OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# En días como hoy

En días como hoy va ser el programa matinal de Ràdio Nacional d'Espanya dirigit i presentat per Juan Ramón Lucas entre setembre de 2007 i agost de 2012.
Va substituir Las mañanas de Radio 1 d'Olga Viza, programa emès durant la temporada 2006-2007. El programa va finalitzar al setembre de 2012, i fou substituït als matins de Ràdio Nacional per El día menos pensado, presentat per Manolo H. H.; després de l'entrada del nou equip directiu en RNE, encapçalat per Leopoldo González-Echenique i Manuel Ventero.

## Estructura

En días como hoy arrencava a les 6 del matí i acabava a les 12 del migdia. Es distingien dues seccions ben diferenciades. D'una banda, el tram d'actualitat (des de les 6 a les 10) al seu torn subdividit en informació (de 6.00 a 8.30) amb desconnexions regionals, i anàlisis (de 8.30 a 10.00). Realitzaven informatius territorials a les 7.25 i a les 7.50. Per una altra, a les 9.00 i fins a la finalització del programa, hi havia entrevistes i es tractaven temes de cultura, televisió, social, música, etc.

## Seccions

* "La mirada cítrica" amb Roberto López, Mónica Chaparro i Luismi Martínez (dilluns a dijous cap a les 10:22h).
* "Audiozapping" i "Verdadero o falso" amb Fernando Ramos (de dilluns a divendres).
* "Haciendo amigos" amb Máximo Pradera (dilluns i dimecres)
* "El personaje" (dimarts) i "Las cosas de Amela" (divendres) amb Víctor Amela.
* "El microfonazo" amb Manolo H. H..
* "Efemérides" amb Nieves Concostrina (de dilluns a divendres a les 07:35h).
* "Antes y después" amb Rafa Roa (divendres).
* "Queremos saber": Cuina amb Sacha Hormaechea (dilluns); Literatura amb Ignacio Elguero i Salut amb Jesús Sánchez Martos (dimecres); Paleontologia amb Juan Luis Arsuaga (dijous); Naturalesa amb Joaquín Araujo (divendres).
* "Músicas": Música pop i rock amb Manolo Fernández (dilluns); Música lleugera amb Fernando Martín (dimarts); Flamenc amb Teo Sánchez (dimecres); Músiques del món amb Carlos Galilea (dijous); i Hip-hop amb Jota Mayúscula (dijous).
* "El diccionario de actualidad" smb Marc Sala (de dilluns a divendres a les 10:05h).
* "El cuento de Jorge Bucay" (dilluns, 11:00h).
* "Estrenos de cine" amb Yolanda Flores (divendres).
* "Blog económico" d'Ernesto Ekaizer (dimarts i dijous).

## Equip

* Subdirecció: Araceli Palomeque i Marc Sala.
* Equip de redacció: Laura Madrid, Helena Burgos, Elena Pérez, Araceli Sánchez, Mónica Muela, Alejandro Silva, Gonzalo Prieto, Santiago Echeverría i Yagoba Gutiérrez (informatiu matinal) i Carlos Santos, Maribel Sánchez de Haro, Meritxell Planella, Loreto Souto, Paula Lobera, Paloma Cortina i Álvaro Soto.
* Equipo de producció: Mónica Sáinz, Mar del Val i Ana Ramos.
* Equip tècnic: Guillermo Willy Mercado (Realitzador), Raúl Duque, Javier Garrido, José Enrique Martín i Juan Carlos Gómez (Tècnics de so).

## Notes

* ↑ Les hores escrites en aquesta pàgina són de la GMT+1 (Hora peninsular espanyola i CET)

## Referències

* ↑ «Echenique cesa a los tres pilares de RNE: Juan Ramón Lucas, Toni Garrido y Pepa Fernández». Vertele, 13-07-2012. Arxivat de l'original el 2016-10-30. [Consulta: 19 març 2019].

## Enllaços externs

* http://blogs.rtve.es/endiascomohoy
* Podcasts RTVE
# Corrent Sud Equatorial Pacífic

El corrent Equatorial del Sud és un significatiu corrent dels oceans Pacífic, Atlàntic i Índic que flueix d'est a oest entre l'equador i al voltant del Paral·lel 20 de l'hemisferi Sud. En el Pacífic i en l'Atlàntic, llur trajectòria creua l'equador fins al voltant del Paral·lel 5 Nord.
Dins de l'hemisferi sud, el corrent Equatorial del Sud és una branca cap a l'oest dels girs subtropicals de gran escala. Aquests girs són moguts per la combinació dels vents alisis en els tròpics i els vents de l'oest que es troben al sud del Paral·lel 30 Sud (aproximadament), a través d'un procés bastant complicat que inclou la intensificació del corrent de frontera occidental. En l'equador, el corrent Equatorial del Sud és mogut directament pels vents alisis que bufen d'est a oest.
El Corrent Sud Equatorial del Pacífic s'alimenta del Corrent de Perú (o Humboldt) quant aquest gira cap a l'oest i s'allunya de la costa peruana.
# Zesticelus profundorum

Zesticelus profundorum és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Descripció

* Fa 6,4 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 88 i 2.580 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord: des del mar de Bering fins al nord de la Baixa Califòrnia (Mèxic).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Jordan, D. S. & B. W. Evermann, 1896. A check-list of the fishes and fish-like vertebrates of North and Middle America. Rep. U. S. Fish Comm. v. 21 (1895) Append. 5: 207-584.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H., 1896. The ichthyological collections of the steamer Albatross during the years 1890 and 1891. Rep. U. S. Fish Comm. v. 19 (1893): 393-476, Pls. 20-35.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Eschmeyer, W.N., E.S. Herald i H. Hammann, 1983. A field guide to Pacific coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 336 p.
* ↑ Evermann, B.W. i E.L. Goldsborough, 1907. The fishes of Alaska. Bull. U.S. Bur. Fish. 26: 219-360.
* ↑ Fedorov, V.V., I.A. Chereshnev, M.V. Nazarkin, A.V. Shestakov i V.V. Volobuev, 2003. Catalog of marine and freswater fishes of the northern part of the Sea of Okhotsk. Vladivostok: Dalnauka, 2003. 204 p.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W.N., 1990. Catalog of the genera of recent fishes. California Academy of Sciences, San Francisco, els Estats Units. 697 p.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Api Claudi Sabí Regil·lensis (cònsol 495 aC)

Api Claudi Sabí Regil·lensis (llatí: Appius Claudius Sabinus Regillensis) va ser un sabí de la ciutat de Regillum anomenat inicialment Attus Clausus o Atta Claudius. Es deia descendent de Clausus, un cap sabí que va ajudar Eneas quan va arribar a Itàlia. Api Claudi era partidari dels romans.
Quan va esclatar la guerra entre sabins i romans es va retirar de la seva ciutat i se'n va anar a Roma (504 aC) amb els seus seguidors i clients. Va ser acollit i acceptat pels patricis, i es van establir a la vora de l'Ànio, on van formar una nova tribu que es va dir Clàudia. Va ser elegit cònsol l'any 495 aC i en aquest govern va mostrar severitat contra els deutors. El 496 aC va proposar nomenar un dictador. Es va oposar als plebeus a la secessió de la muntanya sagrada (Sacer Mons) l'any 494 aC i no els va ajudar a la fam del 493 aC. Va contribuir a la condemna de Coriolà i es va declarar opositor a la llei agrària d'Espuri Cassi Viscel·lí.

## Referències

* Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870, pàg. 766 (v. 1).
# El plaer de viure

El plaer de viure (original: Joy of Living) és una pel·lícula musical americana de Tay Garnett, estrenada el 1938 i doblada al català.

## Argument

Maggie és una actriu famosa de Hollywood que viu amb la seva família. Guanya molts diners, però els ha de donar tots a uns pares que constantment li recriminen el que han fet per ella. Un dia, cedeix a les amoroses atencions d'un atractiu i aristocràtic admirador que l'allibera d'un núvol de caçadors d'autògrafs... i sorgeix l'amor.

## Repartiment

* Irene Dunne: Margaret «Maggie» Garret
* Douglas Fairbanks Jr.: Daniel «Dan» Brewster
* Alice Brady: Minerva Garret
* Guy Kibbee: Dennis Garret
* Jean Dixon: Harrison
* Eric Blore: Potter
* Lucille Ball: Salina Garret Pine
* Warren Hymer: Mike
* Billy Gilbert: el propietari del cafè
* Frank Milan: Bert Pine
* Dorothy Steiner: Dotsy Pine
* Estelle Steiner: Betsy Pine
* Phyllis Kennedy: Marie
* Franklin Pangborn: el director d'orquestra
* James Burke: el policia Mac McCarty

## Crítica

Trama convencional que va servir per aconseguir una agradable comèdia musical realitzada amb notable soltura. Romanç i musica, sàviament conjugats resultaven una fórmula gairebé màgica pel públic de l'època.

## Referències

* ↑ El plaer de viure
* ↑ Calderon, pàg.414

## Bibliografia

* Calderón, Teo. Calderón & Villamandos. Movie Movie (en castellà). ISBN 84-605-6130-5.
# Repomucenus macdonaldi

Repomucenus macdonaldi és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6 cm de longitud total i les femelles 8,1.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal que viu entre 0-91 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Papua Nova Guinea i Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Whitley G. P., 1931. New names for Australian fishes. Aust. Zool. v. 6 (pt 4). 310-334.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1983. Revision of the Indo-Pacific genera and species of the dragonet family Callionymidae (Teleostei). Theses Zoologicae v. 3: 1-774.
* ↑ Johnson, J.W., 1999. Annotated checklist of the fishes of Moreton Bay, Queensland, Australia. Memoirs of the Queensland Museum 43(2):709-762.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. II Scorpaenidae to Callionymidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1982. Nominal genera and species of dragonets (Teleostei: Callionymidae, Draconettidae). Ann. Mus. Civ. Stor. Nat. Genova 84:53-92.
* Fricke, R., 2001. Callionymidae. Dragonets. p. 3549-3571. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nakabo, T., S.-R. Jeon i S.-Z. Li, 1991. Description of the neotype of Repomucenus sagitta (Callionymidae) with comments on the species. Jap. J. Ichthyol. 38(3):255-262.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Legg Mason Tennis Classic 2009

El Torneig de Washington 2009, també conegut com a Legg Mason Tennis Classic 2009, és un esdeveniment de tennis masculí sobre pista dura que pertany a les Sèries 500 de la ATP. La 41a edició del torneig es va celebrar entre l'1 i el 9 d'agost de 2009 al William H.G. FitzGerald Tennis Center de Washington DC, Estats Units.

## Quadre individual masculí

| Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | A. Roddick | 7 | 6 | |
| 16 | S. Querrey | 6$^4$ | 4 | | 1 | A. Roddick | 7 | 7 | |
| 11 | I. Karlovic | 7 | 6 | | 11 | I. Karlovic | 6$^4$ | 6⁵ | |
| Q | S. Devvarman | 5 | 1 | | | | | | | 1 | A. Roddick | 6$^3$ | 6 | 7 |
| | J. Isner | 6 | 6 | | | | | | | | J. Isner | 7 | 2 | 5 |
| Q | S. de Chaunac | 2 | 4 | | | J. Isner | 6 | 6¹⁰ | 6 | | | | | |
| | P. Petzschner | 6 | 3 | 3 | 8 | T. Berdych | 3 | 7 | 2 | | | | | |
| 8 | T. Berdych | 4 | 6 | 6 | | | | | | | | | | | 1 | A. Roddick | 6 | 5 | 6⁶ |
| | J.C. Ferrero | 5 | 6 | 1 | | | | | | | | | | | 2 | J.M. del Potro | 3 | 7 | 7 |
| 10 | T. Haas | 7 | 2 | 6 | 10 | T. Haas | 5 | 4 | | | | | | |
| | W. Odesnik | 2 | 4 | | 4 | F. Gonzalez | 7 | 6 | | | | | | |
| 4 | F. Gonzalez | 6 | 6 | | | | | | | 4 | F. Gonzalez | 6² | 3 | |
| 5 | R. Soderling | 7 | 5 | 6 | | | | | | 2 | J.M. del Potro | 7 | 6 | |
| | M. Gicquel | 5 | 7 | 3 | 5 | R. Soderling | | | | | | | | |
| | L. Hewitt | 6 | 3 | 6² | 2 | J.M. del Potro | w/o | | |
| 2 | J.M. del Potro | 4 | 6 | 7 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2009-07-19 a Wayback Machine.
Washington D.C. :
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2009
< 2008
2010 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Zester

El Zester també anomenat Zesterfleth o Jorker Hauptwettern és un afluent de l'Elba al municipi de Jork a Alemanya. Neix a al sud de Jork, avall del Geest a l'estat de Baixa Saxònia i desemboca via un antic priel al Borsteler Binnenelbe (Elba interior) a Borstel.
El curs del riu que desemboca al priel utilitzat per fer el Port de Borstel va continuar canviant-se durant la seva història. A la vall llarga de l'Elba original, entre els dos geests, el procés lent d'al·luvió i d'erosió i esdeveniments dràmatics com marejades fortes i la intervenció de l'home el fan difícil determinar en quina mesura és un riu, i en quina mesura és canal tant com és difícil determinar que és afluent i que és rec de desguàs, a una zona rural de pòlders del qual els recs i canals formen 18% de la superfície, la proporció maximal de tots els pòlders de Baixa Saxònia.
El sufix fleth al primer esment d'un poble Zesterfleth a la desembocadura el 1221, prop de l'actual boca prop del banc de sorra Hahöfersand, és una indicació de la intervenció humana. La seva forma corba al seu pas a Jork és una indicació de l'origen natural del riu. L'altre nom, hauptwettern és un indici de la intervenció humana. El 1972 el riu va ser definitivament tancat de l'Elba, al marc de l'obra per a protegir el rerepaís de les aigüades, un projecte a tota la vall de l'Elba inferior en conseqüència de la catàstrofe natural del 1962. El desguàs només passa per dues rescloses, una a Borstel i una segona al tram entre l'antic port de Borstel i l'Elba on ja no està sotmès al moviment de la marea.
* El Zester al sud del nucli de Jork
* El pont Arp Schnitger al centre de Jork
* El Zester (Fleet) a Jork
* Kleine Seite (Petita Riba) a Borstel
* Boca al port de Borstel

## Referències

* ↑ «Skizze der culturtechnischen Anlagen in den hannoverschen Marschen» (en alemany). Zeitschrift für Vermessungswesen. Konrad Wittwer [Stuttgart], 1883, pàg. 1-18.
* ↑ Schmidt-Petersen, Jürgen. Rund um den Borsteler Hafen: Ein historischer Ort der maritimen Landschaft an der Niederelbe (en alemany). Stade: Kulturstiftung Altes Land, 2000, p. 5.
* ↑ Schmidt-Petersen, 2000, p. 5.
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Zester
# Reidar Borgersen

Reidar Bohlin Borgersen (Krokstadelva, Nedre Eiker, Buskerud, 10 d'abril de 1980) és un ciclista noruec, professional des del 2010 fins al 2016. S'ha proclamat dos cops campió nacional en contrarellotge.

## Palmarès

* 2012
** Campió de Noruega de contrarellotge
* 2013
** 1r al Gran Premi Ringerike
* 2014
** Campió de Noruega de contrarellotge
** 1r a l'Okolo jižních Čech i vencedor d'una etapa
** 1r al Duo normand (amb Truls Engen Korsæth)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Trump World Tower

La Trump World Tower és un gratacel residencial situat al 845 United Nations Plaza sobre la Primera Avinguda, entre el carrer 47 i el 48, a Manhattan, New York. La construcció va començar el 1999 i va acabar el 2001. Mesura 262 metres i compta 72 pisos. Construïda abans de la 21st Century Tower de Dubai, de 269 metres i de la Tower Palace Three a Seül el 2004, la Trump World Tower va ser l'immoble residencial de més alçària del món durant vora dos anys. Va costar a més a més tres-cents milions de dòlars.
L'obra va ser finançada pel multimilionari americà de la immobiliària, Donald Trump, que ha donat el seu nom a nombrosos edificis de la ciutat de New York, entre els quals la Trump Tower, i el 40 Wall Street, també conegut sota el nom de Trump Building. El seu arquitecte és Costas Kondylis.
Nombroses persones s'oposaven a la construcció d'aquest edifici, degut al seu aspecte massís i del seu color negre, però sobretot per la proximitat amb la seu de les Nacions Unides, que superaria àmpliament en talla. Tanmateix, la Trump World Tower ha aconseguit integrar-se a la Skyline del nord de Manhattan, per la proximitat amb diversos edificis cèlebres, com el Chrysler Building, on el MetLife Building, visibles des de l'East River, i des de Queens o Brooklyn.
L'edifici va ser construït en betó, el que ofereix una bona resistència al vent, i les amples obertures envidriades de l'immoble permeten vistes impressionants sobre Midtown d'una part, i sobre Brooklyn i Queens per l'altra banda. Aquesta situació excepcional explica els preus espaterrants dels pisos de la torre, que són venuts a un milió de dòlars com a mínim, costant un estudi de mitjana 585000 $, i el pis més car 13500000 $. Al cim de l'immoble (sobre els tres pisos més elevats) s'hi troba un pis gegantí, del que la superfície fa 1 858m². Ha costat 58 milions de dòlars. Com no es venia, va ser dividit en tres pisos més petits, que no van trigar a ser comprats per novaiorquesos afortunats. Els preus dels lloguers per propietaris privats s'esglaonen entre 2200 i 3300 de dòlars per un estudi, i s'eleven a més de 3200 $ per un pis amb una cambra de 51m² a83m².

## Enllaços externs

* (anglès) Web oficial
# Legia (equip ciclista)

L'equip Legia va ser un equip ciclista professional polonès, que va competir de 2000 a 2011. De 2005 a 2011 gaudia de categoria continental.

## Principals resultats

* Dookoła Mazowsza: Kacper Sowiński (2001), Dariusz Rudnicki (2003)
* Volta a Sèrbia: Jacek Walczak (2003)
* Memorial Andrzej Trochanowski: Pawel Szaniawski (2003)
* Puchar Ministra Obrony Narodowej: Gregorz Zoledziowski (2005), Bartłomiej Matysiak (2008)
* Bałtyk-Karkonosze Tour: Bartłomiej Matysiak (2006)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

Fins al 1998 els equips ciclistes es trobaven classificats dins l'UCI en una única categoria. El 1999 la classificació UCI per equips es dividí entre GSI, GSII i GSIII. D'acord amb aquesta classificació els Grups Esportius I són la primera categoria dels equips ciclistes professionals. La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2000 | 17è (GSIII) | Marcin Lewandowski (892è) |
| 2001 | 14è (GSIII) | Kacper Sowiński (685è) |
| 2002 | 21è (GSIII) | Gregorz Zoledziowski (873è) |
| 2003 | 9è (GSIII) | Sebastian Skiba (425è) |
| 2004 | 16è (GSIII) | Dawid Krupa (536è) |
A partir del 2005, l'equip participa en els Circuits continentals de ciclisme. La taula presenta les classificacions de l'equip al circuit, així com el millor ciclista individual.
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2005 | 65è | Sebastian Skiba (405è) |
| 2006 | 75è | Bartłomiej Matysiak (145è) |
| 2007 | 113è | Lukasz Modzelewski (800è) |
| 2008 | 62è | Bartłomiej Matysiak (139è) |
| 2009 | 95è | Lukasz Modzelewski (648è) |
| 2010 | 90è | Lukasz Modzelewski (546è) |
| 2011 | 102è | Marek Cichosz (618è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Engiadina

Engiadina (Engiadina en reto-romànic, Engadina en italià i Engadin en alemany; nom derivat del nom del riu en romanx: En; alemany Inn) és una vall alpina suïssa del cantó dels Grisons.
És una de les valls poblades més altes d'Europa i fa més de 80 km de llarg. Constitueix la part superior de la vall de l'Inn i tradicionalment se separa en l'Engiadina Alta i l'Engiadina Baixa. La frontera entre les dues la marca el rierol Ova da Punt Ota, que desemboca des de l'esquerra a l'Inn entre Cinuos-chel (fracció de S-chanf) i Brail (fracció de Zernez).
És coneguda en el món sencer com el "saló de festes dels Alps", gràcies a l'harmonia única del seu paisatge prenyat de llacs.
La vall registra un nombre de dies assolellats per sobre de la mitjana, fonts d'aigua mineral i un clima molt agradable. El Piz Bernina és l'única muntanya de quatre mil metres d'altitud dels Alps Orientals (4.049 m sobre el nivell de la mar). Piz Palü. Piz Corvatsch, Corviglia i Diavolezza són altres muntanyes i regions d'esquí conegudes.
Engadin St. Moritz ostenta una fascinant cultura de valls: romanx com a idioma principal, en la seva varietat engiadinesa, alemany en St. Moritz, italià a les valls veïnes, francès en el Club Med, molt d'anglès en Cresta Run, en jugar al cricket i pol. Giovanni Segantini i els Giacomettis, F. Nietzsche, R. Wagner, H. Hesse, Th. Mann, A. Toscanini, R. Strauss, H. v. Karajan i molts altres grans nom de l'art i de la cultura caracteritzen el mite i l'aura d'aquesta vall. Entre ells es troben igualment Schlittedas, Chalandamarz, un propi estil arquitectònic ("Engadiner Haus") i el famós pastís de nous de Engadin.

## Esdeveniments

A l'Engiadina s'hi celebra una popular cursa d'esquí de fons, l'Engadin Skimarathon, que forma part del circuit mundial Worldloppet. Aquesta cursa és molt concorreguda; cada any, uns 10.000 participants s'hi apleguen, al març, per fer els 42 km que separen Maloja de S-chanf.

## Referències

* ↑ «Engiadina». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Tourismus, Schweiz. «Engadin» (en castellà). [Consulta: 1r desembre 2019].

## Enllaços externs

* Engadin Skimarathon (alemany)
* Wordloppet (anglès)