OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Prikubanski (Novokubansk)

* Per a altres significats, vegeu «Prikubanski».
Prikubanski - Прикубанский (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la riba dreta del riu Kuban, davant d'Armavir. És a 17 km al sud-est de Novokubansk i a 172 km a l'est de Krasnodar.
Pertanyen a aquest possiólok els possiolki de Pervomaiski, Peredovoi i Vessioli, l'stanitsa de Kossiakinskaia i el khútor de Górkaia Balka.
# Temporada 1989-1990 del FC Barcelona (femení)

La temporada 1989-90 és la 2a en la història del Club Femení Barcelona.

## Desenvolupament de la temporada

Les jugadores queden cinquenes classificades a la Lliga Nacional i renuncien a jugar la Copa de la Reina. A finals de temporada degut als mals resultats hi ha canvi d'entrenador i Luis de la Pena agafa l'equip a la jornada 18 de lliga.

## Jugadores i cos tècnic
### Plantilla 1989-90

La plantilla i el cos tècnic del primer equip per a l'actual temporada (manca informació) són els següents:
| N. | Pos. | Nac. | Jugador |
| — | DEF | [[Fitxer:Flag of Catalonia.svg|23x15px|border |alt=Catalunya|link=Selecció de futbol de Catalunya|{{#if:|]] | Kety Pulido |
| — | | [[Fitxer:Flag placeholder.svg|23x15px| |alt=|link=Selecció de futbol|{{#if:|]] | Àfrica Ocaña |
| — | | [[Fitxer:Flag placeholder.svg|23x15px| |alt=|link=Selecció de futbol|{{#if:|]] | Guadalupe Villar |
| — | | [[Fitxer:Flag placeholder.svg|23x15px| |alt=|link=Selecció de futbol|{{#if:|]] | Montse Vidal |
| — | | [[Fitxer:Flag placeholder.svg|23x15px| |alt=|link=Selecció de futbol|{{#if:|]] | Gemma Homar |
| N. | Nac. | Jugador |
| — | [[Fitxer:Flag placeholder.svg|23x15px| |alt=|link=Selecció de futbol|{{#if:|]] | Montse Sánchez |
| — | [[Fitxer:Flag placeholder.svg|23x15px| |alt=|link=Selecció de futbol|{{#if:|]] | Olga Huertas |
| — | [[Fitxer:Flag placeholder.svg|23x15px| |alt=|link=Selecció de futbol|{{#if:|]] | Sagrario Serrano |
| — | [[Fitxer:Flag placeholder.svg|23x15px| |alt=|link=Selecció de futbol|{{#if:|]] | Esther |
| — | [[Fitxer:Flag placeholder.svg|23x15px| |alt=|link=Selecció de futbol|{{#if:|]] | Ariana |

### Cos tècnic 1989-90

* Entrenador: Ramon Carrión
* Entrenador: Luis de la Pena

## Partits

Victòria Empat Derrota

### Lliga
## Referències

* ↑ Belenguer, 2021, p. 100-102 i 113.
* ↑ Belenguer, 2021, p. 102.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 Belenguer, 2021, p. 389.
* ↑ Belenguer, 2021, p. 390.

## Bibliografia

* Tomás Belenguer, Manuel. Barça femení. Història des dels orígens fins al triplet. Barcelona: Base, Desembre 2021, p. 400. ISBN 978-84-19007-00-1.
# Desafiament a les aules

Desafiament a les aules (títol original: Detention) és una pel·lícula d'acció de 2003 dirigida per Sidney J. Furie. És protagonitzada per Dolph Lundgren com el mestre de l'escola secundària Sam Decker, que es jubilarà i que té una última actuació com a supervisor i Alex Karzis com a Chester Lamb. Desafortunadament, els traficants de drogues han triat atacar l'escola. Sam ha d'unir als inadaptats en la detenció per derrotar els criminals i mantenir-se amb vida. Ha estat doblada al català.

## Argument

Explica la història del mestre Sam Decker (Dolph Lundgren), un exsoldat, que després del servei militar en la Guerra del Golf i l'ex Iugoslàvia, va tornar al seu barri del centre de la ciutat per fer classes a l'escola més dura de la ciutat.
Frustrat i enutjat per un sistema que no funciona, Sam tramita la seva renúncia. Però el dia que ho fa, l'escola es converteix en un camp de batalla quan arriba un grup ben organitzat d'assassins armats amb armes automàtiques i explosius.
Sam i els joves més forts de l'escola s'uneixen i aconsegueixen combatre els pinxos armats i frustrar el crim perfectament. En el camí, descobreixen una sinistra conspiració que arriba al departament de policia i fins i tot al nivell més alt del govern.
Però Sam encara té alguns trucs per ensenyar-los als joves i la lliçó més important aquesta nit, la supervivència.

## Repartiment

* Dolph Lundgren: Sam Decker
* Alex Karzis: Chester Lamb
* Kata Dobó: Gloria Waylon
* Corey Sevier: Mick Ashton
* Dov Tiefenbach: Willy Lopez
* K.C. Collins: Hogie Hogarth
* Mpho Koaho: Jay Tee Barrow
* Larry Day: Earl Hendorf

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Desafiament a les aules». [Consulta: 7 octubre 2018].
* ↑ «Detention» (en anglès). [Consulta: 7 octubre 2018].
# Clorofil·la a

La Clorofil·la a és una forma específica de clorofil·la usada en la fotosíntesi oxigènica. Absorbeix la major part de l'energia de les longituds d'ona de la llum blau-violeta i vermell-taronja. Aquest pigment fotosintètic, que és el més comú, és essencial per la fotosíntesi en els eucariotes, cianobacteris i procloròfits pel seu paper com donador d'electrons principal en la cadena de transport d'electrons
La clorofil·la a es troba sempre vinculada al centre actiu dels complexos moleculars, anomenats fotosistemes, que absorbeixen la llum durant la fotosíntesi, difereix de la clorofil·la b pel fet que el radical de la posició 3 del grup tetrapirrólic és -CH3 (metil) en lloc de -CHO (grup funcional aldehid).
La clorofil·la a és un bon indicador de la biomassa d'organismes fotosintètics presents en els medis aquàtics i del fitoplàncton en concret, a més d'indicar l'estat tròfic (eutrofització) del medi.
La clorofil·la a també transfereix energia de ressonància en el complex d'antena, que acaba en un centre de reacció on les clorofil·les específiques P680 i P700 es localitzen.

## Distribució

La clorofil·la a és essencial per la majoria dels organismes fotosintètics per alliberar energia química però no és l'únic pigment que es pot fer servir en la fotosíntesi. Tots els organismes fotosintètics oxigènics fan servir la clorofil·la a, però difereixen en els pigments auxiliars com la clorofil·la b i la clorofil·la c.

## Enllaços externs

* Zeiger & Taiz 2006, Topic 7.11: Chlorophyll Biosynthesis
* Raven, Peter H.; Evert, Ray F.; Eichhorn, Susan E.. «Photosynthesis, Light, and Life». A: Biology of Plants. 7a ed.. W.H. Freeman, 2005, p. 119–127. ISBN 0716798115.

## Referències

* ↑ «PHOTOSYNTHESIS». Arxivat de l'original el 2009-11-28. [Consulta: 15 novembre 2011].
* ↑ Papageorgiou,G, and Govindjee. Chlorophyll a Fluorescence, A Signature of Photosynthesis. 19. Springer, 2004, p. 14,48,86 (Advances in Photosynthesis and Respiration).
# Èrce

Èrce (francès Ercé) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Arieja.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Dobrzyń

Dobrzyń (alemany: Dobriner Land, polonès Ziemia Dobrzynska) és un territori de la ciutat de Dobrzyń nad Wisłą a Polònia, a l'est del riu Vístula i al sud del Drwęca, on limita amb Chełmno. El territori es correspon aproximadament amb els actuals powiats de Lipno i Rypin al voivodat de Cuiàvia-Pomerània.
Les terres de Dobrzyń havia estat part de la Civitas Schinesghe sota el duc Piast Mieszko I de Polònia (960-992). A la mort del seu descendent, el duc Boleslau III de Polònia en 1138, foren assignades al recentment creat Ducat de Masòvia. En la seva Croada Prussiana, el duc Conrad I de Masòvia el 1228 va establir l'Orde de Dobrzyń dels cavallers alemanys (fratribus militiae Christi in Prussia), els quals foren investits amb els estats Dobrzyń. Poc després però, aquest orde va ser absorbit pels Cavallers Teutònics, que havien establert l'Estat de l'Orde Teutònic a la veïna Chełmno, la qual cosa donà lloc a un conflicte territorial sobre la regió amb els ducs de Masòvia.
Durant la guerra teutona-polonesa de 1326-1332, les forces de l'Estat de l'Orde ocuparen Dobrzyń, que no obstant això fou lliurada al Regne de Polònia en el Tractat de Kalisz del 1343. Els cavallers recuperaren el control en la guerra polonesolituana-teutona de 1409-1411, però després de la seva derrota a la batalla de Grunwald l'hagueren de retornar altre cop segons l'acord de Pau de Toruń (1411). Les terres de Dobrzyń es van incorporar al Voivodat d'Inowrocław de la Corona del Regne de Polònia i la Confederació de Polònia i Lituània.
Mentre que la part occidental del voivodat ja havia estat annexada per Prússia en el curs de la Primera partició de Polònia el 1772, el territori de Dobrzyń, a la riba oriental del Vístula, es va incorporar a Prússia Meridional durant el Segona partició de Polònia el 1793. Fou administrat amb Nova Prússia Oriental de 1795 en endavant, fins que el 1807 va passar a formar part del napoleònic Ducat de Varsòvia d'acord amb els tractats de Tilsit. El 1815, però, fou unit al Tsarat de Polònia sota l'Imperi Rus.
El territori de Dobrzyń, després de la Primera Guerra Mundial passà de les mans de Rússia a la novament independent Segona República de Polònia, fins que va ser ocupat per l'Alemanya nazi a la Segona Guerra Mundial, després de la qual va ser finalment restituït a Polònia.

## Enllaços externs

* Ziemia Dobrzyńska en línia Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine. (polonès)
# Prilly

Prilly és un municipi del cantó suís del Vaud, situat al districte de l'Ouest lausannois.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Talhafer

La Chapéla Talhafer (en francès La Chapelle-Taillefert) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 353 habitants. Està integrada a la Communauté de communes de Guéret-Saint-Vaury.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 319 | 261 | 257 | 310 | 353 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Daniel Lory | |
| 2008- | Thierry Dubosclard | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Dides

Dides (Didas) fou un militar macedoni que va governar Peònia pel rei Filip V de Macedònia. Més tard Perseu de Macedònia (encara príncep) li va encarregar de fer-se amic del seu germà Demetri per copsar les seves intencions. Quan Demetri, coneixedor que el seu pare sospitava d'ell, es va voler refugiar amb els romans, Dides va advertir Perseu, que va fer servir la informació per acusar el seu germà. Filip V va decidir executar Demetri i va usar Dides com a instrument. Dides va empresonar i enverinar el príncep el 181 aC. El 171 aC apareix com a comandant de les forces de Peònia al servei de Perseu.

## Referències

* History of Macedonia, per Nicholas Geoffrey Lemprière Hammond, pàg. 432
* Tit Livi, Decadas, pàg. 436 (castellà)
# Colibrí maragda de Brace

El colibrí maragda de Brace (Riccordia bracei) és un ocell extint de la família dels troquílids (Trochilidae) que habitava les illes septentrionals de les Bahames. Fins fa poc era inclosa al gènere Chlorostilbon.

## Referències

* ↑ «Colibrí maragda de Brace». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Vuit Excèntrics de Yangzhou

Vuit excèntrics de Yangzhou (xinès tradicional: 揚州八怪, xinès simplificat: 扬州八怪, pinyin: Yángzhoū Bā Guài) és el nom que va rebre un grup de vuit pintors xinesos coneguts en l'època Qing per rebutjar les idees ortodoxes sobre la pintura en favor d'un estil considerat expressiu i individualista.
El terme va ser utilitzat també perquè cada un d'ells tenia una forta personalitat en desacord amb les convencions del seu temps. La majoria d'ells procedien d'ambients pobres o amb problemes. No obstant això, el terme és, en general, més una declaració sobre el seu estil en comptes de ser un judici personal sobre ells, sent assenyalats com a excèntrics.
Els vuit van tenir una influència i associació amb pintors com Gao Fenghan, així com amb diversos altres.

## Els vuit

La llista generalment acceptada és:
* Wāng ShìShèn (汪士慎) (1686-1759)
* Huáng Shèn (黄慎) (1687-1768)
* Lĭ Shàn (李鱓/李鳝) (1686?-1756)
* Jīn Nóng (金农) (1687-1764)
* Luō Pìn (罗聘) (1733-1799)
* Gāo Xiáng (高翔) (1688-1753)
* Zhèng Xiè (郑燮) també conegut com a Zhèng BănQiáo (郑板桥) (1693-1765)
* Lĭ FāngYīng (李方膺) (1696 - 1755)
Llistes alternatives inclouen:
* Huang Shen, Li Shan, Jin Nong, Zheng Xie, Li Fangying, Gao Fenghan, Bian Shoumin, Yang Fa
* Wang Shishen, Huang Shen, Li Shan, Jin Nong, Luo Pin, Zheng Xie, Min Zhen, Gao Fenghan

## Notes
### notes al peu

* ↑ Cihai: Pàgina 668.
* ↑ Cihai: pàgina 668. Basant-se en el llibre de Li Yufen (李玉棻) 《瓯钵罗室书画目过考》
* ↑ Cihai: pàgina 668. Basant-se en el llibre de Wang Yun (汪鋆) 《扬州画苑录》

### bibliografia

* Ci hai bian ji wei yuan hui (辞海编辑委员会）. Ci hai （辞海）. Shanghai: Shanghai ci shu chu ban she （上海辞书出版社）, 1979.

## Vegeu també

* Yangzhou.

## Enllaços externs

* Universitat de Yangzhou (anglès).
* Cultura xinesa Arxivat 2005-12-03 a Wayback Machine. (anglès).
# Àtal (agrià)

Àtal fou un cap dels agrians en temps d'Alexandre el Gran. Va dirigir als agrians que combatien al costat d'Alexandre en les batalles d'Issos (333 aC) i Arbela (331 aC).

## Referències

* ↑ Attalus 3 A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology Ed. William Smith. ed. 1813-1893
# Dic-dic de Salt

El dic-dic de Salt (Madoqua saltiana) és un petit antílop del gènere Madoqua (dic-dics). Viu a l'est d'Àfrica, a regions semiàrides o àrides amb arbustos. L'espècie se subdivideix en com a mínim cinc subespècies diferents, que són M. s. saltiana, M. s. hararensis, M. s. lawrancei, M. s. phillipsi i M. s. swaynei. Aquestes dues últimes són considerades espècies a part per alguns zoòlegs.

## Referències

* ↑ Heckel, J.-O., Wilhelmi, F., Kaariye, X.Y., Rayaleh, H.A. i Amir, O.G. Madoqua saltiana. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 29 març 2009.
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Tenna

Tenna (alemany: Atzenach o Tann) és una comune (municipi) a Trentino dins la regió italiana del nord Trentino - Alto Adige/Südtirol, va localitzar aproximadament 13 quilòmetres cap al sud-est de Trento. El 31 desembre de 2004, tenia 918 habitants i una àrea de 3.1 quilòmetres quadrats.
Tenna limita amb els municipis següents: Pergine Valsugana, Levico Terme i Caldonazzo.

## Referències

* ↑ Demografia i altres estadístiques a l'Institut Nacional d'Estadística Italià (Istat)

## Enllaços externs

* (Italià) Pàgina oficial de la ciutat
# Juan de Dios Falcó Rico

Juan de Dios Falcó Rico (L'Alguenya, 11 de març de 1945) és un polític valencià, diputat a les Corts Valencianes en la VI i VII legislatures.

## Biografia

Treballà com a tècnic de calçat i milita a la UGT de la qual ha estat secretari de Relacions Institucionals de la secció del Vinalopó de 1984 a 1987. Amb el PSPV-PSOE fou escollit regidor d'Elda a les eleccions municipals espanyoles de 1987, 1991, 1995 i 1999.
Fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 2003, i ha estat secretari de la Comissió Permanent no legislativa de Drets Humans, Cooperació i Solidaritat amb el Tercer Món (2003-2007). En 2009 va substituir el traspassat José Antonio Godoy García, elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 2007 i fins al a 2011 fou novament secretari d'aquesta comissió permanent.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.203. ISBN 9788495484802.
* ↑ Fitxa de les Corts Valencianes Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., VI Legislatura
* ↑ Fitxa de les Corts Valencianes Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., VII Legislatura
# Clot de les tortugues

El Clot de les Tortugues és una àrea recreativa que es troba en el paratge natural municipal de Ninyerola, en Picassent (l'Horta Sud). És un lloc d'oci i espai natural que compta amb un bosc de pins i és utilitzat pels veïns de la localitat per a gaudir d'un dia de camp i practicar senderisme.
Al Clot de les Tortugues arriba un xicotet recorregut circular (PR-CV 404), que prové de la pedania de la Font de l'Omet, al terme de Picassent. Es tracta d'un recorregut de dificultat baixa que es pot dur a terme en poc més de quatre hores i que compta amb una distància total de 14 km, amb un desnivell net de 114 metres i acumulat de 202 metres. Les directrius de pas per a realitzar-lo són el baixador Omet- la unió barrancs- el clot de l'Aigua Salà- El Clot de les Tortugues- l'àrea recreativa Clot de les Tortugues- la unió barrancs- i volta al baixador Omet.

## Referències

* 1 2 «PR-CV 404» (en espanyol europeu). Arxivat de l'original el 2017-12-01. [Consulta: 22 novembre 2017].

## Bibliografia

* http://www.guiarepsol.com/es/turismo/atractivos-naturales/85199-paraje-de-la-clot-de-les-tortugues/ Arxivat 2015-04-25 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* https://www.youtube.com/watch?v=XHVOTcUpvaw
* http://es.wikiloc.com/wikiloc/view.do?id=541145
# Vuit corsers

Vuit corsers (xinès tradicional:八骏图; pinyin:Bajun tu) és una pintura de seda realista i en color realitzada pel missioner jesuïta milanès Giuseppe Castiglione (Lang Shinin) durant la seva estada a la cort imperial xinesa. Aquesta escena imperial amb sementals representa vuit cavalls i dos palafreners (mossos de quadra) en un paisatge accidentat, pel davant d'un salze mort. L'emperador Yongzheng, va encarregar presumptament aquesta pintura, formant part de les col·leccions dels emperadors Qianlong i Jiaqin. Actualment, es conserva al Museu del Palau Nacional de la República de la Xina.

## Context

Es desconeix la data d'execució dels Vuit corsers, però l'estil de la signatura de Castiglione suggereix que va ser pintada poc després de la seva arribada a la cort xinesa el 1715, sota el regnat de l'emperador Yongzheng (1723 -1735),. Es tracta, doncs, molt probablement d'un encàrrec d'aquest emperador. Els Vuit corsers és una obra juvenil de Castiglione. Representa una escena de sementals imperials xinesos .

## Descripció

Vuit corsers és una pintura a tinta realitzada amb colors, en un rotlle vertical de seda. Mesura 139,3 cm per 80,2 cm. Representa dos mossos de quadra amb vuit cavalls que s'ubiquen en un entorn muntanyós, que incorpora un salze mort,. Les postures d'aquests cavalls són variades, algunes figuren en posició vertical, d'altres descansant en repòs, i dues mes lluitant en combat .
Tot i que la pintura és de l'estil tradicional xinès, la tècnica emprada per representar els cavalls, els personatges i l'arbre mort, es basa en tècniques de pintura occidentals, especialment per a l'ombra, reforçant el realisme del conjunt. El tractament del color també és occidental .
Aquesta pintura s'assembla molt a una altra pintura de Castiglione, els Els cavalls de colors variats són un testimoni de la riquesa en talent, datada de la mateixa època .

## Destí de la pintura i llegat

La pintura porta vuit segells de les col·leccions de l'emperador Qianlong, i un segell de l'emperador Jiaqin. En l'actualitat es conserva al Museu Nacional del Palau a la República de la Xina. L'obra de Castiglione te un llegat molt rellevant en els inicis de la interculturalitat entre Europa i la Xina, sent precusor de les chinoseries que s'impulsarien en l'art europeu del segle xviii.

## Referències

* 1 2 3 4 «Eight Horses». http://theme.npm.edu.tw/. Arxivat de l'original el 26 de setembre 2016. [Consulta: 22 novembre 2018].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Cartier, 2004, p. 63.
* ↑ Hong Kong Museum of History. 天馬神駿: 中國馬的藝術和文化. 香港歷史博物館, 2008, p. 60.
* ↑ Castilla, Manuel V.; Castilla, Manuel V. «Giuseppe Castiglione (Lang Shining), precursor de la primera mundialización pictórico-arquitectónica». Estudios de Asia y África, 51, 3, 01-12-2016, pàg. 623–646. ISSN: 2448-654X.

## Bibliografia

* Cécile Beurdeley et Michel Beurdeley. Giuseppe Castiglione: a Jesuit painter at the court of the Chinese emperors. C.E. Tuttle Co., 1971, p. 204. ISBN 0804809879.
* Cartier, Michel. Giuseppe Castiglione dit Lang Shining (1688-1766). Éditions Favre, 2004 (Grande écurie de Versaille). .
# Černýita

La černýita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de l'estannita. Rep el nom en honor del doctor Petr Černý (1934 - 7 d'abril de 2018), professor de geologia a la Universitat de Manitoba, al Canadà, i expert en la mineralogia de les pegmatites. Va descobrir el mineral a la Mina de Tanco (Canadà).

## Característiques

La černýita és una sulfosal de fórmula química Cu₂(Cd,Zn,Fe)SnS₄. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1978. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la černýita pertany a «02.CB - Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:1 (i similars), amb Zn, Fe, Cu, Ag, etc.» juntament amb els següents minerals: coloradoïta, hawleyita, metacinabri, polhemusita, sakuraiïta, esfalerita, stil·leïta, tiemannita, rudashevskyita, calcopirita, eskebornita, gal·lita, haycockita, lenaïta, mooihoekita, putoranita, roquesita, talnakhita, laforêtita, ferrokesterita, hocartita, idaïta, kesterita, kuramita, mohita, pirquitasita, estannita, estannoidita, velikita, chatkalita, mawsonita, colusita, germanita, germanocolusita, nekrasovita, estibiocolusita, ovamboïta, maikainita, hemusita, kiddcreekita, polkovicita, renierita, vinciennita, morozeviczita, catamarcaïta, lautita, cadmoselita, greenockita, wurtzita, rambergita, buseckita, cubanita, isocubanita, picotpaulita, raguinita, argentopirita, sternbergita, sulvanita, vulcanita, empressita i muthmannita.

## Formació i jaciments

Aquesta espècie va ser descrita a partir de mostres obtingudes en dos indrets: la mina Tanco, situada al llac Bernic, a Manitoba (Canadà), i la mina Hugo, a la localitat de Keystone, dins el comtat de Pennington (Dakota del Sud, Estats Units). També ha estat descrita a Alemanya, Noruega, Polònia, Espanya i Suïssa.

## Referències

* ↑ «Černýite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 desembre 2019].