OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mike Wieringo

Mike Wieringo (1963-2007) fon un dibuixant de còmics estatunidenc, reconegut pel seu treball junt al guioniste Mark Waid en títols superheroics com The Flash —per al qual creà el personatge d'Impulse— o Fantastic Four, a més d'altres com Friendly Neighboorhood Spider-Man, Legion of Superheroes o la seua pròpia sèrie per a Image Comics, Tellos, cocreada amb Todd DeZago.
Fill de pare militar destinat a l'estranger, Michael Wieringo nasqué al Vèneto i dels huit als onze anys visqué en Alemanya. Wieringo morí als quaranta-quatre anys d'un infart miocardíac sobtat: aplegà a cridar al servici d'emergència, però no aplegaren a temps de salvar-lo.
Enguany, la sèrie Tellos serà recopilada en dos volums que fan cinc-centes pàgines, amb material inèdit de més de dos-cents artistes com Stan Sakai o Mark McKenna: l'edició, rebatejada The Mike Wieringo Tellos Tribute en homenatge a Ringo, està limitada a les sol·licituds de precompra i els beneficis aniran destinats en la totalitat a l'ASPCA (Associació Americana per a la Prevenció de la Crueldat contra Animals) en nom de Wieringo.

## Referències

* ↑ Alberto Benavente «Ha muerto Mike Wieringo» (en castellà). Zona Negativa, 13-08-2007 [Consulta: 31 març 2017].
* ↑ Toni Boix «Mike Wieringo» (en castellà). Zona Negativa, 13-08-2007 [Consulta: 31 març 2017].
* ↑ «Mike Wieringo Passes Away at 44» (en anglés). CBR.com, 13-08-2017 [Consulta: 31 març 2017].
* ↑ Brandon Stanley «Mike Wieringo Tellos Tribute Honors Late Artist Benefits SPCA» (en anglés). CBR.com, 21-02-2017 [Consulta: 31 març 2017].
# Graye-sur-Mer

Graye-sur-Mer és un municipi francès, situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia.
# Grup de l'autunita

El grup de l'autunita, també conegut com a grup de la torbernita, és el nom donat a un grup de fosfats i arsenats d'uranil hidratats anàlegs, associats entre si químicament i estructuralment. Deu el seu nom a un dels seus minerals més prominents, l'autunita.

## Propietats

Els minerals d'aquest grup són fosfats i arsenats d'uranil hidratats, de fórmula general A(UO₂)₂(XO₄)₂·nH₂0, on n=10 o 12 (a excepció de l'autunita i la sabugalita); "A"=Mg, Ca, Ba, Cu o Fe; i "X"=As o P. Els seus sistemes de cristal·lització són diversos, repartint-se entre ortoròmbics, tetragonals, monoclínics i triclínics. Pel seu alt contingut en urani (al voltant d'un 40%), són espècies amb alta radioactivitat. Els minerals del grup de l'autunita presenten percentatges d'urani entre el 41% (Heinrichita) i el 53% (Sabugalita). El nivell de radioactivitat dels minerals radioactius està en relació a la seva quantitat d'urani. El més alt pertany, per tant, a la sabugalita, amb una activitat de 95,950 Bq, agafant com referència una esfera d'1 g de la substància pura. i són molt inestables químicament, deshidratant-se amb rapidesa en ser exposades a l'aire o a la calor. Tots són minerals secundaris, formats a la zona d'oxidació de jaciments d'urani i altres elements.

## Minerals del grup

El grup de l'autunita està format per catorze espècies: autunita, bassetita, heinrichita, kahlerita, metarauchita, novačekita-I, novačekita-II, rauchita, sabugalita, saleeïta, torbernita, uranocircita, uranospinita i zeunerita.
| Espècie Fórmula Autunita Ca(UO₂)₂(PO₄)₂·11H₂0 Bassetita Fe$^{2+}$(UO₂)₂(PO₄)₂·10H₂0 Heinrichita Ba(UO₂)₂(AsO₄)₂·10H₂0 Kahlerita Fe(UO₂)₂(AsO₄)₂·12H₂0 Metarauchita Ni(UO₂)₂(AsO₄)₂·8H₂0 Novačekita-I Mg(UO₂)₂(AsO₄)₂·12H₂0 Novačekita-II Mg(UO₂)₂(AsO₄)₂·10H₂0 | Espècie Fórmula Rauchita Ni(UO₂)₂(AsO₄)₂·10H₂0 Sabugalita HAl(UO₂)₂(PO₄)₂·16H₂0 Saleeïta Mg(UO₂)₂(PO₄)₂·10H₂0 Torbernita Cu(UO₂)₂(PO₄)₂·12H₂0 Uranocircita Ba(UO₂)₂(PO₄)₂·10H₂0 Uranospinita Ca(UO₂)₂(AsO₄)₂·10H₂0 Zeunerita Cu(UO₂)₂(AsO₄)₂·12H₂0 |

## Notes

* ↑ Els minerals d'aquest grup presenten una estructura en comú, en què les molècules principals estan unides entre si per força electroestàtica de molècules d'aigua, el que els fa susceptibles de deshidratar espontàniament en ser exposats a l'aire sec o a la calor

## Referències

* 1 2 3 «Autunite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 abril 2016].
* ↑ «Webmineral: Heinrichite Mineral Data» (en anglès). [Consulta: 14 octubre 2010].
* ↑ «Webmineral: Sabugalite Mineral Data» (en anglès). [Consulta: 14 octubre 2010].
# Hagaman

Hagaman és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.357 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hagaman tenia 1.357 habitants, 557 habitatges, i 374 famílies. La densitat de població era de 340,2 habitants/km².
Dels 557 habitatges en un 26,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,4% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 32,7% no eren unitats familiars. En el 29,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 27,3% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.875 $ i la renda mediana per família de 52.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.463 $ mentre que les dones 25.319 $. La renda per capita de la població era de 19.527 $. Entorn del 3,8% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hagaman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hagaman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Guatlla de Nova Zelanda

La guatlla de Nova Zelanda (Coturnix novaezelandiae) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae), actualment extinta, que habitava a Nova Zelanda fins al segle xix.
# Guatlla maresa eurasiàtica

La guatlla maresa o rei de guàtleres a les Balears (Crex crex) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae). Cria en hàbitats de praderia o terres de conreu, al contrari que la major part de les espècies de la seva família, que ho fan en aiguamolls i zones humides en general.

## Morfologia

* Una mica major que una guatlla, fa 22 – 25 cm de llargària, 46 – 53 cm d'envergadura, amb un pes de 125 – 210 g.
* Plomatge bàsicament marró, finament tacat de negre per les parts superiors. Per sota és més clar. Ales vermelloses.
* Bec curt de color groc, i potes llargues i amb grans dits, que pengen quan l'ocell vola.
* En època de reproducció el coll i les galtes del mascle esdevenen gris o blavenc.
* Joves similars als adults i els pollets del típic negre vellut dels ràl·lids.

## Hàbitat i distribució

Habiten zones de praderia i cultius herbacis. Grans migradors, crien per gran part d'Europa, i Àsia occidental fins a Sibèria Occidental. Migren cap a Àfrica principalment a través d'Egipte, però també per l'estret de Gibraltar fins a la zona d'hibernada, a Àfrica sud-Oriental, des de Ruanda, est de Zaire i sud de Tanzània, fins a l'est de Sud-àfrica. Als Països Catalans es considera una raresa, si bé poden ser observats ocasionalment durant les migracions.

## Alimentació

Dieta mixta, a base d'insectes, cucs, mol·luscs però també de llavors i brots.

## Reproducció

El mascle tria un territori que defèn d'altres competidors. Entre maig i juliol la femella pon 8 - 11 ous clars, molt tacats de marró o gris. Els ous són covats 15 – 20 dies. Els pollets són molt nidífugs i als 35 dies ja poden volar.

## Estatus

Si bé a nivell mundial no sembla perillar l'espècie, als Països Catalans ha passat de ser una espècie relativament coneguda a una raresa.

## Referències

* ↑ «Guatlla maresa eurasiàtica». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Jonathan Elphick, Ed. (2007). The Atlas of Bird Migration: Tracing the Great Journeys of the World's Birds. Buffalo: Firefly Books. p. 95. ISBN 1-55407-248-4
* ↑ Breu descripció a BIRDGUIDES Arxivat 2011-06-27 a Wayback Machine. Rev. 21-02-2011
* ↑ Cita de guatlla maresa a València en 2008 Rev. 23-02-2011
# HMS Ardent (1764)

L'HMS Ardent va ser un vaixell anglès del segle xviii de setanta-quatre canons, capturat el 1779 per Luis de Córdova y Córdova al Canal de la Mànega, durant el bloqueig que les armades aliades del Regne de França i Espanya van fer a Anglaterra.
# Hakkâri

«Hakkâri» té aquests significats:
* Hakkâri o Çölemerik, vila d'Anatòlia sud-oriental (Turquia)
* Hakkâri (regió històrica), regió muntanyosa històrica situada al sud del llac Van.
* Sandjak de Hakkâri
* Emirat de Hakkâri
* Districte de Hakkâri
* Província de Hakkâri, província de Turquia al sud-est del país, regió d'Anatòlia Oriental
* Kurds Hakkâri, tribu kurda
# Harmònic (matemàtiques)

En matemàtiques, diversos conceptes utilitzen la paraula harmònic. La similitud d'aquesta terminologia amb la de la música no és casual: les equacions de moviment de les cordes vibrants, els tambors i les columnes d'aire es donen per fórmules on hi intervenen laplacians; les solucions donades per valors propis corresponents als seus modes de vibració. Així, el terme "harmònic" s'aplica quan es considera funcions amb variacions sinusoidals, o solucions de l'equació de Laplace i conceptes relacionats.
En matemàtiques Harmònic pot referir-se a:
* Anàlisi harmònica
* Conjugat harmònic
* Conjugat harmònic projectiu
* Relació creuada
* Funció harmònica
* Número harmònic
* Sèrie harmònica
* Alternant sèries harmòniques
* Forma harmònica
* Mitjana harmònica
* Mode harmònic
* Tremor harmònic
# Guia telefònica

Una guia telefònica és un volum brindat per les empreses telefòniques, ajuntaments, etc., en el qual s'ofereix els números dels abonats al servei telefònic d'una àrea geogràfica determinada, per facilitar el contacte entre els abonats. Disposen al seu torn, de telèfons d'interès públic, com policia, bombers, hospitals, protecció civil, atenció al drogodependent, etc. La primera guia del món va ser publicada el 21 de febrer de 1878 a New Haven, estat de Connecticut, Estats Units, tenia només 50 noms.
Al principi s'oferien en forma de llibres amb paper de poca qualitat, per la seva gran tirada i el seu gruix, publicades, en general, anual o bianualment. Es distribueixen també en format electrònic, en principi en CD Rom i en pàgines d'Internet.
Les guies contenen per ordre alfabètic els noms, l'adreça postal i el telèfon d'aquells abonats a línies de telèfon que accepten ser publicats a la guia. La participació en la guia telefònica és opcional, sent l'abonat qui decideix la seva participació o no.

## Referències

* ↑ guia telefònica a Optimot
* ↑ Jason Zasky. «Còpia arxivada». Failure Magazine. Arxivat de l'original el 2012-01-10. [Consulta: 15 agost 2013].
# Guillem Ignasi de Montis i Pont i Vich

Guillem Ignasi de Montis i Pont i Vic (Palma, 1774-1829) va ser un iIl·lustrat i polític mallorquí, segon marquès de la Bastida.
Element jove de la Societat Econòmica Mallorquina d'Amics del País des del 1796 i extinent coronel d'infanteria, es convertí en el principal cap liberal illenc de començ de segle. Fou amic d'Isidoro de Antillón i cofundador de l'Aurora Patriótica Mallorquina (1812-13). Posteriorment fou cap superior polític de les Balears (del setembre del 1813 al juny del 1814). Promogué la creació de la càtedra d'economia política (1814) de Palma. Després de sofrir empresonament i desterrament, tornà a ésser cap superior polític durant el Trienni Liberal (del febrer del 1821 al març del 1822).

## Referències

* ↑ «Guillem Ignasi de Montis i Pont i Vich». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Helen Stephens

Helen Herring Stephens (Fulton, Estats Units 1918 - Saint Louis 1994) fou una atleta nord-americana, guanyadora de dues medalles d'or olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 3 de febrer de 1918 a la ciutat de Fulton, població situada a l'estat de Missouri.
Va morir el 17 de gener de 1994 a la ciutat de Saint Louis, població situada també a Missouri.

## Carrera esportiva

Especialista en proves de velocitat, va participar als 18 anys en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1936 realitzats a Berlín (Alemanya nazi), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en els 100 metres llisos, derrotant la vigent campiona Stanisława Walasiewicz, i en els relleus 4x100 metres. Així mateix també participà en la prova de llançament de disc, on va finalitzar novena. En finalitzar els Jocs aparegué la polèmica, ja que es digué que Stephens en realitat era un home, motiu pel qual ella mateixa decidí sotmetre's a una revisió mèdica, que va finalitzar la polèmica sobre la seva condició sexual.
Retirada de la competició atlètica a causa d'aquesta polèmica, posteriorment jugà a bàsquet i softbol. Entre 1938 i 1952 fou mànager i propietària d'un equip semiprofessional de bàsquet.

## Enllaços externs

* (anglès) Helen Stephens (1918 – 1994) Arxivat 2008-05-10 a Wayback Machine.
# H&E R220 Duo

El motor H&E R220, és de potència més alta dintre de la gamma de motors que fabrica la casa H&E, i és indicat per als vols en “tàndem”, amb un pes màxim de 220 Kg.

## Història

És dels motors de segona tongada, fabricats per aquesta marca a partir del 1999, i en principi fabricat sota demanda.

## Funcionament

Posseeix reducció per corretja de polivinil, i té la possibilitat del arranc elèctric, i és molt lleuger. A continuació, s'inclou el quadre d'empenta que indica la marca :
Taula d'empenta :
| RPM | Empenta en Kg |
| 4.000 | 32 |
| 6.000 | 45 |
| 7.000 | 56 |
| 8.000 | 78 |
Naturalment aquestes empentes, estan supeditades al hèlix emprat, a les condicions meteorològiques i a l'alçada.

## Vegeu també

* Motor de dos temps
* H&E
* Llista de motors d'aviació fabricats a Espanya

## Bibliografia

* Miguel Vidal, Ricard. El Motor de Aviación de la A a la Z. Barcelona: L'Aeroteca, 2008. ISBN 84-612-7902-6.
# Guttannen

Guttannen és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat a l'antic districte d'Oberhasli i a l'acutual Interlaken-Oberhasli.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Helopicus infuscatus

Helopicus infuscatus és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àsia tropical.

## Referències

* ↑ Ricker, 1952. Ind.Univ.Pub.Sci.Ser. 18:100.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Newman, 1838. Entom. Mag. 5(5):499. «Enllaç».
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Checklist of Indian Stoneflies (Insecta: Plecoptera) (anglès)

## Bibliografia

* Pictet, F.J., 1841. Histoire naturelle générale et particulière des insectes névroptères 1:221.
* Walker, 1852. Catalogue of the specimens of neuropterous insects in the collection of the British Museum 1:152. «Enllaç».
* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:139.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:511.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Hermilio Alcalde del Río

Hermilio Alcalde del Río (Villamediana, Palència, 1866 - Torrelavega, Cantàbria, 1947) va ser un arqueòleg espanyol que va estar a càrrec de la direcció de l'Escola d'Arts i Oficis de Torrelavega durant gairebé 50 anys. Va ser alcalde de Torrelavega entre 1920 i 1922.

## Biografia

Nascut a la localitat Palència de Villamediana, molt aviat es va traslladar a Torrelavega (Cantàbria) acompanyat de la seva mare viuda Inicia la seva activitat arqueològica en 1902 quan acompanya Augusto González de Linares a Altamira. En 1903 inicia pel seu compte la localització de gran nombre de cavitats de Cantàbria amb art rupestre com la cova de Hornos de la Peña, cova de Covalanas, cova del Haza, cova de Santián, cova de la Clotilde, cova de la Meaza i els gravats rupestres de cova del Pendo. nos També va treballar en l'orient asturià, on localitza els conjunts de pintures i gravats de cova del Pindal, cova de Mazaculos II, cova del Quintanal, Cova de La Loja o l'excavació del Castell de Peña Manil. Al costat de Hugo Obermaier i P. Wernert descobreix la part occidental de la Cova de La Pasiega (galeria C) en 1911. El volum d'informació aportat per la investigació d'Alcalde del Riu és enorme, però a més d'això publica a 1906 Les pintures i gravats de les cavernes prehistòriques de la província de Santander: cova d'Altamira, Cova de Covalanas, cova de Hornos de la Peña, Cova d'El Castillo i més endavant col·labora en altres publicacions com Els Cavernes de la région cantabrique (Espagne) en 1911 al costat de Henri Breuil i L. Serra. Aquesta última obra segueix sent avui un treball essencial sobre art rupestre paleolític a la regió Cantàbrica.
Alcalde del Riu va excavar jaciments paleolítics com la Cova del Valle (Rasines), cova de Hornos de la Peña i El Castell, treballs aquests finançats per Albert I de Mònaco i l'Institut de Paléontologie Humaine de París.
Alcalde va participar en la fundació de la Reial Societat d'Història Natural juntament amb Lorenzo Serra i Jesús Carballo.
A causa de l'esclat de la Primera Guerra Mundial Alcalde del Río va abandonar l'activitat arqueològica. Amb la retirada d'Alcalde i la paralització dels treballs de l'Institut de Paléontologie Humaine, la investigació prehistòrica a Cantàbria va quedar pràcticament paralitzada fins molt avançats els anys 50 del segle xx.

## Referències

* ↑ Alcalde del Río, Hermilio. Sociedad Cántabra de Escritores
# Hector Cazenave

Hector Cazenave (13 d'abril de 1914 - 27 de setembre de 1958) fou un futbolista francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1938.

## Referències

* ↑ Hector Cazenave Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Haplochromis erythromaculatus

Haplochromis erythromaculatus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Ruanda.

## Referències

* ↑ Hilgendorf, F. M. 1888. Fische aus dem Victoria-Nyanza (Ukerewe-See), gesammelt von dem verstorbenen Dr. G. A. Fischer. Sitzungsber. Ges. Naturf. Freunde Berlín 1888: 75-79.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Henry Guy Fangel

Henry Guy Fangel (1875-1943), fou un escriptor i il·lustrador i editor actiu al segle xix. Va editar la revista Good Housekeeping. Es va casar amb Maud Tousey el 1909. A finals de la dècada de 1910 es va afeccionar a la fotografia, i va fotografiar ficció, poesia i fins i tot algun anunci comercial. Posteriorment va desaparèixer de la vida pública, refugiant-se molt probablement a França. El Museu Nacional d'Art de Catalunya conserva obra seva.

## Referències

* ↑ Anderson, Douglas A. «Lesser-Known Writers: Henrietta Weaver», 06-04-2016. [Consulta: 24 maig 2017].
* ↑ «Henry Guy Fangel: The Greenwich Village Bookshop Door». [Consulta: 24 maig 2017].
* ↑ «Henry Guy Fangel» (en francès). [Consulta: 24 maig 2017].
* ↑ «Henry Guy Fangel | Museu Nacional d'Art de Catalunya». [Consulta: 24 maig 2017].
# Hamas Kurda

Hamas Kurda (Hamas Islàmica, en kurd: حاماسی کوردی) és un moviment polític kurd fundat a Germian, al nord de l'Iraq, com a escissió del Moviment Islàmic del Kurdistan/Iraq, al començament del 1998, sota la direcció de Najim al-Dien Faraj (conegut com a Mullah Kerekaar) oposat a l'entesa amb la Unió Patriòtica del Kurdistan. El moviment fou il·legal i es va organitzar militarment sent actiu al Kurdistan-Sulaymaniyya. L'escissió no va afectar massa militants; va efectuar diversos atemptats amb bomba a Irbil i Sulaymaniyya. El 2001 es va unir a un altre grup islàmic de nom Tauhid que va formar Jund al-Islam (Soldats de l'Islam) que al seu torn va originar Ansar al-Islam.

## Referències

* Global Security
# Haplochromis ushindi

Haplochromis ushindi és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Les femelles poden assolir els 22,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud del llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Van Oijen, M. J. P. 2004. Haplochromis ushindi spec. nov., the largest piscivorous cichlid in the Mwanza Gulf area of Lake Victoria (East Africa) before the Nile perch upsurg. Zool. Meded. (Leiden) v. 78: 249-255.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hontianske Nemce

Hontianske Nemce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica. Està situat a l'oest de la regió, sobre les Muntanyes Centrals Eslovaques (Carpats occidentals), a poca distancia al sud del riu Hron —un afluent esquerra del Danubi— i a l'est de la regió de Nitra.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1246.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de Estadístiques de districte de Krupina. Consultat el 6 d'agost de 2018.
# Hontianske Tesáre

Hontianske Tesáre és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1279.
# Hegetòria

Hegetòria (en grec antic: Ἡγητορία) va ser, segons la mitologia grega, una nimfa de l'illa de Rodes que es va casar amb Òquim, el rei de l'illa. Amb ell va tenir una filla, Cidipa, que es va casar amb el seu oncle Cèrcaf, que va succeir al seu germà en el tron.
Una altra tradició explica que Òquim havia promès la seva filla Cidipa a un tal Ocridió. Però quan Ocridió va enviar un herald a buscar-la, Cèrcaf, enamorat de la seva neboda, la va segrestar i va fugir amb ella ben lluny. Va tornar molt més tard, quan Òquim ja era vell.

## Referències

* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, V, 57, 7
* ↑ Plutarc. Αίτια Ελληνικά (Quaestiones Graecae), 27
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 396. ISBN 9788496061972.