OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Etgar Keret

Etgar Keret (en hebreu אתגר קרת) és un escriptor, guionista i director de cinema israelià.
Va néixer a Tel-Aviv el 20 d'agost de 1967, a una família d'arrels poloneses. Els seus pares varen sobreviure a l'Holocaust. Viu a Tel-Aviv amb la seva esposa, Shira Geffen, i el seu fill, Lev. És professor a la Universitat Ben Gurion del Negev (Beersheba) i la Universitat de Tel-Aviv. El 2010 va ser condecorat Cavaller de les Arts i les Lletres pel Ministeri de Cultura de França.
La crítica el considera el màxim exponent de la narrativa moderna en hebreu. Etgar Keret fa servir un llenguatge senzill per explicar històries on conviuen la vida quotidiana amb l'humor negre i el surrealisme. Els seus llibres de contes són els que han tingut més èxit, tant a Israel, on són supervendes, com a la resta del món, on s'han traduït a més de trenta idiomes i han guanyat diferents premis literaris. El 1999 cinc dels seus contes varen ser traduïts a l'anglès i adaptats com a novel·la gràfica, amb el títol de Jetlag. L'Editorial Proa ha publicat en català el seu llibre De sobte truquen a la porta (2013), amb el comentari "Absolutament recomanable" de l'escriptor Quim Monzó a la faixa. La Segona Perifèria ha publicat en català el seu llibre de memòries Set anys de plenitud (2022)
Ha col·laborat en nombrosos guions per cinema i televisió. El primer llargmetratge que va dirigir, Malka Lev Adom (1996), va obtenir el màxim guardó de l'Acadèmia Israeliana de Cinema i el primer premi al Festival Internacional d'Acadèmies de Cinema a Múnic, Alemanya. Va escriure el guió de la pel·lícula d'animació El sentit de la vida (2008), inspirada en alguns dels seus relats. El 2007 va guanyar la Càmera d'Or al Festival de Cinema de Canes per la pel·lícula Meduzot (Meduses), escrita amb la seva dona, Shira Geffen.

## Referències

* ↑ Nopca, Jordi. «Etgar Keret: "No perdria l'oportunitat de fer l'amor per escriure un conte"», 06-11-2020. [Consulta: 25 gener 2021].
* ↑ Nopca, Jordi. «"Tots els personatges són jo, en els meus contes"», 02-02-2013. [Consulta: 25 gener 2021].

## Enllaços externs

* «Pàgina web oficial» (en anglès). [Consulta: 5 març 2016].
* «Referència al portal www.llibres.cat» (en català). [Consulta: 5 març 2016].
* «Entrevista al diari La Vanguardia» (en castellà). [Consulta: 5 març 2016].
* «Article al diari digital Núvol» (en català). [Consulta: 5 març 2016].
# Estima'm o deixa'm

Estima'm o deixa'm (originalment en anglès, Love Me or Leave Me) és una pel·lícula estatunidenca de Charles Vidor, estrenada el 1955. S'ha subtitulat al català.

## Argument

La història novel·lada de la carrera de la cantant de jazz Ruth Etting i del seu matrimoni tumultuós amb el gàngster Marty Snyder que la va ajudar a grimpar els esglaons del negoci de l'espectacle.

## Repartiment

* Doris Day: Ruth Etting
* James Cagney: Martin Snyder
* Cameron Mitchell: Johnny Alderman
* Robert Keith: Bernard V. Loomis
* Tom Tully: Frobisher
* Harry Bellaver: Georgie
* Richard Gaines: Paul Hunter
* Peter Leeds: Fred Taylor
* Claude Stroud: noia de la jungla
* Jay Adler: Orry
* John Harding: Greg Trend

## Producció

Ava Gardner va refusar el paper principal, Doris Day la va reemplaçar.

## Premis i nominacions
### Premis

* 1956: Oscar a la millor pel·lícula

### Nominacions

* 1956: Oscar al millor actor per James Cagney
* 1956: Oscar al millor guió original per Daniel Fuchs i Isobel Lennart
* 1956: Oscar a la millor banda sonora per Percy Faith i George Stoll
* 1956: Oscar a la millor cançó original per Nicholas Brodszky (música) i Sammy Cahn (lletra) per la cançó "I'll Never Stop Loving You"
* 1956: Oscar a la millor edició de so per Wesley C. Miller (M-G-M)

## Imatges de la pel·lícula

* James Cagney
* Cameron Mitchell

## Referències

* ↑ Estima'm o deixa'm a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Love Me or Leave Me». The New York Times.
# Etmopterus tasmaniensis

Etmopterus tasmaniensis és una espècie de peix de la família dels dalàtids i de l'ordre dels esqualiforms.

## Reproducció

És ovovivípar.

## Hàbitat

És un peix marí d'aigües profundes que viu entre 920–1010 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tasmània (Austràlia).

## Referències

* ↑ Rafinesque, C.S. (1810). Caratteri di alcuni nuovi generi e nuove specie di animali e piante della sicilia, con varie osservazioni sopra i medisimi. Per le stampe di Sanfilippo: Palerm, Itàlia. 105, 20 fold. Pl pp.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1984. FAO species catalogue. Vol. 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 1 - Hexanchiformes to Lamniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/1):1-249.
* Compagno, L.J.V. i V.H. Niem, 1998. Squalidae. Dogfish sharks. p. 1213-1232. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma, Itàlia.
* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Eucrante

Eucrante (en grec antic Εὐκράντη) va ser segons la mitologia grega, una de les cinquanta Nereides, filla de Nereu, un déu marí fill de Pontos, i de Doris, una nimfa filla d'Oceà i de Tetis. La mencionen Hesíode i Apol·lodor a les llistes que donen de les nereides. Segons Apol·lodor, era la deessa protectora dels viatges i de les pesques abundants.
Va donar nom a l'asteroide (247) Eucrante, que pertany al cinturó d'asteroides.

## Referències

* ↑ Hesíode. Teogonia, 244
* ↑ Apol·lodor. Βιβλιοθήκη, I, 2, 7
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of minor planet names. Berlin: Springer, 2003, p. 782. ISBN 9783540002383.
# Ferdi Vierklau

Ferdinand Vierklau (Bilthoven, 1 d'abril de 1973) és un exfutbolista holandés, que ocupava la posició de migcampista. Va ser internacional amb la selecció del seu país en dues ocasions.

## Trajectòria

| Temporada | Club | Lliga | Competició | Partits | Gols |
| 1991/92 | FC Utrecht | Països Baixos | Eredivisie | 5 | 0 |
| 1992/93 | FC Utrecht | Països Baixos | Eredivisie | 27 | 1 |
| 1993/94 | FC Utrecht | Països Baixos | Eredivisie | 29 | 2 |
| 1994/95 | FC Utrecht | Països Baixos | Eredivisie | 26 | 1 |
| 1995/96 | FC Utrecht | Països Baixos | Eredivisie | 30 | 0 |
| 1996/97 | SBV Vitesse | Països Baixos | Eredivisie | 30 | 1 |
| 1997/98 | CD Tenerife | Espanya | Primera Divisió | 24 | 0 |
| 1998/99 | CD Tenerife | Espanya | primera divisió | 8 | 1 |
| 1998/99 | AFC Ajax | Països Baixos | Eredivisie | 8 | 0 |
| 1999/00 | Ajax | Països Baixos | Eredivisie | 10 | 0 |
| 2000/01 | Ajax | Països Baixos | Eredivisie | 14 | 0 |
| 2001/02 | Ajax | Països Baixos | Eredivisie | 6 | 0 |
| Total | | | | 217 | 6 |
# Ferrera (Calaf)

Ferrera és una masia fortificada de Calaf (Anoia) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

És una casa fortificada amb elements gòtics situada al sud-oest del terme de Calaf a 759 m. d'altitud. Darrerament era una masia. És un casal rectangular amb façana a llevant amb un gran portal rectangular, i inicialment hi havia espitlleres però més tard s'obriren dues finestres petites. Aquesta era la part destinada a bestiar i a graner, i en el seu origen a la defensa.
El pis té quatre finestres quadrades amb marcs de pedra, alguns espoliats tardanament. A la part baixa hi ha arcs de mig punt per sostenir els trespols. Als angles i costats té contraforts atalussats que tenien funció defensiva i sustentant. Envolten el casal murs que formen una lliça, a la qual s'adossaren corts i altres dependències rurals. En l'edifici de pedra, es distingeix la part medieval i la remodelació feta entorn 1630 a la part superior.
S'hi va des de la carretera BV-1001 km 1,9.

## Història

El lloc és citat el 1015 quan el bisbe Borrell de Vic va confiar el levita Guillem de Mediona, el territori de Calaf perquè el repoblés amb els seus tres puigs o llocs fortificats de Calaf, Calafell i Farrera. Més tard estigué sota domini de la casa vescomtal de Cardona, que va donar part del seu territori a la canònica de Sant Vicenç de Cardona. Consta com a puig i lloc fortificat fins a finals del s. XV. Del s. XVI en davant fou habitat per una família cognominada Sala o els Sala de Ferrera. Darrerament ha esdevingut una masia. Mig segle d'abandonament i espoliació han contribuït a l'estat deplorable de conservació en què es troba, amb murs caiguts, si bé es manté el seu volum inicial.

## Referències

* 1 2 «Ferrera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].
# Eudòxia

Eudòxia és el nom dels següents personatges:
* Antroponímia:
** Eudòxia, prenom femení
* Biografies:
** Èlia Eudòxia, esposa de l'emperador Arcadi
** Eudòxia Augusta, esposa de l'emperador Teodosi II el Jove
** Eudòxia Licínia, filla de Teodosi II i esposa de Valentinià III i de Petroni Màxim
** Eudòxia, filla de Valentinià III
** Fàbia Eudòxia, esposa de l'emperador Heracli
** Eudòxia Epifania, filla de l'emperador Heracli
** Eudòxia, esposa de Justinià II
** Eudòxia, tercera esposa de l'emperador Constantí V Coprònim
** Eudòxia Decapolitissa, muller de l'emperador Miquel III
** Eudòxia Inguerina, concubina de l'emperador Miquel III, més tard esposa de Basili I el Macedoni
** Eudòxia, tercera dona de l'emperador Lleó VI el Filòsof
** Eudòxia, filla gran de l'emperador romà d'Orient Constantí VIII
** Eudòxia Comnena, princesa romana d'Orient, senyora consort de Montpeller
** Eudòxia Angelina, filla d'Aleix III Àngel i concubina i després muller d'Aleix V Ducas
** Eudòxia Lascarina, filla de l'emperador de Nicea Teodor II Làscaris
** Eudòxia de Trebisonda o Eudòxia Gran Comnè, filla d'Aleix III de Trebisonda.
# Eyjólfur Sverrisson

Eyjólfur Sverrisson (Skagafjörður, 3 d'agost de 1968) és un exfutbolista i jugador de basquetbol islandès de la dècada de 2000.
Va començar jugant a basquetbol al club Tindastóll.
Fou 66 cops internacional amb la selecció islandesa.
Pel que fa a clubs, fou jugador, entre d'altres, de VfB Stuttgart, Beşiktaş JK i Hertha BSC.
Ha estat entrenador assistent a VfL Wolfsburg.
És pare de Hólmar Örn Eyjólfsson,

## Referències

* ↑ Tindastóll upp í fyrstu deild
* ↑ Tindastóll á þröskuldi fyrstu deildar
* ↑ 1986-87 statistics
* ↑ Úrvalsdeild statistics (basketball)
* ↑ ; Nygård, Jostein«Iceland - Record International Players». RSSSF, 29-02-2012. [Consulta: 5 maig 2012].
* ↑ Eyjólfur Sverrisson a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Sverrisson wird Co-Trainer beim VfL» (en alemany). DFL, 10-02-2011. Arxivat de l'original el 13 de febrer 2011. [Consulta: 10 febrer 2011].
* ↑ «Feðgar númer tvö sem verða báðir meistarar utan Íslands» (en icelandic), 26-10-2015. [Consulta: 17 maig 2018].
# Eylül Elgalp

Eylül Elgalp (Seyhan (Adana), 9 de gener de 1991) és una jugadora de futbol turca. Actualment juga pel club de futbol femení Konak Belediyespor d'Esmirna. És centrecampista i també integrant de la selecció nacional femenina turca. El seu club Konak Belediyespor va acabar campió la temporada 2013-2014 de la Lliga turca femenina, sense perdre cap partit, on Eylül Elgalp va realitzar 8 gols.

## Referències

* ↑ «Kadin A Milli Futbol Takimi kampa girdi». SKORER, 2016.
* ↑ «Konak Belediyespor namağlup şampiyon». Hürriyet, 2014.

## Enllaços externs

* Entrevista amb Eylül Elgalp (turc)
* Entrevista amb Eylül Elgalp Arxivat 2013-12-07 a Wayback Machine. (turc)
* Fitxa de Eylül Elgalp a la Federació de futbol turca
* Fitxa de Eylül Elgalp a la UEFA
# Eviota epiphanes

Eviota epiphanes és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud del Japó, Hawaii i l'Illa Christmas.

## Referències

* ↑ Jenkins O. P. 1903. Report on collections of fishes made in the Hawaiian Islands, with descriptions of new species. Bull. U. S. Fish Comm. v. 22 [1902]. 415-511.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 437 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Lachner, E. A. & Karnella, S. J. 1980. Fishes of the Indo-Pacific genus Eviota with descriptions of eight new species (Teleostei: Gobiidae). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 315: i-iii + 1-127.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Extraordinary You

Extraordinary You (hangul: 어쩌다 발견한 하루; RR: Eojjeoda Balgyeonhan Haru) és una sèrie de televisió sud-coreana del 2019 protagonitzada per Kim Hye-yoon, Rowoon, Lee Jae-wook, Lee Na-eun, Jung Gun-joo, Kim Young-dae i Lee Tae-ri. Es basa en el webtoon July Found by Chance, que es va publicar per primera vegada el gener de 2018 a Daum Webtoon. La sèrie es va emetre a la franja horària KST de dimecres a dijous a les 21:00 de MBC TV del 2 d’octubre al 21 de novembre de 2019.

## Repartiment
### Principal

* Kim Hye-yoon com Eun Donen-oh
* Rowoon com a número 13 / Ha-roo
* Lee Jae-wook com Baek Kyung
* Lee Na-eun com Yeo Joo-da
* Jung Gun-joo com Lee Do-hwa
* Kim Young-dae com Oh Nam-joo
* Lee Tae-ri com Jinmichae / Geum Jin-mi

### Recorrent
#### Els companys de classe de Dan-oh

* Kim Ji-in com Shin Sae-mi
* Kim Hyun-mok com Ahn Soo-chul
* Jung Ye-nok com Kim Il-jin
* Jung Mi-mi com Park Yi-jin
* Jung Ye-jin com Lee Sam-jin
* Han Chae-kyung com Kim Ae-il
* Song Ji-woo com Park Ae-ri
* Kang Min-ji com Lee Ae-sam
* Jung Dae-ro com Kim Yang-il
* Lee Chang-shik com Park Yang-yi
* Yoon Jong-bin com Lee Yang-sam
* Jo Deok-hee com Kim Ban-jang
* Oh Jong-min com Kim Bo-tong
* Kim Joon-sung com Park Mo-bum
* Shin Yong-ho com Shin Ba-ram
* Han Myung-hwan com Kang Chul-nam
* Jung Ji-hyun com Han Soo-da
* Lee Eun-hye com Kong Joo-hae
* Heo Soo-bin com Wang Bit-na
* Pyo Hyun-jin com Namgoong Dan-bal
* Kim Tae-jung com Chae Yook-in

#### Altres

* Un Hyo-sup com Eun Moo-young
* Choi Jin-ho com Baek Dae-sung
* Yoon Jong-hoon com a metge Lee Jo-hwa
* Yu Ji-soo com Ra Hye-young
* Bae Hyun-sung com Baek Joon-hyun
* Yu Ha-bok com Oh Jae-beol
* Ji Soo won com a Cha Ji-hyun
* Kim Jung-hak com a mestra d’aula
* Kim Jae-hwa com a professora d'art
* Lee Ye-hyun com Kim Soo-hyang

## Referències

* ↑ «Extraordinary You [Title in the URL]» (en coreà). Munhwa Broadcasting Corporation. [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ «'어쩌다 발견한 하루' 김혜윤-로운, 대본 리딩 현장 포착 '벌써 훈훈해'» (en coreà). iMBC Entertainment [Consulta: 3 agost 2019].
# Extraterritorialitat

L'extraterritorialitat és una ficció legal, admesa en dret internacional, per la qual un edifici o un terreny es considera, en estat estranger, com a prolongació del territori de l'estat propietari, com en el cas de les ambaixades, d'alguns consolats i, en certs aspectes, els vaixells.
Segons aquesta definició, a efectes legals aquests llocs estan exempts de complir la legislació de l'estat en què es troben emmarcats el seu territori o aigües es troben, i estan només obligats a complir aquella legislació que sigui o bé del seu estat d'origen, o bé d'acceptació internacional o interterritorial.
Durant el període imperialista els ciutadans de les grans potències tenien drets d'extraterritorialitat a la Xina i en altres estats semicolonials: només podien ser jutjats per les autoritats pròpies, i no pas per les xineses, per exemple. Les anomenades «concessions internacionals» que tenien les grans potències euròpides a la Xina eren barris amb extraterritorialitat.

## Referències

* ↑ Jules Davids, and Jonathan M. Nielson, "Extraterritoriality." in Encyclopedia of American Foreign Policy ed. by Alexander DeConde et al. (2002) 2:81.
# Felipe Ducazcal Lasheras

Felipe Ducazcal Lasheras (Madrid, 9 de juliol de 1845 – 15 d'octubre de 1891) va ser un empresari, periodista i diputat a Corts per Madrid. Propietari del teatre Felipe en els Jardins del Buen Retiro de Madrid.

## Biografia

Va treballar en la impremta del seu pare i com a mosso de botica i va dirigir la claque de nombroses estrenes teatrals. En 1868 va imprimir clandestinament les proclames de la Junta Revolucionària de Madrid. Durant el regnat d'Amadeu I va impulsar la Partida de la Porra, organització repressiva composta a Madrid per unes trenta persones de caràcter progressista que donava pallisses a carlistes i moderats, perseguia periodistes i dissolia reunions d'aquestes tendències, així com assaltava redaccions de periòdics conservadors; va ser amic i valedor de Joan Prim i Prats.
Es va posar al servei del Partit Progressista i de Sagasta. Després de la mort de Prim i l'abdicació d'Amadeu, va posar la seva partida al servei d'Alfons XII. La famosa Partida de la Porra va engendrar partides homòlogues a gairebé tots els llocs d'entitat d'Espanya. Va presidir la tertúlia denominada "La Farmacia" al café de Fornos que durava fins a l'alba i a la qual concorria el popular perro Paco. Va fundar diversos periòdics entre ells l'Heraldo de Madrid, dirigit per Abascal i que comptava entre els seus redactors Blasco, Burell, Comenges i Valero. Fou elegit diputat per Madrid a les eleccions generals espanyoles de 1886 en substitució de Nicolás Salmerón.
Com a empresari teatral va ressuscitar les decaigudes empreses dels teatres Español i Apolo i va fundar un teatre d'estiu al parc del Retiro més semblant a una barraca de fira que a una altra cosa, però de moda, on van actuar amb èxit formidable companyies de sarsuela obres com La Gran Vía; aquest teatre va desaparèixer el mateix any que el seu creador va morir. Va escriure Las Memorias de un empresario. Va morir jove als 46 anys, per una bala que va tenir allotjada en una oïda després d'un duel a mort vint anys abans contra Paúl y Angulo en el qual va voler substituir al general Prim; mai es va recuperar totalment i, molt temps després, aquest estrall li va resultar fatal. Va ser amic del dramaturg i poeta José Jackson Veyan.

## Cultura popular

* El pare Luis Coloma retrata a Ducazcal en la seva novel·la Pequeñeces (1890-1891) sota el nom de Claudio Molins.
* Ducazcal fa aparició en el telefilm Prim, l'assassinat del carrer del Turco (2014) de TVE, en el que és representat per l'actor José Luis Alcobendas.

## Referències

* ↑ «Ducazcal Lasheras, Felipe». Fundación Pablo Iglesias. Arxivat de l'original el 2014-09-18. [Consulta: 17 febrer 2015].
* ↑ Federico Oliván, "Felipe Ducazcal", en Abc de Madrid, 30 de Julio de 1950, p. 5.
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# FBM

FBM té els següents significats:
* Fundació Barcelona Media, centre tecnològic ubicat al Districte 22@ de Barcelona
* Fundació Bernat Metge, institució catalana pel foment de la filologia clàssica
* Federació Balear de Motociclisme, màxima institució reguladora del motociclisme a les illes Balears
* Míssil balístic de flota (del seu nom en anglès Fleet Ballistic Missile), míssil balístic dissenyat per poder ser llançat des d'un submarí estratègic
* Fabbrica Bolognese Motocicli, fabricant italià de motocicletes i motors
# FBP

FBP té els següents significats:
* Partit Burgès Progressista (del seu nom en alemany Fortschrittliche Bürgerpartei), partit polític de Liechtenstein
* Fructosa 1,6-bisfosfat (del seu nom en anglès Fructose 1,6-bisphosphate), molècula de fructosa fosforilada implicada en la glicòlisi
# Flauta o gaita rociera

La flauta rociera és la flauta de tres forats de Huelva i Andalusia, un instrument de vent de fusta, que sempre va acompanyat pel tambor o tamboril, instrument de percussió que també gaudeix d'unes característiques pròpies en la província de Huelva.
A aquesta flauta de tres forats de Huelva també se l'anomena gaita, flauta, gaita rociera o fins i tot pito rociero.
Flauta i Gaita
A Huelva, en tota la província, s'ha denominat a aquest instrument inicialment com a flauta o gaita i així se li segueix anomenant.
Aquests dos termes, flauta i gaita, són els més utilitzats en les diferents localitats de la província de Huelva, fins i tot en l'àmbit de la pròpia Romeria del Rocío.
Flauta rociera i Gaita rociera
La seva presència habitual i continuada en les romeries i particularment en la Romeria del Rocío, va fer que se li comencés a cridar flauta rociera i gaita rociera.
Pito o Pito rociero
Entre aquestes flautes i gaites havia algunes que tenien un so més agut, que aconseguien sons més alts del comú en elles i se'ls anomena llavors pito i pito rociero. No obstant això, aquests sons més aguts avui poden obtenir-se també a la resta de flautes i gaites, però no per això han de denominar pitos, terme aquest menys utilitzat en la província de Huelva.
Flauta y tamboril
Per anar acompanyada sempre de la seva inseparable tamboril o tambor, al músic que toca la flauta i el tamboril se li ha vingut anomenant tamborilero i de vegades, amb bastant freqüència en èpoques passades, tamboril, com queda constatat en les fonts documentals que es conserven almenys des del segle xvii. I també se li denomina tamboril al conjunt de tots dos instruments.
En ple segle xxi, continuen realitzant la seva funció com a mínim a la província de Huelva, en quantitat de celebracions i festes, com ara Creus de Maig, romeritos, albades, festes patronals, danses rituals (d'espases, pals, garrots, cascabeleros, etc. .), desfilades processionals i comitives, romeries, etc., etc., i en les més variades localitats d'aquesta província i de la resta d'Andalusia (per la seva relació amb la Romeria del Rocío).

## Referències

* ↑ Flauta y tamboril. Gaita de Huelva, gaita rociera, gaita andaluza [Consulta: 17 març 2017].
* ↑ Danza de espadas y toques de tamboril en la Sierra y el Andévalo onubenses [Consulta: 17 març 2017].