OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Reinhard Hauff

Reinhard Hauff (nascut el 23 de maig de 1939) és un director de cinema alemany. Les seves obres, que es van realitzar majoritàriament a finals dels anys seixanta i principis dels noranta, són conegudes pel seu comentari social i polític. Stammheim, que es basa en les activitats de la Fracció de l'Exèrcit Roig (comunament anomenada Banda Baader-Meinhof) va guanyar el premi Ós d'Or a la 36è Festival Internacional de Cinema de Berlín el 1986. El 1987, va ser membre del jurat del 37è Festival Internacional de Cinema de Berlín. La seva pel·lícula de 1970 Mathias Kneissl es va presentar al 7è Festival Internacional de Cinema de Moscou.

## Filmografia selecta

Director
* Die Revolte (1969, telefilm)
* Mathias Kneissl (1970, guió de Martin Sperr)
* Haus am Meer (1973, telefilm)
* Desaster (1973, telefilm)
* Die Verrohung des Franz Blum (1974)
* Zündschnüre (1974, telefilm, basat en una novel·la de Franz Josef Degenhardt)
* Paule Pauländer (1976, telefilm)
* Der Hauptdarsteller (1977)
* Messer im Kopf) (1978, guió de Peter Schneider)
* Endstation Freiheit (1980)
* Der Mann auf der Mauer (1982, basat en una història de Peter Schneider)
* Ten Days in Calcutta: A Portrait of Mrinal Sen (1984, Documental)
* Stammheim (1986, guió de Stefan Aust)
* Linie 1 (1988, versió del musical Linie 1)
* Blauäugig (1989)
* Mit den Clowns kamen die Tränen (1990, minisèrie, basat en una novel·la Johannes Mario Simmel)
Actor
* Der plötzliche Reichtum der armen Leute von Kombach (1971), com a Heinrich Geiz
* L'enigma de Gaspar Hauser (1974), com a granger
* Morgen in Alabama (1984), com a Holm

## Referències

* ↑ «Berlinale: 1986 Prize Winners». berlinale.de. [Consulta: 17 gener 2011].
* ↑ Peary, Gerald «'Stammheim' A Big Winner At Berlin But It Sure Caused A Lot Of Trouble». Chicago Tribune, 09-03-1986 [Consulta: 17 desembre 2010]. Arxivat 1 de febrer 2013 at Archive.is
* ↑ «Berlinale: Juries». berlinale.de. [Consulta: 27 febrer 2011].
* ↑ «7th Moscow International Film Festival (1971)». MIFF. Arxivat de l'original el 2014-04-03. [Consulta: 23 desembre 2012].
# Renata Adler

Renata Adler (Milà, 19 d'octubre de 1930) és una escriptora i crítica de cinema. Adler té la biografia extraordinària de qui ostenta més de tres quarts de segle i una bona posició al món de les lletres: va fugir dels nazis quan només era una nena, va tornar a Europa, on va estudiar amb Claude Lévi-Strauss, i va acabar escrivint per The New Yorker durant quaranta anys. Va tenir temps d'estar al càrrec de la crítica cinematogràfica al The New York Times, d'ensenyar a la Universitat de Boston i de consagrar-se com una de les millors assagistes del segle passat. La seva novel·la Lancha rápida és una de les obres de culte més celebrades de la segona meitat del segle xx, consideració a la qual aspira el seu segon treball novel·lístic, Oscuridad total.

## Referències

* ↑ «Renata Adler». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Ratolí setós de Carcelén

El ratolí setós de Carcelén (Neacomys carceleni) és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 200 i 1.885 msnm a l'est de l'Equador i l'est i nord-est del Perú. El seu hàbitat natural són els boscos humits tropicals i subtropicals. És un ratolí gros. Té el pelatge dorsal de color marró ataronjat pàl·lid i el ventral completament blanc. En un primer moment, fou descrit com a subespècie de N. spinosus i posteriorment fou classificat com a subespècie de N. amoenus. Fou anomenat en honor d'Alberto Carcelén.

## Referències

* ↑ López, J. D. «Neacomys carceleni» (en castellà). Mamíferos del Ecuador. Museu de Zoologia, Pontifícia Universitat Catòlica de l'Equador, 2022. [Consulta: 24 abril 2024].
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Rengueret (Toralla)

Rengueret és una partida del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en territori del poble de Toralla.
Està situat al sud-est de Toralla, al sud-oest de Mascarell. És a migdia de la partida de les Vinyes, a ponent del Clot de Mateu. És a prop i a l'esquerra del barranc de Mascarell.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# República de Zakopane

La República de Zakopane es refereix a un territori de Galítsia, centrat a la ciutat de Zakopane (avui al sud de Polònia), que va crear el seu propi parlament, l'"Organització Nacional", el 13 d'octubre de 1918. El propòsit principal d'aquest parlament era unir-se a un estat polonès independent.
El 30 d'octubre, la República de Zakopane va proclamar la seva independència d'Àustria-Hongria. Va ser annexada a la Polònia novament independent el 16 de novembre de 1918.
El president d'aquesta república va ser l'escriptor polonès Stefan Żeromski.

## Referències

* ↑ Chrystian Kretowicz. «Post WWI Temporary Republics (Poland)» (en anglès). [Consulta: 6 juliol 2014].
* ↑ «Some facts on history» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 6 juliol 2014].

## Vegeu també

* Primera Guerra Mundial
* Segona República Polonesa
* República d'Ostrów
# República de Transbolaqia

La República de Transbolaqia (Bolaq artı Respublikası/Забулачная республика) fou una república proclamada a Kazan sobre la part tàrtara de la ciutat el març de 1918 i va durar un any.
El març de 1918 els bolxevics es van revoltar a Orenburg i van enderrocar el govern provisional de l'Idel Ural. El seu cap Bikbavoghlu Yunus i altres membres del govern van poder fugir cap a Kazan. La facció anti bolxevic del segon Congrés Militar Musulmà de totes les Russies va proclamar la República de Transbolaqia. La bandera utilitzada fou verda amb mitja lluna groga però no consta que fos l'oficial de la república. També es feia servir una bandera religiosa blanca amb mitja lluna i estel daurats
Un exèrcit baixkir es va organitzar sota el comandament del general Ixbulàtov. Es va demanar ajuda a Koltxak (21 de novembre de 1918) que tres abans havia assumit la dictadura a Sibèria. Koltxak va declarar abolida l'autonomia baixkir, el que va provocar que aquest poble i els seus líders s'aliessin als bolxevics. El 1919 el cap de l'exèrcit baixkir, Validov, va signar un tractat de pau amb els bolxevics (19 de febrer de 1919) que va portar a l'acord (20 de març de 1919) i a la proclamació de la República Soviètica Tàtar-Baixkir el 22 de març de 1918. L'exèrcit roig, aliat amb els baixkir, va ocupar la República de Transbolaqia el 29 de març de 1919.

## Referències

* ↑ «Почему не удалось построить Идель-Уральскую республику» (en rus). [Consulta: 25 desembre 2020].

## Vegeu també

* Idel Ural
* Nacionalisme tàtar
# Reiko (cràter)

Reiko és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 9,7 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim japonès, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Reiko». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Reflex del penja-robes

El reflex del penja-robes o del penjador és un reflex humà mencionant per primera vegada per J.E. Christensen, de l'Institut de Salut Internacional, Immunologia i Microbiologia (Universitat de Copenhaguen, Dinamarca), l'agost de 1991, a l'article científic "Nou tractament de la torticolis espasmòdica", a la revista mèdica The Lancet, en relació amb el tractament de la torticoli espasmòdica. El reflex es produeix quan es rodeja el cap d'una persona amb un penjador de filferroː el penjador comprimeix la regió frontotemporal i el cap gira involuntàriament. La causa d'aquest efecte no és clara encara.
El fenomen va cridar l'atenció a les xarxes socials a mitjans de setembre de 2020, sent conegut com el "Hanger Challenge" ("repte del penja-robes"), amb vídeos publicats mostrant gent experimentant el reflex.

## Referències

* ↑ Christensen, JE Lancet, 338, 573, 1991, pàg. 573. DOI: 10.1016/0140-6736(91)91138-K. PMID: 1678826.
* ↑ Asahi, T; Sato, M; Kajimoto, H; Koh, M; Kashiwazaki, D Neurologia Medico-chirurgica, 55, 7, 2015, pàg. 587–91. DOI: 10.2176/nmc.oa.2014-0324. PMC: 4628192. PMID: 26119894.
* ↑ «The Hanger Challenge». Know Your Meme. [Consulta: 21 maig 2022].
# Reggus

El Reggus és un festival musical de reggae i ska que se celebra a Reus (Baix Camp) a Catalunya. Nasqué l'any 1994 i se celebra a finals de maig.
L'Associació cultural "I què?" amb Joan Rosich i Josep Maria (Pitus) Borràs al capdavant van ser els promotors i les primeres edicions es van celebrar al Pavelló Olímpic Municipal de Reus (1994-1997) al camp de futbol de Mas Iglesias (1998) i a La Palma (1999-2006), després també es van fer al camp de futbol de la Pastoreta, al Parc del Roquís, tornà a La Palma (2010)
L'èxit va fer que el 2007 va haver de passar de La Palma cap al Camp d'Esports. El 2009 el cantant jammaicà Derrick Morgan va encapçalar la setzena edició del festival. L'Associació Cultural Reggus, que organitzava el festival fins al 2011, quan va prendre el relleu Di Farm Produccions, realitzava altres activitats a més del concert, com són passes de vídeo, exposicions o algun cop altres concerts., i l'edició de 2012 es va fer en diversos locals de la ciutat en un format més petit i autogestionari. Entre els grups participants del 2012, destaquen Dr. Calypso, The Skatalites, Max Romeo, Derrick Morgan i Skatalà. El 2015 Dr. Ring Ding i Freedom Street Band van ser els caps de cartell.

## Referències

* ↑ «Festival Reggus». Ajuntament de Reus. Arxivat de l'original el 2016-06-17. [Consulta: maig 2016].}
* ↑ «El festival Reggus de Reus programa The Skatalites i amplia el seu aforament». TV3 Notícies, 12-06-2007.
* ↑ Filella, C «El festival Reggus, que canvia de data i d'escenari, portarà enguany els grups Skatalà i Jahsta». El Punt, 04-05-2010, pàg. 33.
* ↑ Borbonès, Natàlia «L'històric cantant jamaicà Derrick Morgan encapçala la setzena edició del Reggus». El Punt, 17 uny 2009, pàg. 32.
* ↑ «Reggae i altres herbes al Reggus: The Pepper Pots i Color Humano encapçalen la divuitena edició del festival». Enderrock, 28-05-2011.
* 1 2 «Un Reggus 2012 amb canvis, però que continua endavant... Del 5 al 10 de juny». Campus Reus, 17-05-2012. Arxivat de l'original el 2012-11-09. [Consulta: maig el 2016].
* ↑ «Reggus 2011». Campus Reus, 2011. Arxivat de l'original el 2017-09-30. [Consulta: 11 novembre 2012].
* ↑ «Dr. Ring Ding i Freedom Street Band, caps de cartell del 22è Reggus». El Punt Avui, 16-09-2015.

## Enllaços externs

* Reggus - Lloc web oficial
# Remondita-(La)

La remondita-(La) és un mineral de la classe dels carbonats que pertany al grup de la burbankita. Rep el seu nom per la seva relació amb la remondita-(Ce), i el predomini del lantani sobre els altres elements de terres rares de la seva composició.

## Característiques

La remondita-(La) és un carbonat de fórmula química Na₃(La,Ca,Na)₃(CO₃)₅. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1999. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Es troba en forma de grans irregulars, d'aproximadament 5μm, en agregats més o menys prismàtics. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la remondita-(La) pertany a «05.AD - Carbonats sense anions addicionals, sense H₂O, amb elements de les terres rares (REE)» juntament amb els següents minerals: sahamalita-(Ce), petersenita-(Ce), remondita-(Ce) i paratooïta-(La).

## Formació i jaciments

És un mineral d'origen hidrotermal tardà, molt rar, que es troba en pegmatites en un massís alcalí diferenciat. Sol trobar-se associat a altres minerals com: cancrisilita, microclina, sodalita, vil·liaumita, natrolita, pectolita, lomonossovita, baritolamprofil·lita, catapleiïta, natró, termonatrita, sazykinaïta-(Y), rinkita niòbica, vitusita-(Ce) i fluorcafita. Va ser descoberta a la mina a cel obert de Koashva, al massís de Khibini (óblast de Múrmansk, Rússia). També ha estat descrita a la pedrera Poudrette (Quebec, Canadà).

## Referències

* ↑ «Rémondite-(La)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 maig 2016].
* ↑ Ritsuro MIYAWAKI, Frédéric HATERT, Marco PASERO, Stuart J. MILLS «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) NEWSLETTER 50». Mineralogical Magazine, 83, 2019, pàg. 615-620 [Consulta: 24 novembre 2019].
* 1 2 «Rémondite-(La)» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 13 maig 2016].
# Regí

Regí és el nom dels següents personatges:
* Luci Regí, tribú de la plebs el 95 aC
* Gai Antisti Regí, militar romà
# Resende (freguesia)

Resende és una freguesia portuguesa, inclosa dins del concelho de Resende, amb 11,99 km² de superfície i 2.873 habitants (2001). La seva densitat de població és de 239,6 hab/km².

## Patrimoni

* Necròpolis de la Quinta das Trapas
# Resolució 1138 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1138 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 14 de novembre de 1997. Després de recordar les resolucions sobre la situació a Tadjikistan i al llarg de la frontera entre l'Afganistan i Tadjikistan, el Consell va ampliar i estendre el mandat de la Missió d'Observadors de les Nacions Unides a Tadjikistan (UNMOT) fins al 15 de maig de 1998.
El Consell va observar més progressos en l'aplicació de l'acord de pau entre el Govern de Tadjikistan i l'Oposició Unida Tadjik i es va respectar l'alto el foc. La situació de seguretat es va mantenir precària i hi va haver la violència al centre del país, encara que altres parts van quedar tranquil·les.
Les dues parts a Tadjikistan havien avançat en relació amb la Comissió de Reconciliació Nacional, l'intercanvi de presoners de guerra, el registre dels combatents de l'OTU a Tadjikistan, la repatriació de refugiats a l'Afganistan i la formació d'una unitat de seguretat conjunta per protegir el personal de la UNMOT. Tots aquests esdeveniments van ser ben rebuts pel Consell, que va ampliar el mandat de la UNMOT per:
    (a) cooperar en el procés d'elecció i referèndum;
    (b) investigar les violacions de l'informe de l'alto el foc;
    (c) supervisar el desarmament, desmobilització i la reintegració de tropes de l'OTU;
    (d) coordinar l'assistència de les Nacions Unides a Tadjikistan;
    (e) mantenir contactes amb ambdues parts, la força de manteniment de la pau de Comunitat d'Estats Independents i l'Organització per a la Seguretat i la Cooperació a Europa.
La intenció del secretari general Kofi Annan de convocar una conferència de donants per proporcionar fons per a les operacions a Tadjikistan va ser rebuda. Finalment, es va demanar que informés en un termini de tres mesos sobre l'aplicació de la resolució actual.

## Referències

* ↑ «Security Council expands size, mandate of Tajikistan mission». United Nations, 14-11-1997.
* ↑ Elliott Butler, William. Tadzhikistan legal texts: the foundations of civic accord and a market economy. Kluwer Law International, 1999, p. xi. ISBN 978-1-898029-43-4.
* ↑ «Peacekeeping mission updates (October–December 1997)». International Peacekeeping, 5, 2, 1998, pàg. 112–117. DOI: 10.1080/13533319808413722.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)
* Guerra Civil de Tadjikistan

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1142 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1142 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 4 de desembre de 1997. Després de recordar les resolucions 1105 (1997) i 1110 (1997), el Consell va prorrogar el mandat de la Força de Desplegament Preventiu de les Nacions Unides (UNPREDEP) a Macedònia fins al 31 d'agost de 1998.
La resolució destaca que la missió de l'UNPREDEP va tenir un paper important en el manteniment de la pau i l'estabilitat a Macedònia, però eren preocupats per la situació a Albània, com se sobreexpressa en les resolucions 1101 (1997) i 1114 (1997). A més, tant Macedònia com Sèrbia i Montenegro van ser cridats a posar en pràctica l'acord relatiu a la demarcació de la seva frontera comuna. Va donar la benvinguda a la reducció i reestructuració graduals de la força de la UNPREDEP. El secretari general Kofi Annan va informar d'alguns fets positius com ara l'estabilització de la situació a Albània, però que la pau i l'estabilitat a Macedònia també depenia de l'evolució en altres punts de la regió.
El Consell de Seguretat va prorrogar el mandat de la UNPREDEP fins al 31 d'agost de 1998 amb la retirada prevista del component militar a partir de llavors. Finalment, Kofi Annan, que dirigeix a informar sobre les modalitats de la finalització de la UNPREDEP, la retirada del seu component militar i una futura presència internacional a Macedònia, per l'1 de juny de 1998.

## Referències

* ↑ «Security Council extends Preventive Force in former Yugoslav Republic of Macedonia until 31 August 1998». United Nations, 04-12-1997.
* ↑ United Nations Dept. of Public Information. UN peacekeeping, 50 years, 1948–1998. United Nations Dept. of Public Information, 1998, p. 68.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)
* Dissolució de Iugoslàvia
* Disputa sobre el nom de Macedònia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1140 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1140 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 28 de novembre de 1997. després de recordar la resolució 1110 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides (1997), el Consell va renovar el mandat de la Força de Desplegament Preventiu de les Nacions Unides (UNPREDEP) a la República de Macedònia per a quatre dies fins al 4 de desembre de 1997, a l'espera de més discussions. la posterior Resolució 1142 (1997) va ampliar el mandat d'UNPREDEP fins al 31 d'agost de 1998.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of Preventive Force in Macedonia until 4 December». United Nations, 28-11-1997.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)
* Disputa sobre el nom de Macedònia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1136 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1136 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 6 de novembre de 1997. Després de recordar la Resolució 1125 (1997) sobre la situació a la República Centreafricana, el Consell va autoritzar la continuació de la Missió Interafricana per Supervisar l'Execució dels Acords de Bangui (MISAB) al país durant tres mesos més.
La missió de supervisió dels països africans del MISAB va ser elogiada pel Consell de Seguretat per les seves contribucions per estabilitzar la República Centreafricana. Va destacar la necessitat que totes les parts implementessin plenament els Acords de Bangui.
Segons Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, els països participants en la MISAB estaven autoritzats a garantir la seguretat i la llibertat de circulació del seu personal durant tres mesos més. Es va demanar al secretari general Kofi Annan que creés un fons en què els Estats membres podrien contribuir econòmicament al MISAB. En el termini de tres mesos també instruiria informes al Consell sobre l'aplicació de la resolució i les recomanacions actuals per a una major assistència internacional a la República Centreafricana.

## Referències

* ↑ «Acting under Chapter VII, council extends mandate of monitoring mission in Central African Republic for three months, from today». United Nations, 06-11-1997.
* ↑ Yusuf, Abdulqawi. African Yearbook of International Law, 1998. Martinus Nijhoff Publishers, 1999, p. 320. ISBN 978-90-411-1166-1.
* ↑ United Nations Dept. of Public Information. UN peacekeeping, 50 years, 1948–1998. United Nations Dept. of Public Information, 1998, p. 36.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)
* Història de la República Centreafricana

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1220 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1220 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 12 de gener de 1999. després de recordar la Resolució 1181 (1998) sobre la situació a Sierra Leone, el Consell va ampliar el mandat de la Missió d'Observació de les Nacions Unides a Sierra Leone (UNOMSIL) fins al 13 de març de 1999.
El Consell de Seguretat va expressar la seva preocupació pel deteriorament de la situació a Sierra Leone i va encoratjar els esforços per resoldre el conflicte per una pau i estabilitat duradores. Va prendre nota de la intenció del secretari general Kofi Annan de reduir el nombre d'observadors militars a la UNOMSIL; un petit nombre es quedaria a Conakry, la capital de la propera Guinea, i tornaria amb el personal de suport quan les condicions haguessin millorat.
Finalment, es va demanar al Secretari General que informés al Consell el 5 de març de 1999 amb recomanacions sobre el futur desplegament de la UNOMSIL a Sierra Leone.

## Referències

* ↑ «Security Council extends Sierra Leone observer mission mandate until 13 March». United Nations, 12-01-1999.
* ↑ Hilaire, Max. United Nations law and the Security Council. Ashgate Publishing, Ltd, 2005, p. 108. ISBN 978-0-7546-4489-7.
* ↑ Dedring, Juergen. The United Nations Security Council in the 1990s: resurgence and renewal. SUNY Press, 2008, p. 81. ISBN 978-0-7914-7543-0.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1201 a la 1300 (1998 - 2000)
* Guerra Civil de Sierra Leone

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1224 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1224 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 28 de gener de 1999 després de reafirmar totes les resolucions anteriors del Sàhara Occidental, el Consell va prorrogar el mandat de la Missió de Nacions Unides pel Referèndum al Sàhara Occidental (MINURSO) fins a l'11 de febrer de 1999.
La resolució va demanar al Secretari General de les Nacions Unides que mantingués al Consell actualitzat sobre els esdeveniments, inclosa la implementació del Pla de Regularització, els acords assolits entre el govern del Marroc i el Front Polisario i la viabilitat del mandat de la MINURSO.

## Vegeu també

* Zona Lliure
* República Àrab Sahrauí Democràtica
* Mur marroquí
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1201 a la 1300 (1998 – 2000)

## Referències

* ↑ «Security Council extends Western Sahara mission until 11 February». United Nations, 28-01-1999.
* ↑ United Nations. Yearbook of the United Nations 1999. 5th. United Nations Publications, 2002, p. 177. ISBN 978-92-1-100856-2.

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org