OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La trastienda

La trastienda és una pel·lícula espanyola de 1975, dirigida per Jordi Grau i Solà, amb guió de Alfonso Jiménez i José Frade, basada en un relat del mateix Frade i de Grau. És protagonitzada per María José Cantudo, Frederick Stafford i Rosanna Schiaffino.
La pel·lícula és recordada especialment per recollir el primer nu integral del cinema de la Transició Espanyola, després que el Ministeri d'Informació i Turisme suavitzés al febrer d'aquest mateix any la prohibició de la nuesa en les pel·lícules, permetent-la «segons les necessitats» del realitzador en el que són considerats els començaments del destape, terme associat en aquest període a pel·lícules d'alt contingut eròtic. A més de l'eròtic, la pel·lícula comptava amb el reclam de presentar la festa dels Sanfermines de Pamplona i la crítica a l'Opus Dei.

## Argument

La trastienda narra la forta atracció mútua que senten un conegut metge, el doctor Navarro, i la seva infermera, Juana. El doctor es manté fidel a la seva esposa i per evitar que la seva relació amb la seva infermera traspassi els límits professionals ordena que sigui destinada a un altre hospital, la qual cosa porta Juana a prendre la iniciativa provocant-lo.

## Repartiment

* María José Cantudo - Juana Ríos
* Frederick Stafford - Doctor Navarro
* Rosanna Schiaffino - Lourdes
* Ángel del Pozo - Raimundo
* José Suárez - Don Pablo
* Pep Munné - Jaime - fill
* Carmen de Lirio - Concha
* Maruchi Fresno - Sagrario
* Susana Estrada - Paz

## Referències

* ↑ José Luis Borau. Palabra de cine. 2.. Ediciones Península, 2010, p. 422. ISBN 9788483078945 [Consulta: 3 desembre 2011].
* ↑ Nancy Berthier, Jean-Claude Seguin. Cine, nación y nacionalidades en España. Casa de Velázquez, 2007, p. 205. ISBN 9788496820050 [Consulta: 3 desembre 2011].
* ↑ Ma. Jesús Ruiz Muñoz. La imagen de la mujer andaluza en el cine español. Centro de Estudios Andaluces, 2008, p. 77. ISBN 9788461219438 [Consulta: 3 desembre 2011].
* ↑ Víctor García Ruiz, Gregorio Torres Nebrera. Historia y antología del teatro español de posguerra (1940-1975). 1.. Fundamentos, 2002, p. 152. ISBN 9788424509965 [Consulta: 3 desembre 2011].
* ↑ «La trastienda». filmaffinity. [Consulta: 3 desembre 2011].
# La Costera (Puçol)

El Paratge Natural Municipal La Costera, amb una superfície de 49,22 ha, es localitza en el terme municipal de Puçol. El Paratge Natural Municipal se situa al nord del municipi i a 1,5 km de la població, i és de titularitat municipal.
El turó de La Costera, amb els seus 162 metres de cota màxima, constitueix un dels primers contraforts de la Serra Calderona, situant-se molt a prop a la línia de costa. El turó està format per materials del Triàsic, concretament, per arenisques de la fàcies Bundsandstein, que reben vulgarment el nom de pedra sorrenca.
El paratge alberga una vegetació formada, principalment, per matoll arbustiu, formant una típica garriga mediterrània, acompanyada de pins que formen un estrat arbori molt clar i irregularment distribuït. També apareixen petits grups de carrasques, garroferes i oliveres. Les actuacions de restauració realitzades i la pròpia intenció de protegir el paratge tenen com a objectiu la recuperació de les comunitats vegetals pròpies d'aquest territori.
Va ser declarat Paratge Natural Municipal per Acord del Consell de la Generalitat Valenciana de data 23 de setembre de 2005.

## Vegeu també

* Puçol
* Marjal del moro

## Referències

* 1 2 «Paratges Naturals Municipals. La Costera, Puçol». Cma.gva.es. Arxivat de l'original el 2015-06-21. [Consulta: juny 2015].
* 1 2 3 «La Costera, Puçol». Valenciaterraimar.org. [Consulta: juny 2015].
# La Drecera (Carretera del Bosc d'Abella)

La Drecera és un camí forestal del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
És una variant de la Carretera del Bosc d'Abella, de la qual surt a la Pedra Blanca. Quan passa al sud de l'Argelagosa, en surten cap al nord dues variants de la Pista de la Torre. Més tard passa al nord i ran del Roc de l'Arreposador i es reintegra en la Carretera del Bosc d'Abella a ponent de les Fonts de la Borda del Manel.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern plenament descriptiu: es tracta d'una variant que fa drecera de la Carretera del Bosc d'Abella.
# Las Meninas (conjunt sense Velázquez)

Las Meninas (conjunt sense Velázquez) és un oli sobre tela de 129 × 161 cm pintat per Pablo Picasso a Canes l'any 1957 i dipositat al Museu Picasso de Barcelona.

## Context històric i artístic

Es deia que al Reial Alcàsser de Madrid, a més de Felip IV, hi regnava l'avorriment. Lope de Vega solia afirmar que "a Palau fins i tot les figures dels tapissos badallen". Només hi havia una cambra que escapava de l'ensopiment quotidià, el taller de Velázquez. Antonio Palomino explicava que tant Felip IV com la seua muller, Marianna, i les "senyores infantes i dames" solien anar a veure com pintava Velázquez "cosa que estimaven com una agradable delectació i entreteniment".

## Descripció

Picasso torna a emprar el format horitzontal que ha fet servir en la gran grisalla inicial per a fer una sèrie de composicions de gran format. En aquest oli, el primer de la sèrie, l'artista hi sistematitza un nou llenguatge artístic.
Picasso retalla i congela la part central de la pintura. La sensació de moviment paral·litzat és més forta que mai. Les actituds i les mirades dels personatges del mig, la infanta i les dues meninas, desprenen una força expressiva desafiant. Tracta aquestes dames, com la majoria de les altres figures que formen la composició, amb un sentit caricaturesc acurat. El retall geomètric de les formes planes, vivament acolorides i realçades amb trets simplificats i amb un fons d'un verd-blau unificat, traspuen encara la compartimentació heretada del vitrall i del linogravat. La pinzellada és llisa i diluïda. El domini del verd-blau, que s'estén per tot l'espai compositiu, proporciona a l'obra una atmosfera misteriosa i a la vegada melangiosa.
Però bona part de l'atenció d'aquesta paràfrasi recau en el mirall, element il·lusionista que Velázquez utilitza per a fer real la presència dels monarques, i que en aquest oli esdevé un focus de projecció de l'espai, veritable protagonista de l'obra mestra que és per damunt de tot una cosa mentale, com Leonardo da Vinci volia que fossin les seues obres.
Fou donat per l'artista al Museu Picasso de Barcelona l'any 1968.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Rafart i Planas, Claustre, 1998. Guia del Museu Picasso. Barcelona: Ajuntament de Barcelona. ISBN 8476098693. Pàgs. 101-102.

## Enllaços externs

* Narració de l'arribada de Las Meninas al museu per Lluís Permanyer - Museu Picasso de Barcelona (català)
# Küp peyniri

Küp peyniri, Çanak peyniri o Çömlek peyniri (lit. formatge de tenalla en turc) és un formatge a la cuina turca. Es fa amb llet d'ovella i de vaca sense desengreixar. Primer es filtra l'aigua del formatge fresc i se li sala i després es col·loca dins d'una tenalla de fang -o últimament de plàstic- i la boca se segella amb una massa o fang, després de cobrir (protegir) el formatge amb fulles de vinya o un drap blanc net i es deixa a madurar diverses setmanes. Aquest "descans" de les tenalles es realitza sota terra o en les coves de Capadòcia, ja que aquest formatge és una especialitat de la Regió d'Anatòlia Central. En aquest temps les llavors de çörekotu (pebreta) que té el formatge dins li dona una aroma especial.

## Referències

* ↑ sitesi, milliyet.com.tr Türkiye'nin lider haber «İşte Türkiye'nin peynir haritası». MİLLİYET HABER - TÜRKİYE'NİN HABER SİTESİ.

## Vegeu també

* Otlu peynir
* Tulum peyniri
* Çömlek kebabı
# Küçük Hüseyin Paixà

Küçük Hüseyin Paixà -antiga transcripció Kučuk Husayn Pasha- (1758 -1803) fou un militar otomà d'ètnia georgiana. Va exercir algunes funcions a palau, fins que va atreure l'atenció de Selim III, que el va nomenar kapudan paixà en lloc de Giridli Hüseyin Paşa (10 de març de 1792) i el 29 de maig següent es va casar amb Esma Sultan, filla d'Abdul Hamid I. Va exercir 12 anys el càrrec i va establir profundes reformes.
Com a kapudan paixà va combatre els pirates de la Mediterrània. El [1792] va atacar al pirata Lambro Canziani que tenia 15 vaixells; a la vora de les illes de Milos (en turc Degirmenlik) i d'Hydra (Camildja) va capturar al pirata Kara Katzanis i 23 dels seus homes i es va dirigir a buscar a Lambro a Morea, però el cap pirata va fugir a temps cap a Cerigo (Çuha); les operacions contra els pirates van seguir fins a la tardor del 1797; entre altres combats va atacar corsaris de Malta a Creta i altres illes.
El 1798 fou nomenat comandant de les tropes que eren a la zona de Vidin per combatre el rebel Pazvandoghlu Othman (10 d'abril de 1798). Va arrabassar al rebel diverses fortaleses i va assetjar Vidin per terra i amb una flota pel Danubi. No se'n va sortir per manca d'homes i de fons. Husayn fou ferit i mentre es va produir el desembarcament francès a Egipte i l'operació es va suspendre; llavors el rebel Osman Pazvantoğlu es va sotmetre.
Husayn Pasha va retornar a Istanbul, i recuperat de la ferida, va sortir cap a Alexandria (estiu de 1799); el 1800 es va aliar a la flota britànica i va portar tropes a Egipte però va tenir molt poca activitat; després de l'acord de 20 de juny de 1801 pel qual els francesos evacuaven Egipte va entrar al Caire el 10 de juliol de 1801 i va fer llegir l'oració o khutba en nom de Selim III; alguns beys mamelucs traïdors foren castigats tot i l'oposició dels britànics. Finalment va retornar a la capital otomana.
El 1802 i 1803 va fer noves campanyes a la Mediterrània contra els pirates, però es va posar malalt i va tornar a Istanbul on va morir el 7 de desembre de 1803.

## Bibliografia

* Anderson, Naval Wars in the Levant, Princeton, 1952
* Aktepe, M. Münir. "Ḥusayn Pas̲h̲a." Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. Referència. 4 de juny de 2016
# La Haye-Bellefond

La Haye-Bellefond és un municipi francès situat al departament de la Manche i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 73 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de La Haye-Bellefond era de 73 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 41 habitatges, 28 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 40 eren cases i 1 era un apartament. Dels 28 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris i 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 11 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 21 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de La Haye-Bellefond el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 41 persones, 35 eren actives i 6 eren inactives. Les 35 persones actives estaven ocupades(21 homes i 14 dones).. De les 6 persones inactives 3 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a La Haye-Bellefond hi havia 8 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 236 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de La Haye-Bellefond a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de La Haye-Bellefond a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# L'escala (pel·lícula)

L'escala (títol original en anglès: Staircase) és una pel·lícula estatunidenco-franco-britànica dirigida per Stanley Donen, estrenada el 1969. Ha estat doblada al català. La pel·lícula ha estat segrestada durant molts anys per la vídua de Richard Burton, un dels protagonistes.

## Argument

Harry i Charles formen una parella d'homosexuals de mitjana edat que treballa en una barberia a Londres, propietat del primer. Al mateix lloc viu la mare de Harry en una habitació i està amorosament cuidada pel fill. La mare de Charles es troba hospitalitzada a un asil i no el reconeix en una de les seves visites. Abans de conèixer Harry, Charles estava casat i tenia una filla, i provava una carrera d'actor. Està angoixat per haver de comparèixer davant el tribunal després de provocar una baralla a un bar per transvestisme i desobeir a un oficial de policia. Harry es preocupa per l'aparença, devastat per una malaltia que li fa perdre el cabell i, sovint cobreix el seu cap calb amb mocadors i gorres.

## Repartiment

* Rex Harrison: Charles Dyer
* Richard Burton: Harry Leeds
* Cathleen Nesbitt: La mare de Harry
* Beatrix Lehmann: La mare de Charles
* Michael Rogers: Drag Singer
* Royston Starr: Drag Singer
* Jake Kavanagh: Corista

## Referències

* ↑ esadir.cat. L'escala. esadir.cat.
* ↑ X.S. «Vito Corleone reactiva la cartellera a l'estiu». Ara, 04-07-2011.
* ↑ Barrett, Michael «'Staircase' Is Gay in a Melancholy Way» (en anglès). Pop Matters, 02-06-2015.
# Lake Mack-Forest Hills

Lake Mack-Forest Hills és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 989 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake Mack-Forest Hills tenia 989 habitants, 396 habitatges, i 266 famílies. La densitat de població era de 80,6 habitants/km².
Dels 396 habitatges en un 26,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,5% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 32,8% no eren unitats familiars. En el 26% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 25,5% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.718 $ i la renda mediana per família de 26.058 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.406 $ mentre que les dones 18.452 $. La renda per capita de la població era de 12.640 $. Entorn del 9,3% de les famílies i el 10,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake Mack-Forest Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake Mack-Forest Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Le Réveil Basque

Le Réveil Basque (1886 - 1894) va ser una revista editada a Pau. De tendència republicana moderada representava a la facció gorriak (els rojos) enfrontada amb els xurriak (els blancs). Era un setmanari bilingüe (èuscar i francès)
# Lansdowne-Baltimore Highlands

Lansdowne-Baltimore Highlands és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 15.724 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lansdowne-Baltimore Highlands tenia 15.724 habitants, 5.796 habitatges, i 4.190 famílies. La densitat de població era de 1.480,7 habitants per km².
Dels 5.796 habitatges en un 39,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42% hi vivien parelles casades, en un 24,1% dones solteres, i en un 27,7% no eren unitats familiars. En el 21,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,6% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 19,2% de 45 a 60 i un 10,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.160 $ i la renda mediana per família de 41.559 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.244 $ mentre que les dones 22.906 $. La renda per capita de la població era de 16.348 $. Entorn del 12,7% de les famílies i el 13,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lansdowne-Baltimore Highlands». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lansdowne-Baltimore Highlands». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lansdowne Road

Lansdowne Road fou un estadi d'esports situat a Dublín tingut pel Sindicat de Rugbi irlandès (IRFU) i utilitzat principalment per partits de rugbi, però també per a partits internacionals de futbol i finals de copa, així com per a concerts de música. Fou enderrocat i en el seu lloc s'aixecà l'Aviva Stadium.

## Referències

* ↑ Desbordes, Michel. Marketing and Football (en anglès). Routledge, 2012, p. 249. ISBN 1136380647.
* ↑ «History | Aviva Stadium». [Consulta: 8 març 2021].
# Leopold de Borbó-Dues Sicílies

Leopold de Borbó-Dues Sicílies és el nom dels següents personatges:
* Leopold de Borbó-Dues Sicílies (príncep de Salern) (1790 - 1851).
* Leopold de Borbó-Dues Sicílies (comte de Siracusa) (1813 1860).
# Lime Lake-Machias

Lime Lake-Machias és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.422 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lime Lake-Machias tenia 1.422 habitants, 526 habitatges, i 360 famílies. La densitat de població era de 166,4 habitants/km².
Dels 526 habitatges en un 31,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,7% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 31,4% no eren unitats familiars. En el 26% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 21% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.579 $ i la renda mediana per família de 33.194 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.429 $ mentre que les dones 22.083 $. La renda per capita de la població era de 13.696 $. Entorn del 12,6% de les famílies i el 15,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lime Lake-Machias». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lime Lake-Machias». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Limnodynastes dumerilii

Limnodynastes dumerilli és una espècie de granota que viu a Austràlia i que ha estat introduïda a Nova Zelanda.

## Referències

* Hero et al (2004). Limnodynastes dumerilii. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 24 d'abril del 2008. (en anglès).

## Enllaços externs

* Informació i fotografies d'aquesta granota. (anglès)
# Llanolebias stellifer

Llanolebias stellifer és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És una espècie d'aigua dolça.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* Zootaxa (anglès)
# Liudmila Anókina

Liudmila Anókina (21 de novembre de 1919 - 13 de juliol de 2012) va ser una atleta soviètica, especialista en el llançament de javelina, que va competir durant la dècada de 1940.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata la prova del llançament de javelina al Campionat d'Europa d'atletisme de 1946, rere la seva compatriota Klavdiya Mayuchaya. El setembre de 1945 guanyà el campionat soviètic de javelina i pocs dies després va millorar el rècord mundial de l'especialitat amb un llançament de 48,39 metres.
Un cop retirada exercí d'entrenadora de la selecció nacional soviètica entre 1952 i 1982.

## Millors marques

* Llançament de javelina. 50,20 metres (1945)

## Referències

* 1 2 3 «Легкая атлетика в Санкт-Петербурге - [Ушла из жизни Людмила Григорьевна Анокина - ЛЕГКАЯ АТЛЕТИКА в Санкт-Петербурге]». [Consulta: 12 maig 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 12 maig 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 12 maig 2020].
# Lingüística descriptiva

La lingüística descriptiva és una branca de la lingüística general que pretén descriure el funcionament d'un idioma, sense emetre judicis de correcció, com sí que fa la lingüística prescriptiva. Es pot aplicar a tots els nivells d'una llengua, a la seva fonètica, morfosintaxi o lèxic i tant en moments històrics passats com presents.
Per operar, selecciona discursos escrits o orals i els analitza, fixant-se en els elements que l'interessen en cada cas per fer un inventari de quins són i quan actuen (context). Intenta també arribar a una generalització sobre l'ús d'aquells elements que permeti traslladar-los a un altre entorn i predir com funcionaran, de forma que es puguin establir pautes de comportament dels parlants.