OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Massacre de Changjiao

La massacre de Changjiao (en xinès 厂窖惨案) fou un assassinat massiu i brutal de civils i presoners desarmats xinesos, considerada la segona matança, després de massacre de Nanquín, per les seves dimensions, de la qual va ser responsable l'Exèrcit Expedicionari Japonès a la Xina (支那派遣軍), grup militar de l'Exèrcit Imperial Japonès dirigit per Shunroku Hata i que va tenir lloc a Changjiao, al nord de la província de Hunan durant quatre dies (8-12 de maig de 1943). Van morir 30.000 civils i milers de dones van ser violades. Igual que en el cas de la massacre de Nanquín aquesta matança és motiu de controvèrsia. No s'ha trobat, però, cap referència en la informació del Kuomintang ni en fonts històriques occidentals.

## Referències

* ↑ «1943 timeline (línia de temps)». World War II Database. [Consulta: 24 maig 2015].

## Enllaços externs

* http://en.yyfaotour.gov.cn/guidebook/scenicspots/2013-01-23-68.html Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
# Memory of Love

Memory of Love (重来) és una pel·lícula xinesa dirigida per Wang Chao, estrenada als cinemes el 19 d'agost de 2009 a França. El director de Luxury Car explora el naixement de l'amor als límits de la memòria.

## Argument

Hangzhou, avui dia. Una jove, He Sizhu, i el seu amant, Chen Mo, tenen un accident de cotxe. Quan es desperta a l'hospital on Li Xun, el seu marit, treballa com a cirurgià, He Sizhu és amnèsica i s'ha oblidat tot dels últims tres anys. El seu amant s'ha convertit en un estrany per a ella. Conscient de la seva traïció, el seu marit decideix deixar-la viure en aquest passat on estaven apassionadament enamorats.
A poc a poc es va tancant la bretxa entre el temps i la percepció de la realitat. El destí, inevitable, pren el relleu. Per no perdre la seva dona, Li Xun ha de superar el dolor causat per la seva traïció i trobar, en el seu amor per ella, la força per començar de nou. Però l'amant d'He Sizhu també la vol recuperar...

## Repartiment

* He Sizhu: Yan Bingyan
* Li Xun: Li Naiwen
* Chen Mo: Jiao Gang
* Qian Cheng: Wang Jianing

## Comentaris

Memory of Love és la quarta pel·lícula de Wang Chao des de The Orphan of Anyang el 2001, Day and Night el 2004 i Luxury Car guanyadora del premi Un Certain Regard a Canes el 2006.

## Referències

* ↑ Memory of love a unifrance.org
* ↑ Memory of Love [重来 (2009)] a diayingblog.wordpress.com

## Enllaços externs

* (francès) Memory of Love Arxivat 2009-08-18 a Wayback Machine. a BAC Films
* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Mbidjen

Mbidjen fou una posició militar francesa a la Gran Costa, prop de Mboro.
El 6 de desembre de 1860 un destacament del segon esquadró va sortir d'Oran cap al Senegal manat pel tinent coronel Combalot amb un centenar d'homes i es va unir a la columna de la infanteria colonial de Louis Faidherbe, participant en l'operació del Cayor, arribant a Benou, Mboro (on es va establir una posició militar) i finalment a Mbidjen (on també es va establir una posició militar) pacificant tota la regió. El 12 de gener de 1861 les forces del damel del Cayor foren derrotes i es va establir una tercera posició militar a Lompoul.

## Referències

* Le Train d'A.F.N. dans les campagnes du Second Empire
# Mbipia mbipi

Mbipia mbipi és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13,1 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres. 29-30.

## Alimentació

Menja diatomees i d'altres algues, detritus, larves d'insectes i briozous.

## Hàbitat

És una espècie de clima tropical que viu entre 0-6 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Victòria.

## Referències

* ↑ «Mbipia mbipi». Catalogue of Life. (anglès)
* 1 2 3 4 «Haplochromis mbipi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Van Oijen, M.J.P., 1996. The generic classification of the haplochromine cichlids of Lake Victoria, East Africa. Zool. Verh. Leiden 302:57-110.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Miguel Ortiz Llonis

Miguel Ortiz Llonis, (Madrid, 23 de març de 1963) és un actor i presentador de televisió espanyol.

## Biografia

Iniciat en el món del teatre, debuta en 1984 amb la pel·lícula Poppers de José María Castellví al costat d'Alfredo Mayo. En els anys següents intervé en Adiós pequeña (1986), d'Imanol Uribe; En penumbra (1987) de José Luis Lozano i A solas contigo (1990), d'Eduardo Campoy, amb Victoria Abril i Imanol Arias.
Per part seva, i sobre els escenaris, en 1986, interpreta Lázaro en el laberinto (1986), d'Antonio Buero Vallejo i La belleza del Diablo, amb Amparo Larrañaga En 1991 fa el salt a televisió quan és seleccionat com co-presentador de El programa de Hermida, magazín conduït per Jesús Hermida per a Antena 3 i en el qual també van debutar davant les càmeres Carlos García Hirschfeld i Belinda Washington.
Inicia en aquest moment la seva trajectòria com a presentador de televisió que li porta a conduir successivament: el musical Quiéreme mucho (1992), a Antena 3, No te rías, que es peor (1993-1994), a TVE, Ta tocao (1994-1995), el concurs infantil Zona de juego (1995) i el musical Hola, ola (1996), amb María Adánez de nou a TVE.
Compagina la seva trajectòria en televisió amb aparicions en sèrie d'èxit com Lleno, por favor (1993), ¿Quién da la vez? (1995), El súper (1996), Ciudad sur (2001) o l'última temporada de Periodistas (2001-2002).
A més va intervenir en la pel·lícula de terror El espinazo del diablo (2002), de Guillermo del Toro i ha protagonitzat al costat de María Luisa Merlo i Yolanda Arestegui la sèrie Supervillanos (2005) primera sèrie de ficció espanyola per a mòbils, emesa després per La Sexta.
També ha dirigit els curtmetratges Mi jarrón chino (1996) i El Pez (1998) i ha conreat l'escultura, arribant fins i tot a exposar la seva obra.
Més tard, va actuar com Ovidio Salmerón, el comissari assassí i psicòpata de la Comissaria de Policia de Chamberí en la sèrie Amar en tiempos revueltos.
En maig de 2011, Miguel Ortiz va protagonitzar a Esteban Yáñez d'Oliveira en la sèrie Piratas de Telecinco.
L'any 2016, Miguel participa en cinc episodis de la novena temporada de La que se avecina.
En 2017 interpretarà a Max en la nova sèrie diària de Tirso Calero en TVE, Servir y proteger.

## Referències

* ↑ ¿Qué fue del reparto de la serie 'Lleno, por favor'?, formulatv, 4 d'octubre de 2016
* ↑ Supervillanos, primera serie española para teléfonos móviles, El País, 20 d'octubre de 2005
* ↑ "Madrid me chupa la energía", El País, 11 de gener de 1995
* ↑ Miguel Ortiz ('Piratas') estará en la temporada 9 de 'La que se avecina', formulatv, 24 de febrer de 2016
* ↑ 'Servir y proteger': RTVE inicia la grabación de su nueva serie de tarde ambientada en una comisaría de barrio, formulatv, 27 de febrer de 2017
# Mercat municipal d'Esparreguera

El Mercat municipal d'Esparreguera és una obra noucentista del municipi d'Esparreguera (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
És un edifici de planta basilical de tres naus, amb la central més elevada que les laterals per permetre l'entrada de llum. La coberta és a dues aigües en la nau central i a una a les laterals. La porta d'entrada està en un dels seus costats llargs. Té una gran quantitat de finestres, totes rectangulars disposades de forma regular per totes les façanes. En els costats llargs les finestres estan separades en grups de tres per pilastres i, en el costat curt, són molt més llargues i estan en posició escalada. L'edifici està pintat de blanc excepte les pilastres, que acaben en un capitell molt simplificat, i un sòcol que recorre tot l'edifici.

## Referències

* ↑ «Mercat municipal d'Esparreguera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 febrer 2015].
# Mercat municipal de Carlet

El mercat municipal de Carlet (Ribera Alta, País Valencià) va ser construït l'any 1934 amb projecte de l'arquitecte Mariano Peset Aleixandre. Com tots els de la seua tipologia, se situa en un lloc cèntric, en plena trama urbana de la ciutat històrica. El nucli està situat en una plana, adossat a la riba dreta del riu Magre. Aquesta situació ha condicionat el creixement urbà que s'ha produït en la direcció del barranc, havent estat guiant pels camins longitudinals, i contingut per les muralles, que van ser enderrocades el 1837. Això ha originat una trama compacta en quadrícula, amb illes de cases estretes i allargades en la direcció de la rambla. La parcel·la on s'implanta el mercat forma part d'una d'aquestes illes.
En els dibuixos del projecte original apareix com un edifici exempt, encara que actualment i com a conseqüència dels rebliments de la trama urbana, està situat entre mitgeres, de manera que no hi ha possibilitat d'accessos laterals, i limitada al sud pel carrer principal, que recorre els centres cívics de la localitat, i al nord, pel carrer que voreja el llit del riu.

## Descripció

El projecte consistí en un gran hangar que allibera la part central per a les circulacions, i concentra els espais laterals per als llocs de venda. La planta s'organitza segons l'eix longitudinal en el qual es disposen els accessos; constituint l'accés sud com l'entrada principal, que queda emfatitzada pel tractament exterior de la façana, i per la seva immediatesa als principals espais cívics de la ciutat. L'accés nord per contra, està plantejat com de servei per a la càrrega i descàrrega de mercaderies; solució funcionalment apropiada per la seua connexió amb la ronda que recorre el marge dret del barranc que desemboca en les principals vies de comunicació.
La materialització de l'edifici recull les principals idees del llenguatge modern que es reflecteix en diferents aspectes, com ara, la solució de la façana sud, l'estudi de la il·luminació i el plantejament de l'estructura. En l'alçat d'accés, es busca una composició simètrica, amb un cos principal central emmarcat per dos grans pilars verticals, on se situa l'obertura d'accés marcada amb una marquesina, la part superior es resol amb un frontó flanquejat amb dues petites cornises horitzontals sota les quals se cita una vidriera emmarcada amb una ornamentació consistent en un referent iconogràfic que recorda els productes que es poden comprar al mercat. La llum adquireix un paper fonamental en la creació d'un ambient en què les condicions sanitàries i higièniques demanen grans exigències. L'entrada de llum es produeix de forma longitudinal a través del realç de la part superior de la nau, així com des de la façana posterior que es resol amb parament envidrat. La solució estructural en pòrtics i armadures metàl·liques constitueix una aposta pel progrés tecnològic dels materials de construcció, alhora que possibilita la creació d'un gran espai diàfan formalitzat amb gran lleugeresa.

## Referències

* VV.AA. ( David Urios Mondéjar ) Registro de Arquitectura del Siglo XX en la Comunidad Valenciana ISBN 84-87233-38-4
# Mercat municipal de Sant Joan Baptista

El Mercat municipal de Sant Joan Baptista és una obra noucentista de Sant Joan Despí (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, compost per tres cossos, el central d'ells, més elevat, dona l'accés principal. Aquest és de coberta a dues vessants, mentre que els laterals, tenen la coberta planta. Façana completament plana i suportada, en el seu cos central, per columnes totalment exemptes, de secció circulars amb fust estrangulat. La façana posterior també és plana. La llum entra pels laterals a través de vidrieres rectangulars. És un tipus d'obra que essent noucentista és ja totalment funcional.

## Referències

* ↑ «Mercat municipal de Sant Joan Baptista». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 gener 2019].
# Mercat no organitzat

La negociació Over The Counter (acrònim: OTC) és una negociació bilateral d'instruments financers (accions, bons, matèries primeres o derivats de crèdit). Aquest tipus de negociació ve a ser el contrari de la negociació en un mercat organitzat en el que es poden negociar accions o futurs. Un contracte OTC és un contracte en el qual les dues parts es posen d'acord sobre les modalitats de liquidació de l'instrument. Per als derivats de crèdit, les institucions financeres utilitzen comunament les versions de contractes marc creades per la International Swaps and Derivatives Association (ISDA).

## OTC a Espanya: Contrato Marco de Operaciones Financieras

A Espanya un OTC rep el nom de CMOF o Contracte Macro d'Operacions Financeres i equivalentment és un contracte que regula les condicions que regiran un contracte bilateral de Derivats financers fora d'un mercat organitzat dins de la legislació espanyola. Es compon d'un contracte marc i diversos annexes. La importància d'establir unes condicions marc rau en la bilateralitat intrínseca de qualsevol contracte OTC-Over de Counter.

## Enllaços externs

* AEB - Asociación Española de Banca(castellà)
* ISDA - International Swaps and Derivatives Association, Inc.(anglès)
# Merzig-Wadern

Merzig-Wadern és un districte ("Landkreis" en alemany) de Saarland (Alemanya). El cap del districte és la ciutat de Merzig.

## Història

El districte va ser creat en 1816 quan el territori es converteix en propietat de Prússia.
Després de la Primera Guerra Mundial, el territori de Saarland va ser administrat per la Societat de Nacions, que va dividir el districte en dues parts. La zona de Wadern es va mantenir a Prússia, mentre que l'àrea de Merzig va esdevenir part del Territori de la Conca del Sarre.
Al 1935, el Saarland s'uneix, per plebiscit, a Alemanya, i després de la Segona Guerra Mundial, les dues parts s'uneixen en el nou Districte de Merzig-Waderen.

## Ciutats i municipis

(Nombre d'habitants el 2015)
| Ciutats Merzig (29.937) Wadern (15.809) | Municipis Beckingen (15.145) Losheim am See (15.995) Mettlach (12.251) Perl (8.351) Weiskirchen (6.509) |

## Referències

* ↑ Fläche, Bevölkerung in den Gemeinden am 31.12.2015 nach Geschlecht

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Menjamel d'orelles negres

El menjamel d'orelles negres Manorina melanotis és una espècie d'ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae). Habita una petita zona de garriga a la confluència de Nova Gal·les del Sud, Victòria i Austràlia Meridional.

## Referències

* ↑ «Menjamel d'orelles negres». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Menjamel de Belford

El menjamel de Belford (Melidectes belfordi) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les muntanyes Weyland fins les disctrictes sud-orientals de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Menjamel de Belford». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Medaller dels Jocs Olímpics d'hivern de 1988

El medaller dels Jocs Olímpics d'Hivern de 1988 presenta totes les medalles lliurades als esportistes guanyadors de les proves disputades en aquest esdeveniment, realitzat entre els dies 13 i 28 de febrer de 1988 a la ciutat de Calgary (Canadà).
Les medalles apareixen agrupades pels Comitès Olímpics Nacionals participants i s'ordenen de forma decreixent contant les medalles d'or obtingudes; en cas d'haver empat, s'ordena d'igual forma contant les medalles de plata i, en cas de mantenir-se la igualtat, es conten les medalles de bronze. Si dos equips tenen la mateixa quantitat de medalles d'or, plata i bronze, es llisten en la mateixa posició i s'ordenen alfabèticament.
La Unió Soviètica va tornar a ser la dominadora del medaller, tant en nombre general de medalles com en nombre de medalles d'or. Canadà, hoste de la competició, no aconseguí guanyar cap medalla. Àustria, una de les derrotades en l'edició anterior, aconseguí novament estar al capdavant de la taula.

## Medaller

| Jocs Olímpics d'hivern de 1988 | Jocs Olímpics d'hivern de 1988 | Jocs Olímpics d'hivern de 1988 | Jocs Olímpics d'hivern de 1988 | Jocs Olímpics d'hivern de 1988 | |
| Posició | CON | | | | Total |
| 1 | Unió Soviètica | 11 | 9 | 9 | 29 |
| 2 | RDA | 9 | 10 | 6 | 25 |
| 3 | Suïssa | 5 | 5 | 5 | 15 |
| 4 | Finlàndia | 4 | 1 | 2 | 7 |
| 5 | Suècia | 4 | 0 | 2 | 6 |
| 6 | Àustria | 3 | 5 | 2 | 10 |
| 7 | Països Baixos | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 8 | RFA | 2 | 4 | 2 | 8 |
| 9 | Estats Units | 2 | 1 | 3 | 6 |
| 10 | Itàlia | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 11 | França | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 12 | Noruega | 0 | 3 | 2 | 5 |
| 13 | Canadà | 0 | 2 | 3 | 5 |
| 14 | Iugoslàvia | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 15 | Txecoslovàquia | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 16 | Japó | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 16 | Liechtenstein | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 46 | 46 | 46 | 138 |
# Medaller dels Jocs Olímpics d'hivern de 1998

El medaller dels Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 presenta totes les medalles lliurades als esportistes guanyadors de les proves disputades en aquest esdeveniment, realitzat entre els dies 7 i 22 de febrer de 1998 a la ciutat de Nagano (Japó).
Les medalles apareixen agrupades pels Comitès Olímpics Nacionals participants i s'ordenen de forma decreixent contant les medalles d'or obtingudes; en cas d'haver empat, s'ordena d'igual forma contant les medalles de plata i, en cas de mantenir-se la igualtat, es conten les medalles de bronze. Si dos equips tenen la mateixa quantitat de medalles d'or, plata i bronze, es llisten en la mateixa posició i s'ordenen alfabèticament.
Alemanya aconseguí guanyar el major nombre de medalles d'or (12) així com el màxim nombre de medalles (29). Dinamarca aconseguí guanyar la seva primera medalla olímpica, alhora que Bulgària i la República Txeca aconseguiren la seva primera medalla olímpica d'or.

## Medaller

| Jocs Olímpics d'hivern de 1998 | Jocs Olímpics d'hivern de 1998 | Jocs Olímpics d'hivern de 1998 | Jocs Olímpics d'hivern de 1998 | Jocs Olímpics d'hivern de 1998 | |
| Posició | CON | | | | Total |
| 1 | Alemanya | 12 | 9 | 8 | 29 |
| 2 | Noruega | 10 | 10 | 5 | 25 |
| 3 | Rússia | 9 | 6 | 3 | 18 |
| 4 | Canadà | 6 | 5 | 4 | 15 |
| 5 | Estats Units | 6 | 3 | 4 | 13 |
| 6 | Països Baixos | 5 | 4 | 2 | 11 |
| 7 | Japó | 5 | 1 | 4 | 10 |
| 8 | Àustria | 3 | 5 | 9 | 17 |
| 9 | Corea del Sud | 3 | 1 | 2 | 6 |
| 10 | Itàlia | 2 | 6 | 2 | 10 |
| 11 | Finlàndia | 2 | 4 | 6 | 12 |
| 12 | Suïssa | 2 | 2 | 3 | 7 |
| 13 | França | 2 | 1 | 5 | 8 |
| 14 | Txèquia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 15 | Bulgària | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 16 | R.P. de la Xina | 0 | 6 | 2 | 8 |
| 17 | Suècia | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 18 | Dinamarca | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 18 | Ucraïna | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 20 | Belarús | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 20 | Kazakhstan | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 22 | Austràlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 22 | Bèlgica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 22 | Regne Unit | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 69 | 68 | 68 | 205 |
# Meded

Els Meded serien un poble nòmada que envaïa periòdicament el regne de Mèroe a l'època de pluges a la cerca d'aigua i menjar pel bestiar, i que vivien a l'oest del riu Nil, a la regió del Wadi Muqaddam al sud de Korti. Els territoris dels Wadi Abu Dom, Wadi Muqaddam, i Wadi al-Malik, formaven la regió anomenada Baiuda (Bayuda), poblada per sedentaris, que eren governats per caps a nivell local i per caps suprems o reis a nivell regional segon expliquen les inscripcions de Napata, probablement vers el 500-400 aC
L'estela de Kawa del rei Irike-amanote (v. 430-400 aC) fa esment de què Krtn (Korti) fou atacada 8 dies després de la coronació del rei, que s'hi havia desplaçat a un palau que hi tenia; els atacants era saquejadors del desert de l'oest anomenats Mdd (Meded) que van fugir quant van veure que el rei era allí, i els soldats reials van matar molts enemic i no van tenir cap baixa.
A l'estela del rei Harsiotef (v. 390-350 aC), el rei diu que el seu tercer any va combatre els rebels de la terra dels Meded y els va derrotar i que el cinquè any va enviar contra ells a l'infantaria i la cavalleria; el rei diu que va destruir tres ciutats del districte de Anruare i feren presoner al cap dels Meded, Saweri-raga, que fou executat; l'any següent el rei va tornar a marxar contra els Meded i els va derrotar altra vegada i els va capturar els ramats i els esclaus i esclaves; el rei Meded va reconèixer al rei de Mèroe i s'hi va sotmetre deixant al seu lloctinent com a ostatge, després del qual el rei es va retirar. Després d'això no s'esmenten altres combats.
És possible que fou llavors quant Mèroe va establir el seu domini sobre la regió i va establir un centre administratiu a Al-Meragh, que no devia ser un establiment aïllat tot i que amb excepció de l'establiment de Tamtam no se n'ha descobert encara cap mes. Se suposa que els meroítes es van establir a tota la regió del Wadi Muqadam, llavors un territori que no tenia les dolentes condicions climàtiques i productives d'avui dia. L'establiment meroític a la regió degué produir-se vers el 300 aC o poc abans i no va sobreviure molt de temps. Abans del 100 aC (probablement vers el 200 aC) havia estat destruït pels Meded.
Durant el regnat de Nastasen (vers el 335-315 aC) apareix esmentat un poble sota el nom de Mdyy, que es creu que podrien ser el Meded. Nastasen va derrotar a molts pobles segons la seva estela, i en dona els noms, o districte o tribu; els Mdyy haurien atacat la zona del temple de Kawa i pres els tresors que allí s'acumulaven des del temps del rei Aspelta. Com que Kawa és a la riba est del Nil, aquesta dada va servir per suposar que el Mdyy foren els avantpassats dels moderns beges.
L'establiment meroita va desaparèixer uns anys després. Les restes arqueològiques suggereixen la destrucció per foc i el saqueig de cada casa. No es torna a percebre posterior presència meroítica.