OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bob Avakian

Bob Avakian (nascut a Washington DC el 7 de març de 1943) és el President del Partit Comunista Revolucionari dels Estats Units (RCP,USA), el major grup maoista dels Estats Units.

## Biografia

Net dels immigrants armenis, Avakian havia nascut a Washington DC, i ha crescut en Berkeley, Califòrnia. Ha assistit al liceu de Berkeley i a la Universitat de Califòrnia, Berkeley. S'ha fet polititzat en el Moviment de Llibertat d'Expressió (Free Speech Movement). Avakian era primer un dirigent de la Unió Revolucionària (Revolutionary Union). El 1975, Avakian ha fundat el Partit Comunista Revolucionari amb altres comprenent C. Clark Kissinger i Carl Dix, i ha estat bé al seu President. És un destacat teorista maoista, i segons els seus seguidors, la seva Nova Síntesi ha superat fins i tot el millor dels caps comunistes precedents.

## Bibliografia

Escriu pel periòdic del seu partit, Revolution (Revolució), i ha escrit diversos llibres:
* Away with All Gods! Unchaining the Mind and Radically Changing the World, 2008.
* Observations on Art, Culture, Science, and Philosophy, 2006.
* Marxism and the Call of the Future: Conversations on Ethics, History, and Politics, 2006, escriu amb Bill Martin.
* From Ike to Mao and Beyond: My Journey from Mainstream America to Revolutionary Communist, 2006.
* Preaching from a Pulpit of Bones, 1999.
* Phony Communism is Dead...Long Live Real Communism!, 1992.
* Could We Really Win?, 1991.
* Reflections, Sketches, and Provocations: Essays and Commentary, 1981-1987, 1990.
* Democracy: Can't We Do Better Than That?, 1986.
* Bullets: From the Writings, Speeches, and Interviews of Bob Avakian, 1985.
* A Horrible End, or an End to the Horror?, 1984.
* For a Harvest of Dragons, 1983.
* Mao Tsetung's Immortal Contributions, 1979.
* The Loss in China and the Revolutionary Legacy of Mao Tsetung, 1978.

## Enllaços externs

* Obra de Bob Avakian (Disponible només en anglès i espanyol)
* Revolution: Why It's Necessary, Why It's Possible, What It's All About 2003, una pel·lícula d'un discurs de Bob Avakian (Disponible només en anglès i espanyol)
# John Westbergh

John Westbergh (Örnsköldsvik i Bredbyn, 6 d'agost de 1915 - Örnsköldsvik i Bredbyn, 12 de novembre de 2002) va ser un esquiador de fons i de combinada nòrdica suec que va competir durant la dècada de 1930. En el seu palmarès destaquen dues medalles de plata al Campionat del Món d'esquí nòrdic, en combinada nòrdica el 1938 i en els 4x10 km d'esquí de fons el 1939. El 1938 va guanyar la cursa dels 18 quilòmetres al festival d'esquí d'Holmenkollen.

## Referències

* ↑ Resultats al Campionat del món d'esquí nòrdic (alemany)
* ↑ John WESTBERGH Federació Internacional d'esquí
* ↑ Holmenkollen winners since 1892 (noruec)
# Heliport

Un heliport és una instal·lació aeroportuària destinada a ser utilitzada totalment o parcialment a l'arribada, sortida i moviment d'helicòpters. A diferència dels aeroports els heliports no necessiten grans superfícies, ja que els helicòpters es poden enlairar i aterrar verticalment.

## Ubicacions habituals
### Hospitals

En casos d'accidents greus o necessitat d'evacuació mèdica en localitzacions remotes per accedir-hi amb altres mitjans se solen utilitzar helicòpters medicalitzats. A Catalunya el Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) compta amb 4 helicòpters basats en heliports a Sant Cugat del Vallès, Girona, Móra d'Ebre i Tremp. Així mateix els hospitals principals compten amb pistes d'aterratge per helicòpters.

### Embarcacions

Diverses embarcacions modernes disposen de superfícies dissenyades per a operar amb helicòpters. Són habituals en grans vaixells de passatgers, vaixells de guardacostes o oceanogràfics així com vaixells militars. Tot i això alguns disposen només d'una pisat d'aterratge d'helicòpters (o helipad en anglès). Les embarcacions militars com ara corbetes o fragates solen tenir una coberta de vol amb hangar a popa per operar amb helicòpters amb funcions de lluita anti-submarina o cerca i rescat.

### Gratacels

Alguns gratacels compten amb heliports al terrat, ja sigui per funcions de transport o per a l'evacuació en cas d'incendi o altres emergències.

### Illots

Alguns illots rocosos de difícil accés disposen d'heliports. És el cas per exemple de l'illot Háidrangur, a l'arxipèlag de Vestmannaeyjar, que té un heliport per donar accés al far Þrídrangaviti.

## Galeria

* Heliport privat a Alemanya.
* Helicòpter medicalitzat a l'heliport de l'Hospital de Sabadell.
* Heliport d'una plataforma petroliera.
* Helicòpter MH-60 Sea Hawk a la coberta de vol de l'USS Freedom.

## Referències

* ↑ «Definiciones (Políticas aeroportuarias/ Infraestructuras de competencia autonómica)». Ministerio de Fomento. [Consulta: 9 gener 2015].
* ↑ Servei d'Emergències Mèdiques. Memòria d'Emergències Mèdiques 2013, p. 126-127 [Consulta: 9 gener 2015]. Arxivat 9 de gener 2015 a Wayback Machine.
* ↑ Butler, Patrick. «Maybe L.A.'s 'stupid' helipad rule wasn't so dumbeditor=Los Angeles Times». [Consulta: 9 gener 2015].

## Vegeu també

* Aeroport
* Aeròdrom
# Triplophysa marmorata

Triplophysa marmorata és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia: llacs del Caixmir i riu Indus.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* ↑ Walker, K.F. i H.Z. Yang 1999. Fish and fisheries in western China. FAO Fish. Tech. Pap. 385:237-278.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Heckel, J. J. 1838. Fische aus Caschmir gesammelt und herausgegeben von Carl Freiherrn von Hügel, beschrieben von J. J. Heckel. Wien. Fische Caschmir: 1-112, Pls. 1-13.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., F. Fang, B. Delling i E. Åhlander 1999. The fishes of the Kashmir Valley. p. 99-167. A L. Nyman (ed.) River Jhelum, Kashmir Valley: impacts on the aquatic environment.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nyungwe

Nyungwe (Cinyungwe o Nhungue) és una llengua bantu de Moçambic. És usada com a llengua franca a la província de Tete.

## Distribució geogràfica

El nyungwe és parlat per 680.000 persones a Moçambic al llarg del riu Zambezi, principalment a la província de Tete. També hi ha parlants a Zimbàbue.

## Estatut oficial

Mentre que el portuguès és l'única llengua oficial de Moçambic, el nyungwe és una de les llengües nacionals reconegudes.

## Fonologia

L'inventari fonològic és:

### Vocals

| | Anterior | Central | Posterior |
| Tancada | i | | u |
| Semitancada | e | | o |
| Oberta | | a | |

## Referències

* ↑ Nyungwe a The Joshua Project
* ↑ http://www.mozambique.mz/pdf/constituicao.pdf Arxivat 2012-08-13 a Wayback Machine. Constitució de la República de Moçambic (pdf)
* ↑ Sitoe, B. e Ngunga, A. (eds), 2000. Relatório do II Seminário sobre a Padronização da Ortografia de Línguas Moçambicanas. NELIMO, Universidade Eduardo Mondlane, Maputo.
* ↑ http://lidemo.net/biblioteca/resources/view/nyu/ling/NYU_T000007.pdf%5BEnllaç+no+actiu%5D Transition primer for Portuguese to Nyungwe
* ↑ Sitoe, B. e Ngunga, A. (eds), 2000. Relatório do II Seminário sobre a Padronização da Ortografia de Línguas Moçambicanas. NELIMO, Universidade Eduardo Mondlane, Maputo., pp. 95-99.

## Bibliografia

* (portuguès) Victor Joseph Courtois, Elementos de grammatica tetense : lingua chi-nyungue : idioma fallado no districto de Tete e em toda a vasta região do Zambeze inferior, Imprensa da Universidade, Coimbra, 1899, 231 p.
* (portuguès) Manuel dos Anjos Martins, Elementos da língua Nyungwe : Tete, Moçambique : gramática e dicionário (Nyungwe-Português-Nyungwe), Missionários Combonianos, Roma, 1991, 427 p. ISBN 9729049130

## Enllaços externs

* O Centro de Estudos de Línguas Moçambicanas (NELIMO) Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine.(portuguès)
* Publicacions en Nyungwe a lidemo.net Arxivat 2011-07-23 a Wayback Machine. (portuguès)
* A blog sobre la traducció de la bíblia al nyungwe
# Clytocerus rivosus

Clytocerus rivosus és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: la Gran Bretanya, Finlàndia, Noruega, Bèlgica, Alemanya, Dinamarca i Txèquia.

## Referències

* ↑ Eaton, 1904. Ent. mon. Mag., 40, 59. Vol. 1, pàg. 773. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Craneflies of Finland Arxivat 2016-07-30 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Kvifte, G. M., Håland, Ø. & Andersen, T., 2011. A revised checklist of Norwegian moth flies (Diptera, Psychodidae). Norwegian Journal of Entomology 58, 180–188. «PDF».
* ↑ Rote Liste gefährdeter Schmetterlingsmücken (Diptera: Psychodidae) Bayerns Arxivat 2011-09-15 a Wayback Machine. (alemany)
* ↑ Jung, H.F., 1956. Beiträge zur Biologie, Morphologie und Systematik der europäischen Psychodiden (Diptera). Deutsche Entomologische Zeitschrift, vol. 3, pàgs. 97-257. «Enllaç».
* ↑ Jung, H.F., 1954. Einige neue mitteleuropäische Psychodiden (Diptera). Zoologischer Anzeiger, vol. 152, pàgs. 16-31. «Enllaç».
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Bibliografia

* Bernotiené, R., Rimšaité J., 2009. Notes on moth flies (Diptera: Psychodidae) inhabiting fungal fruit bodies. Acta Zoologica Lituanica, vol. 19, pàgs. 60-63. «Enllaç».

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Josep Vendrell i Lladó

Josep Vendrell Lladó (Lleida, 5 de juliol de 1919 – Lleida, 3 d'abril de 1988) fou un futbolista català dels anys 1940 que jugava com a mig ala.

## Trajectòria

Josep Vendrell juga amb l'UE Lleida de 1939 a 1943. Al 1943, fitxa pel FC Barcelona a ens queda fins al 1946. Amb el Barça va debutar en partit oficial el 30 de desembre de 1945 contra el Sevilla FC (13a jornada de la lliga espanyola). És el seu únic partit de Lliga amb el Barça. També va jugar un partit de Copa espanyola a l'abril de 1946 contra el Sevilla, i 98 partits no oficials. Al 1946, va retornar a la UE Lleida fins al 1950. Al 1950, va fitxar pel CE Binèfar fins al 1952.
Disputà un partit amb la selecció catalana l'any 1942.

## Palmarès
### FC Barcelona

* Campionat de Lliga : 1945
* Copa de Oro: 1945

## Referències

* 1 2 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 «Josep Vendrell Lladó». Gran Enciclopèdia Catalana, 23-03-2016. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ «En Las Corts». Mundo Deportivo, 06-07-1942 [Consulta: 2 gener 2014].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Celler Gispert

El Celler Gispert és una obra eclèctica d'Alella (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. Construcció de planta baixa i dos pisos, coberta amb dues vessants, amb el carener paral·lel a la façana, de manera que lateralment forma un petit frontó a la part superior. La planta de l'edifici és rectangular. La teulada queda tapada frontal i lateralment per una petita paret-barana i un frontó a la part central, situada al damunt de la cornisa. La part inferior de l'edifici ha estat més modificat perquè s'han hagut d'obrir noves portes al dividir l'edifici en tres habitatges diferents.

## Història

Sobre el frontó o encapçalament de la façana, hi ha inscrita la data de 1875, any de la seva construcció.

## Referències

* 1 2 «Celler Gispert». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# Brabant

«Brabant» té aquests significats:
* Brabant Flamenc, província de Bèlgica que forma part de la regió de Flandes
* Brabant del Nord, província del sud dels Països Baixos
* Brabant Való, província de Bèlgica que forma part de la regió de Valònia
* Ducat de Brabant (1183-1795, junt amb el marquesat d'Anvers), ducat i província històrica de les Disset Províncies
* Brabant dels Estats, territori ocupat pels Estats Generals dels Països Baixos, una Terra de la Generalitat
* Brabant Meridional, província del Regne Unit dels Països Baixos, nom nou per a l'antic departament del Dijle durant l'ocupació francesa (1795-1815)
* Província de Brabant, província de Bèlgica (1830-1995)
# John Whitaker (compositor)

John Whitaker (c. 1776 - Thavie's Inn, 4 de desembre de 1847) fou un organista i compositor anglès que malgrat no tenir la seva data de naixement hi ha referències que morí en edat avançada.
Va compondre i publicar música vocal a Londres. Va ser membre de la firma editorial de música de Button, Whitaker & Company a St. Paul's Churchyard. També va ensenyar música i va tocar l'orgue a St. Clement's, Eastcheap.
Compositor de nombroses obres dramàtiques populars, entre les que assoliren més longevitat en els repertoris foren les titulades The Apprentices Opera, The Rake's Progress i Sixes and Sevens. També va escriure cançons, pantomimes i anthems (himnes), així com diverses obres per a orgue.

## Referències

* ↑ http://www.hymntime.com/tch/bio/w/h/i/t/a/whitaker_j.htm
* Enciclopèdia Espasa, vol. 70, pàg. 173. (ISBN-84-239-4570-7)
# Helissont

Helissont (en grec antic Ἑλισσών) era una ciutat d'Arcàdia del districte de Menàlia, vora la serra de Mènal, situada al districte de Mantinea. El riu Helissont naixia prop de la ciutat i hi discorria per anar a desaiguar després al riu Alfeu.
La ciutat va ser ocupada pels lacedemonis l'any 352 aC, però la major part dels seus habitants ja s'havien traslladat a la nova ciutat de Megalòpolis, fundada el 371 aC. Pausànies diu que vora la ciutat hi havia un temple dedicat a Posidó que portava el sobrenom d'Epoptes, amb una estàtua a la qual només li quedava el cap.
Leake situa Helissont a la moderna Alonístena, nom que avui també porta l'antic riu Helissont, però no es conserven restes antigues a la ciutat; unes restes es troben al Paleokastron prop de Piana, més avall de la muntanya.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Helisson». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 14 desembre 2020].
* ↑ Pausànies. Descripció de Grècia, VIII, 30,1.
# Universidad San Sebastián

La Universidad San Sebastián (USS) és una universitat privada amb seu a les ciutats de Santiago, Concepción, Puerto Montt, Valdivia i Osorno. Va ser fundada el 1989 i reconeguda per l'estat el 2001. Té facultats d'arquitectura i art, ciències de l'educació, ciències de la salut, ciències socials, dret, economia i negocis, infermeria, enginyeria i tecnologia, medicina i biociències, medicina veterinària, odontologia, psicologia. El 2009, USS té 16.000 estudiants.

## Referències

* ↑ Uss.cl Arxivat 2010-11-05 a Wayback Machine.. Facultats. - Accedit el 20 gener de 2012

## Enllaços externs

* Universidad San Sebastián - Lloc web oficial
# Paraliteratura

La paraliteratura és un terme que es refereix als relats que segueixen un model que mitjançant recursos típics no es causa que el lector reaccione reflexionant de manera crítica. Sol estar lligada a la literatura de gènere. Es contrasta amb la literatura canònica.
La literatura juvenil comercial sol tindre elements típics de la paraliteratura. A més la literatura vanguardista conté elements de la paraliteratura.
Es caracteritza per no presentar gran dificultat per a la seua lectura, centrar-se a imposar emocions al lector de manera visceral i en cridar-li l'atenció. S'ha arribat a utilitzar la paraliteratura per a la finalitat de transmetre uns determinats valors. La filologa catalana, especialista en literatura juvenirl Gemma Lluch proposà que en compte de rebutjar la paraliteratura, s'ha d'implicar a fer que els joves siguen capaços d'analitzar-la críticament.

## Referències

* 1 2 Lluch, Gemma «Jóvenes adictos a la lectura: estrategias de venta y de escritura». Cuadernos de Literatura Infantil y Juvenil, 200, 2007, pàg. 26-36.
* 1 2 Tudela, Rocío Oviedo Pérez de «Myrna Solotorevskv: Literatura. Paraliteratura. Puig, Borges, Donoso, Cortázar, Vargas Llosa, Gaitesbourgh, Hispanoamérica, 1988». Anales de Literatura Hispanoamericana, 20, 1991.
* ↑ «Paraliteratura educativa». El Periódico [Consulta: 7 desembre 2015].
* ↑ «Gemma Lluch: «Internet está lleno de lectores y vacío de libros»» (en castellà). Boletín. Organización de Estados Iberoamericanos, 30-12-2008.
# Joe McCluskey

Joe McCluskey (Central Manchester, 2 de juny de 1911 - Madison, 31 d'agost de 2002) va ser un atleta estatunidenc, especialista en curses de fons i obstacles, que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on va guanyar la medalla de bronze en els 3.000 metres obstacles del programa d'atletisme, rere Volmari Iso-Hollo i Thomas Evenson. Un error de càlcul va fer que els atletes disputessin una volta més en la final. Sense aquesta volta de més hauria guanyat la medalla de plata. Tot i que se li va proposar repetir la cursa, McCluskey declinà l'oferiment i acceptà els resultats. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín, fou desè en la mateixa prova. Amb 37 anys, no va ser capaç de classificar-se per disputar els Jocs de Londres de 1948. Durant els gairebé vint anys de carrera va guanyar vint-i-set campionats nacionals dels Estats Units en diferents distàncies i fou inclòs al Saló de la Fama de la Universitat de Fordham i del New York Athletic Club, entre d'altres.
Durant la Segona Guerra Mundial va servir al Pacífic com a tinent comandant de la Marina dels Estats Units. Posteriorment es va casar i va treballar com a corredor de borsa a Nova York.

## Millors marques

* 5.000 metres. 14' 48.4" (1934)
* 10.000 metres. 32' 38.3" (1942)
* 3.000 metres obstacles. 9' 13.9" (1936)

## Referències

* 1 2 Litsky, Frank «Joe McCluskey, 91, Track Medalist, Dies». The New York Times, 01-09-2002 [Consulta: 31 desembre 2007].
* 1 2 «Olympedia – Joe McCluskey». [Consulta: 18 maig 2022].
* ↑ «United States Championships (Men 1876-1942)». [Consulta: 18 maig 2022].
* ↑ «United States Championships (Men 1943-)». [Consulta: 18 maig 2022].
* ↑ «United States Indoor Championships (Men)». [Consulta: 18 maig 2022].
* ↑ «Joseph McCluskey (1973) - Hall of Fame» (en anglès). [Consulta: 18 maig 2022].
* ↑ «USATF - Hall of Fame». Arxivat de l'original el 2022-02-27. [Consulta: 18 maig 2022].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Celler El Vinyer

Celler El Vinyer és un celler de Fígols (Tremp) que elabora vins de la Denominació d'Origen Costers del Segre.
Va ser fundat per l'enòloga Eva Carmona l'any 2014, en una finca anomenada tradicionalment "els vinyers", a 650 m d'alçada, en què la família Carmona Bardella el 2002 havia recuperat la vinya després de molt temps sense conreu, amb l'objectiu de vendre el raïm.
La varietat conreada és principalment merlot. El 2015 es van embotellar i comercialitzar les primeres ampolles dins de la DO Costers del Segre. Comercialitza els vins amb noms inspirats en la geologia: Turritela negre (amb lleuger pas per bota), Turritela rosat (fermentat parcialment en bota de roure i acàcia), Nummulit (negre, amb criança en bota de roure) i en la parla pallaresa: Espurlent (blanc elaborat amb macabeu amb criança sobre les lies).

## Referències

* ↑ Alòs López, Marta; Ayala, Xavi; Vallverdú Aixalà, Josep; Vidal Culleré, Vidal; Ribé Setó, Josep Ramon. Els vins de Costers del Segre. Lleida: Lleida Pagès editors, 2015, p. 280 (Visió 68). ISBN 978-84-9975-687-5.
* ↑ Tarraubella i Mirabet, Xavier. La conca de Tremp, celler del Pirineu : dos mil anys de vinya i vi. Barcelona: Bresca, 2017. ISBN 9788416904662.

## Enllaços externs

* Pàgina web del celler
# Biblioteca Nacional Central de Roma

La Biblioteca Nacional Central de Roma oficialment i en italià Biblioteca Nazionale Centrale di Roma és una de les dues biblioteques nacionals de les quals disposa Itàlia, conjuntament amb la Biblioteca Nacional Central de Florència. En total la Biblioteca Nacional Italiana disposa de 47 seus El seu objectiu és col·lectar i preservar totes les publicacions que es fan a Itàlia, així com els llibres estrangers més importants relacionats amb temàtiques italianes, i fer-los accessibles a la ciutadania. El seu fons inclou més de 7,000,000 de volums impressos, 2,000 incunables, 25,000 cinquecentine (llibres del XVI), 8,000 manuscrits, 10,000 dibuixos, 20,000 mapes i 1,342,154 fulletons.

## Referències

* ↑ "Biblioteca Nazionale Braidense", www.braidense.it. Retrieved 5 September 2012.
* ↑ DPR no. 417, 1995
* ↑ http://www.bncrm.librari.beniculturali.it/index.php?it/262/presentazione Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.statistica.beniculturali.it/rilevazioni/BIBLIOTECHE%20SITO/BIBLIOTECHE%202006/BIBL_TAVOLA2_2006.pdf
# Guiraudó lo Ros

Guiraudó lo Ros (Guiraudet lo Ros) (fl. ca 1195) fou un trobador occità. Se'n conserven vuit composicions.

## Vida

No es tenen dades segures sobre la vida d'aquest trobador. El nom és un diminutiu de Guiraut i lo Ros significa "el pèl-roig" o "el ros". Ell mateix s'anomena Guiraudet en la cançó Aujatz la derreira chanso (240,5). Se sap que era actiu vers 1195 per les referències a altres personatges que fa i perquè apareix en una estrofa de la galeria satírica del Monjo de Montaudon.
La vida de Guiraudó lo Ros diu que era de Tolosa, fill d'un pobre cavaller. I que anà a la cort del comte Alfons i que l'amor per la seva filla li "ensenyà" a trobar. Segons Riquer, la referència al comte Alfons pot referir-se a Alfons, fill del comte Alfons Jordà, que morí el 1194. Les dades de la vida, però, poden ser en part tretes de l'estrofa del Monjo de Montaudon.

## Obra

Es conserven vuit composicions seves: set cançons i un partimen.
* (240,1) A la mia fe, Amors (cançó)
* (240,2) A ley de bon servidor (cançó)
* (240,3) Amors mi destrenh e⋅m greja (cançó)
* (240,4) Era sabrai s'a ges de cortezia (cançó)
* (240,5) Auiatz la derreira chanso (cançó)
* (240,6) Be⋅m ten en son poders Amors (cançó)
* (240,6a) En Giraldon, un joc vos part d'amors (partiment amb un desconegut comte, a qui Guiraudó s'adreça com Senher En Comt)
* (240,7) Nulhs hom non sap que s'es grans benanansa (cançó)

## Bibliografia
### Edició

* Finoli, Anna M., Le poesie di Guiraudo lo Ros, in «Studi medievali», terza serie, XV (1974), pp. 1-57
* Martí de Riquer, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 2, p. 670-674 [Comentari i edició de la vida i d'una cançó, amb traducció al castellà]

### Repertoris

* Guido Favati (editor), Le biografie trovadoriche, testi provenzali dei secc. XIII e XIV, Bologna, Palmaverde, 1961, pàg. 294
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 187-189 [Reproducció de la vida, amb traducció a l'espanyol, i miniatures dels cançoners I i K]
* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Guiraudó lo Ros és el número PC 240]

## Referències

* ↑ Vegeu Riquer, Los trovadores, p. 671
* ↑ Vegeu Riquer, Los trovadores, p. 670
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.