OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Frontera entre Tailàndia i Myanmar

La frontera entre Myanmar i Tailàndia és una línia de 2.416 kilòmetres d'extensió en sentit nord-est-sud-oest, que separa l'est Myanmar de l'oest de Tailàndia. Està marcada per les línies de cresta de les muntanyes de Tenasserim i els rius Moei, Salween i Ruak al nord, i Kraburi al sud. De sud a nord, la frontera va des del Mar d'Andaman fins al nord-est de Tailàndia, al trifini entre Myanmar, Tailàndia i Laos.
Al sud, un punt de pas particularment important és el Port de Tres Pagodes. Aquesta frontera només està oberta per als ciutadans birmans i tailandesos. Està tancat als estrangers, ja sigui a peu o amb vehicle.
En 2010 es produïren una llarga sèrie d'escaramusses a la frontera entre les Tatmadaw (Exèrcit de Myanmar) i brigades de l'Exèrcit Budista Democràtic Karen (DKBA). Els enfrontaments van esclatar al llarg de la frontera amb Tailàndia poc després de les eleccions generals el 7 de novembre de 2010.S'estima que 10.000 refugiats haurien fugit a la veïna Tailàndia veïna per escapar del violent conflicte. Hi havia preocupació que, a causa del descontentament per les eleccions i les especulacions sobre el frau electoral, el conflicte degenerés en una guerra civil.

## Referències

* ↑ «Myanmar». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ Myanmar-Thailand Boundary, al web del govern de Myanmar
* ↑ Press Release : The Ninth Meeting of Thailand – Myanmar Joint Boundary Committee (JBC) Arxivat 2018-06-12 a Wayback Machine., web del Ministeri d'Afers Exteriors de Tailàndia
* ↑ «Burma election marred by violence». Telegraph.co.uk, 08-11-2010. [Consulta: 9 novembre 2010].
* ↑ «Thousands flee Myanmar clashes». Al Jazeera, 08-11-2010. [Consulta: 9 novembre 2010].
* ↑ «Civil war threatens following Burma's election». Australian Broadcasting Corporation (ABC), 09-11-2010. [Consulta: 9 novembre 2010].
# Misodendron

Misodendron o fanalet xinès, és un gènere de plantes paràsites que es desenvolupen sobre diverses espècies del gènere Nothofagus. N'hi ha unes 15 espècies i són plantes natives d'Amèrica del Sud.
Misodendron és l'únic gènere (gènere monotípic) de la família, Misodendraceae, dins l'ordre Santalales.

## Algunes espècies

* Misodendron antarcticum
* Misodendron bracystachyum
* Misodendron commersoni
* Misodendron contractum
* Misodendron densifolium
* Misodendron punctulatum
* Misodendron linearifolium

## Sinònims

* Misodendrum, Myzodendron.

## Enllaços externs

* Misodendraceae Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine. in L. Watson and M.J. Dallwitz (1992 onwards). The families of flowering plants Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine.
* Misodendraceae at Parasitic plants
* Misodendraceae Arxivat 2006-04-28 a Wayback Machine.
# Santa Maria d'Artés

* No s'ha de confondre amb Església romànica de Santa Maria d'Artés.
Santa Maria d'Artés és l'església parroquial d'Artés (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És obra de Claudi Duran i Ventosa i de Josep Coll i Vilaclara. Construïda al pla, la seva funció parroquial va ser en el seu moment transferida de l'antiga església de Santa Maria que s'alça dalt d'un turó, a ponent de l'actual.

## Descripció

Construcció religiosa: església neoromànica amb elements noucentistes formada per tres naus cobertes amb volta de canó i decoració amb elements plàstics i arquitectònics propis del romànic: arcuacions, columnes, arcs de mig punt, etc. La façana reprodueix tres portalades de mig punt que s'obren a un pòrtic; al mig de la façana tres finestrals d'arc de mig punt i un seguit d'arcuacions formen el cos central flanquejat per un campanar a tramuntana i per un cos rectangular a migdia.
Situada a l'altar major de l'església i d'estil neoclàssic de 1947 trobem la figura de la Verge en L'Ascensió feta per Pontí en talla policromada de fusta.

## Història

A finals dels s.XIX la vila d'Artés va conèixer una forta implantació de la indústria tèxtil que suposà un espectacular creixement del poble. Alhora que es construeixen el nou ajuntament i els escoles s'iniciava també l'obra de la nova església segons plànols de Claudi Duran i Ventosa fets l'any 1892.
L'església fou dissenyada com un gran edifici d'inspiració romànica amb decoració noucentista i eclèctica. També es va projectar la construcció d'un segon campanar, però es va descartar la idea, segurament, per falta de pressupost. El nou edifici fou consagrat el 14 de setembre de 1912, el mateix any en què fou enderrocada l'antiga parroquial romànica d'Artés. Tota l'església és obra de Cl. Duran llevat del campanar que és de l'arquitecte Josep Coll i Vilaclara.

## Referències

* ↑ «Església parroquial de Santa Maria d'Artés». Diputació de Barcelona, 28-11-2006. [Consulta: 7 abril 2022].
* 1 2 3 4 «Santa Maria d'Artés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
* ↑ Ferrer i Alòs, Llorenç; Benet i Clarà, Albert. Artés. Societat i economia d'un poble de la Catalunya Central.. Artés: Ajuntament d'Artés, 1990, p. 279. ISBN 84-505-9556-8.
# Butler (Nova Jersey)

Butler és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 8.090 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Butler tenia 7.420 habitants, 2.868 habitatges, i 2.024 famílies. La densitat de població era de 1.377,3 habitants/km².
Dels 2.868 habitatges en un 30,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,8% hi vivien parelles casades, en un 9,4% dones solteres, i en un 29,4% no eren unitats familiars. En el 24,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 33,8% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 57.455 $ i la renda mediana per família de 66.199 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.975 $ mentre que les dones 35.815 $. La renda per capita de la població era de 27.113 $. Aproximadament el 2,5% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Butler». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Butler». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Frolóvskoie

Frolóvskoie (en rus: Фроловское) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 148 habitants. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Molí de les Feixes

El Molí de les Feixes és una obra d'Orís (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil orientat al sud amb teulada a dues vessants.
S'hi accedeix a través d'un bonic pont romànic realitzat amb pedra tosca i ampliat posteriorment. Al costat de la porta hi ha un corral de forma semicircular i a datl un forn de pa en perfecte estat.
A l'interior de la casa hi ha un antic foc a terra i es conserva una mola dins una fusta datada el 1764.
També es conserven les "cunyeres" del molí.

## Història

La història d'aquest molí va molt lligada a la masia Les Feixes, de la qual tenim notícies el 1392, quan Ferran de Vinyoles consta com a habitant del mas Les Feixes.
El seu origen es pot situar a principis del segle xv i seria al segle xviii que tindria una gran activitat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Molí de les Feixes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# Miguel Rivilla Azcune

Miguel Rivilla Azcune (Zegama, Guipúscoa, 1913 - ?) fou un advocat i polític basc d'ideologia feixista. Abans de la guerra civil espanyola exercia com a advocat a Sant Sebastià i militava a Falange Española. L'abril de 1936 fou detingut a Sant Sebastià amb altres falangistes per tinença d'armes. Quan es va produir el cop d'estat del 18 de juliol de 1936 es va posar de part dels revoltats i va ser membre de la gestora designada per les autoritats rebels per dirigir la Diputació Foral de Guipúscoa, de la que en fa formar part fins 1939. Entre abril de 1940 i juny de 1941 fou governador civil de la província d'Alacant, i es va destacar pel seu suport a la classe benestant alacantina, com havia fet el seu antecessor.
A les eleccions generals espanyoles de 1977 va presentar la candidatura al Senat d'Espanya per la província de Saragossa per la coalició franquista Alianza Nacional del 18 de julio, però només va obtenir 4.753 vots. A les eleccions generals espanyoles de 1979 formà part de la candidatura al Congrés dels Diputats per la Unión Nacional per la província de Saragossa, sense obtenir escó. A les eleccions generals espanyoles de 1982 fou candidat al Senat d'Espanya per Fuerza Nueva a la província de Saragossa, però només va obtenir 2.969 vots,

## Referències

* ↑ La Voz de Guipuzcoa, 21 d'abril de 1936
* ↑ Miguel Rivilla Azcune a l'Auñamendi Eusko Entziklopedia
* ↑ Andreu Ginés i Sànchez La instauració del franquisme al País Valencià, p. 316
* ↑ DECRETO de 17 de mayo de 1941 por el que cesa en el cargo de Gobernador civil de la provincia de Alicante don Miguel Rivilla Azcune.
* ↑ Junta Electoral Central Elecciones Generales 15 de junio de 1977. Resultados, p. 71
* ↑ Zaragoza (8 diputados), ABC, 31 de gener de 1979
* ↑ «Consulta de resultats al web del Ministeri de l'Interior». Arxivat de l'original el 2019-03-26. [Consulta: 23 novembre 2018].
# Francesc Bierge i Albertí

Francesc Bierge i Albertí (El Masnou, Maresme, 5 d'agost de 1905 - Barcelona 1983) fou un enginyer industrial català.

## Biografia

Estudià Enginyeria Industrial a l'Escola d'Enginyers Industrials de Barcelona. L'any 1931 s'incorporà a les empreses Barcelona traction, Light and Power (coneguda popularment com "la Canadenca") i Riegos y Fuerzas del Ebro, S.A. que, posteriorment, seran absorbides per Fuerzas Eléctricas de Cataluña, S.A.(FECSA). L'any 1932, juntament amb el seu company Josep Frigola, creà un gabinet d'assessorament tècnic d'Enginyeria i Projectes. Entre els anys 1933 i 1935 es va dedicar plena i totalment a la construcció del Túnel de Terradets; posteriorment es va fer càrrec de la direcció tècnica de la central de Flix, essent un veritable pioner en la construcció de les primeres presses de Catalunya. Això el portà a elaborar el seu notable recull d'instruccions, normes de treball i fitxes tècniques. Durant la guerra civil va ésser empresonat durant disset mesos, fins que, finalment, el desembre de 1938 fou alliberat. Acabada la guerra va continuar la seva activitat dins del camp de la construcció (Balaguer, Flix) fins al moment de traslladar-se a Barcelona on va ocupar algun càrrec diretriu a l'empresa.

## Fons personal

El seu fons personal es conserva a l'Arxiu Nacional de Catalunya. El fons conté la documentació generada i rebuda per Francesc Bierge; documentació personal i familiar (cèdules personals, salconduits, certificats, carnets, correspondència, entre d'altra); documentació relacionada amb la seva activitat professional vinculada a l'enginyeria industrial i a l'empresa Riegos y Fuerzas del Ebro, l'OTEC i diverses associacions i col·legis professionals, com ara el Col·legi Oficial d'Enginyers, l'Associació d'Enginyers Industrials de Barcelona, l'Asociación Nacional de Ingenieros Industriales, etc. D'aquesta documentació cal destacar informes i estudis, projectes, plànols, correspondència, circulars, diverses publicacions i altra material de treball. Finalment, el fons inclou un petit volum de documents de caràcter polític (PSU-UGT, FET, JONS) i especialment, escrits d'opinió política del productor del fons. També cal remarcar el volum de monografies i publicacions periòdiques de temàtica científica i tecnològica que reuneix el fons.

## Referències

* ↑ «Bierge i Albertí, Francesc». Servei d'arxius de ciència, s.d.. [Consulta: febrer 2016].
* 1 2 «Francesc Bierge». Arxiu Nacional de Catalunya. [Consulta: juliol 2013].

## Enllaços externs

* Fons Francesc Bierge i Albertí a l'Arxiu Nacional de Catalunya
# Butler (Oklahoma)

Butler és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 345 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Butler tenia 345 habitants, 138 habitatges, i 104 famílies. La densitat de població era de 317,2 habitants per km².
Dels 138 habitatges en un 28,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,4% hi vivien parelles casades, en un 13% dones solteres, i en un 24,6% no eren unitats familiars. En el 21,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 27% de 45 a 60 i un 16,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.375 $ i la renda mediana per família de 32.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.500 $ mentre que les dones 24.583 $. La renda per capita de la població era de 13.917 $. Entorn del 18,4% de les famílies i el 29,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Butler». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Butler». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# From Elvis To Memphis

From Elvis in Memphis és el trenta-cinquè àlbum del músic estatunidenc Elvis Presley, publicat per la companyia discogràfica RCA Victor al juny de 1969. L'àlbum va ser gravat en els American Sound Studio de Memphis (Tennessee) el gener i el febrer de 1969 sota la producció de Xips Moman i acompanyat de la seva pròpia banda, denominada «The Memphis Boys». Després de l'èxit de l'especial televisiu nadalenc de 1968 i de la seva respectiva banda sonora, l'àlbum va significar la tornada de Presley a l'enregistrament d'àlbums d'estudi després de completar el seu contracte cinematogràfic amb Paramount Pictures.
El seguici de Presley el va convèncer d'abandonar els RCA Studios i gravar l'àlbum a American Sound, un nou estudi de Memphis. La raó d'anar a l'estudi de Moman va ser pel so soul de la seva banda, The Memphis Boys. La presència majoritària de cançons country donen al disc un estil més proper al country soul. Aquesta tendència s'emfatitza amb la presència freqüent d'instruments com el dobro en els arranjaments.
From Elvis in Memphis va ser publicat el juny de 1969 i tingué ressenyes favorables. Va pujar fins a la tretzena posició a la llista estatunidenca Billboard 200, així com la segona a la llista d'àlbums country i la tercera al Regne Unit. Per la seva banda, el senzill «In the Ghetto» va arribar fins a la tercera posició de la llista Billboard Hot 100. L'àlbum va ser certificat com a disc d'or per la RIAA el 1970. En anys posteriors, va rebre crítiques més favorables encara i va ocupar el lloc 190 en la llista dels 500 millors àlbums de tots els temps segons la revista Rolling Stone.

## Lista de canciones
### Reedició de 2009

| Disc u Núm. Títol Durada 1. «Wearin' That Loved On Look»  2:46 2. «Only The Strong Survive»  2:42 3. «I'll Hold You In My Heart (Till I Can Hold You In My Arms)»  4:32 4. «Long Black Limousine»  3:42 5. «It Keeps Right On A-Hurtin'»  2:36 6. «I'm Movin' On»  2:53 7. «Power Of My Love»  2:38 8. «Gentle On My Mind»  3:22 9. «After Loving You»  3:05 10. «True Love Travels On A Gravel Road»  2:38 11. «Any Day Now»  3:00 12. «In The Ghetto»  2:46 13. «I'll Be There»  2:25 14. «Hey Jude»  4:31 15. «If I'm A Fool (For Loving You)»  2:44 16. «Who Am I?»  3:18 | Disc dos Núm. Títol Durada 1. «Inherit The Wind»  2:56 2. «This Is The Story»  2:29 3. «Stranger In My Own Home Town»  4:24 4. «A Little Bit Of Green»  3:21 5. «And The Grass Won't Pay No Mind»  3:10 6. «Do You Know Who I Am»  2:49 7. «From A Jack To A King»  2:24 8. «The Fair Is Moving On»  3:09 9. «You'll Think Of Me»  3:59 10. «Without Love (There Is Nothing)»  2:53 11. «In The Ghetto»  2:50 12. «Any Day Now»  2:57 13. «The Fair Is Moving On»  3:10 14. «Suspicious Minds»  4:24 15. «You'll Think Of Me»  4:00 16. «Don't Cry Daddy»  2:45 17. «Rubberneckin'»  2:12 18. «Kentucky Rain»  3:22 19. «My Little Friend»  2:44 20. «Mama Liked The Roses»  2:36 |
# Miguel Ramos Corrada

Miguel Ramos Corrada fou un filòleg. Va néixer el 12 d'octubre de 1949 en Llerandi (municipi de Parres, Astúries, Espanya), però es va criar a Gijón, ciutat en la qual va morir el 20 d'agost de 2013.
Llicenciat en Filologia Romànica per la Universitat d'Oviedo el 1971, es va doctorar el 1983 amb una tesi sobre l'obra de Pepín de Pría. L'any següent el van nombrar acadèmic de l'Academia de la Llingua Asturiana (ALLA). Va ser vicepresident d'aquella institució (president els anys 2000 i 20001).
Va ser el director del centre de la UNED a Astúries des de 1984 i professor d'aquesta. Està reconegut com un expert en literatura asturiana i una autoritat en l'obra de Pepín de Pría.

## Bibliografia

* Sociedad y literatura bable, 1839-1936 (1982)
* Pría, Pepín de; Obres completes / José García Peláez (Pepín de Pría) (1993)
* La formación del concepto de historia de la literatura nacional española: las aportaciones de Pedro J. Pidal y Antonio Gil de Zárate (2001)

## Referències

* ↑ «L'Academia». Academia de la Llingua Asturiana. [Consulta: 12 gener 2015].
* ↑ «Fallece Miguel Ramos, académico de la Llingua y ex director de la UNED en Asturias». La Nueva España, 21-08-2013 [Consulta: 12 gener 2015].
# Fernando Paternoster

Fernando Paternoster (24 de maig de 1903 - 6 de juny de 1967) fou un futbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1930 i a la copa Amèrica 1929.
Pel que fa a clubs, jugà a Atlanta, Racing Club de Avellaneda, Vélez Sársfield i Argentinos Juniors.
Un cop retirat fou entrenador, principalment a Colòmbia.

## Palmarès
### Entrenador
#### Atlético Nacional

* Lliga colombiana de futbol (1): 1954

#### Emelec

* Lliga equatoriana de futbol (1): 1965

## Referències

* ↑ Fernando Paternoster Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ rsssf: Argentina Copa America squad 1929
* ↑ Sentimento Bohemio Arxivat 18-9-2007 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ «Historia del Club Atlético Vélez Sársfield» (en castellà). VelezSarsfield.net. Arxivat de l'original el 8 setembre 2009. [Consulta: 27 octubre 2010].
* ↑ Statistics at BDFA (castellà)
* ↑ rsssf: Colombia national team coaches
* ↑ Serna, Carlos Julio. «Recordando a Fernando Paternóster Giammatteo (Carlos Julio Serna)» (en castellà). Revista Estadio. Arxivat de l'original el 19 de gener 2013. [Consulta: 15 gener 2013].
* ↑ rsssf: Atlético Nacional
# Saint-Servant

Saint-Servant (en bretó Sant-Servant-an-Oud, en gal·ló Saent-Seran) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2007 tenia 797 habitants. Limita amb els municipis de Guégon, Guillac, Quily, Lizio i Cruguel.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 929 | 960 | 916 | 876 | 830 | 810 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1885-1913 | François Moisan |
| 1913-1935 | Mathurin Moisan |
| 1935-1941 | Joseph Perrotin |
| 1941-1947 | François Bihouée |
| 1947-1959 | Henri Perrotin |
| 1959-1989 | René Danet |
| 1989-2001 | Noël Perrotin |
| 2001-2008 | Jean Perrotin |
| 2008- | Alain Commandoux |
# Formiguer de Willis

El formiguer de Willis (Cercomacroides laeta) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial i vegetació secundària de les terres baixes de l'Amazònia del Brasil i sud de Guyana.

## Referències

* ↑ «Formiguer de Willis». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Dilek Koçbay

Dilek Koçbay (Balıkesir, 30 de desembre de 1982) és una àrbitra de futbol turca present a la llista de la FIFA. Tant el seu pare, Mehmet Özdemir, com el seu marit Zafer Koçbay també són àrbitres de futbol, tot i que no són presents a llista de la FIFA.

## Referències

* ↑ http://www.canakkaletravel.com/haber/kim-demis-kadindan-hakem-olmaz-diye.html
* ↑ http://www.gazeteyenisoz.com/haber-4955-dilek-kocbay-fifa-oldu.html Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Fitxa de Dilek Koçbay a TFF (Federació de Futbol turca)
# Model de Colúmbia

El model de Colúmbia, ecològic o sociològic va ser la primera teoria empírica sobre comportament electoral desenvolupada a la Universitat de Colúmbia a partir dels anys 1940 amb la iniciativa de Paul Lazarsfel. A partir de diverses investigacions amb la tècnica panell sobre els mitjans de comunicació, es va trobar que els efectes que produeixen aquests en les audiències eren limitats, amb una funció més de reforç de determinades actituds polítiques que de canvi. Així mateix, els resultats indicaven que les actituds davant la política eren fortament vinculades amb la posició social dels individus, les seves relacions interpersonals, i la cultura política dominant en el grup de socialització. Llavors, la teoria enuncia que el comportament electoral a curt i mitjà termini, es veu influenciat per les actituds polítiques preexistents, determinades principalment per la posició del subjecte en l'estructura social.

## Referències

* ↑ Cazorla Martín, Ángel. Los componentes del voto en Andalucía: un análisis del voto económico en el periodo 2008-2013, 2014. ISBN 978-84-9083-321-6 [Consulta: 19 gener 2023].
# Filip de Bizanci

Filip de Bizanci, en llatí Philippus Byzantinus, en grec antic Φίλιππος, fou un poeta grec, amb algun epigrama inclòs a l'Antologia grega.
Fabricius li dona aquest nom però no dona la seva època. Un epigrama sobre Hèrcules que apareix a la Mythologiae de Natalis Comes, potser d'aquest autor, és atribuït per algunes fonts a Filip de Tessalònica. Fabricius també l'anomena Filip Epigramàtic, nom amb què es refereix a diversos Philippus.

## Referències

* ↑ 10.Philippus Epigrammaticus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 289
# Saint-Servais (Finisterre)

Saint-Servais (en bretó Sant-Servez-Landivizio) és un municipi francès a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 637 habitants. El nom prové de la parròquia i de l'església dedicada a Servaci de Tongeren.
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 501 | 470 | 426 | 568 | 505 | 553 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||
Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Laurent Mazurie | |