OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Le Chalon

Le Chalon és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 175 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Le Chalon era de 175 persones. Hi havia 60 famílies de les quals 7 eren unipersonals (7 homes vivint sols), 23 parelles sense fills, 23 parelles amb fills i 7 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 74 habitatges, 63 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 64 eren cases i 7 eren apartaments. Dels 63 habitatges principals, 48 estaven ocupats pels seus propietaris i 15 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien dues cambres, 9 en tenien tres, 15 en tenien quatre i 37 en tenien cinc o més. 51 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 41 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Le Chalon el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 4 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 8 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 12 | 30 a 34 | 12 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 12 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 16 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 109 persones, 81 eren actives i 28 eren inactives. De les 81 persones actives 73 estaven ocupades (40 homes i 33 dones) i 7 estaven aturades (3 homes i 4 dones). De les 28 persones inactives 12 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Le Chalon hi havia 73 unitats fiscals que integraven 200 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.064,5 €.

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de construcció i 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'any 2000 a Le Chalon hi havia 14 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 333 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Le Chalon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Le Chalon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Le Travailleur Catalan

Le Travailleur Catalan, també conegut familiarment com el TC ("el tecé") és un diari setmanal d'esquerres publicat a la Catalunya Nord. El diari va néixer l'any 1936, impulsat per la federació catalana a França del Partit Comunista. El TC no es considera a si mateix només comunista sinó també ecologista i obert a totes les altres formes de contestació al capitalisme. Té lligams amb el diari francès L'Humanité.
Entre els seus objectius estan donar a conèixer les confrontacions que agiten el moviment social i mostrar les seves perspectives i contradiccions, així com fer conèixer les alternatives de transformació social al país i debatre el projecte comunista i d'altres projectes similars o germans, respectant les diferents identitats de cadascú i confrontant les visons comunes i les diferències.
Aquest diari s'ha publicat des de 1936 fins avui dia, amb una primera interrupció als anys 1938-1940; durant el govern d'Édouard Daladier, pertanyent al centrista Partit Republicà Radical i Radical-Socialista; i una segona a 1940-1944, durant el Govern de Vichy, l'època a la qual França va estar ocupada pels feixistes alemanys i Le Travailleur Catalan fou prohibit.

## Festa del Treballador Català

La federació nord-catalana dels comunistes francesos participa cada setembre a la Fête de L'Humanité per recolzar aquest diari. A més, el diari Le Travailleur Catalan participa també una festa similar, la Fête du Travailleur Catalan (Festa del Treballador Català), que es realitza també durant tres dies, entre juny i juliol, al Bocal del Tec (a prop d'Argelers), que pretén reunir les persones i entitats d'esquerres en una fira amb parades d'informació i intercanvi però en un ambient festiu, amb vendes de productes locals, records diversos, menjar, beure, etc. i sobretot coneguda pels seus concerts. L'any 2009 s'ha fet la 75a edició de la festa.

## Enllaços externs

* Descàrrega gratuïta dels números antics, és una web legal i oficial del diari Arxivat 2009-07-07 a Wayback Machine.
* Web oficial de Le Travailleur catalan
* Web oficial de la Festa de Le Travailleur Catalan Arxivat 2009-06-18 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ Foto capçalera Arxivat 2008-11-12 a Wayback Machine. El nom del diari "Le Travaileur Catalan" està explícitament subtitulat "setmanari comunista del Pirineus Orientals" a la seva capçalera
* ↑ "la 74a el 2008" La Clau, 26 de maig de 2008
# Li Kan (pintor)

* Aquest article tracta sobre el pintor. Vegeu-ne altres significats a «Li Kan (militar)».
Li Kan (xinès tradicional: 李衎; xinès simplificat: 李衎; pinyin:Lǐ Kàn), conegut també com a Zhong Bin i Xi Zhai, fou un pintor xinès que va viure sota la dinastia Yuan. Era originari del comtat de Jiqiu. Actualment Pequín. Va néixer vers el 1245 i va morir el 1320. Va obtenir un càrrec en l'Administració imperial mongol. És autor d'un tractat dedicat als bambús.
Li Kan va destacar com a pintor de bambús realitzats amb tinta i efectuats amb moviments refinats, pintures que són notables pel seu realisme (la seva inspiració en aquest tema provenia del fet que va viure durant un temps en una vall ple d'aquestes canyes si bé altres fonts l'han atribuït a les seves observacions durant els seus viatges oficials).Va ser un seguidor de l'estil de Wen Tong. S'hi troben obres seves exposades en els següents museus: a la Nelson Gallery of Art de Kansas (Estats Units), Museu del Palau de Pequín (Xina), Museu de Belles Arts de Xangai (Xina) i al Museu Nacional del Palau de Taipei (Taiwan).

## Referències

* ↑ Huaiyu, Guo.. 5000 ans d'Art Chinois. ISBN 978-2-8099-1601-0.

## Bibliografia

* The Art Book of Chinese Paintings. Editorial Long River Press.
* The Arts of China de Michael Sullivan.ISBN 0-520-21877-9.Pàg. 208-209.

## Enllaços externs

* http://arts.cultural-china.com/en/77Arts6734.html Arxivat 2015-05-03 a Wayback Machine.
* http://www.metmuseum.org/collection/the-collection-online/search/40456
* http://www.iesperefontdevila.cat/moodle/mod/glossary/print.php?id=4962&mode=date&hook=&sortkey=UPDATE&sortorder=asc&offset=-10 Arxivat 2014-07-14 a Wayback Machine.
* http://depts.washington.edu/chinaciv/painting/tschyuan.htm
# Liberty (Missouri)

Liberty és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2007 tenia 29.993 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Liberty tenia 26.232 habitants, 9.511 habitatges, i 6.943 famílies. La densitat de població era de 375,8 habitants per km².
Dels 9.511 habitatges en un 38,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,2% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 27% no eren unitats familiars. En el 22,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 10,4% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 10,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.745 $ i la renda mediana per família de 61.273 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.713 $ mentre que les dones 28.516 $. La renda per capita de la població era de 23.415 $. Entorn del 3,8% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Liberty». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Liberty». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Lectoescriptura constructivista

La lectura i l'escriptura són dos processos estretament relacionats que des d'una visió constructivista de l'aprenentatge han de tenir una finalitat comuna: la construcció i la interpretació de significats. Cal transmetre als alumnes el veritable valor funcional de saber llegir i escriure, el qual no és cap altre que comunicar-se i interaccionar amb l'entorn. Cal deixar de banda aquelles activitats que plantegen la lectoescriptura com una simple activitat de l'escola.
Tal com han posat de manifest Teberosky i Ferreiro, els alumnes arriben a l'escola amb un ampli bagatge de coneixements sobre llengua, saben imitar l'acte de llegir i escriure, saben que té una funcionalitat, etc. Els docents han d'aprofitar aquest bagatge que porten els alumnes per tal d'acompanyar-los en el camí d'aprenentatge de la lectoescriptura, el qual no és un procés arbitrari, sinó que segueix diverses etapes consecutives que el porten a la fita final.
La primera d'aquestes etapes és la que podem anomenar etapa de les escriptures presil·làbiques.Durant aquesta etapa els alumnes encara no han descobert el valor de les lletres, simplement imiten als adults. Per llegir es valen de les imatges que acompanyen al text, i per escriure utilitzen dibuixos, gargots i lletres conegudes per a ells, per exemple les del seu nom, ja que per a ells és molt significatiu.
Una vegada superada aquesta fase, comença a haver-hi una correspondència entre allò que el nen diu i allò que escriu, tot i que encara no escriu tots els sons de la paraula, sinó que escriu una grafia per cada síl·laba, normalment les vocals, tot i que hi ha alumnes que escriuen les consonants. Així doncs, per escriure "CADIRA" el nen escriuria "AIA". Aquesta és l'etapa que podem anomenar de les escriptures sil·làbiques.
Posteriorment, començarà a escriure més d'una grafia per a cada síl·laba, fins que progressivament hi haurà una total correspondència entre els sons i les paraules escrites.
Cal dir que no hi ha una edat per passar per aquestes fases, cada alumne segueix el seu ritme d'aprenentatge, per tal dins l'aula és molt important que es respectin els ritmes de treball.
# Lectio difficilior potior

El principi lectio difficilior potior (que en llatí significa, literalment, la lectura més difícil és la més forta) és un principi de la crítica textual. És un principi intern de la filologia, independent dels criteris d'avaluació en la qual una lectio particular s'hagi trobat.

## Origen

Aquest principi forma part d'un conjunt de criteris establerts en el segle XVIII, en el context de la batalla cultural durant la Il·lustració, amb l'objectiu de donar una base neutra per a la descoberta de l'Urtext, superant el pes de l'autoritat i de les tradicions. El principi fou elaborat per primera vegada per Johann Albrecht Bengel, en el seu Prodromus Novi Testamenti Graeci Rectè Cautèque Adornandi (1725) i emprat concretament en el seu Novum Testamentum Graecum (1734). Posteriorment va ser divulgat per Johann Jakob Wettstein, a qui sovint se sol atribuir.

## Aplicació

Quan manuscrits diferents amb el mateix text estan en conflicte en una paraula, el terme més inusual és també, amb una gran probabilitat, el més fidel a l'original. L'assumpció és que els texts que han arribat a través de la tradició manuscrita, els copistes substituïen molt sovint les paraules difícils o inusuals amb una de més actual i comuna. El fenomen contrari, segons aquest principi, es considera menys probable.
S'aplica en l'exegesi bíblica quan es tracta de comparar les variants del mateix treball, per exemple les variants textuals del Nou Testament com la que hi ha a una fórmula de sinònims, creada per Johann Albrecht Bengel: Proclivi praestat ardua ("La difícil [lliçó] preval sobre el fàcil"). Aquest principi és paral·lel al de Lectio brevior potior ("La lliçó més curta és la millor"). Ambdues són les dues regles bàsiques de la crítica textual del Nou Testament.

## Referències

* ↑ Emanuel Tov, "Criteria for Evaluating Textual Readings: The Limitations of Textual Rules" The Harvard Theological Review 75.4 (outubro 1982, pp. 429-448) especialmente pp 439ff.
* ↑ Frederick Henry Ambrose Scrivener, A Plain Introduction to the Criticism of the New Testament (edición de Edward Miller, ed. George Bell e fillos New York, 1894, vol. II, p. 247), citat per W.L. Lorimer, "Lectio Difficilior", en The Classical Review 48.5 (novembro 1934 - 171).
* ↑ Por exemplo por H. J. Rose en The Classical Review 48 (126 note 2, corrixido por Lorimer 1934.
* 1 2 Hans Conzelmann et Andreas Lindemann, Guide pour l'étude du Nouveau Testament, Labor et Fides, 1999 ISBN 2-8309-0943-7, p. 69.

## Vegeu també

* Lectio brevior potior
* Stemma codicum
* Crítica textual
* Incunable
* Manuscrit
* Còdex
* Ecdòtica
* Navalla d'Ockham
* Johannes Poncius

## Enllaços externs

* Stemma codicum de la Vita Wilfridi Arxivat 2011-02-03 a Wayback Machine.
* Le stemma codicum, enjeux et méthodes, 13 de febrer de 2009
# Ledringhem

Ledringhem (en neerlandès Ledringem) és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord, que forma part de la Westhoek. L'any 2006 tenia 649 habitants. Limita al nord amb Esquelbecq, a l'est amb Wormhout, al sud-est amb Arnèke, i al sud amb Zermezeele. Es troba a la regió natural del Houtland.

## Demografia

Evolució de la població INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 710 | 700 | 710 | 704 | 739 | 719 | 704 | 702 | 689 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 658 | 650 | 635 | 659 | 649 | 612 | 599 | 603 | 523 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 478 | 487 | 485 | 480 | 466 | 446 | 433 | 431 | 408 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 399 | 418 | 403 | 522 | 533 | 507 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2000- | Christian Delassus | |
# Ledum

Ledum és un gènere de plantes amb flor dins la família de les ericàcies, inclou 8 espècies d'arbusts de fulla persistent que són originaris de zones temperades fredes i subàrtiques (tundra) de l'hemisferi nord. Es coneixen també com Te del Labrador, ja que se'n fan infusions que s'hi assemblen.
Els estudis genètics recents evidencien que aquestes 8 espècies de Ledum s'han d'incloure en realitat com una secció botànica del gènere Rhododendron i a més, seguint les normes de la taxonomia canvia el nom específic de cadascun.

## Espècies

Aquestes espècies dins la secció Ledum del gènere Rhododendron, són:
* Ledum decumbens = Rhododendron subarcticum Harmaja
* Ledum glandulosum = Rhododendron neoglandulosum Harmaja
* Ledum groenlandicum = Rhododendron groenlandicum (Oeder) Kron & Judd
* Ledum hypoleucum = Rhododendron hypoleucum (Kom.) Harmaja
* Ledum macrophyllum = Rhododendron tolmachevii Harmaja
* Ledum palustre = Rhododendron tomentosum Harmaja
* Ledum palustre var. diversipilosum = Rhododendron diversipilosum (Nakai) Harmaja
* Ledum subulatum = Rhododendron subulatum (Nakai) Harmaja

## Usos

Algunes espècies com L. groenlandicum s'han fet servir com a substitutiu del te Te del Labrador. Altres espècies tenen divers grau de toxicitat com L. glandulosum.

## Referències

1. Kron, Kathleen A. & Judd, Walter S. (1990) Phylogenetic Relationships within the Rhodoreae (Ericaceae) with Specific Comments on the Placement of Ledum Systematic Botany (1990), 1S(1): pp. S7-68
2. Harmaja, Harri (1990) New names and nomenclatural combinations in Rhododendron (Ericaceae) Ann. Bot. Fennici 27:203-204
3. Harmaja, Harri (1991) Taxonomic notes on Rhododendron subsection Ledum (Ledum, Ericaceae), with a key to its species. Ann. Bot. Fennici 28: 171-173.
4. Harmaja, Harri (1999) Rhododendron diversipilosum, comb. nov. (Ericaceae). Ann. Bot. Fennici 35: 263-264
5. Harmaja, Harri (2002) Rhododendron subulatum, comb. nova (Ericaceae). Ann. Bot. Fennici 39: 183-184
6. Kihlman, Bengt A. (2004) Hybrids Between Ledums and Lepidote Rhododendrons. Journal of the American Rhododendron Society 58(2):74-81
7. Fokina, GI. Vopr Virusol, (1991) Experimental phytotherapy of tick-borne encephalitis,
# Limnodynastes fletcheri

Limnodynastes fletcheri és una espècie de granota que viu al sud-est d'Austràlia.

## Referències

* Hero, J.-M., Clarke, J., Meyer, E., Robertson, P. & Lemckert, F. (2004). Limnodynastes fletcheri. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 24 d'abril del 2008 (en anglès). IUCN
# Lennart Skoglund

Lennart "Nacka" Skoglund, (24 de desembre de 1929 - 8 de juliol de 1975), fou un futbolista suec dels anys 1950.
Dit Nacka pel seu germà gran que jugava al Nacka FF, Lennart Skoglund representà el seu país a dos Mundials, 1950 i 1958.
Jugà a Suècia a Hammarby i AIK i el 1950 marxà a Itàlia on fitxà per l'Inter de Milà. A l'Inter guanyà dues lliuges, 1953 i 1954. Jugà 246 partits al club de Milà i marcà 57 gols. També jugà a Itàlia a la UC Sampdoria i la US Palermo, retornant posteriorment a Suècia.

## Referències

* 1 2 3 «Lennart Nacka Skoglund». Borjedorch.se. [Consulta: 12 març 2014].
* ↑ "Sucesso e debandada", Max Gehringer, Especial Placar: A Saga da Jules Rimet fascículo 4 - 1950 Brasil, novembro de 2005, Editora Abril, pàg. 37
Lennart Skoglund amb Suècia - Caixes de navegació :
Selecció de futbol de Suècia – Copa del Món de futbol de 1950
1 Åhlund •
2 Andersson •
3 Bodin •
4 Gärd •
5 Jeppson •
6 Johansson •
7 Jönsson •
8 Lindberg •
9 Månsson •
10 Mellberg •
11 E. Nilsson •
12 S. Nilsson •
13 Nordahl •
14 Palmér •
15 Rydell •
16 Samuelsson •
17 Skoglund •
18 Sundqvist •
19 Kalle Svensson •
20 Kurt Svensson •
21 T. Svensson •
22 Tapper •
Seleccionador: Raynor
Selecció de futbol de Suècia – Copa del Món de futbol de 1958
1 K. Svensson •
2 Bergmark •
3 Axbom •
4 Liedholm •
5 Johansson •
6 Parling •
7 Hamrin •
8 Gren •
9 Simonsson •
10 Selmosson •
11 Skoglund •
12 T. Svensson •
13 Öberg •
14 Gustavsson •
15 Börjesson •
16 Haraldsson •
17 Håkansson •
18 Löfgren •
19 Källgren •
20 Mellberg •
21 Berndtsson •
22 Ohlsson •
Seleccionador: Raynor :
# Lennart Magnusson

Lennart Magnusson (Estocolm, 1 de gener de 1924 - Sundsvall, 2 de setembre de 2011) va ser un tirador d'esgrima suec, especialista en espasa, guanyador d'una medalla olímpica.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla de plata en la prova d'espasa per equips del programa d'esgrima.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Lennart Magnusson». [Consulta: 5 setembre 2023].
* ↑ «Lennart Magnusson - Sveriges Olympiska Kommitté» (en suec). [Consulta: 5 setembre 2023].
# Lennart Hartmann

Lennart Hartmann (Berlín, 3 d'abril de 1991) és un futbolista alemany que actualment juga de centrecampista pel Hertha BSC.

## Referències

* ↑ Hertha BSC: Hartmann

## Enllaços externs

* Perfil a HerthaBSC.de Arxivat 2009-02-22 a Wayback Machine. (alemany)
* Perfil a Transfermarkt.de (alemany)
* Estadístiques de carrera a Fussballdaten.de (alemany)
# Farmersville (Ohio)

Farmersville és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 980 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Farmersville tenia 980 habitants, 354 habitatges, i 280 famílies. La densitat de població era de 532,9 habitants per km².
Dels 354 habitatges en un 42,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,4% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 20,9% no eren unitats familiars. En el 16,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 33,3% entre 25 i 44, un 17,9% de 45 a 60 i un 9,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.125 $ i la renda mediana per família de 50.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.875 $ mentre que les dones 23.672 $. La renda per capita de la població era de 17.085 $. Aproximadament el 3,4% de les famílies i el 3,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Farmersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Farmersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Johannes Linnankoski

Johannes Linnankoski (Askola, Uundemaan, 18 d'octubre de 1869 - Hèlsinki, 10 d'agost de 1913) és el nom amb què és conegut Vihtori Peltonen, escriptor, novel·lista, periodista i orador finlandès.
És un dels principals novel·listes del país, a més de dramaturg, orador i periodista.

## Obres

* El cant de la flor vermella (1905), amb la que es va donar a conèixer a l'escena internacional.
* Fugitius (1908), considerada la seva obra cabdal.
* Jeftan tytär (La filla de Jeftè, (1911)
* Kirot, Simson ja Delila (1911)
* La grangera d'Heikkila
* Somni d'una nit de la Saint-Jean
* El pilot ràpid
* Himne a l'home

## Enllaços externs

* Obres de Johannes Linnankoski al Projecte Gutenberg.
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Johannes Linnankoski

## Referències

* ↑ «Johannes Linnankoski». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.