OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ricardo Romero de Tejada

Ricardo Romero de Tejada i Picatoste (Madrid, 25 de febrer de 1948) és un polític espanyol. Va ser alcalde de Majadahonda entre 1989 i 2001 i secretari general del PP Madrid entre 1996 i 2001, quan el va succeir Francisco Granados.

## Biografia

És llicenciat en Ciències Econòmiques. Després de ser conseller en diverses entitats bancàries, en 1982 esdevingué regidor d'Alianza Popular a l'Ajuntament de Majadahonda. El 1987 va ser designat president d'AP de Majadahonda.
Després de la dimissió del seu predecessor, Roberto Rodríguez Solano, del CDS, el 17 de novembre de 1989, com que no tenia suport per seguir governant, va accedir a l'alcaldia. Durant les eleccions municipals de 1991 va aconseguir majoria absoluta a l'ajuntament, amb 14 dels 21 regidors, resultat que es va repetir el 1995. El 1996 va ser designat secretari general del Partit Popular de Madrid. Romero de Tejada va guanyar les eleccions de 1999 malgrat haver perdut dos regidors, mantenint la majoria absoluta.
El 8 de maig de 2001 va dimitir com a alcalde en no poder compaginar-ho amb el de secretari general del Partit Popular de Madrid. Així i tot va continuar sent president del seu partit a Majadahonda fins que va dimitir del Partit Popular el 10 de juny de 2003 després de 16 anys en el càrrec. Un any més tard, el 2004, també va deixar el lloc de secretari general del PP de Madrid, i va ser rellevat per Francisco Granados. Des de llavors, va seguir com a conseller de Caja Madrid (Bankia).

## Escàndols

Durant la seva etapa a l'alcaldia de Majadahonda, el 1998, va ser acusat per l'oposició de suposades irregularitats en el conveni signat amb l'Atlètic de Madrid per construir la seva ciutat esportiva al municipi. Al 2002 el titular del Jutjat d'Instrucció número 3 de Majadahonda va ordenar l'obertura de procediment abreujat contra Romero de Tejada per presumptes delictes d'estafa i apropiació indeguda per un terreny situat al polígon El Carralero.
En qualitat de secretari general del PP Madrid, al juny de 2002 va protagonitzar un conflicte amb diversos veïns de San Agustín del Guadalix en una visita a la localitat. El van rebre enfadats, ja que el llavors alcalde Mariano Berzosa (PP) tenia intenció de regalar 131.000 m² de la devesa del poble a la Comunitat de Madrid per a la requalificació i construcció d'habitatges en una via pecuària.
Romero de Tejada és un dels involucrats en el cas de les targetes black de Caja Madrid. Durant la seva etapa de conseller a la caixa es va gastar, presumptament, 212.216 € amb la seva targeta black. El 28 de enero de 2015 fue imputado por esta causa.

## Referències

* 1 2 «Romero de Tejada, en cuerpo y alma al servicio del Partido Popular». El Mundo, 06-08-2003.
* ↑ «Romero de Tejada (PP) usó su black para comprar en varias tiendas de armas». eldiario.es, 10-10-2014.
# Malika Benradi

Malika Benradi és una jurista marroquina, activista feminista i professora de Dret privat.

## Biografia

Malika Benradi es doctorà en Dret privat al 1981 en la Universitat de Tolosa-Jean Jaurés, amb la tesi Aspectes criminològics de la delinqüència del nord d'Àfrica a França. També posseeix un diploma d'estudis avançats en Ciències criminals. De retorn al Marroc, deixà la carrera d'advocada perquè, segons ella mateixa va dir: «No em vaig veure recorrent a un dret desigual, a defensar la causa de les dones». És professora de Dret en la Universitat de Fes. El 1993, era professora en la Universitat Mohammed V-Agdal en Ciències jurídiques, econòmiques i socials. És part de dos grups de recerca: sobre migració i sobre gènere i desenvolupament.
El 2006, col·laborà amb l'Alta Comissió de Planificació i publicà un informe sobre la situació de les dones al Marroc.

## Responsabilitats i compromís internacional

Malika Benradi és presidenta de l'Associació de Dones Africanes per a Recerca i Desenvolupament. Representà el Marroc el 2004, durant la 48a sessió de les Nacions Unides sobre la condició de les dones, a Nova York.(3)
També és consultora de la OIT sobre treball de xiquets i xiquetes, i drets de les dones.(3)

## Publicacions

* Malika Benradi. DYNAMIQUE SOCIALE ET EVOLUTION DES STATUTS DES FEMMES AU MAROC (en francès). Rabat: PROSPECTIVE « MAROC 2030 », 2006, p. 95. Arxivat 2018-09-08 a Wayback Machine.
* Malika Benradi. Les hommes et les femmes face au politique. Quelle place pour les femmes ? (en francès). Rabat: Publication Dar Al Qalam, 2002.
* Malika Benradi. Guide à l’intention des intervenants dans la question des enfants au travail : Comment protéger les enfants au travail ? (en francès). UNICEF-BIT, 2003.
* Malika Benradi. Guide des droits familiaux des Femmes (en francès). OMDH, 1998.
* Malika Benradi. Féminin- Masculin : la marche vers l’égalité 1993-2003 (en francès). Genre et politique néolibérales, 2006.
* Malika Benradi. Les perceptions des Africains et des Africaines de l’égalité hommes – femmes (en francès), 2007.
* Malika Benradi. Le nouveau code de la famille : perceptions et pratique judiciaire (en francès), 2007.
* Malika Benradi. Les Marocains et les migrants subsahariens : quelles relations ? (en francès), 2009.

## Notes i referències

* ↑ (Malika), Benradi Chouktab. «Benradi Chouktab (Malika). Aspects criminologiques de la délinquance des Nord-Africains en France, thèse de doctorat, Droit, Toulouse 1, 1981, dact., 487 f°.» (en francès). criminocorpus.org, 1981. [Consulta: 28 agost 2018].
* ↑ «La femme dans la société marocaine» (en francés). Bladi.net, 2003 [Consulta: 28 agost 2018].
* ↑ «Les 100 Femmes qui font bouger le Maroc | Cultura e Libri - Culture and Books - Culture et Livres» (en francès). www.culturaelibri.com. [Consulta: 28 agost 2018].
* ↑ «LES GROUPES DE RECHERCHE DE LA FACULTÉ PAR DEPARTEMENT - PDF». docplayer.fr. [Consulta: 28 agost 2018].
# Autoexploració mamària

L'autoexploració mamària (AEM) és un mètode de detecció utilitzat en un intent de detectar càncer de mama precoç. El mètode consisteix en el fet que la pròpia es miri i es palpi cada pit per detectar-s'hi possibles grumolls, distorsions o inflor.
* Un exemple pictòric d'autoexploració mamària en sis passos. Els passos 1-3 inclouen la inspecció del pit amb els braços penjats al costat del cos, darrere del cap i del costat. El pas 4 és la palpació de la mama. El pas 5 és la palpació del mugró. El pas 6 és la palpació de la mama mentre s'està estirada
* Mètodes de palpació del pit
Inicialment es va promoure l'AEM com a mitjà per trobar el càncer en una etapa més curable, però grans estudis aleatoris controlats van trobar que no era eficaç per prevenir la mort i que en realitat causava danys a través de innecessàries biòpsies, cirurgia i ansietat. Així l'Organització Mundial de la Salut i altres organitzacions ja no la recomanen. Altres organitzacions adopten una postura neutral.

## Referències

* ↑ Kösters JP, Gøtzsche PC. Regular self‐examination or clinical examination for early detection of breast cancer. Cochrane Database of Systematic Reviews 2003, Issue 2. Art. No.: CD003373. DOI: 10.1002/14651858.CD003373. Accessed 21 January 2021.
* ↑ «WHO | Breast cancer: prevention and control». [Consulta: 15 desembre 2020].

## Vegeu també

* Mamografia
* Detecció precoç del càncer de mama
# Eugene G. Munroe

Eugene Gordon Munroe (Detroit, 8 de setembre de 1919 - Ontario, 31 de maig de 2008) va ser un entomòleg canadenc que va descobrir nombroses espècies d'insectes. Va treballar a la Unitat de Sistematització i Control Biològic d'Insectes, Divisió d'Entomologia a Ottawa, Canadà.
Munroe va ser «l'autoritat reconeguda en Pyraloidea a tot el món durant molts anys». De 1976 a 1982, també va ser cap de redacció de Moths of America North of Mexico.

## Publicacions

Monroe va publicar més de 200 articles, incloent:
* Munroe, E.G. 1948: The geographical distribution of butterflies in the West Indies. Ph.D. thesis. Cornell University, Ithaca, New York.
* Munroe, E.G. 1959: New Pyralidae from the Papuan Region (Lepidoptera). The Canadian Entomologist, 91(2): 102-112.
* Munroe, E.G. 1960: New Tropical Pyraustinae (Lepidoptera: Pyralidae). The Canadian Entomologist, 92(3): 164-173.
* Munroe, E.G. 1960a:A New Genus of Pyralidae and its Species (Lepidoptera). The Canadian Entomologist, 92(3): 188-192.
* Munroe, E.G., Mutuura, A. 1968: Contributions to a study of the Pyraustinae (Lepidoptera: Pyralidae) of temperate East Asia II. The Canadian Entomologist, 100(8): 861-868.
* Munroe, E.G., Mutuura, A. 1968a: Contributions to a study of the Pyraustinae (Lepidoptera: Pyralidae) of temperate East Asia I. The Canadian Entomologist, 100(8): 847-861. doi: 10.4039/Ent100847-8.
* Mutuura, A., Munroe, E.G. 1970: Taxonomy and distribution of the European corn borer and allied species: Genus Ostrinia (Lepidoptera: Pyralidae). Memoirs of the Entomological Society of Canada, 112 (supplement 71): 1-112.
* Shaffer, J.C. & Munroe, E., 1989. Type Material Of 4 African Species Of Notarcha Meyrick, With Designations Of Lectotypes And Changes In Synonymy (Lepidoptera, Crambidae, Pyraustinae). Proceedings of the Entomological Society of Washington 91: 248-256
* Shaffer, J.C. & Munroe, E., 1989. Type material of two African species of Herpetogramma and one of Pleuroptya (Lepidoptera: Crambidae: Pyraustinae). Proceedings of the Entomological Society of Washington 91: 414-420

## Referències

* 1 2 3 Solis, M. Alma «Eugene G. Munroe ‘The Lepidopterist’ 1919-2008» ( PDF) (en anglès). Bulletin of the Entomological Society of Canada, 40.3, 2008, pàg. 139–143.

## Bibliografia

* Capinera, John L. Encyclopedia of Entomology (en anglès). Springer Science & Business Media, 2008.
* Solis, M. Alma «Introduction: In Celebration of Eugene G. Munroe» ( PDF) (en anglès). Tropical Lepidoptera, 11.1-2, 2003, pàg. 1–6.
* Solis, M. Alma «Eugene Munroe (8 September 1919–31 May 2008)» ( PDF) (en anglès). Journal of the Lepidopterists' Society, 63.1, 2009, pàg. 52–57.
# Concepcion (Texas)

Concepcion és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 61 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Concepcion tenia 61 habitants, 26 habitatges, i 17 famílies. La densitat de població era de 294,4 habitants per km².
Dels 26 habitatges en un 3,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,8% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 34,6% no eren unitats familiars. En el 34,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 26,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 8,2% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 18% entre 25 i 44, un 31,1% de 45 a 60 i un 32,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 58 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.208 $ i la renda mediana per família de 41.042 $. Els homes tenien una renda mediana de 18.750 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 10.286 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Concepcion». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Concepcion». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Emilio José Martí Gómez

Emilio José Martí Gómez (La Llosa de Ranes, 12 de Març de 1991 - Carcaixent, 20 d'octubre de 2019) va ser un futbolista amateur valencià, conegut viralment com a Emilio José després d'una entrevista a la televisió de Canals. El vídeo es va difondre el febrer de 2007, quan tenia 15 anys i va esdevindre un fenomen viral a l'internet valencià. Jugava de davanter o extrem esquerre al CD Llosa.
Juntament amb Panxo de Zoo i Paco Cabanes, El Genovés, va protagonitzar el vídeo de la desena edició del Festivern, i va ser l'encarregat de les campanades d'aquella edició de 2015. Va morir el 20 d'octubre de 2019 en un accident de circulació a la CV-41.

## Referències

* 1 2 Cerdà, Paco. «Emilio José, 7 años después». Levante-EMV, 05-04-2014. Arxivat de l'original el 2019-10-20. [Consulta: 20 octubre 2019].
* ↑ Cerezo, Cèlia. «Podem tindre un 'APM?' valencià? D'Emilio José al Pocholo de l'Albufera». TresDeu, 06-10-2016. [Consulta: 21 octubre 2019].
* ↑ Polit, Paco. «El CD Llosa llora la muerte del querido Emilio José, canterano del club fallecido en accidente de tráfico». Esport Base, 20-10-2019. [Consulta: 21 octubre 2019].
* ↑ «Un brutal Festivern dona la benvinguda a l'any nou». Diari La Veu, 01-01-2015. [Consulta: 20 octubre 2019].
* ↑ «Un hombre fallecido y dos personas heridas en un accidente entre dos vehículos en Carcaixent (Valencia)». Europa Press, 20-10-2019. [Consulta: 20 octubre 2019].
* ↑ «Muere Emilio José, el futbolista viral de La Llosa». Levante-EMV, 20-10-2019.
# Margit Korondi

Margit Korondi (Celje, Regne dels Serbis, Croats i Eslovens 1932) és una gimnasta artística hongaresa, ja retirada, guanyadora de vuit medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 24 de juny de 1932 a la ciutat de Celje, població que en aquells moments formava part del Regne dels Serbis, Croats i Eslovens i que avui dia forma part d'Eslovènia.

## Carrera esportiva

Nacionalitzada hongaresa, va participar als 20 anys en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 realitzats a Hèlsinki (Finlàndia), on va aconseguir guanyar sis medalles: la medalla d'or en la prova de barres asimètriques, la medalla de plata en la prova concurs complet (per equips) i la medalla de bronze en les proves de concurs complet (individual), exercici de terra, barra d'equilibris i concurs per aparells.
En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1956 realitzats a Melbourne (Austràlia) aconseguí guanyar la medalla d'or en el concurs per aparells i la medalla de plata en el concurs complet (per equips). Com a resultat més destacat finalitzà setena en la prova de barra d'equilibris.
# Kovaliovka

«Kovaliovka» té aquests significats:
* Kovaliovka (Krasnodar), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Kovaliovka (Rostov), localitat de l'óblast de Rostov, a Rússia
* Kovaliovka (Baixkíria), localitat de la república de Baixkíria, a Rússia
# Roca de la Mel (Vimbodí i Poblet)

* Aquest article tracta sobre Roca de la Mel de Vimbodí i Poblet. Vegeu-ne altres significats a «Roca de la Mel (el Pont de Suert)».
La Roca de la Mel és una muntanya de 662 metres que es troba al municipi de Vimbodí i Poblet, a la comarca de la Conca de Barberà. Es troba dintre del Parc Natural del Bosc de Poblet.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Euhode

Euhode (en llatí Euhodus) fou un llibert de l'emperador Septimi Sever i tutor de Caracal·la. La seva dona Euhòdia va ser la dida de Caracal·la. A petició del jove príncep va contribuir a la ruïna del massa poderós Plaucià (Plautianus), però, encara que va rebre molts honors per aquest fet, aviat va ser condemnat a mort, el 211 acusat d'afavorir a Geta el germà de Caracal·la.

## Referències

* ↑ Euhodus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 86
# Concepcionistes

«Concepcionistes» té aquests significats:
* Orde de la Immaculada Concepció, orde monàstic de clausura fundat per Beatriu de Silva al segle xv.
* Concepcionistes de l'Ensenyament, congregació religiosa dedicada a l'ensenyament fundada per Carme Sallés el 1892.
# Eleccions legislatives belgues de 1965

Les Eleccions legislatives belgues de 1965 es van celebrar el 23 de maig de 1965 per a renovar els 212 membres de la Cambra de Representants Es formà un govern de coalició presidit pels socialcristians Pierre Harmel (fins a 1966) i Paul vanden Boeynants. Durant el seu govern van començar els conflictes lingüístics a la Universitat de Leuven que van provocar la divisió dels tres grans partits belgues tradicionals, catòlics, socialistes i liberals en seccions flamenca i valona.

## Resultats a la Cambra de Representants

| Partits | Partits | Cambra | Cambra | Cambra | Cambra | Cambra | Cambra |
| Partits | Partits | Vots | +/- | % | +/- | Escons | +/- |
| | CVP/Partit Social Cristià | 1.785.211 | | 34,45 | | 77 | -19 |
| | Parti Socialiste-Socislistische Partij | 1.465.503 | | 28,28 | | 64 | -20 |
| | PVV-PRL | 1.120.081 | | 21,62 | | 48 | +28 |
| | Volksunie | 333.409 | | 6,43 | | 12 | +7 |
| | Partit Comunista de Bèlgica | 236.702 | | 4,57 | | 6 | +1 |
| | FDF | 68.966 | | 1,33 | | 3 | |
| | Front Való | 24.245 | | 0,47 | | 1 | |
| | Partit Való dels Treballadors (PWT) | 23.582 | | 0,046 | | 1 | |
| | Altres | 124.236 | | 2,4 | | | |
| Total | Total | | | 100,00% | | 212 | |
| Font: ||||||||

## Referències

* ↑ Claeys-van Haegendoren, Mieke «1965-1968 - Drie jaar politiek overzicht (l)» (en neerlandès). Res Pública, 1969, pàg. 7-30.
* ↑ «Resultaat Kamer van Volksvertegenwoordigers 23 mei 1965» (en neerlandès, alemany, francès). Servei públic federal de l'interior (IBZ).
* ↑ «Resultaat Senaat 23 mei 1965» (en neerlandès, alemany, francès). Servei públic federal de l'interior (IBZ).
# Margit Varró

Margit Varró (Barcs, 22 d'octubre de 1881 - Chicago, 15 de maig de 1978) va ser una professora d'institut i pianista hongaresa. El seu nom original era Picker Margit [piker], el seu nom matrimonial era Varróné Picker Margit.

## Biografia

Margit Varró provenia d'una família jueva. Va començar a tocar el piano abans d'aprendre a llegir i escriure. Tenia deu anys quan la van enviar a aprendre piano a Àustria. Entre el 1900 i el 1907 va estudiar a la Reial Acadèmia Nacional de Música d'Hongria. Els seus professors més importants van ser Árpád Szendy i Kálmán Chován. Després de graduar-se el 1907, va ensenyar un curs escolar en una escola de música privada i en aquell moment es va casar. També va ensenyar en privat i fins a la Primera Guerra Mundial va estar activa en recitals a casa i a Alemanya. Entre 1918-1920 va ser la primera professora de l'Acadèmia de Música. El 1937 va donar conferències a París sobre nens que escoltaven música. L'any següent es va traslladar a Chicago, on va ensenyar a la universitat gairebé fins a la seva mort. Les seves publicacions pedagògiques són importants.

## Públic electrificat

* Piano i educació musical (1921)
* Grundlagen des Musikunterrichtes (1926)
* Der lebendige Klavierunterricht (1928, 1931, 1958)
* Dissenys de música (1952)
* Alte Musik "(1987)
Entre els seus deixebles va tenir a Klára Máthé i Lívia Rév.

## Recordatoris

* Fundació "Varró Margit"

## Fonts

* https://www.arcanum.com/en/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyar-eletrajzi-lexikon-7428D/v-78466/varro-margit-varrone-picker-margit-7856D/
* http://mek-oszk.uz.ua/04000/04093/html/szocikk/15261.htm
* http://www.parlando.hu/2015/2015-1/FustMilan-VarroMargit.htm
* https://www.momus.hu/forum.php?act=thread&forumcat=485&follow=751

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-10-26. [Consulta: 24 maig 2021].
# Kovaliovka (Krasnodar)

* Per a altres significats, vegeu «Kovaliovka».
Kovaliovka - Ковалёвка (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a 12 km al sud-est de Krílovskaia i a 157 km al nord-est de Krasnodar, la capital. Pertany al municipi d'Oktiàbrskaia.

## Referències

* ↑ «Нижняя Ковалёвка (Красносулинский район) | это... Что такое Нижняя Ковалёвка (Красносулинский район)?» (en rus). [Consulta: 17 setembre 2022].
# Roca de la Mare de Déu dels Desemparats

La Roca de la Mare de Déu dels Desemparats és una de les roques de les festivitats del Corpus Christi de la ciutat de València.

## Història

L'addició de aquesta roca en 1995 va estar motivada per la celebració del cinquè centenari de la advocació de la Mare de Déu dels Desemparats.
Dissenyada per Vicent Marín, va ser finançada per l'Ajuntament de València i l'empresa Sociedad de Agriculores de la Vega de Valencia, llavors contratista de part dels serveis de neteja pública de la ciutat.

## Descripció

La imatge de la Mare de Déu està basada en la que es conserva a la Capella del Capitulet, al carrer de l'Hospital, és a dir, sense els mants ni la llarga cabellera, però conservant la doble Corona Reial i largues abracades al gust barroc, el Nen Jesús amb la Creu al seu braç esquerre i dos innocents als seus peus.
Els medallons representen al·lusions a la protecció de la Mare de Déu als valencians des de la fundació de la Confraría de "Sancta Maria dels Ignoscens" -titular originària de la Capella del Capitulet- en 1414 pel Pare Jofré.
La balaustrada va ser feta en fibra de vidre por l'empresa Vicente Luna Cerveró Valencia, c. b. La seua altura és de 30 centímetres.

## Referències

* 1 2 3 4 Cortés, Antonio. Corpus de Valencia. "La Procesión" (en castellà). Ajuntament de València, 2009, p. València. ISBN 32-33.
* ↑ Alejos Morán, Asunción. Figuras, símbolos, alegorías y monstruos en el Corpus Valenciano (tesi) (en castellà). València: Universitat de València, 2003, p. 688.
* ↑ García, Hortensia. «Agricultores de la Vega, excluida del contrato de la basura y la limpieza» (en castellà), 19-02-2022. [Consulta: 6 juliol 2022].
* ↑ «Fallers. Roca Mare de Déu dels Desemparats».
* ↑ valencia, Baltasar Bueno |. «La Cofradía de la Virgen de los Desamparados cumple 600 años» (en castellà), 27-08-2014. [Consulta: 6 juliol 2022].
* ↑ «Balaustrada Roca Virgen de los Desamparados» (en castellà). [Consulta: 18 juliol 2022].
# Auditorio Príncipe Felipe

L'Auditorio-Palacio de Congresos Príncipe Felipe és un auditori i palau de congressos que es troba a la ciutat d'Oviedo (Astúries) i es va inaugurar el 29 d'abril de 1999.

## Descripció

L'edifici es va erigir sobre l'antic dipòsit d'aigües de la ciutat al barri de Llamaquique, que datava de 1846, algunes de les estructures de les quals van ser incorporades al projecte i són especialment visibles en les plantes inferiors. Té 4500 m² de planta i 18 500 m² de superfície construïda. Ho va dissenyar l'arquitecte Rafael Beca amb un pressupost d'uns 18 milions d'euros. La sala principal i la polivalent poden funcionar juntes o per separat, sumant entre les dues una capacitat de 2 388 persones. Sota la sala polivalent es troba la sala de cambra, que té 400 localitats, i en la part de dalt hi ha diverses sales de conferències amb gairebé 500 butaques. Un dels aspectes més cuidats de l'auditori va ser l'acústica, de la qual es va encarregar el físic català Higini Arau.
A les façanes destaca l'aigua com a element incorporat tant en les fonts del perímetre de l'auditori com en les vidrieres de l'edifici, recordant l'antic ús de la zona com a dipòsit d'aigua.
Des de la seva obertura se celebren a l'auditori diferents congressos, conferències, exposicions, mostres monogràfiques, concerts... En l'actualitat, és seu de l'Orquestra Simfònica del Principat d'Astúries i del conjunt de música barroca Forma Antiqva. És a més la seu anual del concert dels Premis Princesa d'Astúries.

## Referències

* ↑ Palacio de Congresos-Auditorio Príncipe Felipe
* ↑ Auditori a l'Enciclopèdia d'Oviedo
* ↑ 'Glamour' en Oviedo: Los Reyes acuden, sin sus hijas, al tradicional Concierto Premios Princesa de Asturias, Hola, 17 d'octubre de 2019

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de l'Auditori Arxivat 2020-02-27 a Wayback Machine.
* Informació de l'auditori a la pàgina de l'ajuntament Arxivat 2006-04-18 a Wayback Machine.