OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hornos

Hornos (també conegut com a Hornos de Segura) és un municipi de la província de Jaén (Espanya), pertanyent a la Comarca de Segura. Segons fonts del INE, en 2005 tenia 657 habitants. El seu terme municipal pertany íntegrament al Parc Natural de la Serra de Cazorla, incloent el Cabo de la Viña enclavat dintre del terme de Santiago-Pontones. Comprèn les localitats de:
* Hornos el Viejo
* Fuente de la Higuera
* El Carrascal
* La Capellanía
* La Platera
* El Tranco
* Cañada Morales
* Guadabraz
* El Tovar

## Enllaços externs

* Pàgina personal d'Hornos
Viccionari
# Serra del Coscollar

La Serra del Coscollar és una serra situada al municipi d'Alcarràs a la comarca del Segrià, amb una elevació màxima de 306 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Vela de molí

Una vela de molí és un tros de tela resistent, de prou amplada i llargada per a estendre's de cap a cap de cadascuna de les antenes de l'aspa del molí de vent. Serveix per augmentar-ne l'impuls, millorant així la captació de l'energia eòlica. Són fetes d'una tela robusta, amb bagues metàl·liques per les quals les cordes passen per fixar-les. Com són sotmeses a forces fortes, tradicionalment, el moliner aprofitava dies amb poc vent, per reparar-les, un ofici quasi perdut.
Les veles es treuen per no fer malbé al molí quan el vent és massa fort o també quan hi ha vent i no cal energia. Com que els aerogeneradors tenen antenes plenes, un sistema automàtic atura el molí i torna les antenes en posició de «ploma» o «vela», en la qual ofereixen menys superfície al vent.
* Vela rectangular d'un molí dels Països Baixos
* Molins de Creta (Grècia) amb veles triangulars
* Esquema d'un molí mallorquí
* Molí el Palmer (Mallorca) modernitzat amb veles de compòsit

## Referències

* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «2. Antena». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
* ↑ «Presentatie repareren molenzeil - Evenementen» (en neerlandès). Arxivat de l'original el 2023-06-16. [Consulta: 28 maig 2022].
* ↑ Hornung, Claus. «Erneuerbare Energien: So funktioniert eine Windkraftanlage -» (en alemany). enercity Magazin. enercity AG. [Consulta: 28 maig 2022].
# Coris variegata

Coris variegata és una espècie peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.
Els adults poden assolir els 20 cm de longitud total. És endèmic del Mar Roig.

## Referències

* 1 2 Torres, Armi G.; Capuli, Estelita Emily. «Coris variegata (Rüppell, 1835) Dapple coris» (en anglès). FishBase.
# Anni Pol·lió

Anni Pol·lió (Annius Pollio) fou un noble romà.
En temps de Tiberi, al final del seu regnat, fou acusat de majestas (traïció) però no fou portat a judici. Més tard fou íntim amic de Neró, però al descobrir-se la conspiració de Pisó fou acusat d'haver-hi participat (63) i fou desterrat. Estava casat amb una dona de nom Servília.

## Referències

* ↑ Tacitus, Cornelius; Hellegouarc'h, Joseph. Annales. 1: Livres I-III. 8. tirage. París: Les Belles Lettres, 2015. ISBN 978-2-251-01264-3.
* ↑ Dio, Cassius. The Roman History: The Reign of Augustus (en anglès). Penguin Publishing Group, 1987-07-07. ISBN 978-0-14-044448-3.
* ↑ Rufus, C. Musonius. Musonii Rufi reliquiae (en grec). Vieweg+Teubner Verlag, 1990. ISBN 978-3-322-00747-6.
# Punta de les Salines

La Punta de les Salines és un cap de la costa del Massís del Montgrí al sud el Golfet del Falaguer i al nord de la Cala Calella. Té forma de Y amb un braç apuntant al sud i l'altre a l'est amb sengles cims (11,6 i 8,9 msnm respectivament). És el punt més a l'est del municipi de Torroella de Montgrí.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Okúlovo (Leningrad)

* Per a altres significats, vegeu «Okúlovo».
Okúlovo (en rus: Окулово) és un poble de l'óblast de Leningrad, a Rússia, pertany al districte rural de Boksitogorski. El 2010 tenia 36 habitants.
# Hortensia Herrero Chacón

Hortensia Herrero Chacón (València, 20 de maig de 1950) és una dona de negocis valenciana, graduada en economia per la Universitat de València, multimilionària i propietària del 28% de la cadena de supermercats Mercadona. Al febrer de 2017, la revista Forbes va calcular que tenia 3.000 milions de dòlars. Està casada amb Juan Roig, accionista majoritari de Mercadona, tenen quatre fills i viuen a València. Des de 1990 Hortensia Herrero té, juntament amb el seu marit, el 80% de les accions de Mercadona i també és vicepresidenta de l'empresa.

## Altres activitats

Juntament amb la seva activitat empresarial, Hortensia Herrero va començar la seva tasca filantròpica i el patrocini mitjançant la creació de la Fundació Hortensia Herrero amb seu a València, una organització sense ànim de lucre dedicada a la promoció d'activitats i projectes en les diferents idees socioculturals i camps artístics.
La Fundació té com a objectiu recuperar, desenvolupar i compartir la sensibilitat històrica i cultural de la Comunitat Valenciana. Les seves principals activitats s'han relacionat amb la recuperació del patrimoni artístic i, a més, ha posat en marxa projectes relacionats amb el món de la dansa, ballet, música i art.
Algunes de les seves principals accions pel que fa a la recuperació del patrimoni artístic i cultural de la Comunitat Valenciana han estat:
* Església de Sant Nicolau (València)
* Col·legi de l'Art Major de la Seda (València)
* Ermita de Santa Llúcia
* Imatge i nínxol de la Mare de Déu dels Desamparats.
La Fundació també col·labora amb diferents projectes per donar suport i promoure la cultura, com ara l'aliança amb la Facultat de Belles Arts i del Màster en produccions audiovisuals i multimèdia, i també és compatible amb la iniciativa 'Open Valencia', promoguda per l'Associació de Galeries d'Art Contemporani de València, etc.
A més, la Fundació Hortensia Herrero ha desenvolupat la celebració de la gala honorífica Valencia Danza / Somos Arte des de 2014.

## Reconeixement

En 2014 Hortensia Herrero fou nomenada Filla Predilecta de la ciutat de València. L'any 2017 va rebre l'Alta Distinció de la Generalitat Valenciana en el marc de la celebració del 9 d'Octubre, destacant la tasca de rehabilitació de béns artístics i culturals de la ciutat de València a través de la fundació que porta el seu nom.

## Referències

* 1 2 «Hortensia Herrero».
* ↑ El Economista.es «Así es Hortensia Herrero, vicepresidenta de Mercadona y mujer de Juan Roig». , 15-04-2013.
* ↑ «Patronato». Arxivat de l'original el 26 de novembre 2016.
* ↑ «Misión». Arxivat de l'original el 26 de novembre 2016.
* ↑ ABC «Hortensia Herrero, mucho más que la mujer de Juan Roig». , 09-03-2016.
* ↑ Las Provincias «La Fundación Hortensia Herrero invierte 5 millones en patrimonio valenciano». 14 abril 2015.
* ↑ «Desarrollar la sensibilidad».
* ↑ «Compartir la sensibilidad».
* ↑ Europa Press «Juan Roig, Hortensia Herrero y Paco Roca ya son Hijos Predilectos de Valencia por su aportación a la ciudad». , 10-10-2014.
* ↑ «9 d'Oct.- Joan Manuel Serrat, Hortensia Herrero i Adela Cortina, Altes Distincions de la Generalitat valenciana». [Consulta: 10 octubre 2017].
# Sibylle Gabrielle Riquetti de Mirabeau

Sibylle Gabrielle Riquetti de Mirabeau, feia servir el pseudònim Gyp, (15 d'agost de 1850, castell de Koetsal, Morbihan – 29 de juny de 1932, Neuilly-sur-Seine), comtessa de Martel de Joinville, és considerada una escriptora política per l'enfocament de la seva obra de patriota reaccionaria amb satirització de la vida mundana. Va participar en trobades antisemites i nacionalistes. Va escriure més de cent volums que es classifiquen com obres polítiques, gènere sentimental i records d'infància. Le mariage de Chiffon (Les bodes de Chiffon) és una obra sentimental on escriu sobre l'adolescència d'una noia anomenada Coryse de Lannay que discuteix molt amb la seva mare, dona egoista i de vida mundana, casada amb segones núpcies. Coryse té pretendents que li van darrere per l'herència que ha de rebre del seu pare adoptiu, però ella els rebutja, ja que estima el fill del pare. El llenguatge és pròpiament parisenc, més que francès, descrivint una societat aristocràtica frívola. Aquesta obra va ser popularitzada pel cinematògraf.

## Obres

La seva obra:
* Autour du mariage (1883)
* Autour du divorce (1886)
* Mademoiselle Ève. Teatre. Calmann Lévy Èditeur. Paris 1889
* Le journal d'un philosophe (1894)
* Le mariage de Chiffon (1894)
* Ohé! Les dirigeants (1896)
* Le baron Sinaï (1897)
* Israël (1898)
* Friquet (1901)
* La fée (1902)
* Un ménage dernier cri (1903)
* L'age du toc (1908)
* Le bonheur de Ginette (1911)
* Les flanchards (1917)
* Les profitards (1918)
* Le monde à coté (1920)
* Souvenirs d'une petite fille (1927-1928)

## Referències

* ↑ Falconi, C. Títol=GYP. Pàg. 195. González Porto-Bompiani (coord.). Diccionario de autores, vol II. Montaner y Simón,S.A. 1963. Nº Registre:M 3843-63. Dipòsit Legal:B 20872-63 (I). Barcelona.
* ↑ Zini, M. Títol=Bodas de Chiffon, Las. Pàg. 647. González Porto-Bompiani (coord.). González Porto-Bompiani (coord.). Diccionario literario, vol II. Montaner y Simón,S.A. 1959. Dipòsit Legal: B 1.352-1959. Barcelona.

## Bibliografia

* González Porto-Bompiani (coord.). Diccionario de autores, vol II. Montaner y Simón,S.A. 1963. Nº Registre:M 3843-63. Dipòsit Legal:B 20872-63 (I). Barcelona.
* González Porto-Bompiani (coord.). Diccionario literario, vo II . Montaner y Simón,S.A. 1959. Dipòsit Legal:B 1.352-1959. Barcelona.

## Enllaços externs

* http://www.scribd.com/doc/7826974/Pierre-Michel-Octave-Mirbeau-et-laffaire-Gyp
* http://www.caen.maville.com/Le-ch%C3%A2teau-vendu-en-pieces-detachees/re/actudet/actu_dep-411067---_actu.html Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
# Crusaders Football Club

El Crusaders Football Club és un club de futbol nord-irlandès de la ciutat de Belfast.

## Història

El Crusaders Football and Athletic Club va ser fundat l'any 1898. Els seus primers anys de vida participà en les lligues Dunville Alliance, Ormeau Junior Alliance, Alexandra Alliance, Woodvale Alliance i Irish Football Alliance fins que fou escollit per la Intermediate League el 1921. Aquest mateix any s'establí a l'estadi Seaview. L'exclusió del Belfast Celtic el 1949 va permetre el Crusaders ser escollit per a la lliga nord irlandesa.

## Palmarès

* Lliga nord irlandesa de futbol: 4
** 1972/73, 1975/76, 1994/95, 1996/97
* Copa nord irlandesa de futbol: 5
** 1966/67, 1967/68, 2008/09, 2018/19, 2021/22
* Lliga nord irlandesa-First Division: 1
** 2005/06
* Copa de la Lliga nord irlandesa de futbol: 1
** 1996/97
* Gold Cup: 2
** 1985/86, 1995/1996
* Ulster Cup: 3
** 1953/54, 1963/64, 1993/94
* County Antrim Shield: 5
** 1959/60, 1964/65, 1968/69, 1973/74, 1991/92
* Carlsberg Cup: 1
** 1973/74
* Steel & Sons Cup: 8
** 1922/23, 1926/27, 1928/29, 1930/31, 1933/34, 1936/37, 1947/48, 2005/06
* Stena Line Trophy Winners: 1
** 1996/97
* Irish Intermediate League: 9
** 1922/23, 1925/26, 1926/27, 1928/29, 1930/31, 1932/33, 1937/38, 1938/39, 1948/49
* Intermediate Cup: 3
** 1926/27, 1937/38, 1938/39
* Intermediate League Cup: 1
** 2005/06
* McElroy Cup: 3
** 1929/30, 1931/32, 1947/48
* Irish Football Alliance: 3
** 1915/16, 1916/17, 1917/18
* Clement Lyttle Trophy: 3
** 1915/16, 1917/18, 1924/25
* Empire Cup: 1
** 1905/06
* Polland Cup: 1
** 1903/04

## Jugadors destacats

* Stephen Baxter
* Liam Beckett
* Sid Burrows
* Alan Dornan
* Glenn Dunlop
* Jackie Fullerton
* Jimmy Gardiner
* Barry Hunter
* Glenn Hunter
* Paul Kirk
* Gareth McAuley
* Walter McFarland
* Curry Mulholland
* Derek Spence
* Jackie Vernon
* Roy Walker

## Enllaços externs

* Web oficial
# Anni Rufus

Anni Rufus (llatí: Annius Rufus) va ser un governador romà membre de la gens Ànnia, d'origen plebeu.
Va ser procurador de Judea nomenat segurament l'any 12 com a successor de Marc Ambíbul. Segons Flavi Josep va exercir el càrrec sense incidents, puix que el sol fet que esmenta durant el seu mandat és la mort d'August el 14. Probablement va ocupar aquest lloc fins a l'any 15. El seu successor va ser Valeri Grat.

## Referències

* ↑ Flavi Josep. La guerra dels jueus VII, 2.
# Regió Zumpango

La regió Zumpango és una de les 16 regions de l'Estat de Mèxic. Està situada al nord-est d'Estat de Mèxic.

## Municipis de la regió

* Apaxco
* Hueypoxtla
* Jaltenco
* Nextlalpan
* Tequixquiac
* Tonanitla
* Zumpango

## Referències

* ↑ Arxivat 2022-07-10 a Wayback Machine.Regionalización del estado de México.
* ↑ Regiones y municipios, gobierno del Estado de México, COPLADEM. 2016.

## Enllaços externs

* Zumpangolandia
# Hugo Ayala Castro

Hugo Ayala Castro (Zacapu, 31 de març de 1987) és un jugador de futbol mexicà que, actualment, juga com a defensa al Tigres UANL.

## Referències

* ↑ «2018 FIFA World Cup Russia – List of Players» (PDF). FIFA.com. Fédération Internationale de Football Association, 04-06-2018. Arxivat de l'original el 19 de juny 2018. [Consulta: 10 juny 2018].
# Sent Alari de la Chassanha

Sent Alari la Plana (en francès Saint-Hilaire-la-Plaine) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 235 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Pays du Cruesa Thaurion Gartempe.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 247 | 234 | 252 | 237 | 235 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Guy Jallot | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Creagrutus saxatilis

Creagrutus saxatilis és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8,2 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Tocantins a Goiás (Brasil).

## Referències

* ↑ Günther A. 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5. i-xxii + 1-455.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Vari, R. P. & A. S. Harold. 2001. Phylogenetic study of the neotropical fish genera Creagrutus Günther and Piabina Reinhardt (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes), with revision of the Cis-Andean species. Smithson. Contrib. Zool. Núm. 613: i-v + 1-239.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Vari, R.P. i A.S. Harold 2001. Phylogenetic study of the Neotropical fish genera Creagrutus Günther and Piabina Reinhardt (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes), with a revision of the Cis-Andean species. Smith. Cont. Zool. 613:1-239.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Eduard Genovés i Olmos

Eduard Genovés i Olmos (Xàbia, 16 de maig de 1882-Burjassot, 12 de febrer 1922) fou un prevere, bibliògraf i poeta en valencià, soci de mèrit de Lo Rat Penat. És, junt amb Francesc Martínez Miret i Gonçal Vinyes —igualment religiosos—, un dels anomenats «poetes de l'esperança».

## Vida

Eduard Genovés va nàixer a Xàbia (la Marina Alta) el 16 de maig de 1882, fill de Josep Salvador Genovés i Burgues i de Maria Assumpció Olmos i Moreno, tots dos naturals de València. Va fer la carrera eclesiàstica: ingressà com a becari al Col·legi del Corpus Christi de València el 1904, cursà el batxillerat de Ciències i es va doctorar en Teologia. Fou ordenat sacerdot i ocupà diversos càrrecs a la diòcesi.
Ben aviat va col·laborar com a escriptor en revistes i publicacions com L'Altar del Mercat (on s'inicià com a poeta), València, Anunciador Valencia o Visca València, i posteriorment ho feu en d'altres com Lo Rat Penat, Las Provincias o Diario de Valencia. Com a poeta va cultivar els temes religiosos. El 1913 va obtindre el primer premi als Jocs Florals de la Joventut Catòlica; l'any següent, la viola d'or als de Lo Rat Penat, i el 1915 fou nomenat Mestre en Gai Saber. Aconseguí tres premis més als Jocs Florals de 1919, 1920 i 1921. També fou home interessat en la història del País Valencià; l'obra Sobre l'expulsió dels moriscos de la Vall de Guadalest li valgué el títol de soci de mèrit de Lo Rat Penat.
Genovés va morir a Burjassot el 12 de febrer de 1922, als trenta-nou anys. Les seues despulles van ser inhumades al Cementeri General de València.

## Obra

* Comandant per capità (València, 1911), «drama històric en tres actes i en vers» sobre la Tercera Guerra Carlina.
* Catàleg descriptiu de les obres impreses en llengua valenciana des de 1474 fins 1910 (València, 1911-1914), quatre volums i addicions.
* Embajada de moros y cristianos (València, 1913), en ocasió de les festes de la Mare de Déu del Roser (Moros i Cristians) de Fontanars, en castellà.
* Práctica parroquial (València, 1914), en castellà.
* Poesies (València, 1915).

## Referències

* ↑ «Eduard Genovés i Olmos». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 5 Sellarès i Centelles, Laura. «Eduard Genovès i Olmos». memoriavalencianista.cat. Fundació Josep Irla. [Consulta: 15 maig 2022].
* 1 2 3 4 Pastor Navarro, José. Diccionario biográfico de personajes alicantinos (Fichero provincial) ( PDF). Tom 5 (G). Alacant: Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes, 2017, p. 122.
* ↑ Blay i Messeguer, Francesc Xavier; Segura i Martí, Josep Maria (coords.). Guia bibliogràfica de l'Alcoià-Comtat. Alcoi: Ajuntament d'Alcoi, 1994, p. 171. ISBN 84-89136-00-9.
# Antics Jutjats de Mataró

Els Antics Jutjats de Mataró són un edifici del municipi de Mataró (Maresme) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici civil. Ocupa gran part de la superfície de la Plaça Gran de Mataró i té edificis adossats als murs laterals. Està format per una planta baixa, dos pisos i un terrat. Arrebossat en forma de carreus. Destaquen els elements que li donen aspecte neoclàssic: quatre pilastres adossades que recorren el primer i segon pis de la façana, separant els cinc cossos de l'edifici, de fust llis i capitell jònic; trencaaigües damunt les finestres de la balconada del pis principal, balustres i coronament superior en forma de frontó circular.

## Referències

* ↑ «Antics Jutjats de Mataró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 abril 2015].
# Regió administrativa especial

Una Regió Administrativa Especial (RAE) és una divisió administrativa de nivell provincial de la Xina. Cada RAE té un cap executiu del govern com a cap de la regió i un cap de govern. La República Popular de la Xina en l'actualitat té dues regions administratives especials: Hong Kong i Macau. Aquestes regions no s'han de confondre amb les zones econòmiques especials, àrees que estan totalment gestionades pel Govern Central. L'article 31 de la Constitució de la República Popular de la Xina autoritzà l'Assemblea Popular Nacional a crear les Regions administratives especials.

## Situació actual
### Orígens

L'article 31 de la Constitució de la República Popular de la Xina autoritza l'Assemblea Popular Nacional a crear Regions Administratives Especials i a crear una llei reguladora que estableix en aquestes regions un alt grau d'autonomia, un sistema polític independent i una economia capitalista, sota el principi d'un país, dos sistemes, propugnat per Deng Xiaoping.

### Alt nivell d'autonomia

En l'actualitat, les dues regions administratives especials de Hong Kong i Macau són responsables de tots els afers locals, a excepció dels actes propis d'un Estat, com ara la política exterior i la defensa nacional, és a dir, tenen el seu propi poder judicial, les seves pròpies polítiques d'immigració, moneda i processos d'extradició. Els sistemes legals preexistents, (Common law a Hong Kong i lleis portugueses a Macau), s'han conservat.
Amb poques excepcions, les lleis nacionals que s'apliquen a la República Popular de la Xina no s'aplica a un RAE. Les excepcions impliquen assumptes diplomàtics, la defensa nacional o alguna cosa més enllà de l'abast de l'autonomia de la RAE.

### Immigració i nacionalitat

Cadascuna de les RAEs emet passaports propis, només als residents permanents que també són ciutadans de la República Popular de la Xina, és a dir, nacionals de la República Popular de la Xina que compleixen amb una de les següents condicions:
* Nascuts en la RAE;
* nascuts en qualsevol lloc, però un dels pares és un resident permanent;
* residir durant set anys o més de forma contínua en la RAE.
A més de proporcionar protecció consular de la República Popular de la Xina, els passaports també especifiquen que el propietari té dret a desembarcar a la RAE que va expedir el passaport.

## Notes

* ↑ Ghai, Yash P. [2000] (2000). Autonomy and ethnicity: negotiating competing claims in multi-ethnic states. Cambridge University Press. ISBN 0521786428, 9780521786423. p 92.
* ↑ Lauterpacht, Elihu. Greenwood, C. J. [1999] (1999). International Law Reports Volume 114 of International Law Reports Set Complete set. Cambridge University Press, 1999. ISBN 0521642442, 9780521642446. p 394.