OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# NGC 4631

NGC 4631, també coneguda com la Galàxia de la Balena (en anglès, Whale Galaxy), és una galàxia espiral barrada situada a la constel·lació dels Llebrers, a una distància de 25 i 30 milions d'anys llum de la nostra galàxia

## Característiques

Es tracta d'una galàxia vista de gaidó -el que dificulta el seu estudi- de tipus tardà i fortament distorsionada per la interacció amb galàxies veïnes com la galàxia el·líptica nana NGC 4627 -en la imatge de la dreta, la petita galàxia situada just sota ella- i la galàxia irregular NGC 4656, les quals han provocat amb la seva atracció gravitatòria que el nucli galàctic semble desplaçat cap a un costat en les imatges preses en llum visible, l'existència d'un esclat estel·lar tant al seu centre -on no és massa intens- com en la resta d'ella, la presència de quatre cues de gas que uneixen a NGC 4631 amb les seves companyes, i un arc de pols i hidrogen molecular en l'halo galàctic -tot el que explica que haja aparegut en l'Atles de galàxies peculiars de Halton Arp com Arp 281-.
De manera semblant a altres galàxies amb esclat estel·lar com M82 o NGC 253, les explosions de supernova produïdes en l'esclat estel·lar han expulsat matèria a l'halo galàctic en la forma d'un potent supervent, que pot apreciar-se en imatges preses amb rajos X i en H-Alpha

## Grup de galàxies

NGC 4631 és la galàxia més brillant (però no la més gran) del Grup NGC 4414 -que inclou a la ja esmentada NGC 4656-, així com un membre del grup de galàxies Coma I, a NGC 4414, a M64, a la qual pertany també per exemple NGC 4559 i que sembla estar en procés d'acostament i fusió amb el cúmul de la Verge

## Referències

* ↑ «A catalog of visually classified galaxies in the local (z ~ 0.01) universe». The Astrophysical Journal Supplement Series, 2, 15-04-2015, pàg. 27. DOI: 10.1088/0067-0049/217/2/27.
* ↑ Po-Feng Wu «Cosmicflows-2: the data» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 05-09-2013, pàg. 86. DOI: 10.1088/0004-6256/146/4/86.
* ↑ Mattia Fumagalli «The complete census of optically selected AGNs in the Coma supercluster: the dependence of AGN activity on the local environment» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 26-09-2011, pàg. 31–31. DOI: 10.1051/0004-6361/201117461.
* ↑ Armando Gil de Paz «The GALEX Ultraviolet Atlas of Nearby Galaxies». The Astrophysical Journal Supplement Series, 2, 01-12-2007, pàg. 185–255. DOI: 10.1086/516636.
* ↑ R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 01-02-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.
* ↑ «Best of AOP: NGC 4631». Arxivat de l'original el 2015-07-30. [Consulta: 30 juny 2020].
* ↑ CO emission in NGC 4631: evidence for a mild starburst
* ↑ ROSAT detection of diffuse hot gas in the edge-on galaxy NGC 4631
* ↑ Warm ionized gas in the edge-on galaxies NGC 4565 and NGC 4631
* ↑ The HI properties of galaxies in the Coma I cloud revisited

## Enllaços externs

* NGC 4631 (NED)
* NGC 4631 (SIMBAD)
* Vista de conjunt de NGC 4631 i NGC 4656
# Província de Franz Tamayo

La província de Franz Tamayo és una de les 20 províncies del Departament de La Paz a Bolívia. La seva capital és Apolo.
# Laddonia

Laddonia és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 620 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Laddonia tenia 620 habitants, 254 habitatges, i 170 famílies. La densitat de població era de 435,2 habitants per km².
Dels 254 habitatges en un 29,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,4% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 32,7% no eren unitats familiars. En el 28,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 16,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.250 $ i la renda mediana per família de 33.333 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.125 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 17.516 $. Entorn del 3,4% de les famílies i el 4,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Laddonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Laddonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# (Metionina sintasa) reductasa

La (metionina sinstasa) reductasa (EC 1.16.1.8) és un enzim que catalitza la següent reacció química
    2 [metionina sintasa]-metilcob(I)alamina + 2 S-adenosilhomocisteïna + NADP$^+$ $\rightleftharpoons$ 2 [metionina sintasa]-cob(II)alamina + NADPH + H$^+$ + 2 S-adenosil-L-metionina
Els tres productes d'aquest enzim són metionina sintasa-metilcob(I)alamina, S-adenosilhomocisteïna, i NADP$^+$, mentre que els seus quatre substrats són metionina sintasa-cob(II)alamina, NADPH, H$^+$, i S-adenosil-L-metionina.
Amb el temps, el cofactor cob(I)alamina de l'enzim metionina sintasae esdevé oxidat a cob(II)alamina inactivant l'enzim. La regeneració funcional de l'enzim requereix una metilació reductiva mitjançant una reacció catalitzada per la (metionina sintasa) reductasa en què la S-adenosilmetionina és utilitzada com a donor del grup metil.
Aquest enzim pertany a la família d'oxidoreductases, és a dir aquells enzims que oxiden un ió de metàl·lic mitjançant NAD$^+$ o NADP$^+$ com a acceptor. Aquest enzim utilitza un cofactor, la flavoproteïna.

## Referències

* ↑ Leclerc, D.; Wilson, A.; Dumas, R.; Gafuik, C.; Song, D.; Watkins, D.; Heng, H. H. Q.; Rommens, J. M.; Scherer, S. W. «Cloning and mapping of a cDNA for methionine synthase reductase, a flavoprotein defective in patients with homocystinuria». Proceedings of the National Academy of Sciences, 95, 6, 17-03-1998, pàg. 3059–3064. DOI: 10.1073/pnas.95.6.3059. ISSN: 0027-8424. PMC: 19694. PMID: 9501215.

## Enllaços externs

* Yamada, Kazuhiro; Roy A. Gravel; Tetsuo Toraya; Rowena G. Matthews «Human methionine synthase reductase is a molecular chaperone for human methionine synthase». Proceedings of the National Academy of Sciences, 103, 25, 20-06-2006, pàg. 9476–9481. DOI: 10.1073/pnas.0603694103. ISSN: 0027-8424. PMC: 1480432. PMID: 16769880.
* Olteanu H, Banerjee R «Human methionine synthase reductase, a soluble P-450 reductase-like dual flavoprotein, is sufficient for NADPH-dependent methionine synthase activation». J. Biol. Chem., 276, 38, 2001, pàg. 35558–63. DOI: 10.1074/jbc.M103707200. PMID: 11466310.
* Olteanu H, Munson T, Banerjee R «Differences in the efficiency of reductive activation of methionine synthase and exogenous electron acceptors between the common polymorphic variants of human methionine synthase reductase». Biochemistry., 41, 45, 2002, pàg. 13378–85. DOI: 10.1021/bi020536s. PMID: 12416982.
# Vistília

Vistília (en llatí Vistilia) va ser una dama romana que va viure al segles I aC i I. És coneguda per haver estat casada amb sis marits diferents, amb els que va tenir un total de set fills, alguns d'ells personatges coneguts en la història política de l'època.
Tenia un germà, Sext Vistili, molt amic de Drus el Vell, germà de Tiberi, cosa que explica que fos una dona important i coneguda per la noblesa romana. Dels seus set marits només es coneix amb certesa el nom de Gneu Domici Corbuló, pare de Gneu Domici Corbuló, un general important a la guerra contra els parts. Altres fills van ser Cesònia, amant i esposa de Calígula, el poeta i cònsol Pomponi Segon i Publi Suil·li Ruf, cònsol l'any 46.

## Vistília prostituta

Segons Tàcit, una dona anomenada Vistília, que s'ha confós amb aquesta però segurament era una filla del seu germà Sext, era una prostituta pública que anunciava els seus serveis a través dels edils de Roma. L'any 19, el Senat romà va aprovar una llei que prohibia que cap dona romana filla, neta o esposa d'un cavaller romà pogués registrar-se com a prostituta. Va ser empresonada i jutjada pel senat per immoralitat, declarada culpable de prostitució i exiliada a l'illa de Sèrifos.

## Referències

* ↑ Plini. Naturalis Historia VIII,39
* ↑ Syme, R. "Domitius Corbulo. A: The Journal of Roman Studies 60. (1970) p. 27-39.
* ↑ Tàcit. Annals II,85
# Pomacentrus bintanensis

Pomacentrus bintanensis és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord-est de Sumatra (Indonèsia).

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1999. Three new species of damselfishes (Pomacentridae) from Indonesia and eastern Papua New Guinea. Rev. Fr. Aquariol. 25(3-4):99-106.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Angela Thirkell

Angela Margaret Thirkell, de soltera Mackail (Londres, 30 de gener de 1890 - Bramley, 29 de gener de 1961) va ser una escriptora britànica.
Procedent d'una família culta, era filla de J.W. Mackail, professor de llengües clàssiques, i neta d'Edward Burne-Jones, pintor pre-rafaelita.
Thirkell es va casar el 1911amb James Campbell McInnes, baríton professional. El matrimoni va tenir dos fills, el 1912 i 1914, i una filla el 1917. Però al novembre d'aquest any es van divorciar. Va marxar a viure amb els seus pares i el 1918 va morir la seva filla.
Va ser també el 1918 que va conèixer a George Lancelot Thirkell, amb qui va casar i el 1920 va marxar a Austràlia. Allí es va dedicar al periodisme i va col·laborar amb revistes angleses. El viatge a Austràlia, en un transport de tropes, ho reflectiria en un llibre semi-autobiogràfic, Trooper to the Southern Cross (1934).
A Austràlia es va establir en Melburne, on va néixer el seu fill menor el 1921. El 1930 va tornar a Anglaterra amb el seu fill de vuit anys. Per obtenir ingressos va iniciar la seva carrera professional com a escriptora. Dos anys després va publicar la novel·la Ankle Deep. Poc abans havia publicat Three Houses, un llibre de memòries amb el qual va guanyar certa fama, però va ser la novel·la la que realment la va donar a conèixer.
Moltes de les seves obres es desenvolupen en el fictici Barsetshire, creat per Anthony Trollope. Estan escrites en forma d'alegres cròniques satíriques i desenvolupen les històries mundanes de nombrosos personatges recurrents. Va escriure una novel·la a l'any des dels anys trenta fins a la seva defunció; de fet la seva última novel·la, Three Score and Tingues, va ser acabada per la seva amiga Caroline LeJeune. Entre elles es troben Pomfret Towers (1938), Northbridge Rectory (1941), Private Enterprise (1947) i The Duke’s Daughter (1951).
A part de les obres situades en Barsetshire, va escriure un llibre d'històries infantils, The Grateful Sparrow; una biografia de Harriette Wilson, The Fortune of Harriette, i una novel·la històrica situada a Londres durant la coronació de la reina Victoria en 1838, Coronation Summer.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Aconada, Ángel. Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana. Suplemento anual, 1961-1962 (en castellà). Madrid: Espasa-Calpe, 1966, p. 337. ISBN 8423945952.
* 1 2 3 4 5 «Angela Thirkell - Her Life» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-03-01. [Consulta: 4 març 2018].
* ↑ «When War Came to Barsetshire – the latest in Angela Thirkell’s beloved series» (en anglès americà), 05-05-2016. [Consulta: 27 desembre 2021].
# Musaranya siberiana de dents grosses

La musaranya siberiana de dents grosses (Sorex daphaenodon) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes que es troba al nord-est d'Àsia (des de Mongòlia fins a l'extrem oriental de Rússia i un petita àrea de Corea del Nord).

## Referències

* Fordham et al. (2006). Musaranya siberiana de dents grosses. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 21-12-2007 (en anglès).
# Prikubanski

«Prikubanski» té aquests significats:
* Prikubanski (Adiguèsia), possiólok de la República d'Adiguèsia, a Rússia
* Prikubanski (Iurovka), khútor del krai de Krasnodar, a Rússia
* Prikubanski (Novomixàstovskaia), khútor del krai de Krasnodar, a Rússia
* Prikubanski (Novokubansk), possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia
* Prikubanski (Anastàssievskaia), khútor del krai de Krasnodar, a Rússia
* Prikubanski (Slaviansk), khútor del krai de Krasnodar, a Rússia
# Llengua xiulada

Les llengües xiulades són un sistema de comunicació vocal basada en xiulades modulades. Solen ser transposicions de llengües a un conjunt de xiulades. Quasi tots els idiomes podrien ser xiulats. Hi ha cultures que han transposat els seus idiomes a xiulades, i la causa d'açò sol ser l'ambient que els rodeja, com muntanyes i boscos, amb la necessitat de comunicar-se a llargues distàncies.
La llengua xiulada més antiga coneguda fins ara fou asiàtica i era del segle vi aC.
"Totes les llengües xiulades comparteixen un característica bàsica: funcionen per variar la freqüència d'una forma-ondulatòria senzilla com una funció de temps, generalment amb variacions dinàmiques mínimes, la qual pot ser entesa ràpidament d'ençà en la majoria dels casos l'únic propòsit és la comunicació a llargues distàncies."
La manca d'entendre pot ser vista en una matriu que ho representa anomenada la Matriu de Confusió. Va ser provat utilitzant dos parlants de Silbo (Jampolsky 1999). L'estudi va revelar que generalment, les vocals eren relativament fàcil d'entendre i les consonants una mica més difícil.
| | i | a | o | u |
| i | 15 | 1 | | |
| e | 1 | 1 | | |
| a | | 79 | 5 | |
| o | | 4 | 15 | 3 |
| u | | | 2 | 2 |
Matriu de confusió de les vocals en la prova de percepció. Les vocals 'produïdes' són mostrades horitzontalment i vocals 'percebudes' verticalment. (Els números en negreta corresponen per corregir identifications).
| | p | β | f | m | t | ð | n | s | t͡ʃ | l | r | rr | j | ɲ | k | ɣ |
| p | 7 | | | | | | | | | | | | | | | |
| β | | 3 | 1 | 1 | | | | | | | | 1 | | | | 4 |
| f | | 1 | | | 1 | | | | | | | | | | | |
| m | | | | 3 | | | | | | | | | | | | |
| t | 1 | | | | 11 | | | | | | 1 | | | | | |
| ð | | | | | | 1 | | | | | | | | | | |
| n | | | | | | | 4 | | | 1 | | 2 | | 1 | | |
| s | | | | | | | | 2 | 1 | 1 | | | | | | |
| t͡ʃ | | | | | | | | | | | | | | | | |
| l | | | | | | | | | | | | | | | | |
| r | | | | | | | | | | | | | | | | |
| rr | | | | | | | | | | | | | | | | |
| j | | | | | | | | 1 | | | | | 3 | | | 1 |
| ɲ | | | | | 1 | | | | | | | | | | | |
| k | 1 | | | | | | | | | | | | | | 3 | |
| ɣ | | | | | | | | | | | | | | | | 2 |
Matriu de confusió de les consonants en la prova de percepció. Les consonants 'produïdes' són mostrades horitzontalment i les 'percebudes' verticalment. (Els números en negreta corresponen per corregir identifications).

## Vegeu també

* Xiulet gomerenc
* Llengua xiulada d'Aas
* Solresol

## Referències

* 1 2 Meyer, Julien «Bioacoustics of human whistled languages: an alternative approach to the cognitive processes of language». Anais da Academia Brasileira de Ciências, 76, 2, 2004, pàg. 406-412. DOI: http://dx.doi.org/10.1590/S0001-37652004000200033.
* ↑ Busnel, R.-G. and Classe, A. (1976) Whistled Languages.
* ↑ Rialland, Annie. (2005). Phonological and phonetic aspects of whistled languages. Phonology, 22, pp 237-271 doi:10.1017/S0952675705000552
# (I Can't Get No) Satisfaction

(I Can't Get No) Satisfaction és una cançó de la banda de rock anglesa The Rolling Stones creada l'any 1965, una composició de Mick Jagger i Keith Richards i produïda per Loog Oldham. La lletra tracta la frustració sexual i la comercialització i és una de les cançons més emblemàtiques del grup.
La cançó es va llançar com a senzill als Estats Units el juny de 1965 i també va ser presentada a la versió nord-americana de llur quart àlbum d'estudi, Out of Our Heads que va sortir el juliol. «Satisfaction» va ser un èxit, el primer número u als Estats Units. Al Regne Unit, només a les emissores de ràdio pirata la van emetre, perquè la lletra es considerava massa sexual per a una emissora pública. Més tard va esdevenir el quart número u al Regne Unit. Va caldre més de deu anys i la mort del dictador Franco, per que els Rolling Stones presentin aquesta cançó «decadent» per primera vegada a Barcelona el 1976.
La canço parlava de la rebel·lió d'una jove generació, o, si més no, a la insatisfacció amb les condicions de vida, morals i polítics en general però també la petita rebel·lió casolana contra el paternalisme i les necessitats no satisfetes i la mortificació.
Es recorda la versió en catala per Ramon Folch i Camarasa que va ser interpretada per Els Bonds.

## Referències

* ↑ «Sold on Song: '(I Can't Get No) Satisfaction'» (en anglès). British Broadcasting Corporation [Consulta: 18 desembre 2008].
* ↑ «Les cançons més emblemàtiques dels Rolling Stones». Sàpiens, 11 juliol. Arxivat de l'original el 2019-07-13. [Consulta: 9 desembre 2019].
* ↑ Nuzum, Eric. Parental Advisory: Music Censorship in America. HarperCollins Publishers, 2009. ISBN 0-06-197673-3.
* ↑ Om, Albert. «"(I can't get no) satisfaction", 40 anys dels Rolling Stones a Barcelona». Ràdio Catalunya, 09-06-2016. [Consulta: 9 desembre 2019].
* ↑ Überrland, Laf «Hymne der Unzufriedenen (Himne dels malcontents)». Deutschlandfund Kultur, 01-06-2015.
* ↑ Vilarnau, Joaquim. «Adeu a Ramon Folch i Camarasa». Enderrock, 03-01-2019. [Consulta: 9 desembre 2019].
# Valdevimbre

Valdevimbre és un municipi de la província de Lleó, enclavada en la comarca natural del Páramo Leonés.

## Pedanies del municipi

* Fontecha del Páramo
* Palacios de Fontecha
* Pobladura de Fontecha
* Valdevimbre
* Vallejo
* Villagallegos
* Villibañe

## Persones il·lustres

* Manuel Cadenas Montañés (1955), entrenador d'handbol

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
# Pinyon-juniper woodland

Pinyon-juniper woodland, o Piñon-juniper woodland, (Arbredes de pi pinyer-ginebre) és un tipus de vegetació (bioma) de l'Oest dels Estats Units en els deserts de major altitud. Està caracteritzat pel bosc obert dominat per ginebres (Juniperus osteosperma, Juniperus californica, Juniperus grandis), pins pinyers (Pinus monophylla, Pinus edulis), i els seus associats que varien segons les regions. La capçada de les arbredes pot variar entre 10 i 15 metres. Pot consistir en zones pures de pi o zones pures de ginebre.

## Referències

* 1 2 Damian Fagan, Canyon Country Wildflowers, p. 3
* 1 2 3 4 Pam MacKay, Mojave Desert Wildflowers, p19-20
* 1 2 3 4 Karen Wiese, Sierra Nevada Wildflowers, 2013, p. 18
* ↑ Ronald J. Taylor, Sagebrush Country
* ↑ Laird Blackwell, Great Basin Wildflowers, p5-6
* ↑ «[Pinyon-juniper ecosystem]». [Consulta: 1r febrer 2016].

### Fonts

* Dick-Peddie, William A. New Mexico Vegetation: Past, Present, and Future. University of New Mexico Press, 1999, p. 280. ISBN 0-8263-2164-X.
* Cronquist, Arthur; Arthur H. Holmgren; Noel H. Holmgren; James L. Reveal; James Reveal; Noel Holmgren. Intermountain Flora - Vascular Plants of the Intermountain West, U.S.A. - Geological and Botanical History of the Region, its Plant Geography and a Glossary. Vol. 1. The New York Botanical Garden Press, 1972, p. 270. ISBN 0-89327-300-7.
# Apoteosi

Apoteosi (en grec antic ἀποθέωσις "apotheosis", en llatí consecratio) era el nom que rebia l'acte de col·locar als humans en la llista de déus, aconseguint la immortalitat. Per extensió, el terme s'usa per designar el moment culminant d'un espectacle.
Entre els grecs i els romans es considerava que tots els morts es convertien en una mena de déus (χθόνιοι Ctònics, Dii manes Manes) i vivien en un recinte subterrani on rebien culte de les famílies. En el cas dels herois i dels fundadors i grans benefactors de les ciutats se'ls honorava amb sacrificis i festes, com ara Bràsides a Amfípolis, com diu Tucídides. El privilegi d'una residència celestial només corresponia a aquells que havien realitzat grans proeses o havien treballat en benefici de la humanitat, com per exemple Hèracles.
En temps històrics, els grecs, que veneraven Adrastea, van anar incorporant lentament el culte als herois. Lisandre va ser el primer en obtenir honors divins entre els pobles de l'Àsia menor, segons Plutarc. Es va edificar un temple en honor de Filip II de Macedònia a Altis, a Olímpia, com diu Pausànias. Un antic Himne que reprodueix Ateneu de Nàucratis, diu que Demetri Poliorcetes va ser divinitzat a Atenes. Amb les conquestes d'Àsia, els grecs van incorporar costums d'aquells països, on la divinització era corrent i Alexandre el Gran va exigir que li tributessin honors divins encara que fos viu, i els seus successors van seguir amb la pràctica. A Egipte, els Ptolemeus van anar assumint el paper de déus, i Ptolemeu I Sòter va ser divinitzat a la seva mort i fins i tot era un θεός (déu) quan era viu.
L'apoteosi a l'antiga Roma era un ritu funerari de la religió romana, potser la més honorífica, i que elevava el difunt a la categoria de déus. L'apoteosi s'assenyalava pel vol duna àliga des del llit funerari fins a la residència celestial dels déus. El difunt rebia la qualificació de divinus (diví). Juli Cèsar va ser el primer a rebre l'apoteosi segons una decisió del Senat. Més tard, el senat va decidir aplicar apoteosi a la majoria dels seus successors, probablement fins a Constantí I el Gran i el seu fill Constanci II.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.31. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 7 novembre 2014].
* ↑ Smith, William (ed.). «Apotheosis». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 20-XI-2020].
# National Highway 51 (Índia)

La National Highway 51 (NH 51) és una autopista nacional de l'Índia que es troba tota ella dins de l'estat de Gujarat. NH 8E enllaça Dwarka amb Bhavnagar; i té 551 km (342 mi) de longitud.

## Referències

* ↑ Arxivat 2009-02-25 a Wayback Machine. National Highways Authority of India (NHAI)

## Enllaços externs

* NH network map of India
# Proteïnes amb caixa F

Les proteïnes amb caixa F (de l'anglès F-box proteins) són proteïnes que contenen almenys un motiu "caixa F", és a dir, un motiu estructural de prop de 50 aminoàcids que funciona d'intermediari en les interaccions proteïna-proteïna. La primera proteïna amb caixa F identificada és un dels tres components del denominat complex SCF, un intermediari en l'ubiquitinació de les proteïnes marcades per ser degradades en el proteasoma. Les caixes F existeixen comunament en les proteïnes juntament amb altres motius que promouen les interaccions proteïna-proteïna, com ara les repeticions riques en leucina. Les proteïnes amb caixa F també han estat associades amb funcions cel·lulars com ara la transducció de senyal i la regulació del cicle cel·lular. En les plantes, moltes proteïnes amb caixa F estan implicades en la regulació gènica.

## Referències

* ↑ Kipreos ET, Pagano M. (2000). The F-box protein family. Genome Biol 1(5):REVIEWS3002. PMID: 11178263
* ↑ Craig KL, Tyers M. (1999). The F-box: a new motif for ubiquitin dependent proteolysis in cell cycle regulation and signal transduction. Prog Biophys Mol Biol 72(3):299-328. PMID: 10581972
* ↑ Jones-Rhoades M, Bartel D, Bartel B. "MicroRNAS and their regulatory roles in plants". Annu Rev Plant Biol 57: 19-53. PMID: 16669754