OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Valle de Santibáñez

Valle de Santibáñez és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Alfoz de Burgos. Inclou les localitats d'Avellanosa del Páramo, Las Celadas, Mansilla de Burgos, Miñón de Santibáñez, La Nuez de Abajo, Las Rebolledas, Ros, Santibáñez-Zarzaguda, Los Tremellos i Zumel.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 736 | 659 | 567 | 572 |
# Umaibō

L'Umaibō (うまい棒) que es podria traduir per "barreta deliciosa" és un aperitiu de dacsa en forma cilíndrica, unflada i xicotet originari del Japó. És produït per la marca Yaokin. La consistència és tova, similar a la d'altres snacks de dacsa com els Cheetos. La mascota oficial del producte és un gat que es diu Umaemon, una clara paròdia del personatge de manga i anime Doraemon. Són coneguts per tenir un preu assequible.

## Gusts
### Actualment en producció

* Mentaiko (Ous d'abadejo)
* Potage de dacsa
* Natto
* Formatge
* Hamburguesa Teriyaki
* Salami
* Amanida
* Pollastre al curri
* Gambes i maionesa
* Salsa tonkatsu
* Takoyaki
* Xocolate
* Llengua de bou
* Pizza
* Bescuit ensucrat
* Pastissets fets d'arròs a l'estil Zongzi

### Discontinuats

* Dolç de Caramel
* Cacau
* Kabayaki
* Calamar deshidratat a l'estil japonés
* Omurice
* Gyōza
* Onigiri d'umeboshi
* Curri
* Hot dog
* Llamàntol americà
* Pastissets de cranc

## Referències

* ↑ http://www.yaokin.com/
# Vee-Jay Records

Vee-Jay Records era una etiqueta de disc fundada durant els anys 1950, especialitzant-se en blues, jazz, rhythm and blues i rock and roll. Estava dirigida per afroamericans.

## Història

Vee-Jay es fundà a Gary (Indiana), el 1953 per Vivian Carter i James C. Bracken, un equip marit-i-muller que utilitzava les seves inicials per al nom. El germà de Vivian, Calvin Carter, era l'home de A&R de l'etiqueta.
Vee-Jay de pressa es convertia en una etiqueta de R&B essencial, amb la primera cançó enregistrada fent-lo a la part superior deu a les cartes de R&B nacionals. Vee-Jay Records sol·licitava la fallida l'agost de 1966. Els béns eren posteriorment adquirits per executius d'etiqueta Betty Chiapetta i Randy Wood.
El comandant actua sobre l'etiqueta durant els anys 1950 inclòs cantants de blues Jimmy Reed, Memphis Esvelt, i John Lee Hooker, i cantants d'hythm and blues com les Spaniels, Dells, i El Dorados. Els anys 1960 veien que l'etiqueta es convertia en una etiqueta d'ànima essencial amb Jerry Butler, Gene Chandler, Dee Clark, i Betty Everett que posava discs tant en el R&B com en cartes pop. Vee-Jay era també el primer per enregistrar The Pips, qui es convertia en Gladys Knight i el Pips el 1962, quan passaven a Discs de Fúria.
Els èxits més grans acudits en 1962-1964, amb l'ascendent de les Quatre Estacions i la distribució de primer material de Beatles ("From Me to You" i "Love Me Do" mitjançant Vee-Jay i "Twist and Shout", i "Do You Want to Know a Secret"? mitjançant la seva filial Tollie Records), perquè el capitoli de companyia dels Estats Units autònom d'EMI inicialment es negava a llançar discs de Beatles.
# Vagabond

«Vagabond» té aquests significats:
* The Vagabond, pel·lícula de Charlot
* Vagabond (manga)
* Vagabond (conjunt danès), grup de rock danès
# Van Mijenfjorden

El Van Mijenfjorden és un fiord que es troba a l'illa de Spitsbergen, a l'arxipèlag de Svalbard. Fa uns 50 km de llargada i uns 10 km d'amplada. Es troba al braç del nord de Bellsund i limita amb Nordenskiöld Land al sud i amb Nathorst-Land al nord. En el seu extrem nord-est hi ha la badia de Braganzavågen (que rep el nom d'Aldegonda, Princesa de Bragança, que va prendre part en una expedició a Spitsbergen el 1892) on hi ha l'assentament miner de Sveagruva. El seu extrem nord-est es diu Rindersbukta (per Michiel Rinders, un capità balener danès).
El Van Mijenfjorden té la seva entrada tancada per l'illa Akseløya, només dues petites entrades el connecten a l'oceà Àrtic. Per això les aigües d'aquest fiord són relativament calmades i es glacen a l'hivern relativament aviat, cosa que fa impossible l'exportació del carbó de la mina de Sveagruva durant l'hivern.
Adolf Erik Nordenskiöld va voler dedicar aquest fiord a Willem Van Muyden, el cap de la flota balenera danesa entre el 1612 i el 1613, però es va equivocar en escriure el cognom d'aquest i continua escrit incorrectament actualment. Van Muydenbukta, una badia al nord de Bellsund, duu el nom escrit correctament.

## Referències

* Conway, W. M. 1906. No Man's Land: A History of Spitsbergen from Its Discovery in 1596 to the Beginning of the Scientific Exploration of the Country. Cambridge: At the University Press.
* Institut Polar Noruec Place Names of Svalbard Database Arxivat 2007-06-23 a Wayback Machine.
# Van Rysel-Roubaix

L'equip Natura4Ever-Roubaix-Lille Métropole (codi UCI: NRL) és un equip ciclista professional francès, amb categoria continental. L'equip va ser creat el 2007 pel club Vélo Club de Roubaix.

## Principals resultats

* París-Troyes: Cédric Pineau (2010)
* Ronda de l'Oise: Steven Tronet (2010)
* Gran Premi de Lillers-Souvenir Bruno Comini: Benoît Daeninck (2010), Denis Flahaut (2011)
* Gran Premi de la vila de Pérenchies: Anthony Colin (2011)
* París-Arràs Tour: Maxime Vantomme (2014)
* Le Samyn: Maxime Vantomme (2014)
* Kattekoers: Baptiste Planckaert (2015)
* París-Chauny: Maxime Vantomme (2015), Dieter Bouvry (2016)
* París-Troyes: Rudy Barbier (2016)
* Gran Premi Cholet-País del Loira: Rudy Barbier (2016)

### A les grans voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions

## Composició de l'equip

2015 :
2016 :
2017 :

## Classificacions UCI

Des del 2007, l'equip participa en els Circuits continentals de ciclisme, principalment en proves de l'UCI Europa Tour.
UCI Àfrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2008 | 17è | Jean-Marie Bideau (137è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2007 | 55è | Iauhèn Hutaròvitx (115è) |
| 2008 | 59è | Paul Moucheraud (371è) |
| 2009 | 45è | Mickaël Larpe (164è) |
| 2010 | 15è | Cédric Pineau (11è) |
| 2011 | 39è | Steven Tronet (164è) |
| 2012 | 48è | Fabien Schmidt (197è) |
| 2013 | 63è | Julien Duval (199è) |
| 2014 | 16è | Baptiste Planckaert (38è) |
| 2015 | 18è | Baptiste Planckaert (12è) |
| 2016 | 23è | Rudy Barbier (28è) |
| 2017 | 23è | Jérémy Leveau (109è) |

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Tàlitsa (Komi)

* Per a altres significats, vegeu «Tàlitsa».
Tàlitsa (en rus: Талица) és un poble de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 91 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Vandermeerscheïta

* No s'ha de confondre amb la vanmeersscheïta, un altre fosfat de nom similar..
La vandermeerscheïta és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom en honor d'Eddy Van Der Meersche, col·leccionista de minerals de Gant, Bèlgica. És fotògraf, escriptor i editor de llibres sobre minerals. Va proporcionar els exemplars utilitzats per a la descripció de l'espècie.

## Característiques

La vandermeerscheïta és un vanadat de fórmula química K₂[(UO₂)₂V₂O₈]·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2018, sent publicada per primera vegada el 2019. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. Químicament és molt semblant a la carnotita.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservats a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb els números de catàleg: 67260, 67261 i 67262.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Schellkopf, a la localitat de Brenk, dins el districte d'Ahrweiler (Renània-Palatinat, Alemanya), on es troba en forma de fulles fines de fins a 50 µm de longitud, formant agregats subparal·lels i divergents. Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Vandermeerscheite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 juliol 2021].
# Vanderhorstia nobilis

Vanderhorstia nobilis és una espècie de peix d'aigua salada de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes. Va ser descrit per Allen i Randall el 2007.
És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu entre 5-25 m de fondària. Es troba a les Filipines i Indonèsia. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Allen, G.R. & Randall, J.E., (2007): Vanderhorstia nobilis, a new species of shrimpgoby from Indonesia and the Philippines. aqua, 12 (1): 39-44.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G., R. Steene, P. Humann i N. DeLoach, 2003]. Reef Fish Identification - Tropical Pacific Florida, New World Publications, Inc. 480 p.
# Unterems

Unterems és un municipi del cantó suís del Valais, situat al districte de Leuk.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Vanga d'espatlles rogenques

El vanga d'espatlles rogenques (Calicalicus rufocarpalis) és un ocell de la família dels vàngids (Vangidae).

## Hàbitat i distribució

És un ocell endèmic de Madagascar que es troba molt localment en matolls espinosos del sud-oest.

## Taxonomia

Aquesta espècie va ser descrita per primera vegada el 1997 per Goodman, Hawkins i Domergue.

## Referències

* ↑ «Vanga d'espatlles rogenques». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 04/03/2023(català)
* ↑ Frank Haukins, Marc Rabenandrasana, Marie Clementine Virginie, Rabeony Orly Maese, Raoul Mulder, Emabala Rayonné Ellis i Ramariason Robert. 1998. Field observations of the Red-shouldered Vanga Calicalicus rufocarpalis: a newly described Malagasy endemic. Bulletin of the African Bird Club. Volum 5, n 1. 30-32
* ↑ Steven M Goodman, A-F A Hawkins, Charles A Domergue. 1997. A new species of vanga (Vangidae, Calicalicus) from southwestern Madagascar. Bulletin of the British Ornithologists' Club. Volum 117, 5-10
# Vanga de Lafresnaye

La vanga de Lafresnaye (Xenopirostris xenopirostris) és un ocell de la família dels vàngids (Vangidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones àrides amb matolls de les terres baixes del sud-oest i sud de Madagascar.

## Referències

* ↑ «Vanga de Lafresnaye». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Tàngara gorjanegra

La tàngara gorjanegra (Lanio aurantius) és una espècie d'ocell de la família Thraupidae pròpia dels boscos humits tropicals del sud de Mèxic i l'Amèrica central. Habita en boscos tropicals humits de terres baixes al sud de Mèxic (vessant del Golf) i a Belize, Guatemala i Hondures. Prefereix els estrats mitjans i baixos del bosc. Emet sons cridaners.

## Referències

* ↑ «Tàngara gorjanegra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Velikomikhàilovka

Velikomikhàilovka - Великомихайловка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 1.955 habitants. Pertany al districte (raion) de Novi Oskol.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Valencia TeVe

Valencia TeVe fou un canal de televisió valencià de caràcter local i generalista activa entre els anys 1997 i 2006. La pràctica totalitat de les seues emissions eren en castellà, tot i la testimonial presència del valencià en intervencions personals o en programes de cultura popular.
El seu creador i director fou l'empersari i periodista murcià Jesús Sánchez Carrascosa, ex-director de Canal Nou (TVV) i marit de María Consuelo Reyna. L'any 2000, arran de l'expusió de Reyna de Las Provincias, adquiriren la capçalera Diario de Valencia, que esdevingué un complement mediàtic de Valencia TeVe al servici de la causa d'aquests. L'any 2001, el director de l'empresa declarava que el presupost anual de Valencia TeVe eren de vora 400.000.000 de pessetes front a les 13.000.000.000 de Canal Nou. Sánchez Carrascosa havia estat una important figura pròxima al President de la Generalitat Eduardo Zaplana, i amb l'eixida d'aquest i l'arribada a la presidència de Francisco Camps encengué els conflictes entre els sectors zaplanista i campista del PPCV, triomfant el darrer.
Valencia TeVe deixà d'emetre en acabar la cremà, el 20 de març de l'any 2006 després de 9 anys d'emissions. La causa del seu tancament fou la retirada de la seua llicència en favor de La Sexta per part del govern de Francisco Camps (PPCV) i la seua no concessió de la corresponent llicència en TDT. Poc després, el 26 de juny de 2007, deixaria de publicar-se l'altre puntal mediàtic de Sánchez Carrascosa, el Diario de Valencia, per manca de publicitat institucional.

## Programes (llista no exhaustiva)

* A la Luna de Valencia (1997-?): Arturo Valls Mollà, Carmen Alcayde Ballesteros, Laura Pérez Vehí.
* El Poder Valenciano (?-?): Josep Lluís Torró.
* En Directo desde la Calle (?-?): Javier Lifante.
* Informativos (1997-2006): Miguel Ángel Orts, ...
* La Ciudad (1997-?): Laura Pérez Vehí.
* La Crónica (1997-?): Miguel Ángel Pastor.
* La Hora de Julio Tormo (1997-2006): Julio Tormo Ases.

## Referències

* ↑ Marzal Felici, Javier (2018). Sánchez Carrascosa, Jesús. Diccionario del Audiovisual Valenciano. Generalitat Valenciana.
* ↑ Nou mapa mediàtic per a Zaplana Arxivat 2010-03-22 a Wayback Machine., a El Siglo del 9/10/2000.
* ↑ Tanca Diario de Valencia, a ElPeriodistaDigital.com.
* ↑ Sánchez Carrascosa, Jesús (3 de desembre de 2001). Carta del director: El cumpleaños de Valencia Te Ve. Diario de Valencia.
* ↑ https://telelocalvalencia.wordpress.com/2006/03/03/valencia-te-ve-la-primera-en-caer/
* ↑ https://www.skyscrapercity.com/threads/adi%C3%B3s-valencia-teve-hola-la-sexta.329083/
* ↑ «La culpa de la 'batalla de Valencia' se la reparten al 50% políticos y periodistas» (en castellà). Levante-EMV, 31-10-2010. [Consulta: 10 juny 2013].
* ↑ Ferrando, Elisa (29 de setembre de 1997). Laura Pérez Vehí: la voz de la ciudad de Valencia. Mini Diario.
* ↑ «Valencia TeVe». Arxivat de l'original el 2016-05-13.
# Veratrum viride

El fals el·lèbor verd,Veratrum viride, és una espècie de planta perenne de fins 2 m d'alt que té un rizoma des d'on surten les fulles disposades en espiral. És extremadament tòxic.
El fruit és una càpsula de 1,5 a 3 cm de llargada, amb nombroses llavors planes de 8–10 mm de diàmetre.

## Distribució

Americana del Nord, en zones humides de boscos des d'Alaska a Califòrnia i les Muntanyes Rocoses. A l'est des de Geòrgia a Labrador.

## Sinònims

* Helonias viridis (Aiton) Ker Gawl.
* Veratrum viride var. viride

## Referències

* 1 2 Flora of North America: Veratrum viride
* ↑ USDA Plants Profile: Veratrum viride
* ↑ Germplasm Resources Information Network: Veratrum viride Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* ↑ Plants of British Columbia: Veratrum viride Arxivat 2015-07-01 a Wayback Machine.
* ↑ Jepson Flora Veratrum viride
* ↑ Columbia River Gorge plants: Green False Hellebore
* ↑ «Veratrum viride». The Plant List. [Consulta: 2 agost 2015].

## Bibliografia

* Abrams, L. 1923. Ferns to Birthworts. 1: 1–557. In L.R. Abrams (ed.) Ill. Fl. Pacific States. Stanford University Press, Stanford.
* Cody, W. J. 1996. Fl. Yukon Terr. i–xvii, 1-669. NRC Research Press, Ottawa.
* Fernald, M. 1950. Manual (ed. 8) i–lxiv, 1–1632. American Book Co., New York.
* Flora of North America Editorial Committee, e. 2002. Magnoliophyta: Liliidae: Liliales and Orchidales. Fl. N. Amer. 26: i–xxvi, 1–723.
* Gleason, H. A. & A.J. Cronquist. 1968. The Pteridophytoa, Gymnospermae and Monocotyledoneae. 1: 1–482. In H. A. Gleason Ill. Fl. N. U.S.. New York Botanical Garden, New York.
* Gleason, H. A. & A.J. Cronquist. 1991. Man. Vasc. Pl. N.E. U.S. (ed. 2) i–910. New York Botanical Garden, Bronx.

## Enllaços externs

* http://www.wnps.org/plants/veratrum_viride.html
* http://www.ibiblio.org/pfaf/cgi-bin/arr_html?Veratrum+viride&CAN=LATIND
# Via Triomfal

La via Triomfal (en llatí Via Triumphalis) era una via consular que unia Roma amb Veïs.
Molt probablement el nom commemora la victòria de Marc Furi Camil sobre la ciutat de Veïs, al qual se li va dedicar un triomf justament a la via que duia de Veïs al turó del Capitoli.
Actualment, la ciutat de Roma conserva 11 quilòmetres de l'anomenada en italià Via Trionfale, que surt del Largo Trionfale, a la confluència del rione de Prati amb els barris Trionfale i de La Vittoria; puja pel Monte Mario, travessa la zona d'Ottavia i, a l'altura de La Giustiniana, enllaça amb la via Càssia. De la via romana no en queda cap rastre, ja que la carretera moderna hi passa per sobre.

## Bibliografia

* Paolo Liverani; Giandomenico Spinola. La necropoli vaticana lungo la via Trionfale. De Luca Editori d'Arte, 2006 (Musei Vaticani: Le guide). ISBN 978-88-8016-752-5.

## Enllaços externs

* Giuseppe Lugli. «Via Trionfale» (en italià). Enciclopedia Italiana (1937) – Treccani.it.
* «Le vie Consolari» (en italià). ArcheoRoma.
# Vicente Navarro Viciedo

Vicente Navarro Viciedo (Nules, 22 de febrer de 1922) ha estat un agricultor i polític valencià, diputat en la primera legislatura de les Corts Valencianes.
Fou elegit diputat dins les files d'Alianza Popular per la circumscripció de Castelló a les eleccions a les Corts Valencianes de 1983. Ha estat vocal de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca de les Corts Valencianes.

## Referències

* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-05-18. [Consulta: 12 maig 2015].
# Vicente Molina Foix

Vicente Molina Foix (Elx, 1946) és un escriptor, dramaturg i crític de cinema. El reconeixement com escriptor li arribà amb la participació en l'antologia Nueve novísimos poetas españoles (Barcelona, 1970) però, posteriorment, la seva tasca creativa es va centrar en la novel·la.

## Obra
### Novel·les

* Museo provincial de los horrores (1970).
* Busto (1973).
* La comunión de los atletas (1979).
* Los padres viudos (1983).
* La quincena soviética (1988).
* La mujer sin cabeza (1997).
* El abrecartas (2006, Premio Nacional de Narrativa d'Espanya).

## Fonts
### Bibliografia

* Beltran, Adolf. Cuentos y novelas de Valencia. Sant Llorenç d'Hortons: Fnac, 2007. ISBN 978-84-3418-560-9.

### Articles periodístics

* Vicente Molina Foix. Article al periòdic El País.
* Vicente Molina Foix, Premio Nacional de Narrativa por 'El abrecartas'. Article a El Diario Montañés.
# Vicente Navarro Reverter y Gomis

Vicente Navarro Reverter y Gomis fou un polític valencià, fill de Juan Navarro Reverter i germà de Juan Navarro Reverter y Gomis, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.
Membre del Partit Liberal Fusionista, després de les eleccions generals espanyoles de 1896 fou nomenat per a substituir en el districte de Nules Joaquín López-Dóriga y Ruiz de la Escalera quan dimití el 1897. Després fou elegit diputat pel districte de Benavarri a les eleccions generals espanyoles de 1905, 1907, 1910 i 1914.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Biografies de polítics valencians Arxivat 2013-06-18 a Wayback Machine.
# Vulvoz

Vulvoz és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat.
# Vialars

Vialars (en francès Vialas) és un municipi del departament francès del Losera, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Viaje en un trapecio

Viaje en un trapecio (Viatge en un trapezi) és una obra de teatre en dos actes de Jaime Salom, estrenada en 1970 en el Teatre Moratin de Barcelona.

## Argument

Sobre l'escenari d'un circ semi-buit els dos únics artistes que romanen, Elena i César, s'exposen al públic les seves alegries i temors, els seus records i les seves esperances d'amor.

## Representacions destacades
### Teatre

Teatre Moratín, (Barcelona, 28 de novembre de 1970). Estrena
* Direcció: José María Loperena.
* Intèrprets:
** Amparo Soler Leal
** José María Mompín
** Fernando Ulloa.

### Televisió

Televisió Espanyola, en els estudis de Miramar (Estudi 1, TVE, 26 de maig de 1975).
* Direcció: Sergi Schaaf.
* Intèrprets:
** Amparo Soler Leal com a Estrella
** Alejandro Ulloa com Patapluf
** José María Prada com César

## Referències

* 1 2 3 MARTÍNEZ TOMAS, A. «TEATRO MORATÍN. ~ Estreno de. «VIAJE EN UN TRAPECIO»» (PDF) (en castellà). La Vanguardia [Barcelona], 32.499, 29-11-1970, pàg. 55 [Consulta: 19 juny 2019].
* 1 2 ««Viaje en un trapecio» de Jaime Salom» (PDF) (en castellà). La Vanguardia. T.I.S.A. [Barcelona], 33 889, 25-05-1975, pàg. 39 [Consulta: 19 juny 2019].
# Viktor Okishev

Viktor Okishev (Petropavl, província del Kazakhstan Septentrional, 19 d'abril de 1992) és un ciclista kazakh. Professional des del 2014.
Al novembre de 2014, es va anunciar que durant la disputa dels Campionats d'Àsia de ciclisme en ruta, Okishev havia donat positiu per esteroides anabòlics en un control. El ciclista va ser apartat de l'equip i posteriorment sancionat provisionalment per l'UCI.

## Palmarès

* 2014
** Campió d'Àsia sub-23 en contrarellotge

## Referències

* ↑ «El kazako Okishev, cuarto positivo del equipo Astana en 2014». mundodeportivo.com, 19-11-2014 [Consulta: 27 febrer 2016].
* ↑ «License-Holders Provisionally Suspended as per the UCI Anti-Doping Rules (A». uci.ch, 27-07-2015 [Consulta: 27 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it