OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maurice Ohana

Maurice Ohana (Casablanca, 12 de juny de 1913 - 16è districte de París i París, 13 de novembre de 1992) fou un compositor francès. La producció d'Ohana inclou obres corals, quartets de corda, suites per a guitarra de deu cordes, un Tiento per a guitarra de sis cordes i òperes.
Pianista i compositor francès descendent per part de pare jueu sefardita andalús. Estudià piano amb Lázaro Levy (París), Frank Marshall (Barcelona), A. Casella (Roma) i contrapunt amb Daniel Lesur el l'Schola Cantorum (París). El 1947 participà en la fundació del grup «Zodiaco», l'objectiu principal del qual era la defensa de la llibertat d'expressió.
El seu estil, marcat en un principi per un caràcter hispà, no va parar d'evolucionar fins als termes més universals. Però tanmateix conserva profundes arrels amb el cant popular andalús i la música africana i se situa en la línia de Falla, però procedeix igualment del Debussy dels últims anys. Les obres de la seva última època mostren una renovació del llenguatge i la recerca de sonoritats per complexos mitjans de l'escriptura.
Ohana rarament va compondre per a una gran orquestra simfònica: Synaxis (1966), Livre des Prodiges (1979) i T'Harân-Ngô (1974). Va compondre dos concerts de violoncel, un piano i un concert de guitarra (1958; dedicat a Narciso Yepes).

## Obra

* Sonatina monòdica (1945), piano, inèdita;
* Llanto por Ignacio Sánchez Mejias (1950, Federico García Lorca, oratori, París, Billaudot;
* Concierto (1950/57), guitarra i orquestra, París, Amphion, Magúncia, Schott;
* Cantigas (1953/54), 6 cors amb 17 instruments;
* Estudios coreográficos (1955), 6 percussionistes;
* Prometeo (1956), ballet;
* Récit de l'An zero (1958/59), oratori escènic, inèdita;
* Tombeau de C. Debussy (1962), piano i cítara en 1/3 de to, veus i orquestra de corda, Amphion;
* Secuèncias (1963), quartet de corda, inèdita;
* Sincronias (1964), guitarra de 10 cordes, inèdita;
* Ifigenia in tauride (1956), música d'escena radiofònica, inèdita;
* Signes (1965), piano, flauta, cítara en 1/3 de to i percussió, Amphion;
* Synaxis (1966), 2 pianos, percussió i gran orquestra, inèdita;
* Syllabaire pour Phèdre (1967), òpera;
* Cris (1968), per a 12 veus, Salabert;
* Chiffres de clavecin (1968), clavecí i 12 instruments;
* Stream (1970), baix i trio de cordes;
* Autodafé (1972), òpera;
* 24 preludis per a piano (1972), Jobert;
* Office des oracles (1974);
* Anneau du Tamarit (180);
* La Celestina (1990), òpera.

## Referències

* Espasa Calpe S.A. Grandes Compositores de la Música. Marc Honegger, pàg. 394 (84-239-5389-0)
* ↑ Dictionnaire des compositeurs.. France: Encyclopædia Universalis, [2016]. ISBN 2-85229-559-8.
* ↑ Halbreich, Harry (1997). Un andalús de París a Nova Orleans, fa notar el llançament de CD 1C1039 a Timpani Records.
* ↑ Liner notes a l'enregistrament de Narciso Yepes.
# Maurice Ourry

Maurice Ourry (Bruyères-le-Châtel, 19 d'octubre de 1776 - París 19 de febrer de 1843) fou un dramaturg, poeta i periodista francès.
Va estudiar al col·legi de Juilly i es va traslladar a París el 1794. La seva carrera es va iniciar amb el seu primer vodevil, La danse interrompue, que obté un gran èxit. Però les obres que varen seguir, encara que moltes, no varen coincidir amb l'èxit de la primera.
Redactor de Journal des arts i Journal de Paris. Després va fundar el Nouveau journal de Paris, dedicat exclusivament a les arts i la literatura. També va participar en l'Encyclopédie des gens du monde i al Dictionnaire de la conversation.
Les seves obres foren estrenades a les principals escenes parisenques del segle XIX: Théâtre des Variétés, Théâtre du Vaudeville, Théâtre de la Gaîté.
# Maylandia mbenjii

Maylandia mbenjii és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A. 2001. Malawi Cichlids in their natural habitat. Cichlid Press, Estats Units. 3a edició.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stauffer, J.R., Jr., N.J. Bowers, K.A. Kellogg i K.R. McKaye, 1997. A revision of the blue-black Pseudotropheus zebra (Teleostei: Cichlidae) complex from Lake Malawi, Africa, with a description of a new genus and ten new species. Proc. Acad. Nat. Sci. Philad. 148:189-230.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Mas Gual (Vilaür)

Mas Gual és una masia del municipi de Vilaür (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situada al sud del nucli urbà de la població de Vilaür, a tocar del terme. S'hi accedeix des del carrer del Rec.

## Descripció

És una masia de planta més o menys rectangular formada per diversos cossos adossats, corresponents a diferents ampliacions. El nucli original de la masia està situat a la banda de llevant i consta de tres cossos rectangulars, amb les cobertes a un sol vessant i distribuïts en una planta baixa i pis, amb una terrassa a la part superior. Davant la façana sud presenta un porxo amb teulada d'un vessant, sostingut per pilars bastits amb maons i amb un embigat de fusta interior. Les obertures presents a l'edifici són majoritàriament rectangulars, les de la façana sud bastides amb maons i les de l'est emmarcades amb carreus de pedra.
També hi ha un gran portal d'arc rebaixat bastit amb carreus ben desbastats de diverses mides. A la cantonada sud-est de la masia hi ha adossat el forn, de planta circular i construït amb pedra de diverses mides, sense desbastar, lligada amb abundant morter de calç. A la part de ponent de la masia hi ha adossats tres cossos rectangulars més, amb les cobertes de dues vessants i distribuïts en dues plantes, resultat d'ampliacions més recents.
La masia és bastida amb pedra de diverses mides lligada amb morter, amb carreus a les cantonades. Ha estat objecte d'una restauració recent.

## Història

Consta l'existència d'un antic mas documentat al segle xiii, encara que la construcció actual és del segle xvii amb reformes i ampliacions posteriors. L'edifici ha estat objecte d'una restauració recent que ha respectat el caràcter i l'estructura original.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Mas Gual». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].
# Maurice Taieb

Maurice Taieb (Bizerta, 22 de juliol de 1935 - 4t district, 23 de juliol de 2021) va ser un geòleg francès. Va descobrir la formació d'Hadar a Etiòpia, i va ser reconegut per l'important potencial que tenia en els camps de la paleoantropologia i la prehistòria.
L'any 1974, amb la col·laboració de Donald Johanson i Yves Coppens, va descobrir un fòssil relativament complet d'Australopithecus afarensis sota el nom de Lucy.
Taieb va ser el director de recerca emèrit al Centre Nacional de Recerca Científica (CNRS), i treballava al Centre europeu de recerca i d'ensenyament de geociències del medi ambient a Ais de Provença.

## Infantesa

Maurice Taieb era fill d'un pare tunisià i d'una mare francesa. Va viatjar per l'Àfrica en companyia del seu oncle.
Taieb va inaugurar l'exploració de la regió de l'Afar el 1966, utilitzant uns vehicles tot-terrenys, i amb els anys va descobrir els terrenys fossilífers d'Hadar el 1968, més tard, l'any 1972, va fundar l'International Afar Research Expedition (IARE)
Dos anys més tard, va estar present quan Donald Johanson va descobrir els fragments dels fòssils de Lucy.
Maurice Taieb va obtenir el seu doctorat l'any 1974 a la Universitat de Paris VI, i seguidament una tesi sobre la geologia de la rivera Awash. En col·laboració amb els codirectors de l'IARE Donald Johanson i Yves Coppens, va ser de gran importància en la comprensió de la geologia i la història de la regió d'Afar.
La majoria de les seves investigacions van patir les dificultats de l'extrem rigor del clima desèrtic i l'hostilitat de certes ètnies.

## Enllaços externs

* (francès) Happy Birthday Lucy ! Arxivat 2009-04-09 a Wayback Machine., entrevista per commemorar els 30 anys de la descoberta
* (anglès) Lucy, 30 ans après Arxivat 2007-04-29 a Wayback Machine., video d'una conferència en anglès
* (anglès) Palaeoanthropology: The history man, Nature, 443, 268-269, 21 setembre 2006.
* (francès) Le jour où nous avons découvert Lucy Arxivat 2008-11-22 a Wayback Machine. (francès)
# Maurice Tillieux

Maurice Tillieux (Huy, 7 d'agost de 1921 - Tours, 2 de febrer de 1978), que signava com Tillieux, va ser un autor de còmics belga de l'anomenada "escola de Marcinelle". Va ser el creador de la sèrie Gil Pupil·la.

## Obra

Gràficament, Tillieux es pot considerar un exponent de la línia clara, encara que utilitzés més sovint que altres dibuixants d'aquesta escola els efectes d'ombra i de llum. Però el seu estil es va caracteritzar sobretot per la qualitat de les seves intrigues policíaques, amb diàlegs alhora secs i humorístics, així com per la seva capacitat en restituir l'atmosfera de la França industriosa dels anys 50, que impregna tota la seva obra. Apassionat d'automòbils, va dibuixar amb talent la majoria dels vehicles mítics de la postguerra.
Tillieux va exercir principalment en dos dominis: la sèrie policíaca humorística, amb les seves creacions Fèlix, Marc Jaguar i sobretot Gil Pupil·la, i els acudits de mitja pàgina amb el seu antiheroi Cèsar i la sèrie Marc Lebut et son voisin, que presentava les aventures d'un Ford T.
Va morir el 1978, d'un accident de cotxe.

## Bibliografia

* Michel Deligne, Curiosity Magazine N° 1, entrevista amb Maurice Tillieux, 1972.
* Jean-Claude Faur, Maurice Tillieux, écrivain, dessinateur et scénariste, Biblioteca Municipal de Marsella, 1983.
* Jean Jour, Monographie Maurice Tillieux, Éditions du Perron, gener 1984.
* Jean-Pierre Verheylewegen, Hommage à Maurice Tillieux, C.B.E.B.D. 2001.
* DBD n°10, març 2001.
* Daniel Depessemier, Biografie parcial de Maurice Tillieux (del 1921 al 1952), en Les Aventures d'Achille et Boule-de-Gomme, Editions de l'Elan, novembre 2002.
* Thierry Winants, Maurice Tillieux, Repères, L'âge d'or, juliol 2004.
* Daniel Depessemier, Bob Bang, Le Premier Héros de B.D. de Maurice Tillieux pour Héroïc-Albums, en Les Aventures de Bob Bang, Editions de l'Elan, octubre 2005.

## Enllaços externs

* Informacions sobre Maurice Tillieux (francès)
* Reedicions d'historietes inèdites de Maurice Tillieux publicades en diaris belgues entre 1944 i 1964 (francès)
# Merelaniïta

La merelaniïta és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la cilindrita. Rep el nom de la seva localitat tipus: Merelani Hills, a Tanzània.

## Característiques

La merelaniïta és una sulfosal de fórmula química Mo₄Pb₄VSbS₁₅. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2016. Cristal·litza en el sistema triclínic. Va ser guardonat com a "Mineral de l'any" per l'IMA-CNMNC el 2016.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu d'Història Natural de Londres (Anglaterra), amb el número de registre: bm2016,100.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Merelani Hills, a la serralada de Lelatema, dins el districte de Simanjiro (Regió de Manyara, Tanzània). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Merelaniite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 novembre 2019].
# Mbox

mbox és un terme genèric per a una família de formats de fitxer que s'usen per emmagatzemar conjunts de correus electrònics.
Tots els missatges en una bústia mailbox estan concatenats en un únic fitxer. El principi de cada missatge està marcat per una línia que comença per les cinc lletres "From" (Des de), i una línia en blanc marca el final. Durant un temps el format mbox va ser popular perquè les eines de processament d'arxius de text es podien usar molt fàcilment sobre l'arxiu de text usat per emmagatzemar els missatges.
Al contrari dels protocols d'Internet utilitzats per a l'intercanvi de correu, el format fet servir per a emmagatzemament del correu es va deixar completament a les mans del desenvolupador del client de correu electrònic. Mbox mai no ha estat formalment definit a través d'un document RFC, i així han aparegut programes de conversió per a transferir el correu entre diferents clients de correu.

## El problema del bloqueig

Ja que s'emmagatzema més d'un missatge en un únic fitxer, es necessita algun tipus de bloqueig per evitar que quan dos o més processos accedeixen simultàniament, aquest pugui corrompre's. Això podria passar si un programari de repartiment de correu està escrivint un missatge nou al fitxer, mentre que un client de correu electrònic està esborrant un altre missatge alhora.
El format maildir és una alternativa posterior que soluciona els problemes de bloqueig de mbox.
# Matsumae

Matsumae (松前町, Matsumae-chō) és una vila i municipi de la subprefectura d'Oshima, a Hokkaido, Japó. En l'antiguitat, Matsumae va ser la capital del domini de Matsumae. Matsumae és el municipi més meridional de tot Hokkaido. Junt amb la vila de Fukushima formen el districte de Matsumae.

## Geografia

La vila de Matsumae es troba a l'extrem sud de la península de Matsumae, una subpenínsula de la península d'Oshima. El municipi limita al nord amb Kaminokuni, pertanyent a la subprefectura de Hiyama i a l'est amb Fukushima, a la mateixa subprefectura. Al sud només es troba l'estret de Tsugaru i a l'altra banda la prefectura d'Aomori, a Honshu. Des de la seua annexió l'any 1954, el municipi també governa les illes d'Ōshima i Kojima, les dues inhabitades i ubicades a l'estret de Tsugaru.

## Història

Com a municipi més meridional de Hokkaido, aquest va ser el primer territori en contacte amb els japonesos. A principis del període Edo, el 1603 es va fundar a Matsumae, també anomenada en el passat amb el nom de Fukuyama, el domini de Matsumae, territori feudal dirigit per la família del mateix nom. Matsumae és l'únic lloc del Japó on hi ha un castell japonès, mostra de la llarga història de la vila. Matsumae pot considerar-se, inclús abans que Hakodate, la primera capital del Hokkaido japonés (aleshores Ezo).

### Cronologia

* Per abans de la fundació del municipi modern, vegeu-ne domini de Matsumae.
* 1900: Es funda la vila de Fukuyama.
* 1940: Fukuyama canvia el seu nom al de Matsumae, utilitzat ja a l'edat mitjana.
* 1953: S'inaugura la línia Matsumae.
* 1954: La vila de Matsumae absorbeix els pobles d'Oshima, Osawa i Kojima.
* 1988: Tanca la línia Matsumae.

## Referències

* ↑ «gotyuuikudasai» (en japanese). 松前町役場. Arxivat de l'original el 15 juliol 2010. [Consulta: 30 juny 2010]. Arxivat 15 de juliol 2010 a Wayback Machine.
* ↑ Matsumae Line Arxivat 2015-02-27 a Wayback Machine.
# Matsumura Sōkon

Matsumura Sōkon (松村 宗棍) Va ser un dels mestres que van original el karate antigament Okinawa te a Okinawa. No se sap exactament quan va viure, es dubte entre: (1809-1901) o (1798–1890) o (1809–1896) o (1800–1892).
Va ser el primer a introduir els principis de l'escola l'art de l'espasa de Satsuma., Jigen-ryū, introducció del Ryūkyū kobujutsu. Se li atribueix la creació de la fundació del bojutsu.

## Referències

* ↑ Bishop, Mark. Okinawan Karate, 1989. ISBN 0-7136-5666-2.
* 1 2 3 4 Hokama, Tetsuhiro. 100 Masters of Okinawan Karate. Okinawa: Ozata Print, 2005.
# Matsumoto

«Matsumoto» té aquests significats:
* Toponímia:
** Matsumoto, ciutat de la prefectura de Nagano, al Japó
** Matsumoto, antiga vila de la prefectura de Kagoshima, al Japó. Des de 2004 forma part de la ciutat de Kagoshima.
** Castell Matsumoto, castell a la ciutat de Matsumoto (prefectura de Nagano)
* Persones:
** Jun Matsumoto (1983), cantant i actor
** Leiji Matsumoto (1938), mangaka
** Yukihiro Matsumoto (1965), programador reconegut per ser el creador de Ruby
# Metall de la reina

El metall de la reina és un aliatge consistent bàsicament d'estany (90%) i la resta antimoni, Sb, zinc, Zn, i plom, Pb, o coure, Cu. Fou desenvolupat en el segle xvi i reservat per a la fabricació de peces per a la família reial anglesa.

## Referències

* ↑ Daniel N. Lapedes. Diccionario de términos científicos y técnicos. 4. McGraw-Hill-Boixareu, 1981. ISBN 8426704212.
* ↑ «Definition of QUEEN'S METAL» (en anglès). [Consulta: 8 juliol 2018].
# Metall de llei

El metall de llei és un sistema de denotar la puresa dels metalls preciosos: platí, or i plata. La "llei" és la proporció en pes de metall fi que entra en un aliatge, expressada en mil·lèsimes i representada amb un nombre de tres dígits.
Les legislacions regulen les quantitats mínimes de metall. En principi s'aplicava a les monedes d'or i d'argent, i avui regulen el comerç de joieria amb l'obligació de marcar la llei del metall.
Per l'or s'usa també la mesura per quirats, que denota la puresa en fraccions de 24. Així per exemple, 18 quirats són divuit vint-i-quatrenes parts, és a dir, el 75% o llei 750.
Les lleis més comunament usades són:
* Platí:
** 999
** 950, la puresa més comuna en joieria.
** 900
** 850
* Or:
** 999, or pur, equivalent a 24 quirats.
** 916, equivalent a 22 quirats.
** 833, equivalent a 20 quirats.
** 750, primera llei a Espanya, equivalent a 18 quirats.
** 585, segona llei a Espanya, equivalent a 14 quirats.
** 333, equivalent a 8 quirats, el nivell mínim a Alemanya.
* Plata:
** 999, plata pura.
** 958, l'estàndard britànic i llei de 11,5 diners (sobre 12), que era considerada d'alta llei en la moneda medieval i rebia el nom abreujat de fi.
** 950, l'estàndard francès
** 925, primera llei a Espanya i esterlina britànica
** 830, estàndard escandinau
** 800, segona llei a Espanya i mínim a Alemanya

## Referències

* 1 2 3 4 Llei espanyola sobre els objectes fabricats amb metalls preciosos
# Medul·la espinal

La medul·la espinal és un cordó nerviós, blanc i cilíndric tancat dintre de la columna vertebral. La seva funció més important és conduir, mitjançant les vies nervioses que està formada, el corrent nerviós que condueix les sensacions fins al cervell i els impulsos nerviosos que duu les respostes del cervell als músculs.
Comença per dalt en el forat occipital del crani, com a continuació del bulb raquidi (de l'encèfal), i acaba a nivell de la vora inferior de L1 (la primera vèrtebra lumbar).

## Anatomia

La medul·la espinal és una estructura de forma cilíndrica que està situada a l'interior del conducte raquidi. La seva funció és la conducció dels senyals nerviosos motrius (procedents del cervell i es dirigeixen cap al tronc i extremitats) i sensitius (en sentit contrari). La medul·la espinal humà està dividit en 31 segments diferents; i en cada segment, a dreta i a esquerra hi ha els nervis espinals que condueixen els senyals motrius i sensitius esmentats.
Es tracta de la continuació cap avall del bulb raquidi (vora superior de l'atles) i té una longitud d'uns 46 cm. Acaba amb una estructura de volum decreixent anomenada con medul·lar, a nivell del disc intervertebral de les dues vèrtebres lumbars superiors (L1-L2). Aquesta terminació es prolonga en forma d'un fil que s'aprima progressivament i que s'anomena fil terminal.
Encara que és una estructura cilíndrica, presenta uns engruiximents:
* Cervical: relacionat amb la innervació de les extremitats superiors.
* Lumbar: relacionat amb la innervació de les extremitats inferiors. (La innervació dels membres superiors correspon als segments compresos entre C4 i T2 i la dels membres inferiors als segments situats entre L3 i S3).
Si féssim una secció transversa de la medul·la podríem distingir les següents estructures:
* Conducte ependimari: s'origina a l'extrem caudal del quart ventricle i s'estén al llarg del bulb raquidi i medul·la. Comunica el centre de la medul·la amb les cavitats cerebrals.
* Substància grisa: es troba al voltant del conducte ependimari, presentant una forma típica d'ales de papallona.
* Substància blanca: es troba envoltant la substància grisa.

### Substància grisa

La substància grisa es divideix en una banya posterior (o dorsal) i una banya anterior (o frontal), que a la vegada podem subdividir segons la mida i l'estructura dels cossos neuronals que la formen. Aquesta subdivisió presenta una estructura laminar de 9 capes (làmines de Rexed) distribuïdes de la següent manera:
* Banya dorsal: hi ha 6 d'aquestes làmines (I-VI).
* Banya anterior: aquí n'hi ha 2 (VII-VIII).
* Columna intermèdia: n'hi ha 1 (IX).
* La columna grisa intermèdia lateral:
** A la porció toràcica (D1-L2) dona fibres preganglionars simpàtiques.
** A la part sacre (S2-S4): d'aquí surt la via parasimpàtica.

### Substància blanca

La substància blanca està constituïda bàsicament per prolongacions axòniques que es disposen envoltant la substància grisa. Aquestes fibres es troben formant 3 grans feixos configurant els cordons medul·lars.
# Medul·lí

Medul·lí és el nom dels següents personatges: