les de la cançons "Tiramisú de limón" i "Embustera" han estat produïdes pel grup musical Pereza.

## Llista de cançons

* «Tiramisú de limón»
* «Viudita de Clicquot»
* «Cristales de Bohemia»
* «Parte metereológico»
* «Ay! Carmela»
* «Virgen de la Amargura»
* «Agua pasada»
* «Vinagre y rosas»
* «Embustera»
* «Nombres impropios»
* «Menos dos alas»
* «Crisis»
* «Blues del alambique»
Bonus track: «Violetas para Violeta»
L'àlbum es publica simultàniament en dos formats diferents: en edició llibre-CD, que inclou dibuixos i textos de Joaquín Sabina, i en edició CD estàndard.

## Referències

* ↑ http://www.jsabina.com Pàgina oficial de Joaquín Sabina
# Kúpino

Kúpino - Купино (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 1.296 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Costes de Palou

Les Costes de Palou és una muntanya de 628 metres que es troba al municipi de Massoteres, a la comarca catalana de la Segarra.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 269107001).
# Pere dalle Carceri

Pere dalle Carceri (italià: Pietro dalle Carceri; mort el desembre de 1340) va ser terzer o triarca de Negrepont (Eubea). Era el fill de Grapozzo dalle Carceri i de Beatriu de Verona, tots dos senyors d'una part de l'illa de Negrepont (Eubea).
Va succeir en data desconeguda al seu pare com triarca d'una part de Negrepont (la part central), juntament amb la seva cosina Maria dalle Carceri i el seu marit Andreu Cornaro. El 1323 va capturar la sisena part de l'illa que posseïa Andreu Cornaro. El 1328 va heretar una part addicional del triarcat central a la mort de la seva mare. Mitjançant un acord el 1338 amb Bartomeu II Ghisi, triarca de la part sud de Negrepont, va acordar que Venècia hauria de controlar la ciutat de Calcis, coneguda també com a Negrepont.
Es va casar primer amb la filla de Jordi II Ghisi, senyor de Tenos i Míkonos, i es va convertir en senyor de la meitat de la Baronia de Calandritsa, al principat d'Acaia. D'aquest matrimoni no va tenir fills.
El seu segon matrimoni va ser amb Balzana Gozzadini, vídua d'Erard II d'Aulnay, baró d'Arcàdia, al principat d'Acaia. D'aquest matrimoni va tenir un fill, Giovanni dalle Carceri, que es va casar amb Florència Sanudo, duquessa de Naxos.

## Fonts

* Miller, William. The Latins in the Levant: A History of Frankish Greece (1204-1566). London: 1908.

## Referències

* ↑ Chroniques greco-romaines inédites ou peu connues, Charles Hopf, Berlin, 1873
# Kirpitxni (Timaixovsk)

* Per a altres significats, vegeu «Kirpitxni».
Kirpitxni - Кирпичный (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora dreta del riu Kirpili. És a 4 km al nord-oest de Timaixovsk i a 68 km al nord de Krasnodar.
Pertany a la ciutat de Timaixovsk.
# Conducte auditiu

«Conducte auditiu» té aquests significats:
* Conducte auditiu intern de l'orella
* Conducte auditiu extern de l'orella
# Heròon

Un heròon (del grec ἡρῷον, heróon, en plural ἡρῷα, heroa; també anomenat de vegades heroum, segons la versió llatina) era un santuari o templet dedicat pels antics grecs o romans –i en uns certs casos per altres pobles com els ibers– per commemorar o retre culte a un heroi, erigit sovint sobre el que se suposava que n'era la tomba o el cenotafi.
El culte als herois era una pràctica molt estesa entre els pobles esmentats. L'heroi tenia un paper central en la vida de la polis, ja que donava a la ciutat un referent per a la seva identitat.
El culte habitualment se centrava prop de l'heròon, en el qual es creia que reposaven els ossos de l'heroi. Se li feien ofrenes i s'hi celebraven àpats, com si l'heroi encara fos viu i compartís amb ells aquestes ofrenes. La «possessió» d'un heroi per part d'una determinada ciutat era quelcom fonamental per al seu esdevenidor. Aquesta superstició va portar algunes ciutats gregues a enfrontaments pel control de certes restes considerades heroiques.

## Enllaços externs

* L'heròon d'Eges
# Cable apantallat

Un cable apantallat o cable blindat és un cable elèctric d'un o més conductors aïllats recobert per una capa conductora comuna. Aquesta capa actua de gàbia de Faraday per evitar l'acoblament de sorolls i altres interferències, tant de l'entorn cap al cable, com del cable a l'entorn.

## Característiques

La pantalla no ha de ser única, i un cable pot contenir en el seu interior diversos conductors apantallats, per evitar diafonia entre ells.
Els cables de connexió dels micròfons en equips d'àudio són cables apantallats que eviten que els sorolls (elèctrics) ambientals s'acoblin a l'entrada de l'amplificador. Perquè la pantalla sigui efectiva s'ha de connectar a massa només en un extrem del cable, per evitar que per ella circuli corrent que podria acoblar-se als fils de senyal, produint un efecte contraproduent. Aquesta és una altra diferència amb el coaxial, en el qual sí ha de connectar-se.

## Cable coaxial

No s'ha de confondre el cable apantallat amb el cable coaxial, ja que aquest últim és una línia de transmissió caracteritzada per la seva impedància característica, constant de propagació, etc., mentre que el cable apantallat no ho és. Com s'ha dit abans l'altra diferència entre el cable apantallat i el coaxial, és que en aquest sí s'han de connectar a massa ambdós extrems del cable.

## Cable antiparasitari

Els cables antiparasitaris dels automòbils també ho són, però, en aquest cas, a part de l'apantallat -que no porten tots els cables-, la base sol ser una resistència de carbó (normalment l'ànima del mateix cable, és d'un fil de carbó en lloc de coure), que és capaç d'amortir la radiació produïda pels impulsos d'alta tensió del secundari de la bobina d'encesa.

## Referències

* ↑ cable a Optimot
* 1 2 Sergio Gallardo Vázquez. Elementos de sistemas de telecomunicaciones 2.ª edición 2019. Ediciones Paraninfo, S.A., 10 juliol 2019, p. 148–. ISBN 978-84-283-4145-5.
* 1 2 Francisco Ruiz Vassallo. Equipos de sonido: Casetes, CD audio y amplificadores. Grupo Planeta (GBS), novembre 2007, p. 43–. ISBN 978-84-329-1371-6.
* 1 2 Josep Balcells. Interferencias electromagnéticas en sistemas electrónicos. Marcombo, 18 octubre 2005, p. 101–. ISBN 84-267-0841-2.
* ↑ Patent n°1835031 del cable coaxial
* ↑ Jorge Lázaro Laporta; Marcelo Miralles Aguíñiga. «Fonaments de telemàtica». [Consulta: 11 abril 2010].
* ↑ José Pardiñas. Sistemas auxiliares del motor. Editex, 25 juliol 2012, p. 58–. ISBN 978-84-9003-410-1.

## Vegeu també

* Cable elèctric
* Acer recobert de coure
* Cable coaxial
* Cable de fibra òptica
# Volta a Llombardia 1988

La Volta a Llombardia 1988 fou la 82a edició de la clàssica ciclista Volta a Llombardia. La cursa es va disputar el diumenge 15 d'octubre de 1988, sobre un recorregut de 260 km. El vencedor final fou el francès Charly Mottet, que s'imposà en solitari en l'arribada a Milà.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Charly Mottet | Systeme U-Gitane | 6h 49' 05 |
| 2 | Gianni Bugno | Chateau d'Ax-Salotti | + 1'40" |
| 3 | Marino Lejarreta | Caja Rural-Orbea | + 1'45" |
| 4 | Luc Roosen | Roland-Colnago | + 3'30" |
| 5 | Tony Rominger | Chateau d'Ax-Salotti | m. t. |
| 6 | Luca Rota | Del Tongo-Colnago | m. t. |
| 7 | Gianbattista Baronchelli | Pepsi-Cola-Fanini | m. t. |
| 8 | Davide Cassani | Gewiss-Bianchi | m. t. |
| 9 | Claudio Chiappucci | Carrera-Vagabond | + 8'38" |
| 10 | Martial Gayant | Toshiba-Look | m. t. |

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
* «Cyclisme - Tour de Lombardie - 1988» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 23 octubre 2015].
# Kuji-In

Kuji-In (九字印), Els segells de les nou síl·labes és una forma especialitzada de meditació budista. Es deriva de les Nou Assemblees Mandala de l'Univers Diamant, del budisme Shingon. També és utilitzat per altres sectes budistes, especialment al Japó; alguns daoistes i practicants del xintoisme i religions tradicionals xineses; i en màgia folklòrica per tot arreu de l'est d'Àsia.
Tècnicament, la paraula "Kuji-in" es refereix únicament a les postures de les mans (mudra) i els seus encantaments (mantra). N'hi ha una pràctica relacionada que consisteix a fer nou talls, cinc horitzontals i quatre verticals, alternant, en l'aire amb dos dits o sobre paper amb una broca fina. Aquesta pràctica és anomenada "Kuji-Kiri", i significa literalment "Nou talls de síl·labes", encara que el seu significat contextual és "Destrucció dels nou segells". En la màgia folklòrica japonesa i l'Onmyodo, els nou talls es fan normalment sobre algun escrit o una imatge, per a obtenir el control d'aquest objecte u home representat. D'aquesta manera, un mariner que vulgui protegir-se d'ofegar-se podria escriure aquests encantaments sobre el kanji que signifiqui "mar" o "aigua".
La pràctica del Kuji-in simbolitza que totes les forces de l'univers estan unides contra el mal; per això, era utilitzat com a "amulet de sort" per la gent normal quan viatjava, especialment a les muntanyes.

## Significats en Ninjutsu

El Kuji-in no té cap relació única amb el Ninjutsu però les tradicions ninja es basen en les creences budistes esotèriques, especialment Mikkyo. el Kuji-in és utilitzat en algunes de les seves meditacions, tant a les simplement relacionades amb les seves pràctiques religioses com a les que s'ocupen de les arts marcials en si; en algunes de les seves formes s'utilitzen de manera similar a les idees Taoistes en les arts marcials xineses internes (algunes d'aquestes idees són incloses a moltes arts japoneses, incloent Ninjutsu i Jujutsu. Les interpretacions del Kuji in són:
# Copa del món de BMX

La Copa del món de BMX és una competició de BMX organitzada per la Unió Ciclista Internacional des del 2003. Està formada per diferents proves que es disputen normalment entre maig i setembre.
El nombre de proves pot variar depenent dels anys, i també la seva ubicació malgrat la majoria es disputen a Europa. Els corredors guanyen punts en funció de la seva plaça final en cada prova de la copa i el guanyador final és el que n'obté més.

## Palmarès masculí

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2003 | Robert de Wilde | Robbie Miranda | Michal Prokop |
| 2004 | Derek Betcher | Mike Day | Michal Prokop |
| 2005 | Robert de Wilde | Cristian Becerine | Randy Stumpfhauser |
| 2006 | Donny Robinson | Michal Prokop | Mike Day |
| 2007 | Robert de Wilde | Donny Robinson | Damien Godet |
| 2008 | Donny Robinson | David Herman | Kyle Bennett |
| 2009 | Sam Willoughby | Ivo Van Der Putten | Donny Robinson |
| 2010 | Māris Štrombergs | Sam Willoughby | Connor Fields |
| 2011 | Joris Daudet | Marc Willers | Raymon van der Biezen |
| 2012 | Sam Willoughby | Connor Fields | Twan van Gendt |
| 2013 | Connor Fields | Jelle van Gorkom | Connor Fields |
| 2014 | Liam Phillips | Anthony Dean | Twan van Gendt |
| 2015 | Liam Phillips | Niek Kimmann | Amidou Mir |
| 2016 | Corben Sharrah | David Graf | Māris Štrombergs |

## Palmarès femení

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2007 | Laëtitia Le Corguillé | María Gabriela Díaz | Sarah Walker |
| 2008 | Arielle Martin | Laëtitia Le Corguillé | Sarah Walker |
| 2009 | Laëtitia Le Corguillé | Eva Ailloud | Arielle Martin |
| 2010 | Laëtitia Le Corguillé | Caroline Buchanan | Sarah Walker |
| 2011 | Sarah Walker | Magalie Pottier | Mariana Pajón |
| 2012 | Caroline Buchanan | Magalie Pottier | Alise Post |
| 2013 | Mariana Pajón | Arielle Martin | Laura Smulders |
| 201 4 | Caroline Buchanan | Mariana Pajón | Laura Smulders |
| 2015 | Mariana Pajón | Stefany Hernández | Alise Post |
| 2016 | Laura Smulders | Brooke Crain | Simone Christensen |

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de l'UCI
* Resultats Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine.
# Platja de les Marines (Dénia)

La platja de les Marines és una platja de sorra del municipi de Dénia (Marina Alta, País Valencià).
Té una longitud de 3.147 m, amb una amplitud de 80 m. S'emplaça entre la Platja de les Bovetes i la Platja del Cagarritar. Se situa en un entorn semiurbà, disposant d'accés per carrer, camí i carretera. És accessible per a minusvàlids i compta amb balisament.
La platja compta amb el certificat ISO 9001-2000 (gestió de qualitat) i ISO 14001 (gestió mediambiental)
# Kirpítxnoie (Krasnodar)

Kirpítxnoie - Кирпичное (rus) - és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants meridionals de l'extrem oest del Caucas occidental, a la vora del riu Tuapsé. És a 12 km al nord-est de Tuapsé i a 98 km al sud de Krasnodar.
Pertany al poble de Gueórguiievskoie.
# Codi de bones pràctiques sobre referèndums

El Codi de bones pràctiques sobre referèndums són un seguit de recomanacions adoptades pel Consell d'Europa per a les Eleccions Democràtiques en la seva 19a reunió (Venècia, 16 de desembre de 2006) i la Comissió de Venècia en la seva 70a sessió plenària (Venècia, 16-17 de març de 2007).

## Bones pràctiques
### Vot lliure

La qüestió subjecta a votació ha d'ésser clara; no ha d'induir a l'error; no ha de suggerir algun tipus de resposta; els electors han d'estar informats dels efectes del referèndum; ha de permetre's que es respongui a les preguntes formulades amb “sí”, amb “no”, o amb un vot en blanc.

### Percentatge de participació (Quòrum)

Basada en la seva experiència a l'àrea de referèndums, la Comissió de Venècia ha decidit recomanar que no s'emeti cap disposició en relació amb les regles del percentatge de participació.
Un quòrum necessari mínim (mínim percentatge) pot generar que els opositors de la proposta s'abstinguin en comptes de votar en contra. Per exemple, si el 48% dels electors estan a favor de la proposta, 5% en contra, i 47% s'abstenen, el percentatge opositor podria deixar de participar per imposar el seu punt de vista, malgrat que realment constitueix una minoria. A més, la seva absència en la campanya tendirà a augmentar el nombre d'abstencions i, per tant, la probabilitat que el quòrum no es completi. Fomentar tant l'abstenció com la imposició del punt de vista d'una minoria no és saludable en una democràcia (punt III.7.a). Addicionalment, existeix la intenció de falsejar el percentatge de participació mínim necessari enfront d'una feble oposició.
Un quòrum d'aprovació (acceptació per un mínim percentatge dels electors registrats) pot arribar també a ser inconclús. Pot ser tan alt dificultant en excés la possibilitat d'un canvi. Si un text s'aprova –fins i tot per un marge substancial– per una majoria d'electors sense que sigui aconseguit el percentatge requerit, la situació política s'enrareix extremadament, ja que la majoria sentirà que ha estat privada de la victòria sense justa raó; el risc que una proporció d'un mínim necessari (turn-out rate) sigui falsificada és el mateix que per a un quòrum amb un mínim necessari.

## Vegeu també

* Referèndum

## Enllaços externs

* Code of Good Practice on Referendums
# Hyattsville

Hyattsville és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 14.733 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hyattsville tenia 14.733 habitants, 5.540 habitatges, i 3.368 famílies. La densitat de població era de 2.658,2 habitants/km².
Dels 5.540 habitatges en un 31,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,3% hi vivien parelles casades, en un 17,3% dones solteres, i en un 39,2% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 34% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 10,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.355$ i la renda mediana per família de 51.625$. Els homes tenien una renda mediana de 33.163$ mentre que les dones 31.088$. La renda per capita de la població era de 20.152$. Entorn del 7,9% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hyattsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hyattsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.