OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sena II

Sena II fou rei d'Anuradhapura (Sri Lanka) del 866 a 901. Va succeir al seu oncle Sena I.
Només pujar al tron va declarar reina-consort a la seva esposa i li va concedir els privilegis inherents. El seu germà petit Mahinda fou nomenat sub-rei amb les rendes del territori de Maya Rata. Per assegurar la seva fidelitat el rei va casar al seu propi fill Kassapa amb la filla de Mahinda i de la seva esposa Tissa (de nom Sangha). Això va assegurar la tranquil·litat interna i el rei va esperar el moment oportú per revenjar-se del rei de Pandya que havie envaït i devastat el nord del país en el regnat anterior.
I no va haver d'esperar molt, doncs un príncep pandya que havia estat maltractat pel rei, va arribar a Ceilan, per demanar ajut contra el seu rei. Sena II va decidir enviar una força militar important manada per Tutbha, el principal general de l'illa, amb instruccions de deposar al rei Pandya i posar al príncep refugiat al seu lloc i recuperar tot el que s'havia saquejat feia uns anys retornant-ho a Anuradhapura. El mateix rei Sena II va acompanyar l'exèrcit fins al port de Mahatittha (Mantotta) a la punta nord de l'illa i va desitjar al general bona sort. Les forces van desembarcar a la costa índia i es van dirigir a Madurai que van assetjar; el rei de Pandya en el seu intent d'aixecar el setge, va ser derrotat i ferit i posteriorment va morir amb la seva reina; Madura fou ocupada i saquejada i els tresors que s'havien emportat de Ceilan es van trobar al palau de la ciutat. Tot això, amb altres coses obtingudes en diverses parts de la ciutat i molts presoners de guerra, cavalls i elefants, foren recuperats i retornats mentre el príncep pretendent era posat al tron que havia quedat vacant. A la tornada es va celebrar un gran festival per celebrar el triomf a Anuradhapura; el mateix rei hi va participar i va beure vi en honor de la victòria. Després va dedicar atenció a reforçar les defenses de l'illa per evitar una nova invasió exterior.
L'any 880 el sub-rei Mahinda va morir després de dedicar bona part de la seva vida a la vida religiosa i fer de benefactor. El va succeir com a sub-rei el seu germà Udaya.
Diversos tancs d'aigua foren construïts en el seu regnat entre els quals el Kanavapi and Katthaiitanagara. També es van construir una resclosa pel tanc de Manihira (Mineriya) i la presa Manimekhala. Un hospital fou construït a Mihintale. Es van construir també molts edificis religiosos i es va reparar el Palau de Bronze.
En algun moment del regnat sembla que hi va haver una forta epidèmia de pesta. Es van fer processons a la ciutat.
El Wesak (aniversari de Buda) fou celebrat anualment per Sena II amb una gran festa a la que ell mateix es va unir.
El rei va morir en el 35è anys del seu regnat i el va succeir en el tron el seu germà i sub-rei Udaya I.

## Referències

* Outlines of Ceylon history, per Donald Obeyesekere, "Times of Ceylon", Colombo, 1911.
# Shūeisha

Shūeisha (集英社), és una editorial famosa al Japó, fundada per Shogakukan. Les seves oficines centrals estan a Tòquio. La companyia va ser fundada el 1925 com la divisió editorial d'entreteniment de l'editorial japonesa Shogakukan. L'any següent es va convertir en una editorial independent. Shūeisha va crear després Hakusensha, que es convertiria també en una de les editorials més importants del Japó.
Shūeisha publica la revista Weekly Shonen Jump i organitza el Premi Tezuka al Japó. Shūeisha, juntament amb Shogakukan és propietària de Viz Media, que publica mangues per a ambdues companyies en Estats Units i Llatinoamèrica, i així com les seves llicències i els seus doblatges i DVD's per a TV.

## Revistes de manga publicades
### Shōnen

* Akamaru Jump
* Jump SQ
* Shōnen Jump mensual
* Shōnen Jump setmanal
* V Jump

### Seinen

* Business Jump
* Super Jump
* Oh! Super Jump
* Ultra Jump
* Young Jump

### Shōjo

* Cookie
* Margaret
* Bessatsu Margaret
* Ribon

### Josei

* Chorus (magazine)
* YOU (revista)
* Office YOU

### Light Novels

* Shosetsu Subaru
* Cobalt

## Vegeu també

* Bartender (manga)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (japonès)
* Emissió de la sèrie City Hunters en canal Fox Arxivat 2007-03-24 a Wayback Machine. (castellà)
# Sibley (Missouri)

Sibley és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 347 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sibley tenia 347 habitants, 128 habitatges, i 94 famílies. La densitat de població era de 128,8 habitants per km².
Dels 128 habitatges en un 37,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,3% hi vivien parelles casades, en un 2,3% dones solteres, i en un 25,8% no eren unitats familiars. En el 20,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 23,9% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.000 $ i la renda mediana per família de 50.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.313 $ mentre que les dones 28.125 $. La renda per capita de la població era de 17.100 $. Entorn del 2,1% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sibley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sibley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Sibley (Louisiana)

Sibley és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.098 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sibley tenia 1.098 habitants, 412 habitatges, i 315 famílies. La densitat de població era de 109,5 habitants/km².
Dels 412 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,1% hi vivien parelles casades, en un 18% dones solteres, i en un 23,5% no eren unitats familiars. En el 20,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.816 $ i la renda mediana per família de 34.479 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.750 $ mentre que les dones 17.750 $. La renda per capita de la població era de 13.749 $. Entorn del 14,4% de les famílies i el 21,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sibley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sibley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sher-Gil (cràter)

Sher-Gil és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 77 km de diàmetre. Porta el nom de la pintora índia Amrita Sher-Gil (1913-1941), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2008.

## Referències

* ↑ «Sher-Gil». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 13-10-2016. [Consulta: 31 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Simó Piera i Pagès

Simó Piera i Pagès (Barcelona, 3 de setembre de 1892 — Barcelona, 14 d'agost de 1979) fou un dirigent anarcosindicalista català.
Només amb sis anys treballava venent escombres i ventalls a Sabadell, i més tard, en una impremta i de ferrer. El 1901 tornà a Barcelona i el 1902, amb només deu anys, es va trobar en mig d'una càrrega que la guàrdia civil feia damunt d'uns obrers vaguistes, la qual cosa el colpí profundament. El 1908, amb només setze anys, fou empresonat per primer cop quan formava part d'un comitè de propaganda per la vaga del primer de maig.
El 1910 assistí al congrés, que convocat per Solidaritat Obrera, va decidir constituir la CNT, i a causa de la forta repressió després de la vaga de setembre de 1911 l'obligà a exiliar a Tolosa de Llenguadoc. El 1918 Assistí al congrés de Sants i fou president del Sindicat Únic de la Construcció el 1918-1920. També fou membre del comitè de vaga de La Canadenca i exercí de moderador en l'assemblea general de la plaça de toros de Les Arenes de Barcelona el 19 de març de 1919. El desembre de 1919 fou representant del sindicat de la Construcció de Barcelona en el segon congrés de la CNT a Madrid, on fou un dels 24 firmants del dictamen sobre la definició ideològica de la CNT, que declarava la finalidad que persigue la Confederación Nacional del Trabajo de España es el Comunismo libertario.
Perseguit per ordre de Severiano Martínez Anido, se'n va anar de Barcelona i es va posar a treballar a Coma-ruga. El 23 d'octubre de 1922 patí un atemptat per part de pistolers del Sindicat Lliure després fou empresonat. Quan s'imposà la dictadura de Miguel Primo de Rivera, hagué d'exiliar-se a París. Tornà a Catalunya el 1926 i es va instal·lar a Sabadell. El 1931 s'adherí a ERC i sense firmar el manifest del trenta s'uní amb els homes de la CNT que propugnaven una activitat sindical independent de la FAI. Després de la guerra civil espanyola s'exilià a França, després a Santo Domingo i acabà resident a Veneçuela, on fou president del Centre Català de Caracas el 1949-1950. El 1965 tornà a Catalunya.

## Obres

* Records i experiències d'un dirigent de la CNT (1975)

## Referències

* 1 2 «Simó Piera i Pagès». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Serra Alta

«Serra Alta» té aquests significats:
# Serra Alta (Vimbodí i Poblet)

La Serra Alta és una serra situada al municipis de Vimbodí i Poblet a la comarca de la Conca de Barberà.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya. Barcelona: Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, 2009 [Consulta: 20 juny 2019]. Arxivat 20 de juny 2019 a Wayback Machine.
# Skírnir

En la mitologia nòrdica, Skírnir és el missatger i vassall de Frey. El seu nom significa "el que brilla". Segons Skírnismál, va ser enviat com a missatger a Jötunheim per a conduir la processó de Frey a Gerðr, donant-li la seva espasa. També va ser enviat amb els nans per ordena'ls-hi que construïssin la cadena Gleipnir per a lligar el llop Fenrir.

## Referències

* ↑ Skirnismol Skírnismál a sacred-texts.com, traducció i comentaris per Henry A. Bellows.
# Setge de la Meca (683)

El setge de la Meca del 683 formà part de la Segona guerra civil islàmica.

## Antecedents

Durant el govern de Muàwiya I, Al-Hussayn ibn Alí va refusar de prestar jurament al presumpte hereu Yazid I, i a la mort del califa el 680 va ratificar la no acceptació de Yazid, igual que va fer al-Hussayn ibn Alí. Per escapar de les persecucions omeies van fugir a la Meca.
Després de la mort d'Al-Hussayn a la batalla de Karbala, Abd-Al·lah ibn az-Zubayr va començar a reclutar partidaris i una tropa fou enviada des de Medina per posar fi a l'activitat; les forces estaven sota el comandament del seu germà Amr ibn az-Zubayr, però foren rebutjades i Amr fou fet presoner i, amb consentiment del seu germà, fou flagel·lat i va morir poc després (681) i el seu cos exposat públicament. Llavors Abd-Al·lah va proclamar la deposició de Yazid, i el van secundar els Ansar de Medina que van agafar com a cap a Abd-Al·lah ibn Hàndhala i els quraixites de la ciutat que van agafar com a cap a Abd-Al·lah ibn Mutí. Yazid va enviar contra els rebels a Múslim ibn Uqba al-Murrí que va derrotar els medinesos a la batalla d'al-Harra el 27 d'agost del 683.

## El setge

La mort de Múslim ibn Uqba no va impedir d'assetjar a Abd-Al·lah ibn az-Zubayr que era a la Meca. El 24 de setembre del 683, el nou comandant, al-Hussayn ibn Numayr va iniciar el setge però als 64 dies els assetjants es van assabentar de la mort de Yazid I i van aixecar el setge. Ibn Numayr va intentar convèncer el cap rebel d'acompanyar-lo a Damasc, però no se'n va sortir.

## Referències

* ↑ (anglès) Sayyid A. A. Maudoodi, Khelafat o Rajtantro Arxivat 2014-10-24 a Wayback Machine.
* ↑ (anglès) Lives of the Tewlve Imams From the Alhe Bait, The Fourth Imam: Ali ibne al-Husain
# Snowbasin

Snowbasin és una estació d'esquí situada a Ogden (Utah, Estats Units) destinada a la pràctica de l'esquí alpí. Considerada una de les estacions d'esquí més antigues del país, amb orígens que es remunten a la dècada del 1930, fou seu durant la realització dels Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 celebrats a Salt Lake City de les proves de descens, super gegant i combinada alpina.

## Enllaços externs

* (anglès) Portal
# Snowflake

Snowflake és una població del Comtat de Navajo a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2007 tenia 5.343 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Snowflake tenia 4.460 habitants, 1.312 habitatges, i 1.070 famílies La densitat de població era de 55,9 habitants/km².
Dels 1.312 habitatges en un 46,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,5% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 18,4% no eren unitats familiars. En el 15,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,9% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 21,8% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 10,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.439 $ i la renda mediana per família de 42.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.517 $ mentre que les dones 21.164 $. La renda per capita de la població era de 13.391$. Aproximadament el 10,4% de les famílies i el 15% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Snowflake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Snowflake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Seymour Papert

Seymour Papert (1928, Pretòria - 2016, Maine) fou un matemàtic coinventor del llenguatge de programació Logo, juntament amb Cynthia Solomon i Wally Feurzeig el 1968.

## Biografia

Llicenciat en matemàtiques per l'Institut Tecnològic de Massachusetts (MIT), Seymour Papert va treballar amb el psicòleg educatiu Jean Piaget a la Universitat de Ginebra entre els anys 1959 i 1963.

## Fets destacats

* Aplica les teories de Piaget per a codesenvolupar un llenguatge de programació anomenat Logo. Logo funciona com un instrument de treball intel·lectual que permet a l'alumnat construir els seus coneixements, resolent problemes amb els micromons de la tortuga protagonista i promovent el pensament lògic i matemàtic.
* Creador de l'Epistemology & Learning Research Group (Grup de Recerca sobre l'Aprenentatge i l'Epistemologia) a l'Institut Tecnològic de Massachusetts (MIT).
* Col·labora amb l'empresa Lego Education en el desenvolupament d'una joguina programable: "Lego Mindstorms".

## Llibres

* La máquina de los niños. Replantearse la educación en la era de los ordenadores (1995)
* Desafío a la mente. Computadoras y Educación (1981)
* La familia conectada. Padres, hijos y computadoras (1997)

## Referències

* ↑ Abelson, Hal; Goodman, Nat; Rudolph, Lee. «Logo Manual», 01-12-1974. Arxivat de l'original el 11 setembre 2016. [Consulta: 28 agost 2016].
* ↑ Logo, la tortuga que enseñaba a programar José María López, revista Hipertextual, 2 de febrer de 2019 (castellà)
* ↑ «Seymour Papert», 08-03-2015. Arxivat de l'original el 2015-03-08. [Consulta: 29 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Seymour Papert - Lloc web oficial
* Articles en castellà i traduccions parcials dels llibres de Seymour Papert (castellà)
* Fundació LOGO (anglès)
# Socialisme cristià

El socialisme cristià és una doctrina política que incorpora elements del socialisme als principis del cristianisme. També se l'ha anomenat cristianisme d'esquerres i inclou ideologies ben diverses com els partits anomenats de centreesquerra, la teologia de l'alliberament, comunitats cristians de base implicades en l'acció política i d'altres.
Els seus seguidors afirmen que la pretensió d'igualtat social és comuna al missatge de Jesús i als ideals socialistes. Com a moviment, va sorgir a partir de la publicació de l'encíclica Rerum Novarum i es va oposar tant a l'anticomunisme tradicional dels religiosos (que en criticaven el caràcter ateu) com al totalitarisme soviètic i el seu anticlericalisme.

## Vegeu també

* Margaret McMillan
# Speak to Me (cançó de Depeche Mode)

«Speak to Me» és el cinquanta-novè senzill del grup anglès de música electrònica Depeche Mode. Una versió techno remesclada pel disc jockey Oliver Heldens, coneguda com (HI-LO Remix), es va publicar l'11 d'agost de 2024 com a quart senzill de l'àlbum Memento Mori.
Va ser compost pel cantant de la banda, Dave Gahan, amb la col·laboració del músic habitual Christian Eigner i dels productors James Ford i Marta Salogni. Segons Gahan, aquesta cançó va ser clau per autoconvèncer's de tirar endavant un nou àlbum amb Martin Gore després de la mort d'Andy Fletcher.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Dave Gahan, Christian Eigner, James Ford i Marta Salogni.

## Referències

* ↑ Tingen, Paul. «Inside Track: Depeche Mode 'Memento Mori'» (en anglès). Sound on Sound, 01-06-2023. [Consulta: 11 març 2024].

## Enllaços externs

* Speak to Me a DepecheMode.com (anglès)
# Solers (Sant Pere de Ribes)

Solers és una obra del municipi de Sant Pere de Ribes (Garraf) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'edifici del palau dels Solers està situat a l'esquerra de la carretera de Vilanova a Sant Pere de Ribes. És una construcció aïllada, de grans dimensions que es complementa amb altres edificacions annexes. Té planta rectangular i cobertes de teula. La façana s'estructura en un doble nivell de profunditat, definit per l'existència de dos cossos verticals més avançats.
El conjunt es troba envoltat d'un jardí. És remarcable la utilització d'elements del vocabulari estètic del classicisme noucentista, tant pel que fa a l'arquitectura com en els esgrafiats de la façana principal.

## Història

La quadra dels Solers apareix documentada des del segle xvi. Se sap que van residir els monjos de l'orde de Sant Agustí fins a la desamortització. El 2 de febrer de 1845, la finca va ser adquirida pel banquer Casimir Girona que va realitzar diverses obres de reforma. L'any 1909 va passar a ser propietat de l'enginyer Eduard Maristany, el primer marquès de l'Argentera, que a més d'instal·lar unes caves, va fer construir l'any 1918 una casa-palau. Durant la Guerra Civil, l'edifici va ser confiscat i utilitzat com a Hospital de Sang pel Cos de Carrabiners de la II República. Posteriorment, de 1978 a 1999 va esdevenir la seu del Gran Casino de Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 «Solers». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
* ↑ «Sabies què... Juan Negrín va visitar Solers? - Sant Pere de Ribes. Bibliografia - Aigaion 2.0». [Consulta: 29 març 2020].
* ↑ «Mas Solers (Sant Pere de Ribes - Garraf)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
* ↑ «Casino of Barcelona». [Consulta: 1r juny 2022].
* ↑ «1979 El Casino de Sitges, Palacio de la Argentera - San Pedro de Ribas Sant Pere de Ribes». [Consulta: 1r juny 2022].
# Sophie Menter

Sophie Menter (Múnic, 29 de juliol de 1846 - 23 de febrer de 1918) fou una pianista i compositora alemanya que es convertiria en l'estudiant femenina favorita de Franz Liszt. Es deia d'ella que era la reencarnació de Liszt a París a causa de la robusta i electrificant manera de tocar i era considerada una dels virtuosos de piano més grans del seu temps.
Sophie Menter naixia a Múnic, filla del violoncel·lista Joseph Menter i la cantant Wilhelmine Menter (nascuda Diepold). Estudià piano amb Siegmund Lebert i Friedrich Niest. Als 15 anys va tocar el concert per a piano de Carl Maria von Weber sota la direcció de Franz Lachner. Després actuaria a Stuttgart, Frankfurt i Suïssa, i el 1867 tornà a ser aclamada per la seva interpretació de la música de piano de Liszt al Gewandhaus de Leipzig. A Berlín, després d'estudiar amb el famós pianista Carl Tausig i amb Hans von Bülow, es convertia en alumna de Liszt el 1869. Entre 1872 i 1886 va estar casada amb el violoncel·lista David Popper. El 1881 actuà a Anglaterra i se li atorgà l'afiliació honorífica de la Societat Filharmònica Reial dos anys més tard. El 1883 es convertí en professora de piano al Conservatori de Sant Petersburg, però en marxava el 1886 per continuar els concerts.
Txaikovski també coneixia molt bé Menter, i li va dedicar el Concert Fantasia. Mentre coincidí amb ella a Àustria el setembre de 1892, componia Ungarische Zigeunerweisen (Concert en estil hongarès) per a piano i orquestra, del qual en dirigí l'estrena a Odessa quatre mesos més tard.

## Referències

* 1 2 Schonberg, 262.
* ↑ Rieger, 326.
* ↑ http://www.tchaikovsky-research.org/en/people/menter_sophie.html Arxivat 2011-07-19 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Rieger, Eva, ed. Julie Anne Sadie and Rhian Samuel, "Menter, Sophie," The Norton/Grove Dictionary of Women Composers (New York and London: W.W. Norton & Company, 1995). ISBN 0-393-03487-9.
* Schonberg, Harold C., The Great Pianists (Nova York: Simon & Schuster, 1987, 1963). ISBN 0-671-64200-6.

## Enllaços externs

* Tchaikovsky-research.org article sobre Sophie Menter Arxivat 2011-07-19 a Wayback Machine..