OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ral·li Olympus

El Ral·li Olympus, oficialment Olympus Rally, és un ral·li que es disputa als EUA. És l'únic ral·li d'aquest país que ha format part del Campionat Mundial de Ral·lis.

## Guanyadors

    A 22 d'abril de 2022
| Any | Pilot | Copilot | Cotxe | Camp. |
| 1973 | Gene Henderson | Ken Pogue | AMC Jeep | USA |
| 1974 | Gene Henderson | Ken Pogue | AMC Jeep | USA |
| 1975 | John Buffum | Vicki Dykema | Ford Escort | USA |
| 1976 | John Buffum | Vicki Dykema | Porsche Carrera | USA |
| 1977 | Ron Richardson | Ray Hocker | Plymouth Arrow | USA |
| 1978 | John Buffum | Doug Shepherd | Triumph TR7 | USA |
| 1979 | Hendrik Blok | Damon Trimble | Plymouth Arrow | USA |
| 1980 | Rod Millen | Dave Weiman | Mazda RX-7 | USA |
| 1981 | Rod Millen | Bob Kraushaar | Mazda RX-7 | USA |
| 1982 | John Buffum | Doug Shepherd | Audi quattro | USA |
| 1983 | Rod Millen | R. Dale Kraushaar | Mazda RX-7 | USA |
| 1984 | Rod Millen | R. Dale Kraushaar | Mazda RX-7 | USA |
| 1985 | Hannu Mikkola | Arne Hertz | Audi Quattro | |
| 1986 | Markku Alén | Ilkka Kivimäki | Lancia Delta S4 | WRC |
| 1987 | Juha Kankkunen | Juha Piironen | Lancia Delta HF 4WD | WRC |
| 1988 | Miki Biasion | Tiziano Siviero | Lancia Delta Integrale | WRC |
| 2006 | Wyeth Gubelmann | Cindy Krolikowski | Subaru Impreza WRX STI | USA |
| 2007 | Ramana Lagemann | Mark Williams | Mitsubishi Lancer Evolution | USA |
| 2008 | Ken Block | Alessandro Gelsomino | Subaru Impreza WRX STI | USA |
| 2009 | Travis Pastrana | Christian Edstrom | Subaru Impreza WRX STI | USA |
| 2010 | Travis Pastrana | Christian Edstrom | Subaru Impreza WRX STI | USA |
| 2011 | David Higgins | Craig Drew | Subaru Impreza WRX STI | USA |
| 2012 | Ken Block | Alessandro Gelsomino | Ford Fiesta | USA |
| 2013: No disputat ||||
| 2014 | Hardy Schmidtke | Chris Kremer | Mitsubishi Lancer Evolution | USA |
| 2015 | David Higgins | Craig Drew | Subaru WRX STI | USA |
| 2016 | David Higgins | Craig Drew | Subaru WRX STI | USA |
| 2017 | David Higgins | Craig Drew | Subaru WRX STI | USA |
| 2018 | Patrik Sandell | Per Almkvist | Subaru WRX STI | USA |
| 2019 | Oliver Solberg | Denis Giraudet | Subaru WRX STI | USA |
| 2020 | Barry McKenna | Leon Jordan | Škoda Fabia | USA |
| 2021 | Travis Pastrana | Rhianon Smyth-Gelsomino | Subaru WRX STI | USA |

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial del Ral·li d'Olympus
* Olympus Rally Results eWRC-Results
# Abu l-Muhammad Khan

Abu l-Muhammad Khan fou kan de Khivà, fill d'Ilbars Khan III. Fou nomenat per Nadir Shah després de l'assassinat de Tagir Khan i la breu usurpació de Nurali Khan dels kazakhs, i el cap rebel Ertuk Inak fou nomenat primer ministre.
Al cap de poc temps, avançat el 1742 o el 1743, va esclatar una revolta. Ertuk Inak fou assassinat i el kan probablement també o almenys desapareix de la història i fou substituït per Abu l-Ghazi II, nomenat pels rebels.

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II division II. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# 188

Esdeveniments significatius de l'any 188:

## Esdeveniments

* Publi Helvi Pèrtinax esdevé cònsol d'Àfrica.

## Naixements

* 4 d'abril - Lugdúnum, Gàl·lia Celta, Imperi Romàː Caracal·la, emperador de Roma (m. 217).

## Referències

* ↑ «Caracalla» (en anglès). Encyclopædia Iranica. [Consulta: 4 abril 2020].
# Ace of Spades (àlbum)

Ace of Spades és el cinquè àlbum del grup britànic Motörhead. Publicat el 8 de novembre de 1980 amb Bronze Records, es va situar al #4 dels àlbums d'èxit del Regne Unit. És l'àlbum de més èxit comercial de la banda, aconseguint el número quatre a la llista d'àlbums UK Album Chart i disc d'or al Regne Unit el març de 1981. Va ser precedit pel llançament de la cançó principal que dona nom a l'àlbum, Ace of Spades, com a senzill el 27 d'octubre, que va assolir el número 15 al UK Singles Chart, la Llista de singles del Regne Unit, a principis del mes de novembre.
Aquest disc fou el llançament debut de la banda als Estats Units, amb Mercury Records gestionant la distribució a Amèrica del Nord. El 2020, l'àlbum es va classificar en el lloc 408 a la llista dels 500 millors àlbums de tots els temps deRolling Stone.

## Llista de cançons

* "Ace of Spades" – 2:49
* "Love Me Like a Reptile" – 3:23
* "Shoot You in the Back" – 2:39
* "Live to Win" – 3:37
* "Fast and Loose" – 3:23
* "(We Are) The Road Crew" – 3:12
* "Fire Fire" – 2:44
* "Jailbait" – 3:33
* "Dance" – 2:38
* "Bite the Bullet" – 1:38
* "The Chase Is Better Than the Catch" – 4:18
* "The Hammer" – 2:48
En posteriors reedicions es van afegir tres cançons, dos són extretes de l'EP St. Valentine's Day Massacre:
* "Dirty Love" (cara-B de Ace Of Spades)
* "Please Don't Touch"
* "Emergency"

### Edició de luxe
#### Disc 1

* "Ace of Spades" – 2:49
* "Love Me Like a Reptile" – 3:23
* "Shoot You in the Back" – 2:39
* "Live to Win" – 3:37
* "Fast and Loose" – 3:23
* "(We Are) The Road Crew" – 3:12
* "Fire Fire" – 2:44
* "Jailbait" – 3:33
* "Dance" – 2:38
* "Bite the Bullet" – 1:38
* "The Chase Is Better Than the Catch" – 4:18
* "The Hammer" – 2:48

#### Disc 2

* "Dirty Love" - 2:55
* "Ace of Spades" (versió alterna) - 3:03
* "Love Me Like a Reptile" (versió alterna) - 4:16
* "Love Me Like a Reptile" (versió alterna) - 3:31
* "Shoot You in the Back" (versió alterna) - 3:11
* "Fast and Loose" (versió alterna) - 3:06
* "(We Are) The Road Crew" (versió alterna) - 3:24
* "Fire Fire" (versió alterna) - 2:41
* "Jailbait" (versió alterna) - 3:33
* "The Hammer" (versió alterna) - 3:11
* "Dirty Love" (versió alterna) - 1:02
* "Dirty Love" (versió alterna) - 2:51
* "Fast and Loose" (Sessió de BBC) - 4:18
* "Live to Win" (Sessió de BBC) - 3:33
* "Bite the Bullet/The Chase Is Better Than the Catch" (Sessió de BBC) - 6:05

## Formació

* Lemmy Kilmister - Baix i veu
* "Fast" Eddie Clark - Guitarra
* Phil "Philthy Animal" Taylor - Bateria

## Referències

* ↑ Burridge, Alan Illustrated Collector's Guide to Motörhead Published: 1995, Collector's Guide Publishing p70. ISBN 0-9695736-2-6
* ↑ Burridge, Alan (April 1991). "Motörhead". Record Collector (140): 18–19.
* ↑ Stone, Rolling. «The 500 Greatest Albums of All Time» (en anglès americà). Rolling Stone, 22-09-2020. [Consulta: 3 maig 2022].

## Enllaços externs

* Anàlisi de Ace of Spades a Yahoo Music
* Web oficial de Motorhead
# Anhalt-Zerbst

El comtat o principat d'Anhalt-Zerbst foun un estat del Sacre Imperi Romanogermànic amb centre a Zerbst. Va existir en tres èpoques diferents.
Es va crear per primer cop el 1252 en la primera partició d'Anhalt entre els tres fills del comte Enric I. El 1396 es va dividir en Anhalt-Zerbst i Anhalt-Dessau.
El 1544 Anhalt-Dessau es va dividir en tres parts, una de les quals fou el segon principat d'Anhalt-Zerbst; la línia principal d'Anhalt-Dessau es va extingir el 1561 i Zerbst va rebre els seus territoris i els de Plötzkau (extingida el 1553). La línia de Zerbst va subsistir però des de 1562, amb tot l'Anhalt reunificat, van agafar el nom vacant d'Anhalt-Dessau, que era el de la capital, o bé el nom simple d'Anhalt.
El 1603 l'Anhalt es va dividir en cinc línies entre els fills de Joaquim Ernest, una de les quals fou la d'Anhalt-Zerbst, que va ser assignada al cinquè fill Rodolf. El 1667 la senyoria frisona de Jever va passar al príncep d'Anhalt-Zerbst i va quedar en unió personal; la línia es va dividir el mateix any en Anhalt-Zerbst, Anhalt-Mühlingen i Anhalt-Durnburg; la de Mühlingen es va extingir el 1714 i va passar a les altres dues, i la de Zerbst es va extingir el 1742 passant a la que restava, la de Durnburg, que va reunificar el territori de la branca i va readoptar el nom d'Anhalt-Zerbst fins a la seva extinció el 1793 quan es va repartir entre Bernburg (districtes de Rosslau, Coswig i Mühlingen), Dessau (ciutat de Zerbst i districtes de Zerbst i Walternienburg) i Köthen (districte de Durnburg). Jever va passar a Rússia (la senyoria fou heretada per l'emperadriu Caterina II, germana del darrer príncep Frederic August, ja que a Jever es permetia la successió a les dones).

## Primer principat

* Sigfrid 1252-1310
* Albert I 1310-1316
* Albert II 1316-1362
* Valdemar II 1310-1367
* Joan II 1362-1382
* Valdemar II 1367-1370
* Segimon I 1382-1396 (+1405)
* Albert III 1382-1396 (+1423)
* Valdemar III 1382-1392

## Segon principat

* Joan V 1544-1551
* Carles I (a Zerbst) 1551-1561
* Joaquim II Ernest (a Koslau) 1551-1586
* Bernat VII (a Dessau) 1551-1570
* Adopta el nom d'Anhalt o Anhalt-Dessau des de 1562.

## Tercer principat

* Rudolf 1603-1621
* Joan VI 1621-1667
* Carles Guillem 1667-1718
* Joan August 1718-1742
* La línia d'Anhalt-Durnburg adopta el nom d'Anhalt-Zerbst
* Joan Lluís II de Dornburg 1742-1746 (administrador de Jever 1720-1742)
* Cristià August de Dornburg 1742-1747
* Frederic August 1747-1793

## Referències

* Regnal chronologies Arxivat 2019-09-26 a Wayback Machine.
# 1r districte de Lió

El 1er districte (arrondissement) de Lió, França, és un dels nou districtes de la Ciutat de Lió. Queda sota el turó de la Croix-Rousse i en la part del nord de Presqu'île format pel Saona i el Roine, els dos rius de Lió.

## Història

Les pentes (Els pendents Croix-Rousse), que estaven situats en el Franc-Lyonnais, estan integrats a la ciutat de Lió des de 1512, quan Lluís XII de França decideix construir una fortificació en la part superior del turó de Saint-Sébastien (nom de la Croix-Rousse a l'Edat mitjana) per defensar la ciutat.
El districte va ser creat el 24 de març de 1852 (també la data de la creació dels 5 primers districtes).

## Geografia
### Àrea i demografia

Localitzat en el centre del presqu'île, el 1r districte és el més petit de tots els districtes de Lió. Al voltant de la plaça des Terreaux, els bars i els pubs del carrer fan del 1r districte un dels més animats dia i nit.
* Àrea: 151 ha
* 1999: 26,861 habitants
* 2005: 28,100 habitants
* 2006: 28,210 habitants
* 2007: 30,024 habitants
* Densitat de 18,682 habitants/ km².

### Barris

El 1r districte de Lió és compost de quatre barris:
* Terreaux (Al voltant de la Plaça des Terreaux)
* Pentes de la Croix-Rousse
* Croix-Paquet
* Quartier Sant-Vincent

### Carrers

* Boulevard de la Croix-Rousse
* Cour des Voraces
* Montée de la Grande Côte
* Montée des Carmélites
* Passage Thiaffait
* Quai de la Pêcherie
* Quai Saint-Vincent
* Rue Burdeau
* Rue de l'Arbre-Sec
* Rue de la Bourse
* Rue de la République
* Rue des Capucins
* Rue du Bât-d'Argent
* Rue du Sergent Blandan
* Rue Édouard Herriot
* Rue Lanterne
* Rue Pierre DuPont, pel cantautor Pierre Dupont, nascut a Lió el 1821.
* Rue Royale
* Rue Sainte-Catherine

## Monuments

* Ajuntament de Lió
* Palau St Pierre, amb el Musée des Beaux-Arts
* Opéra de Lió
* Patineur de César
* Les Subsistances
* Amfiteatre de les Tres Gàl·lies
* Église du Bon-Pasteur
* Église Saint-Polycarpe

## Equipaments i serveis

* Ajuntament de Lió
* Lycée de la Martinière
* Salle Rameau
* Halles de la Martinière

## Transports

* Metro Línia A estació: "Hôtel de ville-Louis Pradel"
* Metro Línia C estacions: "Hôtel de ville-Louis Pradel" i "Croix-Paquet"

## Activitats culturals

* Museu de Belles Arts de Lió
* Òpera de Lió

## Referències

* 1 2 3 «Lyon 1er arrondissement». Arxivat de l'original el 2021-02-06. [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ Métropole, Télé Lyon. «Rénovation de la Croix-Rousse à la Lyon - Vidéo Dailymotion» (en francès). [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ «La vie de quartier à Lyon (en 2010)» (en francès), 14-01-2010. [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ «Location d'appartements meublés à Lyon - Appart'Ambiance» (en francès). [Consulta: 8 febrer 2021].
# 336

El 336 (CCCVI) fou un any de traspàs començat en dijous del calendari julià.

## Necrològiques

* Se celebra un concili regional donatista amb la participació de bisbes de totes les ciutats del nord d'Àfrica.

## Referències

* ↑ Mitchell, 2015, p. 303.

## Bibliografia

* Mitchell, S. A History of the Later Roman Empire, AD 284–641 (en anglès). 2a edició. Wiley-Blackwell, 2015. ISBN 978-1-118-31242-1.
# 636
## Esdeveniments

* Els àrabs envaeixen Pèrsia
* Khíntila esdevé rei dels visigots succeint a Sisenand.

## Necrològiques

* Sevilla, 4 d'abrilː Isidor de Sevilla, sant
* Toledo, 12 de març: Sisenand de mort natural
# 3C 9

3C 9 és un quàsar situat a la constel·lació dels Peixos.
En el seu temps, va ser el quàsar emissor de ràdio més distant conegut.

## Referències

* 1 2 3 Antonis Georgakakis «The Sloan Digital Sky Survey Quasar Catalog: Twelfth data release» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-01-2017, pàg. A79. DOI: 10.1051/0004-6361/201527999.
* ↑ «A catalogue of quasars and active nuclei: 13th edition» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-07-2010, pàg. 10–10. DOI: 10.1051/0004-6361/201014188.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Time Magazine, The Quasi-Quasars Arxivat 2013-08-24 a Wayback Machine., Friday, Jun. 18, 1965

## Enllaços externs

* Simbad
Coordenades: 00$^h$ 20$^m$ 25,22$^s$; +15° 40′ 54,7″
# Ali Mazrui

Ali Mazrui (1933-2014) fou un acadèmic kenyà, Director de l'Institute of Global Cultural Studies de la Universitat de Binghamton-State University de Nova York. Ha presidit l'African Studies Association dels EUA, ha estat vicepresident de l'International Political Science Association i de l'International Congress of African Studies i director del Center for Afroamerican and African Studies de la University of Michigan. Ha estat assessor del Banc Mundial i de la Comissió de Corporacions Transnacionals de l'ONU i ha format part de l'equip director del Consell Islàmic Americà. Dirigeix el Center for Muslim-Christian Understanding de la Universitat de Georgetown i fou membre de l'Institute of Governance and Social Research de Jos (Nigèria). La seva recerca se centra en la cultura política de les relacions internacionals i, molt especialment, en la cultura africana i islàmica.

## Referències

* ↑ «Ali Mazrui». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 13 abril 2016].
* ↑ Bull, Hedley. La sociedad anárquica. Un estudio sobre el orden en la política mundial (en castellà). 2005. Madrid: Editorial Catarata, Agost 2024, p. 129. ISBN ISBN 84-8319-212-8.
# Age of Empires Online

Age of Empires Online (abreujat AoEO) és un videojoc d'estratègia en temps real per a ús en ordinador, desenvolupat inicialment per l'empresa Robot Entertainment, actualment per Gas Powered Games i publicat per Microsoft. El joc, va ser anunciat per primera vegada en Gamescom de 2010. Va ser llançat el 16 agost 2011 exclusivament per distribució digital. És el primer joc de la sèrie Age of Empires ofert per Games for Windows - Live, a més és el primer joc de l'empresa Robot Entertainment, empresa creada pel fundador de l'extinta Ensemble Studios, creadora original de la sèrie Age of Empires i Halo Wars.
El 3 de gener de 2013 Microsoft va deixar de desenvolupar el joc i l'1 de juliol de 2014 es va tancar el servei donat que el contingut era massa costós de mantenir. El 2017, Age of Empires Online es va restablir per un grup independent de desenvolupadors amb el kit de desenvolupament publicat per Microsoft per al joc i està allotjat en un emulador de servidor conegut com a Project Celeste. El joc es pot jugar de forma gratuïta en mode de jugador i multijugador amb totes les funcions en línia completament habilitades. La civilització romana es va finalitzar i es va llançar el 14 de març de 2021.
Amb el joc 0 A.D. tè el seu equivalent o competidor de programari lliure i de codi obert.

## Referències

* ↑ «'Age of Empires' arriba a la xarxa». Empordà Info, 09-05-2011. [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ «Gamescom: Age of Empires Online» (en anglès). Charles Onyett. Arxivat de l'original el 2012-06-11. [Consulta: 27 novembre 2010].
* ↑ EP «'Age of Empires' arriba a la xarxa». Diari de Girona, 09-05-2011.
* ↑ Soriano Ruiz, Maria «Com ha sobreviscut el “Age of Empires” 17 anys». Actualitat Valenciana, 21-01-2016.
* ↑ Gilbert «Ensemble Studios founder creates Robot Entertainment» (en anglès). Engagdte nom=Ben, 02-07-2009.
* ↑ Corriea, Alexa Ray. «Age of Empires Online's lack of new content drove revenue loss», Aug 19, 2013. Arxivat de l'original el 12 juny 2018. [Consulta: 17 gener 2018].
* ↑ «Roman Civilization Now Available!».
* ↑ Jarkendia. «Probamos 0 A.D., el Age of Empires II gratuito y open-source» (en castellà). Vida Extra, 26-01-2016. [Consulta: 28 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Arxivat 2012-06-23 a Wayback Machine.
# Abu-l-Fat·h

Abu-l-Fat·h és el nom dels següents personatges:
* Abu-l-Fat·h ad-Daylamí, imam zaidita del Iemen
* Abu-l-Fat·h al-Mudhàffar ibn al-Múslima, visir abbàssida
* Abu-l-Fat·h Alí ibn Muhàmmad, visir buwàyhida
* Abu l-Fath Khan, diversos personatges
* Abu l-Fath Mirza, (? - 1912) príncep qadjar
* Abu-l-Fat·h Yússuf, (segle XII) visir gaznèvida
# Anna Xarihina

Anna Borysivna Xarihina (Ucraïna, 1978) és una activista LGBT i feminista ucraïnesa. És una de les cofundadores de l'Associació de les Dones Esfera, una organització de feminista lesbiana dins Khàrkiv, i de la ONG Kyiv Pride, el comitè organitzador de la desfilada de l'orgull a Kíiv.
Xarihina i la seva companya, Vira Txemigina, han estat implicades en la comunitat de LGBT ucraïnesa i en les organitzacions lesbianes durant deu anys. Van organitzar les primeres marxes per la igualtat a Kíiv. El segon, celebrat el 2015, va tenir l'acompanyament de la policia i va rebre el suport d'un bon nombre de personalitats públiques. Tanmateix, la marxa només va durar 15 minuts a causa de violència d'extrema dreta contra els participants de la marxa. A causa d'això, deu persones, incloent alguns agents de policia que vigilaven l'esdeveniment, van resultar ferits.
El feminisme i activisme LGBT de Xarihina s'ha trobat amb una oposició continuada a Ucraïna. Quan va fer una conferència sobre el moviment LGBT en una llibreria a Khàrkiv, la reunió va haver de ser reubicada dues vegades: primer al centre de premsa Nakipelo i després al centre Izolyatsiya. Xarihina també va formar part de les queixes pels atacs a PrideHub, un centre comunitari de Khàrkiv. El centre va ser atacat per homes emmascarats que van llançar granades de fum el juliol de 2018, i més tard vandalitzat amb grafitis i sang d'animal. Els fets es van denunciar a la policia, i es van adreçar més de 1.000 cartes de queixa al Ministre de l'Interior Arsen Avakov, però no van haver-hi càstigs.
El març de 2019 Xarihina va ser una de les organitzadores de Setmana de Solidaritat de les Dones a Khàrkiv durant la primera setmana de març:
| « | L'objectiu de l'esdevneiment es tornar a l'essència original del Dia Internacional de la Dona, quan les dones s'uneixen en la lluita pels seus drets. Aquest és un dia de solidaritat femenina, no de rams i dolços. La Setmana de la Solidaritat de les Dones és principalment un projecte educatiu, i estem unides no contra alguna cosa, sinó pel desenvolupament de la dona, les comunitats de dones i tota la societat ucraïnesa. | » |
| — Natalia Ivanova, International Women’s Day: Breaking Stereotypes, Kharkiv Observer, 8 març 2019. |||
El gener de 2020 va criticar el llavors Secretari d'Estat dels Estats Units de Mike Pompeo per visitar Ucraïna sense reunir-se amb líders del moviment LGBTQ.

## Referències

* 1 2 Claire Gaillard, Anna Sharyhina – Ukraine, Hope for the Future, Les Spread the Word, 5 October 2015.
* ↑ Clara Marchaud, Kyiv Pride week events to raise awareness, defend LGBTQ rights, Kyiv Post, June 8, 2018.
* ↑ Ganna Grytsenko, What are the real barriers to freedom of assembly in Ukraine?, openDemocracy, May 16, 2018.
* 1 2 Anna Nemtsova, Mike Pompeo Snubs Ukraine’s Embattled LGBTQ Community, The Daily Beast, Jan 31, 2020.
* 1 2 Lily Wakefield, US Secretary of State Mike Pompeo refuses to meet with LGBT activists in Ukraine, Pink News, February 1, 2020.
# Abu-l-Faraj al-Isbahaní

Abu-l-Faraj Alí ibn al-Hussayn ibn Muhàmmad ibn Àhmad al-Quraixí al-Isbahaní (o al-Isfahaní), més conegut simplement com a Abu-l-Faraj al-Isbahaní (o al-Isfahaní) (en àrab أبو الفرج الأصفهاني), també anomenat a Occident Abulfaraj (Isfahan, 897 - Bagdad, 20 de novembre de 967) fou un historiador, literat i poeta àrab nascut a Pèrsia. La seva obra principal, en la qual ell mateix diu que va treballar 50 anys, és la Kitab al-Aghan (el llibre dels cants), en la qual va recopilar els antics poemes i cançons àrabs.
Era descendent dels quraixites de la Meca de confessió xiïta. Va estudiar a Bagdad on va viure quasi tota la vida protegit pels Buwàyhides, especialment el ministre Al-Muhal·labí; també va viure un temps a Alep, a la cort de l'hamdànida Sayf al-Dawla.

## Notes

* ↑ La ciutat persa d'Isfahan, que dona origen a la nisba d'Abu-l-Faraj, és anomenada en àrab Isbahan, d'aquí que aquest personatge sigui conegut com al-Isbahaní, segons el nom àrab, o al-Isfahaní, segons el persa. Atès que es tracta d'un àrab, nascut en una ciutat persa, sembla que el més correcte és anomenar-lo preferentment per la seva nisba àrab.

## Bibliografia

* K. Abū Deeb, “Abu'l-Faraj Esfahani,” Encyclopædia Iranica, I/3, 3, pp. 282-283; una versió actualitzada està disponible en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/abul-faraj-esfahani-ali-b
# Anton Storch

Anton Storch (Viena, Àustria, 1813 - 1887) fou un compositor i director de coral austríac.
En descobrir el seu talent musical, son pare va encarregar Michael Eckel de la formació del seu fill. Aviat l'alumne es va enfilar sobre el mestre. Storch va anar al conservatori de la Gesellschaft der Musikfreunde, on va rebre classes de violí de Georg Hellmesberger, Josef Böhm, Franz Clement i Josef Mayseder i va estudiar composició amb Kessler.
Després de completar els seus estudis, es va incorporar a l'orquestra del Theater an der Wien com a violinista i després de la mort de Clement, en va devenir el director d'orquestra. Poc temps després va esdevenir director d'orquestra del Karltheater i més tard al Theater in der Josefstadt. En aquest període va escriure la música de nombroses òperes, operetes, obres de teatre popular, comèdies i ballets. Els seus cors per a homes, que li donaren fama, es distingeixen per una gran originalitat. El 1843 va esdevenir, junts amb Gustav Barth (1811-1897) el primer director de la novament creada coral masculina Wiener Männergesangverein, per a la qual va compondre cançons, corals i quartets que en van fer un dels compositors més populars de l'àmbit de parla alemanya de la seva època. Aleshores va decidir abandonar el món del teatre. El 1854 va ser nomenat director del Musikverein Linz (societat de música de Linz. Després de 1861 va tornar a Viena al Theater in der Josefstadt, sota la insistència dels seus amics. Devers 1870 es va retirar de la vida activa i només es va ocupar dels seus nombrosos alumnes. Va patir una greu malaltia als ulls, que el va fer cec a la fi de la seva vida.
Entre els seus alumnes de Viena va tenir en E. S. Engelsberg i Đuro Eisenhuth, entre d'altres.

## Obres destacades

* Die Karthause, poema per a veus d'home i cor;
* Kriegers Heimkehr, per a quintet vocal i cor;
* Grün, per a quatre veus i cors;
* Morgengrüsse per a quatre veus d'home soles;
* Leben und Lied, per a doble cor a vuit veus;
* Vor der Schlacht, cor;
* Ave Regina, per a quatre veus;
* Miserere mei Deus, etc.
Les seves òperes i altres composicions són de menor mèrit.

## Referències

* ↑ Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana (en castellà). 57 Sola - Subn. Madrid: Espasa-Calpe, 1973, p. 1230. ISBN 84-239-4557-X.
* ↑ Weiß, 1893, p. 436.
* 1 2 3 Weiß, 1893, p. 437.
* ↑ Boisits, Barbara. «Eisenhuth, Djuro (Georg)». A: Oesterreichisches Musiklexikon online [Lèxic de la Música d'Aústria] (en alemany) [Consulta: 7 desembre 2020].

## Bibliografia

* von Wurzbach, Constantin. «Storch, A. M.». A: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich (en alemany). tom 39. Viena: Kaiserlich-königliche Hof- und Staatsdruckerei, 1879, p. 184–192.
* Weiß, Karl. «Storch, A. M.». A: Allgemeine Deutsche Biographie (en alemany). tom 36. Historische Kommission bei der Bayerischen Akademie der Wissenschaften, 1893, p. 436–437.