OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L'alcohol a la Bíblia

Les begudes alcohòliques apareixen nombroses vegades a la Bíblia i a la literatura bíblica — des de Noé plantant un vinyer i emborratxant-se en el Gènesi a Jesús fent el miracle de convertir una important quantitat d'aigua en vi en les noces de Caná i posteriorment incorporant el vi com a part del ritual principal del cristianisme: l'Eucaristia.
El vi, és a dir, el most del raïm fermentat, és la més comuna de les begudes alcohòliques esmentades a la Bíblia, on freqüentment és font de simbolisme i era un element important de la vida diària en els temps bíblics . Els habitants de l'antiga Palestina també bevien cervesa i vi fet amb altres fruits i algunes referències a aquests fets apareixen també a les escriptures.
En conjunt, la literatura bíblica mostra una ambivalència cap a les begudes alcohòliques, considerant-les alhora una benedicció de Déu que provoca alegria i diversió i un perill potencial que podia ser utilitzat de forma imprudent i pecaminosa.
Les relacions entre el judaisme i l'alcohol i el cristianisme i l'alcohol generalment han seguit aquest model, amb algunes dissensions entre els cristians com en el temps de 'La Llei Seca' als Estats Units.

## Literatura bíblica

El terme Bíblia pot referir-se a diferents col·leccions de llibres que són considerats canònics per un o més d'un grup religiós. Hi ha alguna variació sobre quins són els llibres considerats canònics per les diferents confessions religioses, però els següents tres grups són àmpliament acceptats pels grups religiosos més significatius:

## Notes

* ↑ Gn 9:20-27
* ↑ Jn 2:1-11
* ↑ Seis tinajas de treinta y nueve litros cada una = 234 litros, según Seesemann, p. 163.
* ↑ Sant Sopar Mt 26:27-29; Mc 14:23-25; Lc 22:20; 1 Co 11:25
* 1 2 B. S. Easton (1915b)
* ↑ Broshi (1984), p. 33.
* ↑ Broshi (1986), p. 46: En la descripción biblica de los productos agrícolas de la Tierra Prometida, la triada 'cereal, vino y aceite' aparece repetidamente (Deuteronomio 28:51 y en otros lugares).
* ↑ Waltke (2005), p. 505.
* ↑ Waltke (2005), p. 127.
* ↑ Fitzsimmonds, p. 1255: "Estos dos aspectos del vino, su uso y su abuso, sus beneficios y su desgracia, su aceptación a los ojos de Dios y su rechazo, están entrelazados en la estructura de Antiguo Testamento así que puede alegrar el corazón del hombre (Salm 104:15)o ser causa de error en su mente (Is 28:7), puede ser asociado con la alegría (Ec. 10:19) o con la furia (Is. 5:11), puede usarse para descubrir la vergüenza de Noé (Gn 9:21) o en las manos de Melquisedec honrar a Abraham (Gn 14:18).
* ↑ Raymond, p. 25: "Este punto de vista favorable al vino en la Biblia está compesado por una opinión desfavorable.
* ↑ Edwards (1915b): "El valor del vino es reconocido como una bebida que anima (Jueces 9:13; Salm 104:15; Prov 31:7), que permite al enfermo olvidar sus penas (Prov 31:6).
* ↑ Ethical Investment Advisory Group: "Los cristianos que están obligados a una total abstinencia han interpretado algunas veces las referencias bíblicas al vino como referidads al mosto, pero esto es inconsistente con el reconocimiento de lo bueno y lo pernicioso en la actitud bíblica al vino.
# Mas Serrallers

Mas Serrallers és una obra del municipi de Serra de Daró (Baix Empordà) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Situat prop al nucli de Serra de Daró, té una torre de defensa amb espitlleres i restes de matacà (segle xvi).
El Mas Serrallers és un gran edifici d'estructura irregular i complexa, situat a la vora de l'església. El seu element més remarcable és la torre fortificada, de planta rectangular, situada en un dels angles. Aquesta torre es troba integrada al conjunt de l'habitatge, i en l'actualitat es cobreix amb teulada a dues vessants. Té aproximadament uns vuit metres d'alçària. La façana d'accés és a l'interior d'un gran pati. Té una porta d'arc escarser amb una inscripció on figura el nom del mas. El conjunt presenta altres elements d'interès, com les finestres de tipologia gòtico-renaixentista que apareixen al cos afegit a la torre. L'aparell és de diferent qualitat en els paraments: mentre que la torre presenta carreus ben escairats, la resta va ser construïda amb paredat.

## Història

L'origen del Mas Serrallers és medieval. La torre de defensa a la qual s'hi van afegir posteriorment la resta de construccions data del segle XIV-xv. Posteriorment, durant els segles xvi-xvii es van construir els cossos de l'ala est, i la resta del conjunt s'aniria completant en dates successives, en funció de les necessitats del mas.

## Referències

* 1 2 3 «Mas Serrallers». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
# Mascarats

Mascarats és un grup de música reivindicativa format a la Sénia (Països Catalans) que barreja el rock i el reggae.
L'any 2017 enregistren “Trencarem l'imaginari” al WZ Estudi de Borriol sota la producció de Sam Ferrer. Aquest treball compta amb les col·laboracions vocals de Xavi Sarrià (Obrint Pas), Josep Nadal (La Gossa Sorda) i Gemma Polo (Roba Estesa) a més a més de les instrumentals d'Hector Peropadre d'Aspencat i Joan Palà de Txarango.
El març de 2018 treuen a la llum un avançament del proper disc titulat "Els carrers seran sempre nostres" on el grup fa un homenatge a les persones que van treballar per poder dur a terme el referèndum d'autodeterminació de Catalunya. Amb col·laboracions de persones molt diverses que van des de Jordi Borràs a Gabriel Rufián passant per Mireia Boya o Bombers per la república. Aquest videoclip els permet guanyar una certa visibilitat.
El Gener del 2019 treuen a la llum el videoclip "Portes sense pany" com a avançament del nou disc "Distopia" on denuncien l'Europa blindada amb fronteres i el nul respecte pels drets humans en ple segle XXI.

## Referències

* ↑ Aguaita.cat «Aguaita.cat estrena en exclusiva el nou disc de Mascarats». Aguaita.
* ↑ Enderrock.cat. «Mascarats - Trencarem l'imaginari». [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ «‘Els carrers seran sempre nostres', fet cançó». [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ Enderrock.cat «El videoclip de Mascarats que homenatja els «herois de l'1 d'Octubre»». Enderrock.
* ↑ «Sis mesos de l'1-O: deu cançons que reivindiquen el referèndum d'independència de Catalunya». [Consulta: 18 juny 2018].
* ↑ Enderrock.cat. «Mascarats posa en evidència l'Europa blindada davant la crisi de refugiats | Enderrock.cat». [Consulta: 18 gener 2019].
# Mastacembelus flavidus

Mastacembelus flavidus és una espècie de peix pertanyent a la família dels mastacembèlids.

## Descripció

* Fa 27 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 96.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (24 °C-28 °C; 3°S-9°S) que viu a les aigües costaneres poc fondes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: és un endemisme del llac Tanganyika.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A., 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Matthes, H., 1962. Poissons nouveaux ou intéressants du lac Tanganika et du Ruanda. Annales du Musee Royal de l'Afrique Centrale Serie 8 Zoologie Núm. 111: 27-88, Pls. 1-4.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Travers, R.A., G. Eynikel i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1986. Mastacembelidae. P. 415-427. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.
* ↑ Coulter, G.W., 1991. Composition of flora and fauna. P. 200-274. A: G.W. Coulter (ed.). Lake Tanganyika and its life. Natural History Museum Publications, Oxford University Press. Londres, Oxford i Nova York.
* ↑ Eccles, D.H., 1992. FAO species identification sheets for fishery purposes. Field guide to the freshwater fishes of Tanzania. Prepared and published with the support of the United Nations Development Programme (project URT/87/016). FAO, Roma. 145 p.
* ↑ Vreven, E.J., 2005. Redescription of Mastacembelus ophidium Günther, 1893 (Synbranchiformes: Mastacembelidae) and description of a new spiny eel from Lake Tanganyika. J. Nat. Hist. 39(18):1539-1560.

## Bibliografia

* Anònim, 1997. Registres de peixos de la base de dades del Museu de la Secció de Vertebrats del Museu Reial de l'Àfrica central. MRAC, Tervuren, Flandes, Bèlgica.
* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Vreven, E.J., 2005. Mastacembelidae (Teleostei; Synbranchiformes) subfamily division and African generic division: an evaluation. J. Nat. Hist. 39(4):351-370.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* ITIS (anglès)
# Mastacembelus dayi

Mastacembelus dayi és una espècie de peix pertanyent a la família dels mastacembèlids.

## Descripció

* Fa 30,6 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 85-86.
* 35 espines i 77-82 radis tous a l'aleta dorsal.
* 76-79 radis tous a l'aleta anal.
* 25-27 radis a l'aleta caudal.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el riu Irauadi (Myanmar).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A., 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Boulenger, G. A., 1912. A synopsis of the fishes of the genus Mastacembelus. Journal of the Academy of Natural Sciences, Filadèlfia. Second series. v. 15: 197-203.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Roberts, T.R., 1986. Systematic review of the Mastacembelidae or spiny eels of Burma and Thailand, with description of two new species of Macrognathus. Jap. J. Ichthyol. 33(2):95-109.
* ↑ Oo, W., 2002. Inland fisheries of the Union of Myanmar. A: T. Petr i D.B. Swar (eds.) Cold Water Fisheries in the Trans-Himalayan Countries. FAO Fish. Tech. Pap. 431.
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.

## Bibliografia

* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Mateo Benigno de Moraza

Mateo Benigno de Moraza y Ruiz de Garibay (Vitòria, 21 de setembre de 1817 - Vitòria, 17 de gener de 1878) va ser un polític, diputat a Corts per Àlaba, Pare de Província d'Àlaba i jurista basc.

## Biografia

Va estudiar llatí i humanitats al convent de Santo Domingo (Vitòria), i després a Valladolid la carrera de Dret, graduant-se en 1836 de batxiller i en 1840 de doctor en Dret. El 1862 les Juntes Generals d'Àlaba el nomenaren Pare de Província i el 1869 fou designat rector de la Universitat Lliure. El 1873 fou empresonat sota l'acusació de col·laborar amb els rebels carlins, però tot i així és elegit diputat novament a les eleccions generals espanyoles de 1876.
Ardent defensor dels furs bascos, va pronunciar famosos discursos en la seva defensa davant les Corts (13 i 19 de juny de 1876), sense poder però evitar la seva abolició en virtut de la llei de 21 de juliol de 1876. A Vitòria té dedicades una estàtua (a la plaça de la Diputació Foral d'Àlaba) i el carrer Mateo Benigno de Moraza; a Sant Sebastià el carrer Moraza; i a Bilbao la plaça Moraza.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats

## Bibliografia

* Manuel Laborde Werlinden: Centenario de la abolición de los fueros vascongados (1876-1976). Publicaciones de la Caja de Ahorros Municipal de la Ciudad de Vitoria, 1976. ISBN 978-8450-01463-1
* Mateo Benigno de Moraza: Discursos de Mateo Benigno de Moraza en defensa de los Fueros Vascos (julio de 1876 - mayo de 1877). Diputación Foral de Alava, Consejo de Cultura (Vitoria), 1976, 200 págs. ISBN 978-84-500-1655-0

## Enllaços externs

* Mateo de Moraza a l'Enciclopèdia Basca Auñamendi.
# Mateo Alemán

Mateo Alemán y de Enero (Sevilla, 1547 - Mèxic, ¿1615?) fou un escriptor espanyol del Barroc, dins de l'anomenat Segle d'or espanyol. Mateo Alemán és conegut per la seva obra Guzmán de Alfarache una novel·la del gènere picaresc. És també conegut per la seva proposta ortogràfica per al castellà, dins una línia fonetista, que publicà a l'Ortografía castellana (Mèxic, 1609), la primera obra gramatical del castellà publicada al continent americà.

## Vegeu també

* Literatura espanyola del Barroc
# Maurice Peeters

Mouritius Prosper Peeters més conegut com a Maurice Peeters (Anvers, Bèlgica, 5 de maig de 1882 – Leidschendam, 6 de desembre de 1957) va ser un pistard belga de naixement, però nacionalitzat neerlandès el 12 de juny de 1908. Va prendre part en dos Jocs Olímpics consecutius, els d'Anvers de 1920 i els París de 1924.
Peeters va debutar al ciclisme amb 34 anys i el 1920 es convertí en el primer campió olímpic neerlandès de ciclisme, en guanyar la prova de velocitat individual, per davant d'Horace Johnson i Harry Ryan. En aquests mateixos Jocs va prendre part en la persecució per equips, quedant eliminat en primera ronda.
Aquell mateix any guanyà el Campionat del Món amateur de velocitat i el Gran Premi de París.
Quatre anys més tard, als Jocs de París, va guanyar la medalla de bronze en la modalitat de tàndem, fent parella amb Gerard Bosch van Drakestein. En velocitat individual quedà eliminat en la repesca dels quarts de final.

## Palmarès

* 1918
** Campió dels Països Baixos de velocitat amateur
* 1919
** Campió dels Països Baixos de velocitat amateur
* 1920
** Medalla d'or als Jocs Olímpics en velocitat individual
** Campió del món amateur de velocitat
** Campió dels Països Baixos de velocitat amateur
** 1r al Gran Premi de París en velocitat amateur
* 1922
** Campió dels Països Baixos de velocitat amateur
* 1924
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics en tàndem

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Maurice Peeters». [Consulta: 10 desembre 2023].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Maurice PEETERS» (en italià). [Consulta: 10 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Maurice Peeters a sitiodeciclismo.net
# Matthew Crampton

Matthew Crampton (Manchester, 22 de maig de 1986) és un ciclista britànic especialista en pista.

## Palmarès

* 2004
** Campió d'Europa júnior en Velocitat
** Campió del món júnior en Keirin
* 2005
** Campió del Regne Unit de velocitat per equips (amb Jason Kenny i Joshua Hargreaves)
** Campió del Regne Unit en Keirin
* 2007
** Campió del Regne Unit en Keirin
* 2008
** Campió d'Europa sub-23 en Keirin
** Campió del Regne Unit en Quilòmetre
** Campió del Regne Unit en Keirin
** Campió del Regne Unit de velocitat per equips (amb David Daniell i Christian Lyte)
* 2010
** Campió del Regne Unit de velocitat per equips (amb Chris Hoy, Ross Edgar i Jason Kenny)
* 2011
** Campió d'Europa en Persecució per equips
* 2012
** Campió del Regne Unit en Keirin
* 2013
** Campió del Regne Unit de velocitat per equips (amb Kian Emadi i Jason Kenny)
* 2015
** Campió del Regne Unit en Keirin
** Campió del Regne Unit de velocitat per equips (amb Philip Hindes i Jason Kenny)

### Resultats a la Copa del Món

* 2006-2007
** 1r a Moscou i Los Angeles, en Velocitat per equips
* 2010-2011
** 1r a Melbourne, en Velocitat per equips
* 2013-2014
** 1r a Aguascalientes, en Keirin

## Referències

* ↑ «Matthew Crampton» (en anglès). Eurosport. [Consulta: 13 juliol 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 «Matthew Crampton» (en castellà). Firstcycling. [Consulta: 13 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Maylandia nkhunguensis

Maylandia nkhunguensis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Etimologia

Maylandia fa referència a l'ictiòleg alemany Hans J. Mayland i nkhunguensis fa al·lusió a un dels esculls del llac Malawi on viu aquesta espècie.

## Descripció

Fa 7,3 cm de llargària màxima. Cap moderadament inclinat i amb premolars a la filera exterior de les mandíbules. Tant el mascle com la femella són de color blau clar (esvaint-se a blanc a la zona ventral), la qual cosa distingeix aquesta espècie d'altres del mateix gènere (llevat de Mylandia callainos, la qual presenta un color blau de cobalt fosc). A més, els mascles es distingeixen de Maylandia chrysomallos, Maylandia estherae i Maylandia callainos pel color groc de la base de les aletes pectorals (en oposició a l'absència d'aquest color en els mascles d'aquelles tres espècies). Les femelles són d'un color blau clar, més clares encara que les femelles de l'altra espècie del mateix gènere que són també blaves (Maylandia callainos). Es diferencia de Maylandia callainos per tindre una mandíbula inferior més curta.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (13°S-14°S), el qual viu a l'Àfrica oriental: el llac Malawi a Moçambic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Meyer, M. K., i W. Foerster, 1984. Un nouveau Pseudotropheus du lac Malawi avec des remarques sur le complexe Pseudotropheus-Melanochromis (Pisces, Perciformes, Cichlidae). Revue Française d'Aquariologie et d'Herpetologie 10:107-112.
* ↑ ITIS (anglès)
* 1 2 3 4 Ciccotto, P. J., Konings, A. & Stauffer, J. R. Jr., 2011. Descriptions of five new species in the genus Metriaclima (Teleostei: Cichlidae) from Lake Malawi, Africa. Zootaxa, 2738: 1–25.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Romero, P., 2002. An etymological dictionary of taxonomy. Madrid (Espanya).
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ All fishes of Mozambique (anglès)
* ↑ Species in Malawi (Lake) (anglès)
* ↑ Checklist of the Cichlid Fishes of Lake Malawi (Lake Nyasa/Niassa) by Michael K. Oliver, Ph.D. Arxivat 2012-11-14 a Wayback Machine. (anglès)
# Mas Guardis

El Mas Guardis és una masia de Rupià (Baix Empordà) protegida com a bé cultural d'interès local. Tot i la dificultat d'establir amb exactitud l'origen del mas, la tipologia i les dates que figuren a la façana principal permeten situar-la construcció de l'edifici vers el final del segle xvi i primers anys del segle xvii. El Mas Guardis és al costat de la carretera GI-642 que va a Girona des de Torroella de Montgrí. Es tracta d'un gran casal amb pati davanter delimitat per una tanca, que dona a la carretera i a un camí lateral. A la part posterior hi ha edificis annexos de servei. L'edifici principal, de planta rectangular, té planta i un pis i coberta de teula a dues vessants a dos nivells, amb el carener paral·lel a la línia de façana. La façana principal presenta, a la planta aixa, una gran porta d'accés d'arc de mig punt i dovelles de pedra. Al primer pis hi ha tres finestres allindades amb ampit motllurat, llindes amb decoració floral i inscripcions de dates (1598, 1610 i 1614). A la part esquerra de la façana hi ha un cos afegit.

## Notes

* 1 2 «Mas Guàrdia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Mas Guineu (Cubelles)

El Mas Guineu és un conjunt d'edificis de Cubelles (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt d'edificacions aïllades. La principal és de planta rectangular, amb planta baixa, pis i coberta de teula àrab a dues vessants. A la part de llevant sobresurt una crugia a manera de torre, de planta baixa i tres pisos amb coberta de teula àrab a una vessant. Una espadanya d'un buit corona la façana. Al costat de ponent hi ha un safareig, bassa i pou.

## Referències

* ↑ «Mas Guineu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Mas Guineu (Torrelles de Foix)

El Mas Guineu és un edifici del municipi de Torrelles de Foix (Alt Penedès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El Mas Guineu està situat a la part oriental del terme. És un edifici de planta rectangular, format per planta baixa, pis i golfes. La coberta és a dues vessants. Té el portal d'entrada adovellat i un balcó a la primera planta. La masia és d'origen medieval. Conserva documents de compra -venda i capítols matrimonials de voltants del 1400.

## Referències

* 1 2 «Mas Guineu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2015].
# Merelbeke

Merelbeke és un municipi belga de la província de Flandes Oriental a la regió de Flandes.

## Seccions

| # | Nom | Extensió | Població 31/12/2009 |
| I | Merelbeke | 14,99 | 16.684 |
| II | Bottelare | 3,02 | 1.839 |
| III | Lemberge | 4,20 | 1.003 |
| IV | Melsen | 3,72 | 1.402 |
| V | Munte | 5,10 | 587 |
| VI | Schelderode | 5,78 | 1.589 |
    Font: www.merelbeke.be

## Evolució demogràfica

* Font:NIS
* 1965: annexió de Lemberge (+4,20 km² i 515 habitants)
* 1977: annexió de Bottelare, Melsen, Munte i Schelderode; integració de Zwijnaarde, Zevergem i Vurste; cessió de Merelbeke a Gant, de Melsen i Schelderode a De Pinte (+17,60 km² i 4.685 habitants)

## Situació

| a. Melle b. Gontrode (Melle) c. Landskouter (Oosterzele) d. Moortsele (Oosterzele) e. Scheldewindeke (Oosterzele) f. Baaigem (Gavere) g. Gavere | h. Vurste (Gavere) i. Zevergem (De Pinte) j. Zwijnaarde (Gant) k. Gant l. Ledeberg (Gant) m. Gentbrugge (Gant) |
# Masia de Quim

La Masia de Quim és una masia situada al municipi de Cervera, a la comarca catalana de la Segarra.
# Masturbació mútua

La masturbació mútua, conegut col·loquialment com a suec, és una pràctica sexual en la qual s'estimulen dues o més persones sense que hi hagi penetració sexual (vaginal, anal o oral). En general es fan servir les mans, però també es poden usar joguines sexuals.
La masturbació mútua, tant entre persones homosexuals com heterosexuals, pot donar-se, a més de com a pràctica habitual, quan no hi ha facilitat per a arribar a l'orgasme, o com a forma complementària de les relacions amb penetració. En el cas dels adolescents, se sol donar perquè estan tot just explorant la seva sexualitat o perquè no tenen un espai privat. En alguns casos, es practica si un dels participants pateix certa malaltia, o està en les últimes fases de l'embaràs.
La masturbació mútua és considerada una forma de sexe segur perquè el risc de contraure alguna malaltia de transmissió sexual és reduït si s'evita que hi hagi intercanvi o contacte de líquids corporals (sang, semen, fluix vaginal).

## Masturbació entre homes

La masturbació mútua es dona també entre homes que no necessàriament s'identifiquen com a homosexuals. Aquesta és l'activitat excloent en els clubs de masturbació, com el Melbourne Wankers a Austràlia o Circolo delle Seghir a Itàlia, on els homes es reuneixen a fer aquesta pràctica: bàsicament com la masturbació individual, però amb la diferència que participen altres persones. Aquesta participació pot anar des de dos individus masturbant-se sense contacte físic fins a un grup de gent que s'estimulen els uns als altres. També en alguns casos s'inclou la pràctica de Frot.

## Sexe virtual

Actualment, amb la popularitat de les càmeres web, complaure mentre s'observen masturbar al mateix temps per Internet, és una altra forma de masturbació mútua.

## Vegeu també

* Consolador
* Frot
* Joguina sexual
* Masturbació
* Sexe segur
* Vibrador

## Referències

* ↑ «Diccionari LGBT (lèsbic, gai, bisexual, trans) | TERMCAT». [Consulta: 11 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Masturbació mútua femenina Arxivat 2010-01-13 a Wayback Machine.