OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Outremécourt

Outremécourt és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 91 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Outremécourt era de 91 persones. Hi havia 40 famílies de les quals 16 eren unipersonals (12 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 52 habitatges, 42 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 52 habitatges eren cases. Dels 42 habitatges principals, 39 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 12 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 18 en tenien cinc o més. 32 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 23 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Outremécourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 16 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 8 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 12 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 52 persones, 36 eren actives i 16 eren inactives. De les 36 persones actives 33 estaven ocupades (20 homes i 13 dones) i 3 estaven aturades (3 dones i 3 dones). De les 16 persones inactives 4 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa immobiliària.
L'any 2000 a Outremécourt hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Outremécourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Outremécourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Biblioteca Jagger

La Biblioteca Jagger va ser la sala de lectura principal de la xarxa de biblioteques de la Universitat de Ciutat del Cap.
L'edifici es va construir a la dècada de 1930, amb el nom de John William Jagger, un dels principals benefactors de les biblioteques de la Universitat de Ciutat del Cap. Va servir inicialment com a biblioteca principal, després com a centre de préstec temporal i, més recentment, entre el 2000 i el 2011, com a sala de lectura de la Biblioteca d’Estudis Africans.
El 1980, la biblioteca formava part d'un complex de vuit biblioteques de la Universitat de Ciutat del Cap i era la seu del servei de biblioteques de la universitat. Aleshores contenia 518.000 dels 741.000 volums disponibles a la xarxa de biblioteques i podia allotjar 1280 lectors a les seves sales de lectura.
El 2011, la universitat va iniciar un projecte dirigit a restaurar la biblioteca Jagger a la seva condició original. Es van retirar les passarel·les i balcons instal·lats als anys seixanta i setanta i posteriorment es van pintar, reformar i restaurar els seus elements originals, convertint-se una vegada més en la biblioteca principal de la Universitat de Ciutat del Cap.
Va ser parcialment destruïda per l'incendi de Table Mountain del 2021. No obstant això, els sistemes de detecció d'incendis de la biblioteca van aturar la destrucció de tota la col·lecció.

## Referències

* 1 2 3 «Jagger Reading Room» (en anglès). University of Cape Town Special Collections. Arxivat de l'original el 2021-04-18. [Consulta: 18 abril 2021].
* ↑ Coetzee, Cornelius Johannes Stephanus. South African Human Sciences Research Council. University Education in the Republic of South Africa, 1980, p. 196.
* ↑ Persens, Lizell. «Fire wreaks destruction on UCT» (en anglès). Eyewitness News, 18-04-2021. [Consulta: 18 abril 2021].
* ↑ Tembo, Theolin «Some of our valuable collections at Jagger Library have been lost in the fire, says UCT libraries head». Independent Online de Sud-àfrica, 18-04-2021.
# Tensiòmetre (edafologia)

Un tensiòmetre en edafologia és un instrument de mesura que es fa servir per determinar el potencial d'aigua matricial ($\Psi _{m}$) (la tensió d'humitat del sòl) en la zona vadosa. L'aparell típicament consta d'un tub de plàstic o de vidre amb una tassa de ceràmica porosa i està omplert d'aigua. La part de dalt del tub està o bé al buit o té un capell de goma. El tensiòmetre s'enterra al sòl i es fa servir una bomba manual per a fer un buit parcial. A mesura que l'aigua és empesa cap enfora per les plantes i l'evaporació (per l'evapotranspiració), s'incrementa el buit interior del tub. A mesura que s'afegeix aigua al sòl (per la pluja o el reg) el buit de l'interior del tub disminueix. La lectura del valor en l'aparell depén segons el tipus de sòl, el contingut d'humitat i per la histèresi segons la història de saturació del sòl.
Aquests tensiòmetres es fan servir en la programació del reg en agricultura. En conjunció amb la corba de retenció d'aigua, els tensiòmetres es poden utilitzar per determinar quina quantitat d'aigua es necessita per regar. També es fan servir aquests tensiòmetres amb finalitats científiques.

## Referències

* Rawls, W.J., Ahuja, L.R., Brakensiek, D.L., and Shirmohammadi, A. 1993. Infiltration and soil water movement, in Maidment, D.R., Ed., Handbook of hydrology, New York, NY, USA, McGraw-Hill, p. 5.1–5.51.

## Enllaços externs

* The Experimental Hydrology Wiki Soil matric potential - tensiometer (T4)
* The Experimental Hydrology Wiki Soil matric potential - tensiometer (T5)
# Søndre Land

Søndre Land és un municipi situat al comtat d'Innlandet, Noruega. Té 5.758 habitants (2016) i té una superfície de 728 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Hov.
El municipi limita al nord amb Nordre Land, a l'est amb Gjøvik i Vestre Toten, a l'oest amb Sør-Aurdal, i al sud amb Gran. També limita a l'oest amb el municipi de Ringerike, al comtat de Buskerud.
Søndre Land es troba al sud d'Oppland i a l'extrem nord del Randsfjord. La muntanya més alta és Skjellinghovde, amb una alçada de 856 metres. Els principals centres de població són Holmen i Hov.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 11 març 2016].

## Enllaços externs

* Søndre Land - Lloc web oficial
# Roy A. Tucker

Roy A. Tucker - 1951, Jackson (Mississipi) - és un astrònom americà. Prolífic descobridor d'asteroides: en va identificar 215 i codescobrir un entre 1996 i 2006. Tucker fou criat a Memphis, Tennessee. En 1966, es va fer membre de la Societat astronòmica de Memphis i cursà un màster en instrumentació científica a la Universitat de Califòrnia a Santa Barbara. Treballa com a enginyer en el laboratori de tecnologia de la imatge de la University of Arizona.

## Referències

* ↑ Goodricke-Pigott Observatory Arxivat 2019-04-28 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Minor Planet Discoverers (Alphabetically) Center for Astrophysics. (anglès)
* ↑ «The Team». Spaceguard India.

## Bibliografia

* Aguirre, Edwin L. 1999. Sentinel of the Sky - Armed with a Modest Telescope and CCD Camera, Tucson Amateur Roy A Tucker Joins the Ranks of Professional Astronomers Who Have Discovered Near-Earth Objects. Sky and Telescope. 97, no. 3: 76.
* CCD Precision Photometry Workshop, Eric R. Craine, Roy A. Tucker, Jeannette V. Barnes. CCD Precision Photometry Workshop: Proceedings of a Meeting Held at San Diego, California, USA, 6-7, June 1998. Astronomical Society of the Pacific conference series, v. 189. San Francisco, Calif: Astronomical Society of the Pacific, 1999. ISBN 1583810153

## Enllaços externs

* Goodricke-Pigott Observatory Arxivat 2019-04-28 a Wayback Machine. (anglès)
* Discovering My First Asteroid "Don't count your asteroids till they are numbered" - Roy A. Tucker Narració en primera persona. (anglès)
# Carlos Gustavo Frecher Solana

Carlos Gustavo Frecher Solana fou un jove que morí en la històrica diada de l'11 de setembre de 1977 a Barcelona en rebre una bala de goma disparada per la policia. Aquell dia, hi havia convocada una manifestació, la qual havia transcorregut de manera pacífica durant el dia. A la nit, però, l'actuació desproporcionada de la Policia Armada va deixar desenes de ferits. Els voltants del carrer de Pelai van ser presos per la Policia, que va començar a disparar bales de goma en direcció a una cafeteria on s'havia protegit un grup de persones. Un dels projectils va impactar contra Carlos Gustavo Frecher Solana, el qual ni tan sols havia participat a l'acte. Frecher tenia 28 anys, estava casat i era pare d'una nena de 5 mesos.
Com a conseqüència de l'impacte, la víctima va perdre el coneixement i va començar a sagnar per la boca. Un home de la Creu Roja i tres persones més van sortir de la cafeteria per tal d'ajudar el ferit i introduir el cos a l'establiment, mentre la Policia seguia disparant. Segons els testimonis els agents van entrar a la cafeteria “colpejant tots els qui s'hi trobaven” i un sergent fins i tot “va donar puntades de peu al ferit”. Frecher va ser traslladat al dispensari de Pere Camps amb una contusió cranioencefàlica, hematomes, commoció cerebral i fractura de crani, que el van deixar en estat vegetatiu. Va morir al cap de pocs dies.
El funeral de Frecher, celebrat a Sant Andreu, i convocat per les centrals sindicals, aplegà 6000 persones. Hi assistiren representants sindicals, Joan Raventós i altres membres de l'assemblea de parlamentaris de Catalunya. Al final del funeral, els congregats es manifestaren des de la plaça Orfila fins a Virrei Amat, a Nou Barris, reclamant la fi de la repressió, la dissolució dels cossos repressius, i la dimissió de Martín Villa.

## Referències

* ↑ «Los olvidados de la Transición: Carlos Gustavo Frecher» (en castellà). El Estado, 17-09-2020.
* ↑ «25 morts durant la Transició (violenta) als Països Catalans». Crític, 27-01-2019.
* ↑ «Seis mil personas, en el funeral por Carlos Frecher» (en castellà). El País, 22-09-1977.
# Castell d'Arànser

El Castell d'Arànser és un edifici de Lles de Cerdanya (Baixa Cerdanya) declarat Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Les restes del castell d'Arànser Pere Català les situa en un turó proper al nucli de població però aquesta atribució no és segura. Segons altres autors no queda cap rastre d'aquesta fortalesa.

## Història

Una de les primeres noticies del castell d'Arànser, anomenat també Aran, és del 19 de març de 1298, quan Pere d'Aragall reconegué que tenia en feu pel comte Roger Bernat de Foix els castells d'Ansovell, Queralt i Arànser.
L'any 1312 el rei Sanç I de Mallorca va concedir a Arnau de Saga els drets de justícia d'aquest castell i lloc. L'any 1355 el senyoriu era del cavaller Ramon de Junyà.

## Referències

* 1 2 3 «Castell d'Arànser». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Outrage

«Outrage» té aquests significats:
* Outrage (pel·lícula de 1950), pel·lícula estatunidenca dirigida per Ida Lupino i protagonitzada per Mala Powers, Tod Andrews i Robert Clarke
* Outrage (pel·lícula de 1998), telefilm estatunidenc dirigit per Robert Allan Ackerman i protagonitzat per Rob Lowe i Jennifer Grey
* Outrage (pel·lícula de 2009), documental dirigit per Kirby Dick sobre la hipocresia dels polítics gais i bisexuals que promouen lleis anti-LGBT
* Outrage (pel·lícula de 2010), pel·lícula japonesa sobre yakuzes dirigida, escrita i protagonitzada per Takeshi Kitano
* The Outrage, pel·lícula estatunidenca dirigida per Martin Ritt i protagonitzada per Paul Newman, Laurence Harvey i Claire Bloom
# Bientina

Bientina és un municipi situat al territori de la província de Pisa, a la regió de la Toscana (Itàlia).
Bientina limita amb els municipis d'Altopascio, Buti, Calcinaia, Capannori, Castelfranco di Sotto, Santa Maria a Monte i Vicopisano.
* Plaça de Bientina.
* Localització del municipi a la prov. de Pisa.
# Theodor Fontane

Theodor Fontane (Neuruppin, Brandenburg, Prússia, 30 de desembre de 1819 – Berlín, 20 de setembre de 1898) fou un novel·lista i poeta alemany, considerat per molts l'escriptor realista alemany més important del segle xix. La seva obra principal és la novel·la Effi Briest, del 1896, de la que Thomas Mann va dir que si hagués de reduir la seva biblioteca a només sis novel·les, aquesta n'havia de ser una.
Fontane pertanyia a una família d'hugonots originaris de França.

## Referències

* ↑ Mann, Thomas. Das essayistische Werk, 1968. (alemany)
# Sören Bertram

Sören Bertram (nascut el 5 de juny del 1991 a Uelzen) és un futbolista alemany que juga cedit al FC Augsburg.

## Carrera

Bertram va començar a jugar a futbol al Teutonia Uelzen. Des d'allà es va traslladar en el 2002 al FC St. Pauli, on va romandre durant tres anys i per unir-se després a l'equip rival de la ciutat, el Hamburger SV ging

## Referències

* ↑ Sport-Blitz: Sören Bertram feiert Euro-Sieg, Altmark-Zeitung
* ↑ «Perfil de Sören Bertram». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 10 juliol 2011].

## Enllaços externs

* Informació i estadístiques a kicker online (alemany)
# Casa Tarragó (Molins de Rei)

La Casa Tarragó és un edifici del municipi de Molins de Rei (Baix Llobregat). Està catalogat com a patrimoni arquitectònic català.

## Descripció

Habitatge cantoner unifamiliar, la planta baixa del qual es reconvertí en establiment comercial. Per les seves característiques decoratives se situa dins l'estil modernista, amb un acurat treball de façanes, balcons, finestres, torreta cònica, decoracions florals, esgrafiats i recobriment de trencadís ceràmic. És un dels edificis representatius del moviment modernista a Molins de Rei.
Una de les façanes està situada en el carrer Jacint Verdaguer, anomenat així des de l'any 1912; anteriorment era conegut com la rambla de la Riera, ja que seguia l'antic curs de la riera de Sant Bartomeu, la qual, amb la construcció del traçat de la via fèrria, es va derivar cap a la riera de Vallvidrera, fet que propicià l'obertura de la rambla de la Riera. Desviar-la i traslladar el cementiri, que estava situat a l'actual plaça dels Països Catalans, l'any 1897, van facilitar la urbanització d'aquest zona. El carrer Jacint Verdaguer creuava la línia del ferrocarril davant d'aquesta casa amb un pas a nivell, que va ser eliminat quan la via va ser soterrada l'any 1984.

## Referències

* ↑ «Can Tarragó». Inventari Patrimoni Arquitectònic - Gencat. [Consulta: 28 maig 2018].
* ↑ «Casa del carrer Verdaguer». Endret - Geografia Literària dels Països Catalans. [Consulta: 28 maig 2018].
* ↑ «Espais singulars d'interès turístic». Ajuntament de Molins de Rei. Arxivat de l'original el 25 de maig 2018. [Consulta: 28 maig 2018].
# Cataluña Textil

Cataluña Textil va ser una revista catalana publicada a Badalona que va ser fundada per Pau Rodon i Amigó el 1906 i desapareguda el 1937 sobre temàtica industrial tèxtil.
Fundada pel tècnic tèxtil Pau Rodon i Amigó, va aparèixer per primera vegada a Badalona l'octubre de 1906 amb el subtítol «Revista mensual Hispano-Americana» i va prolongar la seva existència fins a 1937. La revista va assolir una fama mundial i va ser considerada una de les millors del seu gènere. La propietat, direcció i edició de la revista va estar en mans de Rodon, però més tard va deixar la direcció al seu fill Camil, prendria el relleu en la direcció de la revista.
La realització material era de gran qualitat, impecable segons García Pons, amb l'ús d'un excel·lent paper, i els seus textos estaven il·lustrats amb abundants dibuixos, fotografies, mostres de teixits i figurins, a més d'estar realitzats amb una perfecta tipografia a voltes estampada a dues tintes.
El percentatge de publicitat que incloïa era molt elevat, però sempre era sobre productes i articles del sector del tèxtil, incloïa les darreres novetats sobre fibres tèxtils, filatures, nous materials, maquinària, aparells i aplicacions mecàniques, la fabricació i confecció, tissatge, moda, innovacions de l'estranger, així com biografies i bibliografia; el darrer número de l'any inseria un índex de matèries i autors. La revista estava dirigida als empresaris tèxtils, per això el seu contingut, escrit sempre totalment en llengua castellana, versava sobre tota mena de qüestions relacionades amb la producció tèxtil.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 García Pons, 1979, p. 98.
* ↑ «Catàleg d'hemeroteca local». Museu de Badalona, 2011.
* 1 2 3 4 «Cataluña Textil» (en castellà). Biblioteca Nacional d'Espanya.

## Bibliografia

* García Pons, Enrique. Historia de la prensa badalonesa (1868-1939). Badalona: Oficina Municipal de Premsa, Departament de Cultura, Ajuntament de Badalona, 1979.
# These Are My Twisted Words

"These Are My Twisted Words" és una cançó del grup britànic Radiohead llançada el 17 d'agost de 2009 via descàrrega digital des del web oficial del grup.
La cançó fou filtrada 12 d'agost de 2009 via BitTorrent i cinc dies després estigué disponible des del web oficial del grup gratuïtament. La descàrrega anava acompanyada d'imatges realitzades per Stanley Donwood i Thom Yorke que podien ser impreses.

## Referències

* ↑ Michaels, Sean. «Was the new Radiohead song leaked by the band?» (en anglès). The Guardian, 14-08-2009. [Consulta: 19 febrer 2013].
* ↑ Greenwood, Jonny. «These Are My Twisted Words» (en anglès). Radiohead.com, 17-08-2009. Arxivat de l'original el 2016-03-21. [Consulta: 19 febrer 2013].
# Tabanera de Cerrato

Tabanera de Cerrato és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya). El 2023 tenia 138 habitants.

## Referències

* ↑ «Castilla y León (Spain): Municipalities in Provinces» (en anglès), 3 gener 2024. [Consulta: 14 juliol 2024].
# Safrà bord

El Safrà bord (Crocus nudiflorus) és una planta silvestre del gènere Crocus de la família Iridàcia (Iridaceae).
Habita en prats i, més rarament, també en boscos caducifolis humits entre els 1.400 i 2.300 m d'altitud. Floreix a la tardor (setembre-novembre) tot just després d'una bona pluja. És extraordinàriament resistent al fred i no és rar veure-la florida al mig de les primeres neus.
La planta és acaule, de fins a 20 cm i té un bulb que sol produir abundants estolons. Les fulles, molt estretes i linears, apareixen a la primavera següent de la florida, i tenen com a tret característic una banda longitudinal blanca. Les flors són solitàries, violàcies amb tèpals obtusos, 3 estams d'anteres grogues i llargs estigmes de color carbassa.
Es pot confondre a primer cop d'ull amb espècies molt semblants morfològicament com són el còlquic (Colchicum autumnale) i còlquic dels Pirineus (Merendera pyrenaica) amb les quals fins i tot poden compartir hàbitat i créixer totes juntes. Amb tot, és fàcil reconèixer el safrà bord, ja que és l'única que té tres estams enfront de les altres dues plantes que en tenen sis per pertànyer a famílies diferents.
Com el seu nom indica, està molt emparentada amb la safranera que es fa servir com espècia culinària.
# Castell de Doonagore

El castell de Doonagore és un edifici circular del segle xvi amb un petit recinte murallat, situat a un quilòmetre de distància aproximadament de la localitat costanera de Doolin (província de Munster), al comtat de Clare, República d'Irlanda.
El seu nom significa el «fort dels pujols arrodonits» o el «fort de les cabres»; es troba sobre un pujol que domina Doolin i al costat d'un pal de ràdio més elevat, serveix de referència als vaixells que s'aproximen a l'embarcador de Doolin. Actualment el castell és una llar de vacances privada, sense possibilitat d'accés per al públic.

## Història

La primera estructura del castell va ser construïda per Tadgh MacTurlough MacCon O'Connor amb pedra extreta de la pedrera de Trá Leachain durant el segle xiii, l'actual edifici data del segle xvi. Va ser atorgada a sir Turlough O'Brien d'Ennistymon, una localitat veïna a Doolin, el 1582. L'any 1588, durant la derrota de l'Armada Invencible després del seu intent frustrat d'envair Anglaterra, 170 supervivents d'un naufragi espanyol van ser capturats pel xèrif del comtat de Clare, Boetius MacClancy, i van ser penjats al castell i enterrats en un túmul proper a Doolin anomenat Cnocán an Crochaire.
El castell va ser restaurat a començaments dels anys 1800, però a mitjan aquest mateix segle va tornar a deteriorar-se sota l'atenció de la família Nagle. Als anys 1970 va ser restaurat per l'arquitecte Rex MacGovern de Lardner & Partners per encàrrec d'un comprador dels Estats Units nomenat O'Gorman, la família del qual continua ocupant el castell.
# Pagellida

Patella és un gènere de gastròpodes de la subclasse Patellogastropoda. Les espècies de Patella han perdut l'espiral típica dels gastròpodes i la seva conquilla es arrodonida i subpiramidal, en forma de barret; no té orifici apical ni estrat de nacre. Viuen aferrades a les roques de la costa, sovint on trenquen les onades.

## Noms comuns

Tenen molts noms populars, segons la zona, per exemple: pagellides, petxelines, barretets, pitjallides, patellides.

## Taxonomia

Dels centenars d'espècies descrites sota el nom de Patella, WoRMS en reconeix 24, 9 d'elles extintes:
* Patella aspera Röding, 1798
* Patella caerulea Linnaeus, 1758
* Patella candei d'Orbigny, 1840
* Patella depressa Pennant, 1777
* Patella ferruginea Gmelin, 1791
* Patella gomesii Drouët, 1858
* Patella lugubris Gmelin, 1791
* Patella ordinaria Mabille, 1888
* Patella pellucida Linnaeus, 1758
* Patella rustica Linnaeus, 1758
* Patella skelettensis Massier, 2009
* Patella swakopmundensis Massier, 2009
* Patella tenuis Gmelin, 1791
* Patella ulyssiponensis Gmelin, 1791
* Patella vulgata Linnaeus, 1758
* Patella alessiae Forli et al., 2004 †
* Patella alternicostata Sandberger, 1859 †
* Patella ambroggii Lecointre, 1952 †
* Patella estotiensis Lozouet, 1999 †
* Patella hebertiana (d'Orbigny, 1850) †
* Patella mahamensis Martín-González, 2018 †
* Patella maxoratensis Martín-González & Vera-Peláez, 2018 †
* Patella protea Doderlein, 1862 †
* Patella tintina Martín-González & Vera-Peláez, 2018 †

## Referències

* ↑ «pagellida». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «petxelina» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ «barretet». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «pitjallida». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «patellida». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.