OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carmina Bayó i Samsó

Carmina Bayó Samsó (Barcelona, març de 1919 - Barcelona, 2 de gener de 2018) va ser una bibliotecària catalana.
Filla de l'arquitecte i catedràtic de l'Escola d'Arquitectura de Barcelona Jaume Bayó i Font, que havia treballat per a Antoni Gaudí, en obres com La Pedrera i la Casa Batlló, i per a Lluís Domènech i Muntaner, va ser la desena d'onze germans, en una família on s'inculcà la importància de la cultura, i de la lectura en particular. Després d'estudiar el batxillerat a l'Institut Ausiàs March amb notes excel·lents, va ingressar a l'Escola de Bibliotecàries el 1937, en plena guerra civil. Aleshores, ja parlava anglès i francès, i una mica d'alemany, i a l'Escola va aprendre el llatí i el grec. Quan va acabar la carrera el 1940, va haver de revalidar el títol d'acord amb el pla d'estudis imposat pel nou règim franquista. El 1941 va ser destinada a la biblioteca d'Arenys de Munt, que es va inaugurar l'11 de novembre d'aquell mateix any. El 1943, amb 24 anys, va ser designada per organitzar la nova Biblioteca de Cornellà de Llobregat, que es va inaugurar el 26 de novembre de 1943. Va ser la primera bibliotecària de Cornellà, càrrec que va exercir durant 7 anys. El 1950 va passar a treballar a Barcelona, a la Biblioteca Popular Pere Vila, situada dins del grup escolar del mateix nom, on estigué fins a la jubilació. El 1955 va assistir, amb un grup d'altres bibliotecàries catalanes, al 3r congrés internacional de biblioteques i centres de documentació, organitzat per l'IFLA a Brussel·les.

## Referències

* 1 2 «Ha mort la bibliotecària Carmina Bayó (març 1919-gener 2018)». Facultat de Biblioteconomia i Documentació (UB), 15-01-2018. [Consulta: 31 juliol 2018].
* ↑ Assumpta Montellà i Carlos, Assumpta. «Carmina Bayó, bibliotecària (1919)». A: Lletraferides: La història de les nostres bibliotecàries. ARA LLIBRES, 2015, p. 26–28. ISBN 978-84-16154-29-6 [Consulta: 31 juliol 2018].

## Enllaços externs

* Entrevista a Carmina Bayó i Samsó a Ràdio Cornellà
* Fotografies de Carmina Bayó a Memòria Digital de Catalunya (MDT)
# Team UK Youth

El Team UK Youth (codi UCI: UKY) va ser un equip ciclista professional britànic. Fundat al 2011 com amateur, l'any següent va tenir categoria continental. A finals del 2013 va desaparèixer.

## Principals victòries

* Rutland-Melton International CiCLE Classic: Ian Wilkinson (2013)
* An Post Rás: Marcin Białobłocki (2013)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

L'equip participava en les proves dels circuits continentals i principalment en les curses del calendari de l'UCI Europa Tour.
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2012 | 95è | Christofer Stevenson (350è) |
| 2013 | 66è | Marcin Białobłocki (192è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles i resultats a sitiodeciclismo.net
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# Martirologi romà

El Martirologi romà (llatí: Martyrologium Romanum) és un llibre litúrgic de l'Església Catòlica Romana que conté la llista, ordenada per dies de celebració, de tots els màrtirs, sants i santes, beats i beates als quals l'Església Catòlica ha autoritzat que s'hi tributi culte públic.
Els sants, un cop beatificats o canonitzats, s'hi inscriuen normalment en la data de la seva mort, que es considera el seu dies natalis, això és, el dia del seu naixement per al cel. La diferència entre un beat i un sant, és que mentre que al primer se li pot tributar culte local (a la seva església o país d'origen, a la família religiosa que va fundar o a la qual pertanyia, etc.), un sant rep el culte públic i universal de tota l'Església.
El llibre litúrgic del Martirologi no és un mer catàleg de sants i santes, sinó que respon a una finalitat litúrgica. Cada dia es fa l'anunci ritual dels sants de l'endemà, una pràctica habitual fins fa uns anys en els monestirs, que actualment s'ha anat perdent. La manera de celebrar aquest ritu es troba explicada en el llibre del Martirologi, amb les oracions i les lectures bíbliques adients.
Revesteix una importància especial la proclamació de la solemnitat de Nadal de Nostre Senyor Jesucrist, que es fa el dia 24 de desembre, al matí, a les sales capitulars dels monestirs que no han perdut aquesta pràctica, amb el següent text, normalment cantat per un solista:
Dia 25 de desembre, vuitè de les Calendes de gener
«Transcorreguts molts segles des de la creació del món, quan al principi Déu va crear el cel i la terra i va fer l'home a la seva imatge; molts segles després que havia cessat el diluvi i l'Altíssim havia fet resplendir l'arc iris, senyal d'aliança i de pau; vint-i-un segles després de la sortida d'Abraham, el nostre pare en la fe, des d'Ur de Caldea; tretze segles després de la sortida d'Israel d'Egipte sota el guiatge de Moisès; uns mil anys després de la unció de David com a rei; durant la setmana seixanta-cinc, segons la profecia de Daniel; en temps de l'Olimpíada cent noranta-quatre; l'any set-cents cinquanta-dos de la fundació de Roma; l'any quaranta-dos de l'imperi de Cèsar Octavià August, quan a la terra sencera hi regnava la pau, Jesucrist, Déu etern i Fill de l'Etern Pare, volent santificar el món amb la seva vinguda, havent estat concebut per obra de l'Esperit Sant, passats nou mesos des de la seva concepció, aquí es fa una pausa i tothom s'agenolla o es prosterna a Betlem de Judà, neix de la Verge Maria, fet home. Naixement de Nostre Senyor Jesucrist segons la carn.»

## Referències

* ↑ Martyrologium Romanum, Typis Vaticanis 2001, 627.

## Enllaços externs

* Web oficial del Vaticà
* Martirologi on line (en italià)
# Ouahat Sidi Brahim

Ouahat Sidi Brahim (en àrab واحة سيدي ابراهيم, Wāḥat Sīdī Ibrāhīm; en amazic ⵡⴰⵃⵜ ⵙⵉⴷⵉ ⴱⵕⴰⵀⵉⵎ) és una comuna rural de la prefectura de Marràqueix, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 25.320 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Heliozèlids

Els heliozèlids (Heliozelidae) són una família de lepidòpters heteroneures primitius de la superfamília dels adeloïdeus (Adeloidea). Inclou 123 espècies d'arnes diürnes de colors metàl·lics i caps llisos i lluents. La família es troba a tot el món.
A Europa les arnes adultes (gèneres Antispila i Heliozela) volen molt aviat a la primavera i no són gaire freqüents. Les larves són minadores de fulles i les mines buides són característiques perquè la larva deixa un gran forat al final.

## Referències

* ↑ van Nieukerken et al. «Order Lepidoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness». Zootaxa, 2011, pàg. 212–221.
* ↑ Karsholt, O. & N. P. Kristensen. 2003. Plesiozela, gen. nov. from temperate South America: apparent sister-group of the previously known Heliozelidae (Lepidoptera: Incurvarioidea: Heliozelidae). Invertebrate Systematics, 17(1): 39-46.
* Davis, D.R. (1999). The Monotrysian Heteroneura. Ch. 6, pp. 65–90 in Kristensen, N.P. (Ed.). Lepidoptera, Moths and Butterflies. Volume 1: Evolution, Systematics, and Biogeography. Handbuch der Zoologie. Eine Naturgeschichte der Stämme des Tierreiches / Handbook of Zoology. A Natural History of the phyla of the Animal Kingdom. Band / Volume IV Arthropoda: Insecta Teilband / Part 35: 491 pp. Walter de Gruyter, Berlin, New York.
* Heppner, J. B. (1984). Heliozelidae. Pages 18–19 in Atlas of Neotropical Lepidoptera. 2. Checklist. pt. 1, Micropterigoidea-Immoidea. J. B. Heppner, ed. W. Junk, The Hague, Boston.

## Enllaços externs

* Tree of Life
* UK leaf mines and maps
* UK species
# Guillem de Normandia

Guillem de Normandia és el nom dels següents personatges:
* Guillem I de Normandia (893 – 942), comte de Rouen i jarl dels normands (927-942)
* Guillem II de Normandia (1027/1028 - 1087), Duc de Normandia (1035 - 1087), i rei d'Anglaterra (1066- 1087)
* Guillem de Normandia o Guillem Cliton (1127-1128), comte pretendent de Flandes
* Guillem de Normandia o Guillem d'Arques (~1026-~1054), comte d'Arques
# Carmina Pardo i Mestre

Carmina Bruna Filomena Pardo i Mestre (Lleida, 26 de setembre del 1957) és una activista feminista catalana i la primera presidenta de l'Ateneu Popular de Ponent de Lleida. El 2010, va ser una de les impulsores e la recuperació de la Festa de Moros i Cristians de Lleida essent, més endavant, la primera capitana dels Al·leridís i, el 2020, la primera reina Gaspara de la cavalcada de Reis de la ciutat.

## Referències

* ↑ Sàez, Anna. «Tothom hauria de ser regidor una temporada per saber com n'és, de complicat». Segre, 03-10-2021. Arxivat de l'original el 2021-12-18. [Consulta: 18 desembre 2021].
* ↑ Rodrigo Arcay, Amaia. «Soc de tradició evolutiva, si perdem els orígens, perdem la identitat», 11-05-2021. [Consulta: 18 desembre 2021].
* ↑ «Lleida elimina el rei ros de la cavalcada i instaura un novetat històrica». NacióLleida, 19-12-2019. [Consulta: 18 desembre 2021].
# Tauró nodrissa lleonat

El tauró nodrissa lleonat (Nebrius ferrugineus) és una espècie de tauró orectolobiforme de la família dels ginglimostomàtids que viu a l'oceà Índic i a l'oest del Pacífic.
Pot assolir els 3,20 m de longitud i viu entre la superfície i els 70 m de fondària.

## Referències

* Fordham et al (2006). Tauró nodrissa lleonat. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 8 de desembre del 2007 (en anglès).
# Martin Van Buren

Martin van Buren (Kinderhook, Nova York 5 de desembre del 1782 - 24 de juliol del 1862), també conegut com a Old Kinderhook, va ser el vuitè president dels Estats Units d'Amèrica. Va governar entre 1837 i 1841. Va ser el primer President dels Estats Units sense ascendència de les Illes Britàniques i també el primer que no havia viscut la Revolució Americana. També és l'únic president que havia estat educat en una llengua altra que l'anglès, el neerlandès.
Va esforçar-se per solidificar la democràcia Jacksoniana, mantenint gran part de l'equip de govern de l'anterior president. El pànic del 1837 va ser una depressió econòmica que va marcar el seu mandat, tot i que sembla que les causes de la depressió es troben en la política econòmica del seu predecessor Andrew Jackson. Va iniciar guerres amb els indis nadius que van fer disminuir la seva popularitat, degut a l'alt nombre de baixes de soldats estatunidencs.
# Fabi Píctor

Els Fabi Píctor (llatí: Fabii Pictores) foren una branca de la gens Fàbia que portà el cognom Píctor ('pintor') i iniciada per Gai Fabi, que prengué l'agnomen de Píctor perquè era la seva professió; aquest agnomen passà als seus fills, que el portaren com a cognomen i així esdevengué hereditari. Els seus membres destacaren en la política romana de final del segle iv aC fins a mitjan segle ii aC.
Els personatges més destacats van ser:
* Gai Fabi Píctor, pintor romà i el primer de ser anomenat Píctor.
* Gai Fabi Píctor, cònsol el 269 aC i fill de l'anterior.
* Numeri Fabi Píctor, cònsol el 266 aC i germà de l'anterior.
* Quint Fabi Píctor, el primer gran historiador romà, nebot de l'anterior.
* Quint Fabi Píctor (pretor 189 aC), pretor el 189 aC i fill de l'anterior.
* Servi Fabi Píctor, fill de l'anterior i segurament també historiador, com el seu avi Quint.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 364.
Viccionari
# Palau dels Sorells

* Aquest article tracta sobre el Palau d'Albalat. Si cerqueu l'antic Palau de València, vegeu «Palau de Mossén Sorell».
El Palau dels Sorells és un palau senyorial del municipi d'Albalat dels Sorells (Horta Nord), al País Valencià. L'edifici està protegit sota la figura de Bé d'Interés Cultural des de 1985.

## Història

Consta que ja existia una residència en el segle xiv, quan Berenguer de Codinats, Mestre Racional de la Corona, va adquirir l'alqueria d'Albalat i la va anomenar Albalat de Codinats. Però hi ha elements decoratius que situen l'obra en un segle xv avançat, quan Tomás Sorells i Segarriga va comprar el senyoriu d'Albalat. Les obres i reformes de l'edifici se succeïxen en el temps de manera que en l'actualitat presenta una gran amalgama d'estils i de fàbriques que dificulten enormement la seua lectura original.

## Descripció

Residència nobiliaria rural de l'edat mitjana de caràcter fortificat, té una planta rectangular amb sengles torres sobre els angles i un pati central al voltant del qual es disposen quatre cruixies amb diversos salons i dependències. Estava rodejat d'un extens hort excepte pel costat que dona a una plaça. Destaca la galeria i escala de pedra que descansa sobre un arc de gran factura al pati central, una portada d'arc de mig punt a la façana principal, construït amb grosses dovelles de pedra; i els finestrals gòtics, encara que molts no són originals. Els sostres són simples, com correspon al gòtic de València i Catalunya. La coberta de l'edifici és inclinada cap a l'exterior i de teula moruna.
L'edifici té 22 metres de costat per 13 metres d'altura, amb torres de 18 metres. Junt amb el Palau d'Alaquàs és l'edifici senyorial rural més important de l'horta valenciana.
Es troba en bon estat de conservació tot i que les darreres obres de restauració i adaptació per a allotjar les dependències municipals han desvirtuat l'edifici.

## Enllaços externs

* Informació del Palau al web municipal
* Fitxa a Castillos.net Arxivat 2013-08-09 a Wayback Machine.
* Fitxa al web Castillos y Fortificaciones de la Comunidad Valenciana Arxivat 2009-10-28 a Wayback Machine.
* ↑ «Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià».
# Palazuelos de la Sierra

Palazuelos de la Sierra és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Alfoz de Burgos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 70 | 67 | 79 | 73 |
# Herbert II del Maine

Herbert II del Maine († 9 de març de 1062) fou el comte del Maine entre el 1051 i el 1062. Era un hugònida, fill d'Hug IV del Maine i Berta de Blois.

## Vida

Quan va morir el seu pare Hug IV Jofré II Martell, comte d'Anjou, va ocupar el Maine, expulsant-ne Berta i Gervasi de Château du Loir, bisbe de Le Mans, qui va fugir a la cort de Normandia.
El 1056 Herbert va escapar de Le Mans i ell mateix va acudir a la cort de Guillem I d'Anglaterra. Allà la seva germana Margarida estava promesa amb Robert II de Normandia. Herbert va prestar homenatge a Guillem pel seu domini al Maine, i el va fer hereter seu.
| Precedit per: Hug IV | Comte del Maine 1051 - 1062 | Succeït per: Gualter III |
# Graminícola de Bengala

La graminícola de Bengala (Graminicola bengalensis) és un ocell de la família dels pel·lorneids (Pellorneidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones amb herba alta i canyars de les terres baixes a l'est de l'Índia des de oest de Nepal, cap a l'est fins al nord d'Assam, cap al sud a Bengala Occidental, Bangladesh i Manipur.

## Referències

* ↑ «Graminícola de Bengala». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Casal a la Pobleta de Bellveí

El Casal a la Pobleta de Bellveí és una obra eclèctica de la Torre de Cabdella (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge unifamiliar entre mitgeres, edificat a la Pobleta per algun muntanyenc que feu les amèriques. Al tornar construí aquesta edificació on la fusta i altres materials nobles son emprats en multitud de detalls amb estils materials nobles són emprats en multitud de detalls amb estils diferents. L' implantació d'aquest tipus d'edifici sovinteja a la muntanya, té acabats arrebossats i afegits de heura.

## Història

Imitació històrica de les cases de colònies americanes i de cases rurals Gallegues.

## Referències

* 1 2 «Casal a la Pobleta de Bellveí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Temisto

* No s'ha de confondre amb Temisto (mitologia).
Temisto (en grec antic Θεμιστώ) va ser una de les cinquanta Nereides, filla de Nereu, un déu marí fill de Pontos, i de Doris, una nimfa filla d'Oceà i de Tetis. Tenia un únic germà, Nèrites.
En parla Hesíode quan dona la seva llista de nereides. Era la nereida que defensava el dret consuetudinari al mar.
Va donar nom a Temisto, un dels satèl·lits irregulars de Júpiter.

## Referències

* ↑ Hesíode. Teogonia, 261
* ↑ «Nereides». Theoi greek mythology. [Consulta: 26 maig 2022].
# Matilde Ladrón de Guevara

Matilde Ladrón de Guevara (Santiago de Xile, 18 d'agost de 1910 - 22 d'agost de 2009) va ser una escriptora i poetessa xilena.
Va ser cronista, poeta i novel·lista i també periodista en els seus inicis com a corresponsal de la desapareguda revista xilena Ecràn a Hollywood, a més de política, com una de les fundadores del Partit Femení a mitjan dels anys 40. El 1948 va publicar el poemari Amarras de luz, el seu primer llibre.
Entre les seves obres destaquen Mi patria fue su música (1953), novel·la inspirada en la relació que va sostenir amb el pianista Walter Gieseking; Adiós al cañaveral (1962), crònica on contraposa les figures del Che Guevara i Fidel Castro; i Madre soltera (1966), on aborda la maternitat fora del matrimoni.
Propera a Pablo Neruda, que li va prologar un dels seus poemaris, i a Salvador Allende, va conèixer personalment Fidel Castro i Che Guevara. També fou amiga de Gabriela Mistral, que va apadrinar la seva filla Sybila.
Al començament dels anys 1990 va fer vagues de fam per exigir, tant a Xile com a l'exterior, l'alliberament de la seva filla, Sybila Arredondo, que va estar catorze anys presa al Perú per suposats vincles amb Sendero Luminoso. Sybila va recobrar la llibertat el 2002 i Matilde va escriure Por ella, un llibre testimonial que recull l'experiència de tenir la seva filla presa.

## Referències

* ↑ Echeverría, Mónica. Acero y paloma: Relato de una mujer libre en cautiverio (en castellà). Editorial Catalonia. ISBN 978-956-324-674-2.
* ↑ «Falleció la escritora chilena Matilde Ladrón de Guevara». Letralia 217, 07-09-2009. [Consulta: 23 juny 2020].
* ↑ «Muere a los 99 años la escritora chilena Matilde Ladrón de Guevara» (en castellà). La Vanguardia, 24-08-2009 [Consulta: 30 abril 2017].
# Fabi Dossè

Fabi Dossè o Fabi Dorsè (en llatí Fabius Dossennus o Fabius Dorsennus) va ser un dramaturg còmic romà.
És censurat per Horaci per l'exageració de la ridiculesa dels personatges i la forma descurada de les seves obres, escrites precipitadament. Dues línies d'aquest autor, una d'elles provinent d'una obra anomenada Acharistio,les reprodueix Plini el Vell com a prova de la consideració que els romans antics tenien pels vins perfumats. El seu epitafi és conservat per Sèneca: Hospes resiste et sophiam Dosenni lege.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/1086?rgn=full+text;view=image;q1=DossenusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 1071. ]
# Palau inca de La Porta

El palau inca de La Porta és un antic palau declarat Monument nacional el 13-07-1982, pel decret D.S. 2558. Se situa a uns 2 km al nord-oest de la localitat dels Los Loros, a la comuna de Tierra Amarilla, de la província de Copiapó, Xile.
Correspon a un recinte de 30 x 40 m, d'1 m d'alçada, aproximadament.

## Origen

N'hi ha diferents versions sobre l'origen:
* Origen inca Diaguita. Correspondria a un centre administratiu associat a la Fosa inca diaguita de Viña del Cerro, distant a uns 12 km en direcció sud-est.
* Origen espanyol. Correspondria a la primera urbanització de la ciutat de Copiapó, i es podria tractar del fort fundat el 1548 per Juan Bohón.
Cal dir que el petit palau està envoltat de dos cementeris destinats a enterraments de tipus tumular. Les campanyes d'excavació han posat en evidència que les tombes pertanyen al període mitjà. S'ha descobert, a més, que conserven velles tradicions del jaciment El Molle de Copiapó. Aquestes troballes tiren per terra la teoria que durant molt de temps se sostingué que les restes del lloc corresponien a les ruïnes del fort que Juan Bohón erigí en la seua militar a la vall. Per contra, tot el complex fou realitzat per amerindis anteriors a la invasió hispana.

## Referències

* Cultures prehistòriques de Copiapó. Museu Regional de Atacama, 01-01-1998, Hans Niemeyer Fernández, Miguel Cervellino Giannoni, Gastón Castillo Gómez.
* Història de Copiapó, 1874, Carlos María Sayago.
* Http://www.monumentos.cl/monumentos/monumentos-historicos/palacio-incaico-puerta.
# Palazuelos de Muñó

Palazuelos de Muñó és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Odra-Pisuerga.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 67 | 75 | 66 | 65 |
# Guy Cooper

Guy Cooper (Stillwater, 24 de febrer de 1962) és un antic pilot professional de motocròs nord-americà. Va competir als Campionats AMA entre el 1984 i el 2002 i en va guanyar un títol de motocròs, concretament el de 125cc del 1990. A banda, va guanyar un Campionat del Món de supercross (1993) i va competir també en enduro, modalitat en què va arribar a guanyar dues medalles d'or als Sis Dies Internacionals.

## Palmarès
### Títols per any

| Any | Equip | Campionat | Classe |
| 1990 | Suzuki | AMA Motocross | 125cc |
| 1993 | Honda | World Supercross | - |

## Referències

* ↑ «Guy Cooper» (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 22 setembre 2023].
* ↑ «Guy Cooper career statistics» (en anglès). racerxonline.com. [Consulta: 28 setembre 2023].
* ↑ «Guy Cooper - AMA 125cc National Motocross Champion / World Supercross Champion / ISDE Gold Medalist» (en anglès). speedandsportadventures.com. [Consulta: 28 setembre 2023].
Campions AMA de motocròs 250$^1$ :
1974 - Smith
1975 - Smith
1976 - Hannah
1977 - Glover
1978 - Glover
1979 - Glover
1980 - Barnett
1981 - Barnett
1982 - Barnett
1983 - O'Mara
1984 - Ward
1985 - Lechien
1986 - Dymond
1987 - Dymond
1988 - Holland
1989 - Kiedrowski
1990 - Cooper
1991 - Kiedrowski
1992 - Emig
1993 - Henry
1994 - Henry
1995 - Lamson
1996 - Lamson
1997 - Carmichael
1998 - Carmichael
1999 - Carmichael
2000 - Pastrana
2001 - Brown
2002 - Stewart
2003 - Langston
2004 - Stewart
2005 - Tedesco
2006 - Villopoto
2007 - Villopoto
2008 - Villopoto
2009 - Dungey
2010 - Canard
2011 - Wilson
2012 - Baggett
2013 - Tomac
2014 - Martin
2015 - Martin
2016 - Webb
2017 - Osborne
2018 - Plessinger
2019 - Cianciarulo
2020 - Ferrandis
2021 - J. Lawrence
2022 - J. Lawrence
2023 - H. Lawrence :
$^1$Del 1974 al 2005 era el Campionat AMA de motocròs 125cc, MX Lites del 2006 al 2008. :
# Guido Van Meel

Guido Van Meel, (Kalmthout, província d'Anvers, 5 de març de 1952) fou un ciclista belga que va competir com amateur. Es va especialitzar en la pista.

## Palmarès

* 1979
** Campió de Bèlgica amateur en mig fons
** Campió de Bèlgica amateur en madison (amb Etienne Ilegems)
** Campió de Bèlgica amateur en persecució per equips
* 1980
** Campió de Bèlgica amateur en mig fons
** Campió de Bèlgica amateur en derny
** Campió de Bèlgica amateur en madison (amb Etienne Ilegems)
** Campió de Bèlgica amateur en persecució per equips
* 1981
** Campió de Bèlgica amateur en derny
* 1982
** Campió de Bèlgica amateur en madison (amb Diederik Foubert)
* 1983
** Campió de Bèlgica amateur en persecució per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it