OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Viola (Nova York)

Viola és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 5.931 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Viola tenia 5.931 habitants, 1.681 habitatges, i 1.250 famílies. La densitat de població era de 845 habitants per km².
Dels 1.681 habitatges en un 40,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,7% hi vivien parelles casades, en un 4,1% dones solteres, i en un 25,6% no eren unitats familiars. En el 24,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,34.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 39,9% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 17,6% entre 25 i 44, un 18,9% de 45 a 60 i un 15,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 59.821 $ i la renda mediana per família de 87.273 $. Els homes tenien una renda mediana de 68.533 $ mentre que les dones 39.375 $. La renda per capita de la població era de 27.289 $. Entorn del 4,9% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Viola». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Viola». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Prototheora

Els prototeòrids (Prototheoridae) són una família lepidòpters exoporis de la superfamília dels hepialoïdeus (Hepialoidea). També se les anomena «primitives arnes fantasma d'Àfrica» (African Primitive Ghost Moths) i són endèmiques de la part meridional d'Àfrica (Angola i Malawi).

## Sistemàtica

És una família amb un únic gènere, Prototheora, i 13 espècies descrites (Kristensen, 1999: 60; Nielsen i cols., 2000). Vegeu també les revisions de Janse (1942) i Davis (1996). La llista d'espècies és la següent:
* Prototheora parachlora (Meyrick, 1919) (originalment, Metatheora)
** =Prototheora paraglossa; Janse, 1942
* Prototheora petrosema Meyrick, 1917
* Prototheora monoglossa Meyrick, 1924
* Prototheora corvifera (Meyrick, 1920) (originalment, Metatheora)
* Prototheora merga Davis, 1996
* Prototheora quadricornis Meyrick, 1920
* Prototheora biserrata Davis, 1996
* Prototheora serruligera Meyrick, 1920
* Prototheora cooperi Janse, 1942
* Prototheora geniculata Davis, 1996
* Prototheora drackensbergae Davis, 1996
* Prototheora angolae Davis, 1996
* Prototheora malawiensis Davis, 2001

## Referències

* Davis, D.R. (1996): "A revision of the southern African family Prototheoridae (Lepidoptera: Hepialoidea)". Entomologica Scandinavica, 27: 393-439.
* Davis, D.R. (2001): "A new species of Prototheora from Malawi, with additional notes on the distribution and morphology of the genus (Lepidoptera: Prototheoridae)". Proceedings of the Entomological Society of Washington: 103(2): 452-456.Abstract
* Janse, A.J.T. (1942): The moths of South Africa. Volume IV, part 1. Jugatae 78 pp.
* Kristensen, N.P. (1999) [1998]: "The non-Glossatan Moths". Ch. 4, pp. 41-62 a Kristensen, N.P. (Ed.). Lepidoptera, Moths and Butterflies. Volume 1: Evolution, Systematics, and Biogeography. Handbook of Zoology. Volume IV Arthropoda: Insecta. Part 35: 491 pp. Walter de Gruyter, Berlín, Nova York.
* Nielsen, E.S.; Robinson, G.S.; Wagner, D.L. (2000): "Ghost-moths of the world: a global inventory and bibliography of the Exoporia (Mnesarchaeoidea and Hepialoidea) (Lepidoptera)". Journal of Natural History, 34(6): 823-878.Abstract

## Enllaços externs

* Tree of Life
* Common Name Index Arxivat 2007-04-01 a Wayback Machine.
* Mouthparts

## Vegeu també

* Classificació dels lepidòpters
# Ptychocheilus grandis

Ptychocheilus grandis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 140 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Califòrnia (Estats Units).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Joaquim Carril de Monasterio

Joaquim Carril de Monasterio (Puigcerdà, 23 de gener de 1884 - Barcelona, 2 d'abril de 1948) fou un futbolista català de la dècada de 1900.
Fou un dels fundadors de la Sociedad Española de Football, i fou el primer capità de l'equip. Jugava de defensa i defensà els colors de l'Espanyol entre 1900 i 1910. Durant l'etapa de suspensió d'activitat formà part del FC X.

## Palmarès
### Espanyol

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1902-03, 1903-04

### X SC

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1905-06, 1906-07, 1907-08

## Referències

* 1 2 3 «Fitxa de Carril». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Joaquín CARRIL». hallofameperico.com. [Consulta: 9 abril 2019].
# Gennaro Ursino

Gennaro Ursino (Roio del Sangro, 1650 - Nàpols, 1715) va ser un compositor i professor italià.
Als dotze anys, va ingressar al Conservatori Superior de la "Pietà dei Turchini" de Nàpols, on fou deixeble de Giovanni Salvatore. Després de completar els seus estudis el 1673, succeí al seu mestre, que el mateix any esdevingué director del Conservatori de "Poveri de Gesù Cristo". Des de 1675, ocupant el càrrec de segon mestre, esdevé assistent de Francesco Provenzale, director del conservatori. Amb la mort d'aquest últim, que es va produir a l'abril de 1701, Gennaro es va convertir en primer mestre de l'institut. De 1688 a 1695 va ser també director del Conservatori de "Poveri de Gesù Cristo", prenent el lloc del difunt Salvatore. A més, de 1701 a 1715 va ser mestre de cor a "Santa Casa dell'Annunziata", a l'església de Santa Maria a Pòrtic i a la "Casa Professa i Collegio dei Gesuiti". Gennaro Ursino va tenir alumnes com Francesco Mancini i Giuseppe Porsile entre d'altres.

## Obres

* Pandora (comèdia, 1690)
* It trionfo della croce en la vittoria de Costantino (scherzo dramàtic, llibret de Giacomo Badiale, 1690)
* Impuls Iratus in coelos (Faula harmònica, 1697)
* Beatus vir per 2 violins i violoncel
* Beatus vir per 4 violins i violoncel
* Beatus vir per contralt sola, 2 violins i 2 violes
* Dixit per 6 violoncels i violí
* Laetatus suma per 4 cors
Diversos motets per "li Santissimi Apostoli" per soprano, contralt, tenor, baix i baix continu
* Nisi Dominus per 4 cors
* Nisi Dominus per 5 veus "sopra a soggetto"

## Referències

* ↑ Sadie, Julie Anne. «Ursino, Gennaro». A: Companion to Baroque Music. Oxford University Press, 1998, p. 77. ISBN 978-0-19-816704-4 [Consulta: 11 juny 2019].
# David Broza

David Broza (דויד ברוזה) (Haifa, 4 de setembre de 1955) és un cantant israelià de gran èxit al seu país natal.
El seu avi, Wellsley Aron, va fundar l'assentament àrab-israelià de Neve Shalom (Oasi de Pau) i el moviment juvenil Habonim Dror.
Fill d'un home de negocis britànic i una cantant folk es va criar entre Anglaterra i Espanya; de petit va voler ésser artista gràfic i amb 17 anys, venia quadres al Rastro de Madrid. Després del servei militar israelià, va començar a tocar a cafès i va acabar gravant un disc. Té tres fills i resideix entre Israel i Nova Jersey.
El seu debut als Estats Units, l'àlbum Away From Home, va ser aclamat pel New York Times. També ha tingut èxit a Europa la seva cançó Raquel que va servir com capçalera d'una sèrie de TVE; el seu àlbum Isla Mujeres es va editar a Espanya i a molts altres països. Todo o Nada, el seu darrer àlbum, també s'ha editat en castellà.
Com activista, ha participat en diverses missions humanitàries i ha estat ambaixador de bona voluntat de l'UNICEF. La seva cançó Together (coescrita amb Ramsey McLean) va ésser seleccionada per a la celebració del 50è aniversari de l'UNICEF. Ha fet una gira per l'Orient Mitjà amb el músic jordà Hani Naser per a promoure la pau a través de la música.

## Discografia

* 2002 Todo o nada
* 2002 All or Nothing
* 2002 Painted Postcard
* 2001 Spanish Heart
* 2000 Isla mujeres
* 1999 Matchil Linshom
* 1995 Sodot Gdolim
* 1994 Stonedoors
* 1994 Second Street
* 1994 Elements of Love
* 1994 Masada Live
* 1993 Time of Trains
* 1992 Neshika Gnuva
* 1990 First Collection
* 1989 Away from Home
* 1987 A Poet in New York
* 1984 Broza
* 1983 Haisha Sheiti
* 1981 Klaf
* 1979 David Broza
* 1978 Hakeves Ha Shisha Asar
* 1977 Sikhot Salon

## Referències

* ↑ Perfil del cantant, a la plana web de Jewish Music Arxivat 2006-10-26 a Wayback Machine. (anglès)
* 1 2 http://www.aviv2.com/broza/ (anglès)
* ↑ Perfil professional de David Broza Arxivat 2006-10-26 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* David Broza - Lloc web oficial (castellà) (hebreu)
* Plana web de l'agència que el representa (anglès)
* Associació nord-americana d'Amics de Neve Shalom/Wahat al-Salam (anglès)
* Article David Broza: Making the Music the Poem Wants a la plana web de l'Acadèmia de Poetes Americans Arxivat 2006-12-09 a Wayback Machine. (anglès)
# Octavio Pérez-Vitoria Moreno

Octavio Pérez-Vitoria Moreno (Barcelona 1912 - 22 d'octubre de 2010) fou un advocat català, reconegut jurista i criminalista.
Es doctorà en dret a la Universitat de Madrid i es llicencià a la Scuola di Diritto Penale de Roma. Fou titular de la primera càtedra de dret penal de la facultat de dret, a la Universitat de Barcelona, on va fundar i dirigir també l'Institut de Criminologia i ha publicat nombrosos articles a la Revista Jurídica de Catalunya.
Després de jubilar-se el 1982 va exercir l'advocacia fins a la seva mort. El 1997 va rebre la Creu de Sant Jordi i ha estat president d'honor de l'Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Catalunya.

## Obres

* La minoría penal (1940)
* La legislación española sobre tribunales de menores
* El código penal del Brasil
* Psiquiatría y derecho penal
* Programa de derecho penal (1978)

## Enllaços externs

* «Octavio Pérez-Vitoria Moreno». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Necrològica a El País
# Priberéjne

«Priberéjne» té aquests significats:
* Priberéjne (Sudak), localitat de República Autònoma de Crimea
* Priberéjne (Saki), localitat de la República Autònoma de Crimea
# Qadjberuni

Els Qajberuni o Qashberuni van ser una família de nakharark (nobles) d'Armènia que tenia el feu hereditari al districte d'Ardjesh.
Nerseh Qajberuni va participar en la rebel·lió nacional el 451, a l'anomenada Revolta d'Ankl, quan Vasak de Siunia es va aixecar contra el rei persa Yezdegerd II.

## Referències

* ↑ «-Armenian Princely Families-». Arxivat de l'original el 2020-07-31. [Consulta: 2 desembre 2021].
* ↑ Adontz, Nicolas. Armenia in the period of Justinian : the political conditions based on the Naxarar system. Lisboa: Calouste Gulbenkian Foundation, 1970, p. 323.
# Joop van Oosterom

Joop van Oosterom (Hilversum, 12 de desembre de 1937 - Monaco, 22 d'octubre de 2016) fou un bilionari neerlandès, entusiasta dels escacs. Durant molts anys organitzà els torneigs Melody Amber a Mònaco, en els quals els millors Grans Mestres del món hi disputen partides ràpides i a cegues.
Van Oosterom era un bon jugador d'escacs per correspondència, però va patir un sever accident vascular cerebral fa alguns anys. Malgrat això, va acabar amb èxit la seva participació en el Campionat del món d'escacs per correspondència i va esdevenir el 18è Campió Mundial de l'especialitat. Aquesta fita, però, ha estat criticada, ja que durant el campionat havia contractat el Gran Mestre Jeroen Piket com a secretari personal. Encara abans, van Oosterom havia tingut dos Mestres Internacionals neerlandesos a sou, la feina dels quals era analitzar les seves partides per correspondència.
L'escriptor d'escacs Tim Krabbé va escriure sobre això: "El Turc era manipulat per William Schlumberger, Mephisto era manipulat per Isidore Gunsberg, Ajeeb era manipulat per Harry Pillsbury i Joop van Oosterom és manipulat per Jeroen Piket."
Van Oosterom va guanyar també la 21a edició del Campionat del món d'escacs per correspondència, obtenint així dos cops el màxim títol de l'ICCF.

## Notes i referències

* ↑ «Nota biogràfica de Joop van Oosterom» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 20 març 2013].
* ↑ Wereldkampioen delegeren, per Tim Krabbé, publicat originalment a Algemeen Dagblad, 2 d'abril de 2005.

## Enllaços externs

* Oosterom vs Timmerman 1996, Partida multimèdia comentada
* Oosterom vs Timmerman 1999, Partida multimèdia comentada
# Joaquim Casabella Castells

Joaquim Casabella Castells (Argentona, ? de 1939) fou alcalde d'Argentona des del 1992 fins al 1999.

## Biografia

Des de ben jove se sentí atret pels esports, especialment pel futbol, i més endavant ocupà diversos càrrecs directius en entitats esportives argentonines, especialment el FC Argentona, club que arribà a presidir.
Durant 32 anys ha estat al capdavant dels Amics del Pubillatge d'Argentona.
Militant de Convergència Democràtica de Catalunya (CDC) des de ben entrada la democràcia, sortí elegit regidor a les eleccions municipals del 1987 (ocupà el tercer lloc per CiU), sota l'alcaldia del també convergent Esteve Canal, qui li confià la regidoria d'ensenyament i també formà part del Patronat Municipal d'Esports. A les eleccions del 91, ocupà el segon lloc a les llistes de CiU, sortint elegit regidor, amb Canal al capdavant, però no van poder formar govern degut a un pacte d'Agrupació d'Argentona, ERC i el PSC. Per la qual cosa al cap de poc, Canal renuncia a l'acta i Casabella passa a ser el cap de les files de CiU.
Amb la greu crisi de govern del 18 de setembre del 1992, Suari es veu obligat a renunciar a l'alcaldia al perdre la qüestió de confiança i posteriorment Casabella és elegit alcalde amb el vot de 6 regidors, sobrepassant al seu candidat més proper, Josep Clofent, del PSC. La legislatura continuà altament inestable fins al 1995, si bé mantenint-se Casabella en l'alcaldia.
A les eleccions de 1995, Casabella fou cap de llista per CiU, i guanyà les eleccions per majoria simple, per la qual cosa pactà amb ERC, obtenint una fructífera i relativament tranquil·la legislatura. El 1995 s'aconseguí la compra de l'edifici de la Velcro, el 96 es va rehabilitar l'antic Ajuntament, el 97 es va obtenir la qualificació de Sant Jaume de Traià com a zona agrícola i forestal per sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya i fou el principal responsable de les negociacions amb el conseller de territori de la Generalitat, Pere Macias, perquè es retirés el recurs de cassació de la Generalitat davant del Tribunal Suprem, posant-se fi a una llarga lluita del poble contra la seva urbanització. El 1999 es va inaugurar el nou CAP i es va construir la deixalleria i el Casal de Joves de la Velcro.
A les eleccions del 2007 es torna a presentar a les llistes de CiU encapçalades per Ferran Armengol. Al formar part del govern municipal, l'alcalde Pep Masó li confià la regidoria d'obres i serveis.

## Bibliografia

* Recull Enciclopèdic d'Argentona, de Josep Lladó i Pasqual
# Dallas City

Dallas City és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 1.055 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dallas City tenia 1.055 habitants, 466 habitatges, i 301 famílies. La densitat de població era de 171,2 habitants/km².
Dels 466 habitatges en un 23,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,4% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 35,2% no eren unitats familiars. En el 30,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,6% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 28,9% de 45 a 60 i un 21,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.731 $ i la renda mediana per família de 41.316 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.279 $ mentre que les dones 18.571 $. La renda per capita de la població era de 16.188 $. Aproximadament el 9,5% de les famílies i el 13,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dallas City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dallas City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vendlincourt

Vendlincourt és un municipi del cantó del Jura, situat al districte de Porrentruy.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Pribeta

Pribeta és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1312.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ webex.digital. «História | Pribeta | Oficiálne stránky obce» (en eslovac). [Consulta: 25 desembre 2021].
# Quadrangle

En geologia o en geografia, la paraula quadrangle o quadrilàter es refereix a un mapa d'un quadrant de 7,5 minuts del Servei Geològic dels Estats Units (USGS), que en general porta el nom d'una característica fisiogràfica local.
També s'usa l'abreviatura «quad» junt amb el nom del mapa; per exemple, «Ranger Creek, Texas quad mapa». Aquests mapes són una quarta part de l'anterior d'una sèrie de 15 minuts. En un mapa quadrangle, els límits nord i sud del quadrangle no són línies rectes, ja que en realitat són corbades perquè coincideixi amb les línies de latitud de la Terra en la projecció estàndard. Els límits est i oest en general no són paral·lels, ja que coincideixen amb les línies de longitud de la Terra. Als Estats Units, un mapa quadrangle de 7,5 minuts cobreix una àrea de 130- 180 km².
L'USGS també ha dividit en quadrangles les superfícies d'altres planetes, que porten el nom de les característiques locals.
Els quadrangles que es troben en el pol d'un cos també s'anomenen «zones», ja que són circulars en lloc de tenir quatre costats.

## Referències

* ↑ Map Scales, Fact Sheet FS105-02, (February 2002)
* ↑ Morton, Oliver. Mapping Mars: Science, Imagination, and the Birth of a World. Nova York: Picador USA, 2002, p. 98. ISBN 0-312-24551-3.

## Vegeu també

* Cartografia de Mercuri
* Cartografia de la Lluna
* Cartografia de Mart
* Cartografia d'Europa, un satèl·lit de Júpiter
* Cartografia de Dione, un satèl·lit de Saturn
* Cartografia d'Encèlad, un satèl·lit de Saturn
* Cartografia de Rea, un satèl·lit de Saturn
* Cartografia de Tetis, un satèl·lit de Saturn
* Cartografia de Venus
# Joost Swarte

Joost Swarte (Heemstede, 24 de desembre de 1947) és un dissenyador, il·lustrador i historietista neerlandès.
Swarte és un dels principals representants de l'estil «línia clara», nom donat per ell mateix a l'estil nítid que inicià Hergé, i un dels principals referents del ninotaire català Francesc Capdevila.

## Biografia

Joost Swarte va estudiar disseny industrial a Eindhoven i va començar a fer historietes a finals dels seixanta. El 1971 va llançar la seva pròpia revista Modern Papier a més de contribuir regularment a la revista Tante Leny Presenteert.
El 1980 participa per primera vegada en la mostra d'historietes del Festival del Còmic d'Angulema.
Va ser nomenat Officieren in de Orde van Oranje-Nassau per la reina Beatriu I dels Països Baixos el 2004.

## Obra

Entre les seves creacions en l'àmbit del còmic destaquen Katoen en pinbal, Jopo de Pojo, Anton Makassar, Dr Ben Cinema i Niet Zo, Maar zo-Passi, Messa, o Papalagi. La seva obra ha estat traduïda al català, castellà, francès, anglès, italià, i alemany.
També és molt conegut pels seus nombrosos dibuixos, estampes, cartells, postals, cobertes d'àlbums musicals i portades de revistes com l'holandesa Vrij Nederland, la belga FUM i la italiana Abitare.
Swarte també ha dissenyat mobiliari, vitralls, murals i altres objectes, fins i tot ha dissenyat el teatre De Toneelschuur a Haarlem, Països Baixos.

## Referències

* ↑ «Joost Swarte» (en castellà). [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ JIMÉNEZ (@vinetabocadillo), JESÚS. «Joost Swarte: "Inventé el término "Línea clara" para los cómics, con un toque de ironía"» (en castellà), 07-05-2012. [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ «CASI COMPLETO, de Joost Swarte » Serie de viñetas. Blog sobre cómics de Octavio Beares» (en castellà). [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ magazine, Le Point. «BD: Joost Swarte, le Néerlandais qui a conquis l'Amérique» (en francès), 26-01-2018. [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ «Joost Swarte benoemd tot erelid van de BNO» (en neerlandès). [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ «Joost Swarte» (en anglès). [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ «Over de Toneelschuur» (en neerlandès). [Consulta: 1r novembre 2019].
# Joost Posthuma

Joost Posthuma (Hengelo, 8 de març del 1981) és un ciclista neerlandès, professional des de 2004 fins al 2012.
Tot i que ha guanyat curses en línia, la seva especialitat són les contrarellotges individuals, una habilitat que li ha permès endur-se també les generals de curses com els Tres Dies de La Panne o la Sachsen-Tour.

## Palmarès

* 2003
** 1r a l'Olympia's Tour
** 1r a la Thüringen-Rundfahrt
** Vencedor d'una etapa del Tour de Normandia
* 2004
** 1r al Circuit des Mines i vencedor d'una etapa
* 2005
** 1r al Gran Premi Jef Scherens
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça
* 2007
** 1r al Sachsen-Tour i vencedor d'una etapa
* 2008
** 1r al Tres dies de La Panne i vencedor d'una etapa
** 1r a la Volta a Luxemburg
* 2009
** 1r a la Volta a Andalusia
* 2010
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Àustria

### Resultats al Tour de França

* 2005. 83è de la classificació general
* 2006. 85è de la classificació general
* 2008. 69è de la classificació general
* 2009. 73è de la classificació general
* 2011. 108è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2004. 92è de la classificació general
* 2007. 55è de la classificació general

## Enllaços externs

* Web oficial (neerlandès)
* Fitxa de Joost Posthuma a sitiodeciclismo.net