OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wannabe

El terme anglosaxó "wannabe" fa referència a una persona que vol aparentar ser una altra, imitar actituds o fins i tot desitjar ser una altra. El terme, una contracció de want to be (en anglès, «voler ser»), va entrar a formar part del llenguatge popular dels Estats Units a mitjan anys 80.
El terme va ser utilitzat per primera vegada el 6 de juliol de 1981 en un article de la revista Newsweek sobre surf, que descrivia als surfistes novençans que abarrotaven les platges com wannabes («I wanna be a surfer»). El terme va ser popularitzat per l'escriptor John Skow en un exemplar de la revista Time de la primavera de 1985 sobre l'estrella pop Madonna. Skow va usar la frase Wanna Be's per descriure als fanàtics ansiosos que anhelaven vestir-se, parlar i comportar-se com el seu ídol.
En els anys següents, la forma deformada de la frase de Skow —wannabe— va adquirir un ús més ampli i va adoptar certa connotació pejorativa. El terme és sovint associat amb l'ambició i les excessives ganes o fins i tot com a ofensa.
La paraula prové probablement de la deformació d'I want to be (en anglès, «Vull ser») a I wanna be.
El wannabe és una persona amb molt entusiasme i interès que usualment busca mantenir bones relacions amb els experts en l'activitat que li agrada amb l'objectiu d'arribar a ser igual que ells.
També podem trobar el terme referit als trastorns alimentaris com la bulímia i l'anorèxia. En aquest cas les persones wannabes o vulgarment anomenades "guanabis" són els qui demanen consells a les persones que pateixen la malaltia per poder baixar de pes.[cita

## Vegeu també

* Postureig
* Esnob
* Noob
# Processament digital de veu

El processament de veu és l'estudi del senyal de veu i les tècniques de processament d'aquests senyals.
Els senyals són normalment processats a partir d'una representació digital, per això el processament de veu es pot veure com la intersecció del processament de senyals digitals i el processament de llenguatge natural.
El processament de veu es pot dividir en les següents categories:
* Reconeixement de veu, que tracta l'anàlisi del contingut lingüístic d'un senyal de veu.
* Reconeixement del parlant, que té com a objectiu identificar al parlant.
* Millora del senyal de veu, per exemple reducció de soroll.
* Codificació de veu per compressió de dades i transmissió de la veu. Vegeu també telecomunicació.
* Anàlisi de veu amb propòsits mèdics, per a l'anàlisi de disfuncions vocals.
* Síntesi de veu: la síntesi artificial de la parla, el que habitualment significa parla generada per ordinador.

## Vegeu també

* Processament digital d'àudio
* Lingüística
* Fonètica
# Regió de Lima

Lima és una de les regions del Perú. Limita al nord amb la Regió d'Ancash, a l'est amb les regions de Huánuco, Pasco i Junín, al sud-est amb la Regió de Huancavelica, al sud amb la Regió d'Ica i a l'oest amb l'oceà Pacífic.

## Divisió administrativa

Es divideix en 9 províncies:
* Província de Barranca
* Província de Cajatambo
* Província de Canta
* Província de Cañete
* Província de Huaral
* Província de Huarochirí
* Província de Huaura
* Província de Oyón
* Província de Yauyos

## Enllaços externs

* Govern Regional de Lima
* Lima Info Informació turística
* Lima Història, Museus, atraccions turístiques
* Dades sobre Lima Arxivat 2007-01-06 a Wayback Machine.
# Julián Robles García

Julián Robles García (Palma, 28 de març de 1981) és un exfutbolista mallorquí, que ocupava la posició de migcampista.

## Biografia

Format al planter del RCD Mallorca, passa pels diferents equips mallorquinistes fins que debuta amb el primer conjunt en un partit de la temporada 1999-2000, a la màxima categoria. Durant les temporades següents, Robles es faria un lloc en el primer equip, tot i que no va assolir la titularitat.
L'estiu del 2003, deixa el Mallorca i fitxa pel Ciudad de Murcia, a la Segona Divisió, on sí que és titular, condició que mantindria la campanya següent, ara al Reial Valladolid i també a la categoria d'argent. Amb els castellans, el migcampista hi jugaria una seixantena de partits entre el 2004 i el 2006.
El 2006 s'incorpora al Polideportivo Ejido, amb qui baixaria a Segona B dos anys després. L'estiu del 2009 fitxa pel CE Sabadell.
Ha estat internacional amb la selecció espanyola en categories inferiors.

## Palmarès

* Copa del Rei de 2002

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Robles» (en castellà). [Consulta: 10 juny 2020].

## Enllaços externs

* Julián Robles García a BDFutbol
* Julián Robles García, Fitxa a Soccerway
# Golf de Guayaquil

El Golf de Guayaquil és l'entrant d'aigua més gran de l'oceà Pacífic a Sud-amèrica. Els seus extrems es fixen al Cap Blanc al Perú i a la Punta de Santa Elena a l'Equador, cobrint una distància de 230 km. El seu nom fou donat per la ciutat de Guayaquil, la qual és la més gran que se situa a la seva regió. El seu fons varia des dels 65m cap al sud-oest de l'illa Santa Clara, 95m cap al nord-est de la mateixa illa, i 14 i 3m davant de Santiago de Guayaquil. Les vores són baixes i generalment pantanoses.
Al golf de Guayaquil hi ha tretze illes i alguns illots. L'illa Punà, anomenada Santiago pels espanyols al segle xvi, és la més gran, amb 920 km². A 19 km s'hi troba l'illa Santa Clara, anomenada també illa del Mort o illa de l'Amortajado. A l'Estero Salado, que creua la ciutat de Guayaquil s'hi troba la famosa illa Trinitària, llar de gent molt pobre, a més de les illes Santa Anna, Bellavista i Escalante. Al riu Guayas hi ha les illes Sabana Gran i Petita, Chupadores, Verde, Matorrillos, Mondragon, De los Ingleses, Malabrigo, Masa i l'illa Santay, ubicada davant de Guayaquil.
# Josep Gendrau i Valls

Josep Gendrau i Valls (Berga, Berguedà, 1934 - Barcelona, 28 de desembre de 2022) fou un religiós català de l'orde dels franciscans, el darrer màxim responsable de la província franciscana a Catalunya.
Va ingressar a l'Orde dels Frares Menors l'any 1950, fent-ne la professió solemne el 1955. Posteriorment fou ordenat sacerdot l'any 1958, acte que tingué lloc a la basílica del Sagrat Cor del Tibidabo. Durant els seus primers anys com a religiós exerceix al convent de la parròquia de la Mare de Déu de La Salut, i també a la parròquia de Sant Rafel de La Guineueta de Barcelona. Més endavant, ja als anys vuitanta, se'l destina com a guardià i rector al Remei de Vic (1980), i al convent franciscà de Sant Antoni de Lleida (1989) i també com a director de la residència universitària.
L'any 1992 fou elegit ministre provincial de la Província Franciscana de Sant Salvador d'Horta de Catalunya. També fou vocal de la junta de la Unió de Religiosos de Catalunya (1993-1997). El 2011 és elegit novament com a ministre provincial dels franciscans de Catalunya, etapa en la qual va gestionar la unió de les sis entitats de l'orde presents a la península Ibèrica, en una única província creada el 2015, la de la Immaculada, amb seu a Madrid. Per això, es pot dir que va ser el darrer provincial dels frares franciscans a Catalunya.
Va donar suport a Josep Costa i Genoveva Massip per obrir Can Banús, un centre per acollir persones marginades afectades per la Sida, impulsat per la Fundació Acollida i Esperança. El 2001 fou nomenat guardià del Convent Santuari de Sant Antoni de Pàdua de Barcelona, al carrer Santaló, on viurà fins a la seva mort. Durant els darrers anys visitava malalts i assistia a actes culturals. Va morir a causa d'una obstrucció intestinal.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mor als 88 anys el franciscà Josep Gendrau». El Punt Avui, 29-12-2022 [Consulta: 30 desembre 2022].
* 1 2 redacció. «Mor Josep Gendrau, exprovincial dels franciscans a Catalunya». [Consulta: 30 desembre 2022].
* ↑ «Mor el franciscà berguedà Josep Gendrau». Nació Digital, 29-12-2022 [Consulta: 30 desembre 2022].
* 1 2 «Mor Josep Gendrau, exprovincial dels franciscans a Catalunya». Catalunya Religió, 29-12-2022 [Consulta: 30 desembre 2022].
* 1 2 Foix, Lluís. «El somriure de Josep Gendrau», 29-12-2022. [Consulta: 30 desembre 2022].
* ↑ Costa, Anna. «Mor el frare berguedà Josep Gendrau als 88 anys», 29-12-2022. [Consulta: 30 desembre 2022].
# Districte de West Champaran

El districte de West Champaran és una divisió administrativa de l'estat de Bihar, a la divisió de Tirhut, Índia. La capital és Bettiah (ciutat). La superfície és de 5229 km² i la població (2001) de 3.043.044 habitants. El riu principal del districte és el Gandak.
Està constituït per tres subdivisions:
* Bettiah
* Bagaha
* Narkatiaganj
Hi ha demarcats també 18 blocs de desenvolupament.
Es va formar l'1 de desembre de 1971 per divisió del districte de Champaran.

## Referències

Lloc oficial del districte
# Onychogomphus

Onychogomphus és un gènere d'odonats anisòpters de la família Gomphidae.

## Característiques del gènere

* Libèl·lules que arriben als 80 mm de llargada.
* Ulls àmpliament separats.
* Abdomen dilatat a l'extremitat i proveït en els mascles, de tres cercoides (pinces anals) de talla imponent. Aquests cercoides són corbats en angle dret cap a l'interior.
* Base de l'ala posterior angulosa en els mascles i arrodonida en les femelles.

## Llista de les espècies presents a Catalunya

* Tallanassos gros (Onychogomphus uncatus)
* Tallanassos petit (Onychogomphus forcipatus)
* Tallanassos d'areny (Onychogomphus costae)

## Llista completa d'espècies

* Onychogomphus acinaces
* Onychogomphus aequistylus
* Onychogomphus annularis
* Onychogomphus assimilis
* Onychogomphus banteng
* Onychogomphus boudoti
* Onychogomphus bwambae
* Onychogomphus cacharicus
* Onychogomphus castor
* Onychogomphus costae
* Onychogomphus dingavani
* Onychogomphus emiliae
* Onychogomphus flavifrons
* Onychogomphus flexuosus
* Onychogomphus forcipatus
* Onychogomphus grammicus
* Onychogomphus kerri
* Onychogomphus kitchingmani
* Onychogomphus lefebvrii
* Onychogomphus maclachlani
* Onychogomphus macrodon
* Onychogomphus maculivertex
* Onychogomphus malabarensis
* Onychogomphus meghalayanus
* Onychogomphus nigrescens
* Onychogomphus nilgiriensis
* Onychogomphus perplexus
* Onychogomphus pilosus
* Onychogomphus pollux
* Onychogomphus procteri
* Onychogomphus quirkii
* Onychogomphus rappardi
* Onychogomphus ridens
* Onychogomphus risi
* Onychogomphus rossi
* Onychogomphus saundersii
* Onychogomphus schmidti
* Onychogomphus septemflavus
* Onychogomphus serrulatus
* Onychogomphus styx
* Onychogomphus supina
* Onychogomphus thienemanni
* Onychogomphus treadawayi
* Onychogomphus uncatus
* Onychogomphus vadoni
* Onychogomphus viridicostus

## Galeria

* Onychogomphus costae femella
* Onychogomphus uncatus mascle
* Onychogomphus uncatus femella
* Onychogomphus forcipatus mascle
* Onychogomphus forcipatus femella

## Referències

* ↑ «Oxygastra, grup d'estudi dels odonats de Catalunya». Arxivat de l'original el 17 de gener 2016. [Consulta: 1r gener 2016].
# Waterloo (Nova York)

Waterloo és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 5.111 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waterloo tenia 5.111 habitants, 1.939 habitatges, i 1.285 famílies. La densitat de població era de 939,7 habitants per km².
Dels 1.939 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,5% hi vivien parelles casades, en un 14% dones solteres, i en un 33,7% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 20,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.571 $ i la renda mediana per família de 41.725 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.911 $ mentre que les dones 23.385 $. La renda per capita de la població era de 16.538 $. Entorn del 7,2% de les famílies i el 12,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waterloo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waterloo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Pseudopoecilia austrocolumbiana

Pseudopoecilia austrocolumbiana és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* ↑ «Pseudopoecilia austrocolumbiana». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Radio Bemba Sound System

Radio Bemba Sound System és el tercer disc en solitari d'en Manu Chao, antic cantant i líder de la banda hispano-francesa Mano Negra. Publicat l'any 2002, és un recull d'actuacions en directe pertanyents a la gira d'aquell estiu que va fer en Manu Chao amb la seva banda, també anomenada Radio Bemba Sound System. Les cançons interpretades pertanyen tant al repertori de Mano Negra (Machine Gun, Caba Babylon), com als discs en solitari (El viento, Minha galera...) i d'altres inèdites (Rumba de Barcelona, Cahi en la trampa...) Va ser el darrer disc que en Manu Chao va publicar amb Virgin Records.
# Julita Vilà Port

Julita Vilà i Port (Arbúcies 16 de juny de 1847- Palafrugell 14 de novembre 1886). Es casà amb Josep Solà Bofill, natural de Palafrugell, a la mateixa vila, el 8 d'agost de 1881.
Va ser mestra de l'escola pública elemental de nenes de Palafrugell. Tenim constància de la seva feina a partir d'un informe seu de l'any 1881, on afirmava que feia onze anys que era mestra (tres com a interina i vuit de mestra titular). Desenvolupava la seva feina al primer pis de l'edifici "una sala rectangular en un primer pis amb finestres al nord i sud, que donen bastanta llum", segons descrivia ella mateixa. Hi tenia cent alumnes, de les quals unes vuitanta hi assitien regularment. Seixanta eren menors de deu anys, i quaranta tenien més de deu anys. Hom troba l'opinió satisfactòria de l'inspector Ricardo Tena que visità l'escola i digué: "La pública de niñas dirigida por D. Julita Vilà, celosa e inteligente profesora. He observado con satisfacción orden y disciplina en la clase y alumnas muy bien instruidas en todas las materias que abraza el programa elemental de enseñanza. Son notables el celo y aplicación de la profesora que tiene que desenvolverse en un local bastante reducido y luchar con el inconveniente de un material escaso y malo".
Va morir a Palafrugell, a l'edat de 39 anys, després de donar a llum a la seva quarta filla. Deixava quatre fills: Eduard, Emili, Assumpció i Teresa Solà i Vilà.

## Referències

* ↑ Registre parroquial de baptisme d'Arbúcies, p. Foli 258 (pàgina digital 289).
* ↑ Registre parroquial de matrimoni de l'església de Sant Martí de Palafrugell_llibre M6 (1873-1893), p. Foli 183 i 183r (pàgina digital 212 i 213).
* ↑ Barrasa Pinedo, Josep Lluís. Mestres i escoles del Baix Empordà al Segle XIX. Institut d'Estudis del Baix Empordà, maig 2017, p. 264.
* 1 2 Registre òbit. Parròquia de Palafrugell_ llibre 09 (1873-1894), p. Foli 242r_pàg digital 267.
# Joixua ben Perachia

El Rabí Joixua ben Perachia (en hebreu: יהושע בן פרחיה) també anomenat Yehoshua Ben Perachia, fou el Nasí del Sanedrí durant la segona meitat del segle segon abans de Crist. El Rabí Joixua i el seu amic, el Rabí Nittai d'Arbela, van ser el segon parell de savis jueus (zugot) que van rebre i van transmetre la tradició jueva.
Durant la persecució dels fariseus per part del Rei Joan Hircà I (nascut l'any 134 abans de Crist - mort l'any 104 abans de Crist), el Rabí Joixua va ser deposat com a Nasí. Segons el Talmud, fou durant la persecució dels fariseus, entre els anys 88 i 76 abans de Crist, per part dels reis Alexandre Janeu i Joan Hircà I. Degut a la persecució, el Rabí Joixua va fugir a la ciutat d'Alexandria, situada en la nació d'Egipte, Joixua va tornar a Jerusalem quan les persecucions van acabar, i els fariseus van triomfar de nou sobre els saduceus.

## Referències

* ↑ Jewish Encyclopedia; Weiss, Dor, i. 125-128; Heinrich Grätz, Gesch. der Juden, iii. 73, 87, 113, Leipzig, 1888.
# Ora faz ost’o senhor de Navarra

“Ora faz ost’o senhor de Navarra” és una cantiga d'escarn o maldit i la primera obra conservada de la literatura galaicoportuguesa, així com una de les seves primeres manifestacions escrites. El seu autor fou João Soares de Paiva, nascut cap a l'any 1140, al nord de Portugal. El tema és una crítica al rei de Navarra per haver envaït Aragó, quan el seu rei era a Provença, cosa que fa suposar que els reis en qüestió eren Sanç VII de Navarra i Pere el Catòlic, així com que el poema fou escrit entre 1204 i 1213.

## El text

Es presenta la versió original galaico-portuguesa, i una versió en portuguès actual:
| Ora faz ost'o senhor de Navarra, pois en Proenç’est’el-Rei d'Aragon; non lh’an medo de pico nen de marra Tarraçona, pero vezinhos son; nen an medo de lhis poer boçon e riir-s'an muit’Endurra e Darra; mais, se Deus traj’o senhor de Monçon ben mi cuid'eu que a cunca lhis varra. Se lh’o bon Rei varrê-la escudela que de Pamplona oístes nomear, mal ficará aquest’outr’en Todela, que al non á a que olhos alçar: ca verrá i o bon Rei sejornar e destruir atá burgo d'Estela: e veredes Navarros lazerar e o senhor que os todos caudela. Quand'el-Rei sal de Todela, estrẽa ele sa ost’e todo seu poder; ben sofren i de trabalh’e de pẽa, ca van a furt’e tornan-s'en correr; guarda-s'el-Rei, comde de bon saber, que o non filhe a luz en terra alhẽa, e onde sal, i s'ar torn'a jazer ao jantar ou se on aa cẽa. Versió original, en galaico-portuguès, de la cantiga Ora faz ost’o senhor de Navarra, João Soares de Paiva | Agora faz isso o senhor de Navarra, pois em Provença é o rei de Aragão; não têm medo, nem do seu pico, nem à sua Marra em Tarazona, nem que está perto; não têm medo de lhes colocar aríetes e serão rir muito Inzura e Darren; mas, se Deus traz o senhor de Monção estou certo de que lhes destruirá a bacia. Se o bom Rei lhes arrasa a Escudela, que de Pamplona ouvistes chamar, mal ficará o outro em Tudela, não tem outra coisa de que se preocupar: pois verá o bom Rei em acampamento e destruir até o burgo d'Estella: verás sofrer os navarros e ao senhor que a todos comanda. Quando o senhor sai de Tudela, lança ele a sua hoste e todo o seu poder; bem sofrem aí de sacrifício e de pena, pois saem para roubos e voltam correndo; o Rei procura, como perito, que não amanheça em terra alheia, e de onde partiu, ele torna a dormir, o almoço ou então o jantar. Traducció lliure al portuguès de la cantiga Ora faz ost’o senhor de Navarra, João Soares de Paiva |

## Referències

* ↑ Tolman, Earl Dennis «Critical Analysis of a Cantiga d'Escarnho». Luso-Brazilian Review, Vol. 8,, No. 2, Hivern 1971, pàgs. 54–70 [Consulta: 14 octubre 2010].
# Pseudopoecilia fria

Pseudopoecilia fria és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Equador.

## Referències

* ↑ «Pseudopoecilia fria». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Radio City Music Hall

Radio City Music Hall és un lloc d'entreteniment situat al 1260 Avenue of the Americas (Midtown Manhattan, Nova York) i que forma part del Rockefeller Center. Té el sobrenom de "Showplace of the Nation". L'edifici va ser dissenyat per Edward Durell Stone i Donald Deskey en un estil d'Art déco. Actualment és la seu de la companyia de dansa de precisó the Rockettes.
El Radio City Music Hall va estar construït en un terreny on, originalment, s'hi havia de construir el Metropolitan Opera House, però a causa del crac del 29, els plans de construcció del teatre d'òpera es va cancel·lar. Va obrir per primera vegada el 27 de desembre de 1932 i, a dia d'avui, encara és el teatre interior més gran. El 28 de març de 1978, l'interior del Radio City Music Hall va ser nomenat un New York City Landmark i el 23 d'abril de 1985 ho va ser nomenat l'exterior de l'edifici.
Durant els anys 70, el Radio City Music Hall, va patir una davallada d'ingressos, fent que el gener de 1978, el teatre estigués en deute. Això va fer que el president del Rockefeller Center, Alton Marshall anunciés que el 12 d'abril de 1978, el Radio City Music Hall tancaria.
El teatre ha sigut lloc de gales de premis com els Emmy, els Tony, els Grammy o els MTV Video Music.

## Referències

* 1 2 3 «Radio City Music Hall». The New York Preservation Archive Project. [Consulta: 4 gener 2022].
* ↑ «ROCKEFELLER CENTER». Tishman Speyer. [Consulta: 4 gener 2022].
* ↑ «Radio City Music Hall». [Consulta: 4 gener 2022].
* 1 2 Fleming, Esther. «Where are the Rockettes headquarters?», 27-08-2019. [Consulta: 4 gener 2022].
* 1 2 «HISTORY OF RADIO CITY MUSIC HALL». The Radio City Rockettes. [Consulta: 4 gener 2022].
* ↑ Oelsner, Lesley. «Efforts to Save‐Music Hall Started». The New York Times, 07-01-1978. [Consulta: 5 gener 2022].
* ↑ «Radio City Music Hall will close». Press and Sun-Bulletin [Nova York], 05-01-1978, pàg. 17 [Consulta: 5 gener 2022].
# Jérémy Perbet

Jérémy Perbet (Le Puy-en-Velay, França, 12 de desembre de 1984) és un futbolista professional francès, que juga com a davanter a l'KAA Gent belga.

## Trajectòria
### Vila-real CF

Durant el mercat d'hivern de la temporada 2012/13 va fitxar pel Vila-real, després de la marxa de Walter Pandiani i Cavenaghi l'equip groguet necessitava un canvi de rumb per continuar amb opcions de cara al retorn a Primera Divisió. Va arribar cedit amb opció de compra.
Els seus primer mesos amb l'equip de La Plana van ser espectaculars. 11 gols en 18 partits que van ser claus per assegurar el retorn de l'equip a Primera. Després d'aquest període el Vila-real va exercir l'opció de compra sobre el jugador, això el vinculava fins al 2016 amb l'equip.

### İstanbul Büyükşehir

Després d'una temporada a Primera Divisió amb el Vila-real, el jugador va fitxar per l'İstanbul Büyükşehir, equip que acabava d'ascendir a la lliga turca.

## Referències

* ↑ «Perbet kondigt nu zelf zijn overgang naar Belgische topclub aan» (en neerlandès). voetbalkrant.com, 29-06-2016. [Consulta: 2 juliol 2016].
* ↑ «El goleador francés Perbet avisa que llega con idea de quedarse» (en castellà). Marca, 28-01-2013. [Consulta: 24 juliol 2013].
* ↑ «Perbet: "Quiero marcar muchos goles en Primera"» (en castellà). Mundo Deportivo, 16-07-2013. [Consulta: 24 juliol 2013].
* ↑ «Perbet se marcha al Istanbul Basaksehir de Turquía» (en castellà). Diari AS, 07-07-2014. [Consulta: 4 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Estadístiques a BDfutbol (castellà)
* Estadístiques a Soccerway (castellà)
* Estadístiques a Footballdatabase (francès)