OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Generali Ladies Linz 2011

El Torneig de Linz 2011, oficialment conegut com a Generali Ladies Linz 2011, és un esdeveniment de tennis femení sobre pista dura que pertany als International tournaments de la WTA. La 25a edició del torneig es va celebrar entre el 8 i el 16 d'octubre de 2011 a l'Intersport Arena de Linz, Àustria.
La txeca Petra Kvitová va guanyar el seu cinquè títol de la temporada.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1/WC | P. Kvitová | 6 | 6 | |
| WC | P. Mayr-Achleitner | 2 | 3 | | 1/WC | P. Kvitová | 6 | 6 | |
| | K. Pervak | 7 | 3 | 4 | 8 | D. Hantuchová | 2 | 2 | |
| 8 | D. Hantuchová | 5 | 6 | 6 | | | | | | 1/WC | P. Kvitová | 4 | 6 | 6 |
| 3/WC | J. Janković | 3 | 6 | 6 | | | | | | 3/WC | J. Janković | 6 | 4 | 3 |
| LL | A. Keothavong | 6 | 2 | 1 | 3/WC | J. Janković | 6 | 6 | | | | | | |
| LL | E. Rodina | 6 | 6 | | LL | E. Rodina | 2 | 4 | | | | | | |
| 6 | J. Görges | 3 | 4 | | | | | | | | | | | | 1/WC | P. Kvitová | 6 | 6 |
| | A. Brianti | 4 | 2 | | | | | | | | | | | | 7 | D. Cibulková | 4 | 1 |
| | L. Šafářová | 6 | 6 | | | L. Šafářová | 7 | 6 | | | | | | |
| Q | S. Cîrstea | 4 | 6 | 6 | Q | S. Cîrstea | 5 | 2 | | | | | | |
| 4 | A. Pavliutxénkova | 6 | 0 | 4 | | | | | | | L. Šafářová | 1 | 4 | |
| 7 | D. Cibulková | 6¹ | 6 | 6 | | | | | | 7 | D. Cibulková | 6 | 6 | |
| | S. Errani | 7 | 3 | 1 | 7 | D. Cibulková | 6⁵ | 6 | 6 | | | | | |
| LL | A. Rodiónova | w/o | | | LL | A. Rodiónova | 7 | 2 | 1 |
| 9 | F. Pennetta | | | | | | | | |

## Quadre dobles femení

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Gisela Dulko Flavia Pennetta | 0 | r | |
| | Līga Dekmeijere Petra Martić | 3 | | | | Līga Dekmeijere Petra Martić | 2 | 4 | |
| 4 | Marina Erakovic Ielena Vesninà | 4 | 6 | [10] | 4 | Marina Erakovic Ielena Vesninà | 6 | 6 | |
| | Anabel Medina Garrigues Anastassia Pavliutxénkova | 6 | 3 | [6] | | | | | | 4 | Marina Erakovic Ielena Vesninà | 7 | 6 |
| | Mervana Jugić-Salkić Sandra Klemenschits | 7 | 6 | | | | | | | | Julia Görges Anna-Lena Grönefeld | 5 | 1 |
| 3 | Iveta Benešová B. Záhlavová-Strýcová | 6$^4$ | 4 | | | Mervana Jugić-Salkić Sandra Klemenschits | 6 | 4 | [8] |
| | Julia Görges Anna-Lena Grönefeld | 6 | 6 | | | Julia Görges Anna-Lena Grönefeld | 4 | 6 | [10] |
| | Alberta Brianti Sara Errani | 4 | 0 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2014-02-27 a Wayback Machine. (alemany) (anglès)
* Quadre individual femení PDF
* Quadre doble femení PDF
Linz :
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2023
2024 :
Sony Ericsson WTA Tour 2011
< 2010
2012 > :
WTA Tour Championships, Istanbul  · WTA Tournament of Champions, Bali :
# Resolució 1141 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1141 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 28 de novembre de 1997. Després de recordar totes les resolucions pertinents del Consell de Seguretat i de l'Assemblea General sobre Haití i assenyalant la terminació de la Missió de Transició de les Nacions Unides a Haití de conformitat amb la Resolució 1123 (1997), el Consell va establir la Missió de les Nacions Unides de Policia Civil a Haití (MIPONUH) per continuar assistint a la policia d'Haití durant un any.
El Consell de Seguretat va reconèixer que les missions de policia de les Nacions Unides havia jugat paper important en la professionalització de la Policia Nacional d'Haití i la restauració de la justícia a Haití i el progrés cap al "pla de desenvolupament de la Policia Nacional d'Haití per 1997-2001". També ha posat èmfasi en la necessitat de suport de la comunitat internacional per al desenvolupament econòmic, social i institucional d'Haití.
La importància d'una força policial professional i que funcioni amb una estructura i estructura suficient era important per consolidar la democràcia i revitalitzar el sistema de justícia a Haití. En aquest sentit, la MIPONUH, formada per 300 policies civils, es va establir amb un sol mandat fins al 30 de novembre de 1998 per donar suport a la professionalització de la Policia Nacional d'Haití. Es va proporcionar assistència addicional a través d'agències com el Programa de les Nacions Unides per al Desenvolupament. Finalment, es va demanar al secretari general Kofi Annan que informe cada tres mesos sobre l'aplicació de la resolució actual, abans que expirés el mandat de la MIPONUH.

## Referències

* ↑ «Security Council establishes civilian police mission in Haiti». United Nations, 28-11-1997.
* ↑ Hilaire, Max. United Nations law and the Security Council. Ashgate Publishing, Ltd, 2005, p. 72. ISBN 978-0-7546-4489-7.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)
* Història d'Haití

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Filip d'Amfípolis

Filip d'Amfípolis (en grec Φιλίππος) va ser un escriptor grec que va viure en data desconeguda.
Va ser cèlebre per la seva obscenitat, de la que Suides dona algunes referències significatives. A Suides s'esmenten com obres seves:
* Ροδιακὰ βιβλία, Rhodiaca Libris XIX, història de Rodes, a la que estigmatitza per la seva obscenitat
* κωανὰ o Κωïακὰ̓, βιβλία β', Coiaca Libris duobus, història de l'illa de Cos
* Θυσιακά, De Sacrificiis, o Θασιακά, Thasiaca, història de Tasos
Va escriure altres obres que Suides no menciona. El metge i escriptor Teodor Priscià el qualifica entre els escriptors de llibres d'amor i plaer. Totes les seves obres s'han perdut.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/296?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=PhilippusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 288. ]
# Bath (Maine)

Bath és la ciutat i capital del Comtat de Sagadahoc a l'estat de Maine (EUA).

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 9.266 habitants, 4.042 habitatges, i 2.344 famílies. La densitat de població era de 392,7 habitants per km².
Dels 4.042 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,8% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 42% no eren unitats familiars. En el 34,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 13% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.372 $ i la renda mediana per família de 45.830 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.064 $ mentre que les dones 22.439 $. La renda per capita de la població era de 19.112 $. Entorn del 9,3% de les famílies i l'11,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bath». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bath». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Conjunt d'habitatges Vidal i Arderiu

El Conjunt d'habitatges Vidal i Arderiu és una obra de Das (Baixa Cerdanya) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una interessant rehabilitació efectuada a partir d'unes edificacions de tipus rural. Posteriorment, conjunt d'habitatges que mantenen exteriorment la mateixa disposició primitiva d'una construcció mig oberta a ponent damunt d'una àmplia era. Pel contrari la façana al carrer és molt compacta amb obertures que utilitzen el llenguatge tradicional en aquest tipus de construcció.

## Història

La primitiva construcció corresponia a un tradicional Mas Cerdà. La família Vidal Arderiu ha transformat l'edifici interiorment, convertint-lo en diversos habitatges pels membres de la mateixa. En general es tracta de segona residència.

## Referències

* 1 2 «Conjunt d'habitatges Vidal i Arderiu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Andreu Estarelles Pascual

Andreu Estarelles Pascual (Bunyola 1890-1981), va ser un folklorista mallorquí. De formació autodidacta, es dedicà a l'estudi de la cultura popular mallorquina. Com a animador cultural impulsà la creació de diverses agrupacions de ball popular.

## Obra

Publicà "L'essència de Mallorca. Recull de tonades i cançons" (1949), que va obtenir el premi extraordinari del Consell Superior d'Investigacions Científiques. Després publicà "Espigolada" (1952), segon premi de l'Institut de Musicologia de Barcelona. "L'olivera mallorquina i el seu folklore" (1954), premi Jaume I de l'Institut d'Estudis Catalans. "Bunyola i la Verge Maria" (1954), "Folklore mallorquí de Nadal" (1955) i "La Santa Quaresma" (1956). El 2021 es va publicar "Or Vell", a cura de Rafel Perelló, amb alguns escrits autobiogràfics i sobre cultura popular. El 1989 fou declarat fill il·lustre de Bunyola.

## Referències

* ↑ «Estarelles Pascual, Andreu». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 5. Palma: Promomallorca, p. 110. ISBN 84-8661702-2.
# Cotignola

Cotignola (en emilià-romanyol Cudgnôla) és un municipi italià, situat a la regió d'Emília-Romanya i a la província de Ravenna. L'any 2010 tenia 7.414 habitants. Limita amb els municipis de Bagnacavallo, Bagnara di Romagna, Faenza, Lugo i Solarolo.

## Fills il·lustres

* Giovanni Nadiani (1954-2016) traductor, poeta i pedagog.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Antonio Pezzi | Llista Cívica |
# Cotilis

Els cotilis (Cotylea) són un subordre de platihelmints marins de vida lliure que pertanyen a l'ordre dels policlàdides.

## Característiques

Els cotilis es caracteritzen per la presència d'un òrgan adhesiu en posició medioventral, i perquè tant la faringe i com l'òrgan copulador se situen a la regió anterior del cos; les ramificacions de l'intestí poden anastomosar-se a la perifèria formant una xarxa.

## Cotilis dels Països Catalans

Als Països Catalans s'han trobat diversos gèneres de cotilis, per exemple: Eurylepta, Prostheceraeus, Prosthiostomum, Pseudoceros, Thysanozoon i Yungia.

## Taxonomia

Els subordre Cotylea inclou 459 espècies en 13 famílies:
* Família Amyellidae Faubel, 1984
* Família Boniniidae Bock, 1923
* Família Cestoplanidae Lang, 1884
* Família Chromoplanidae Bock, 1922
* Família Dicteroidae Faubel, 1984
* Família Diposthidae Woodworth, 1898
* Família Ditremageniidae Palombi, 1928
* Família Euryleptidae Lang, 1884
* Família Opisthogeniidae Palombi, 1928
* Família Pericelididae Laidlaw, 1902
* Família Prosthiostomidae Lang, 1884
* Família Pseudocerotidae Lang, 1884
* Família Theamatidae Marcus, 1949

## Referències

* 1 2 «Baguñá, J. 1991. Els turbel·laris. Història Natural dels Països Catalans, vol. 8». [Consulta: 23 gener 2021].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 22 gener 2021].
# Coti-Chiavari

Coti-Chiavari (en cors Coti è Chjavari) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 490 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 259 | 270 | 285 | 340 | 399 | 490 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Henri-Jules Antona | | |
# Copa del món ciclista femenina de Montreal

La Copa del món ciclista femenina de Montreal (oficialment: Coupe du monde cycliste féminine de Montréal) va ser una competició ciclista femenina d'un dia que es disputava a Montreal, al Quebec. Creada al 1998, va durar fins al 2009, i era una de les curses de la Copa del Món de ciclisme femení.

## Palmarès femení

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 1998 | Diana Žiliūtė | Jeannie Longo | Barbara Heeb |
| 1999 | Tracey Gaudry | Lyne Bessette | Anna Wilson |
| 2000 | Pia Sundstedt | Fabiana Luperini | Diana Žiliūtė |
| 2001 | Geneviève Jeanson | Susanne Ljungskog | Lyne Bessette |
| 2002 | Dede Barry | Anna Millward | Geneviève Jeanson |
| 2003 | Geneviève Jeanson | Nicole Cooke | Judith Arndt |
| 2004 | Geneviève Jeanson | Judith Arndt | Olivia Gollan |
| 2005 | Geneviève Jeanson | Oenone Wood | Mirjam Melchers |
| 2006 | Judith Arndt | Nicole Cooke | Kristin Armstrong |
| 2007 | Fabiana Luperini | Mara Abbott | Judith Arndt |
| 2008 | Judith Arndt | Fabiana Luperini | Leigh Hobson |
| 2009 | Emma Pooley | Emma Johansson | Trixi Worrack |

## Enllaços externs

* Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Corydoras agassizii

Corydoras agassizii és una espècie de peix de la família dels cal·líctids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Amazones a prop de la frontera entre el Perú i el Brasil.

## Referències

* 1 2 «Corydoras agassizii» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Steindachner, F. 1876. Ichthyologische Beiträge (V). [Subtitles i-v.]. Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien v. 74 (1. Abth.): 49-240, Pls. 1-15.
# Copenhagen Admiral Hotel

Copenhagen Admiral Hotel és un hotel del centre de Copenhaguen, Dinamarca, localitzat en el passeig marítim entre la boca del canal Nyhavn i la residència reial Amalienborg.
Originalment, l'edifici eren dos magatzems separats que van ser encarregats el 1781 per la empresa «Østersøisk-Guineiske Handelskompagni» creada el mateix any i reemplaçada per «Pingel, Meyer, Prætorius & Co». Els edificis van ser acabats el 1787 i dissenyats per l'enginyer Ernst Peymann. Van ser adquirits pels Reis de Dinamarca el 1788 i van ser convertits en graners. Els dos edificis van ser connectats el 1885, creant el llarg edifici actual. Es van arribar a emmagatzemar fins a 30.000 tones de gra.
L'edifici fou adquirit per inversors privats el 1973 i va ser reconvertit en hotel pels arquitectes Flemming Hertz i Ole Ramsgaard Thomsen. L'edifici va ser premiat amb un diploma Nostra de la Unió Europea. L'hotel va obrir el gener de 1978 i fou restaurat el 2004.

## Referències

* ↑ «Toldbodgade 24-26-28a-b» (en danish). indenforvoldene.dk. Arxivat de l'original el 2016-08-07. [Consulta: 24 febrer 2013].
* 1 2 «Admiral Hotel» (en danish). Kulturstyrelsen. [Consulta: 24 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Copenhagen Admiral Hotel - Lloc web oficial
* Fotografies d'Hotel d'Almirall del Copenhaguen en flickr.com
# Costa Barros

Costa Barros és un barri de la Zona Nord del municipi del Rio de Janeiro, al Brasil. Limita amb els barris Pavuna, Anchieta, Guadalupe i Barros Filho. El seu índex de desenvolupament humà (IDH), l'any 2000, era de 0,713, el 125 entre 126 analitzats en el municipi de Rio, millor només que el Complexo do Alemão.

## Història

Amb el temps, Costa Barros va anar creixent tant en població com en relació al tràfic de drogues.
Avui, el barri conta amb un complex de faveles, com: Chapadão, Pedreira, Lagartixa, Quitanda, Final Feliz, Terra Nostra, Favela do Nego Dengo, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Bairros do Rio» (en portuguès). [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ «Estabelece a denominação, a codificação e a delimitação dos bairros da Cidade do Rio de Janeiro» (en portuguès). Decreto nº 3.158, de 23 de julho de 1981: Prefeitura do Rio de Janeiro - Secretaria Municipal de Urbanismo. [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ «IDH dos bairros da cidade do Rio de Janeiro - WikiRio» (en portuguès). www.wikirio.com.br. [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ «IDS RIO BAIRROS 2000» (en portuguès). [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ Martín, María «La policía de Río mata a cinco jóvenes con más de 50 tiros de fusil» (en castellà). El País [Madrid], 03-12-2015. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Imagens mostram criminosos armados durante ação da PM em Costa Barros, Zona Norte do Rio» (en portuguès). [Consulta: 22 novembre 2020].

## Bibliografia

* Coarcy, Vivaldo. Itatiaia. Memória da Cidade do Rio de Janeiro (en portuguès), 1988, p. 401. ISBN 85-319-0221-5.
# Coreoleuciscus splendidus

Coreoleuciscus splendidus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Corea del Sud.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Chyung, M.-K., 1977. The fishes of Korea. Il Ji Sa Publishing Co. Seül, Corea del Sud. 727 p.
* ↑ Jang, M.-H., J.-G. Kim, S.-B. Park, K.-S. Jeong, G.-I. Cho i G.-J. Joo, 2002. The current status of the distribution of introduced fish in large river systems of South Korea. Internat. Rev. Hydrobiol. 87(2-3): 319-328.
* ↑ Kim, I.-S., 1997. Illustrated encyclopedia of fauna and flora of Korea. Vol. 37. Freshwater fishes. Ministry of Education.: 1-629.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ueno, K. i Y. Ojima, 1984. A chromosome study of nine species of Korean cyprinid fish. Jap. J. Ichthyol. 31(3):338-344.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Creu de Santa Càndida

La Creu de Santa Càndida és una obra d'Orpí (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Creu llatina de pedra amb els braços de secció prismàtica. Presenta els extrems decorats amb el motiu d'una fulla similar a les del roure o el card. Els braços estan units a la zona del creuer per motllures calades que recorden traceria gòtica formant un rosetó. Per la part superior del braç transversal, unint-se amb el tram superior de la creu, les motllures de traceria han estat substituïdes per dues figuretes, probablement d'àngels custodis, la postura dels quals s'adapta al lloc que ocupen tot contorsionant el cos. La magolla és un bloc octogonal decorat amb dos escuts heràldics i sis personatges.

## Història

Creu conservada prop la població d'Orpí fins a la guerra civil espanyola. Posteriorment passà a formar part del Museu de la Pell i Comarcal de l'Anoia, d'Igualada, amb el número d'inventari: 29

## Referències

* 1 2 «Creu de Santa Càndida». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Creu de Sant Jordi (desambiguació)

«Creu de Sant Jordi» té aquests significats:

## Distincions

* Creu de Sant Jordi (Rússia), distinció de l'Orde Militar de Sant Jordi a l'Imperi Rus
* Creu de Sant Jordi (distinció), distinció de la Generalitat de Catalunya
* Creu de Sant Jordi de la Diputació Provincial de Terol, distinció de la Diputació Provincial de Terol
# Creu de Sant Vicenç Ferrer

La Creu de Sant Vicenç Ferrer és una obra de Vilalba dels Arcs (Terra Alta) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La creu es troba al costat del camí. Precedit per dos esglaons, hi ha una base rectangular que té la part superior aixamfranada en un semi cavet. La columna té les cares anterior i posterior ovalades i té un relleu en la part superior amb una mena de quadrifoli i al damunt un segment corbat. La creu, que arrenca a sang de la columna, té un crist tallat en relleu.

## Història

La columna i la creu actuals són la reposició d'unes altres que van ser destruïdes durant la Guerra Civil. Es pot llegir la inscripció "el Tercio de Requetés el Alcazar restauró esta cruz".
La base és possiblement l'original, no sembla anterior al 1800. Es pot llegir clarament "Aquí descansó San Vicente Ferré".

## Referències

* 1 2 3 «Creu de Sant Vicenç Ferrer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 agost 2018].
# Crist s'ha aturat a Èboli

Crist s'ha aturat a Èboli (títol original: Cristo si è fermato a Eboli) és una pel·lícula franco-italiana dirigida per Francesco Rosi, estrenada l'any 1979, amb Gian Maria Volontè en el paper principal.
És l'adaptació de la novel·la homònima de Carlo Levi, que descriu el confinament d'un opositor antifeixista a Aliano, un poble de la Lucània, durant la Itàlia feixista. Ha estat doblada al català.

## Argument

Inspirada en la novel·la autobiogràfica de Carlo Levi, aquesta pel·lícula conta la vida d'un metge i escriptor antifeixista en residència vigilada a la Basilicata a partir del 1935. Tota activitat li és prohibida, compresa la d'exercir la medicina. Descobreix el món pagès, lluny dels cercles intel·lectuals. Serà alliberat al cap de dos anys després d'haver conquistat l'estima dels agricultors pobres de la regió.

## Repartiment

* Gian Maria Volontè: Carlo Levi
* Lea Massari: Luisa Levi
* Alain Cuny: El baró Rotundo
* Irène Papas: Giulia
* Paolo Bonacelli: El Podestà, don Luigino Magalone
* François Simon: El capellà, don Traiella
* Francesco Càllari: El metge Gibilisco
* Antonio Allocca: L'inspector dels impostos
* Tommaso Polgar: "Sanaporcelle"
* Vincenzo Vital: El metge Milillo
* Luigi Infantino: El xofer
* Frank Raviele: El brigadier
* Maria Antonia Capotorto: Madame Caterina
* Lidia Bavusi: La vídua

## Premis

* 1979: Premi David di Donatello a la millor pel·lícula i al millor realitzador
* 1979: Gran premi del Festival internacional de cinema de Moscou
* 1983: Premi de la British Academy of Film and Television Arts, « millor pel·lícula en llengua estrangera »

## Referències

* ↑ esadir.cat. Crist s'ha aturat a Èboli. esadir.cat.
* ↑ «Cristo si è fermato a Eboli». ‘‘The New York Times'’.