OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Leisure Knoll

Leisure Knoll és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 2.467 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Leisure Knoll tenia 2.467 habitants, 1.540 habitatges, i 845 famílies. La densitat de població era de 1.082,4 habitants/km².
Dels 1.540 habitatges en un 0% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,1% hi vivien parelles casades, en un 3,1% dones solteres, i en un 45,1% no eren unitats familiars. En el 43,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 40,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 0,1% tenia menys de 18 anys, un 0,2% entre 18 i 24, un 1,1% entre 25 i 44, un 13,9% de 45 a 60 i un 84,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 75 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 68,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.207 $ i la renda mediana per família de 41.741 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.964 $ mentre que les dones 27.727 $. La renda per capita de la població era de 25.012 $. Aproximadament l'1,6% de les famílies i el 2,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Leisure Knoll». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Leisure Knoll». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lasmanisita

La lasmanisita és un mineral de la classe dels sulfurs.

## Característiques

La lasmanisita és un sulfur de fórmula química Ag₁₂Pb₁₃Mn₁₁Sb₄₄S₉₆. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2023, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del departament mineralògic-petrogràfic del Museu d'Història Natural de Viena (Àustria), amb el número de catàleg: o 2510.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les mines de la conca de Bear, situades al districte miner de Buena Vista, dins el comtat de King (Washington, Estats Units). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Lasmanisite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 maig 2023].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 72». European Journal of Mineralogy, 35, 2, 20-04-2023, pàg. 285–293. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-285-2023 [Consulta: 4 maig 2023].
# Lasquarri

Lasquarri (en castellà Lascuarre i en aragonès Llascuarre) és una vila i municipi a la comarca de la Ribagorça, a la Franja de Ponent, Aragó. Està situat a la vall de l'Isàvena i a 647 metres sobre el nivell de la mar, just al Nord de Benavarri, cap del partit judicial de què forma part.
Lasquarri és a la Franja de Ponent, administrativament dins de la província d'Osca, a la Ribagorça aragonesa, al partit judicial de Barbastro, per això és part dels Països Catalans i té com a llengua patrimonial el català ribagorçà.
Els mitjans de vida fonamentals hi són l'agricultura i la ramaderia.

## Toponímia

El topònim Lasquarri pot ser d'origen basc: Latz (toll), y gorri (roig), amb diftongació en -ua-. En el fogatge de 1495 és escrit La Escuarre.

## Vegeu també

* Sant Martí de Lasquarri.

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Lascuarre». Arxivat de l'original el 2016-06-07. [Consulta: 10 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web de Baltasar Sin
# Lasker - Bauer (Amsterdam, 1889)

La partida d'escacs entre Emanuel Lasker i Johann Bauer jugada a Amsterdam el 1889 és una de les més famoses de tots els temps, degut al sacrifici que en Lasker va fer d'ambdós alfils per eliminar la protecció de peons del rei rival i guanyar material.
El mateix esquema de sacrifici d'aquesta partida s'ha vist posteriorment en altres partides posteriors, com ara Nimzowitsch-Tarrasch, St. Petersburg 1914; Miles-Browne, Lucerna 1982; i Polgar-Kàrpov, VII Essent 2003.

## Context

La partida es va jugar tot just al començament de la carrera de Lasker a la primera ronda del torneig d'Amsterdam de 1889, el primer torneig tancat d'elit en què Lasker va participar. En Lasker hi finalitzà en segon lloc, amb una puntuació de 6/8, un punt per sota del campió Amos Burn i superant James Mason i Isidor Gunsberg, entre d'altres. En Bauer acabà sisè dels nou participants, amb una puntuació de 3½/8.
És interessant que un sacrifici similar va passar també a la partida Burn-Owen, 1884, però en aquest cas el sacrifici no era correcte, i John Owen, qui el va realitzar, va perdre la partida. De tota manera, podria haver inspirat en Lasker.

## La partida

| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
1.f4 d5 2.e3 Cf6 3.b3 e6 4.Ab2 Ae7 5.Ad3 b6 6.Cc3 Ab7 7.Cf3 Cbd7 8.O-O O-O 9.Ce2 c5 10.Cg3 Dc7 11.Ce5 Cxe5 12.Axe5 Dc6 13.De2 a6?? 14.Ch5 Cxh5 (vegeu el diagrama)
13...a6 és un error fatal. 13...g6 podria donar a les negres una sòlida igualtat. En lloc d'això, aquest error permet que en Lasker executi un doble sacrifici d'alfil, que acaba guanyant material, i finalment, la partida, de manera forçada.
15.Axh7+ Rxh7 16.Dxh5+ Rg8 17.Axg7 Rxg7
Rebutjar el segon alfil no salva les negres: 17...f5 perd per 18.Ae5 Tf6 19.Tf3 amb Tg3 a continuació, i 17...f6 perd a causa de 18.Ah6.
18.Dg4+ Rh7 19.Tf3
Les negres han de lliurar la dama per evitar el mat.
19...e5 20.Th3+ Dh6 21.Txh6+ Rxh6 22.Dd7
Si no fos per aquesta jugada, enforquillant els dos alfils, les negres tindrien adequada compensació per la dama, però ara en Lasker té un avantatge material decisiu, el qual converteix en victòria.
22...Af6 23.Dxb7 Rg7 24.Tf1 Tab8 25.Dd7 Tfd8 26.Dg4+ Rf8 27.fxe5 Ag7 28.e6 Tb7 29.Dg6 f6 30.Txf6+ Axf6 31.Dxf6+ Re8 32.Dh8+ Re7 33.Dg7+ Rxe6 34. Dxb7 Td6 35. Dxa6 d4 36. exd4 cxd4 37. h4 d3 38. Dxd3 les negres abandonen (Hooper & Whyld 1992) (sota "Bauer").

## Vegeu també

* Regal grec

## Notes i referències

* ↑ «Partida Lasker-Bauer, 1889» (en anglès). ChessGames.com. [Consulta: 29 setembre 2011].
* ↑ «Partida Burn-Owen, 1884» (en anglès). ChessGames.com. [Consulta: 29 setembre 2011].

## Bibliografia

* Hooper, David; Whyld, Kenneth. The Oxford Companion to Chess. 2a. Oxford University Press, 1992. ISBN 0-19-866164-9. «Bauer»
# Laguna Hills

Laguna Hills és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 31.178 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Laguna Hills tenia 31.178 habitants, 10.895 habitatges, i 7.942 famílies. La densitat de població era de 1.895,7 habitants/km².
Dels 10.895 habitatges en un 37,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 27,1% no eren unitats familiars. En el 21,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,29.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89 homes.
La renda mediana per habitatge era de 70.234 $ i la renda mediana per família de 81.334 $. Els homes tenien una renda mediana de 59.144 $ mentre que les dones 38.761 $. La renda per capita de la població era de 36.133 $. Entorn del 3,6% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Laguna Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Laguna Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Laguna Seca (Texas)

Laguna Seca és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 251 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Laguna Seca tenia 251 habitants, 68 habitatges, i 62 famílies. La densitat de població era de 43,1 habitants/km².
Dels 68 habitatges en un 36,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,6% hi vivien parelles casades, en un 17,6% dones solteres, i en un 7,4% no eren unitats familiars. En el 4,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,3% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 13,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.063 $ i la renda mediana per família de 30.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 20.250 $. La renda per capita de la població era de 9.282 $. Aproximadament el 26,1% de les famílies i el 37,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Laguna Seca». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Laguna Seca». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Les cròniques de Spiderwick

Les cròniques de Spiderwick (títol original en anglès: The Spiderwick Chronicles) és una pel·lícula estatunidenca de 2008 basada en una saga de llibres escrita per Holly Black i Tony Diterlizzi anomenada Spiderwick. Narra la història de tres nens que lluiten contra criatures màgiques. La pel·lícula es va estrenar en català i també té la versió catalana en DVD.

## Repartiment

* Sarah Bolger com Mallory Grace
* Freddie Highmore com Jared i Simon Grace
* David Strathairn com Arthur Spiderwick
* Mary-Louise Parker com Helen Grace
* Nick Nolte com Mulgarath (veu)
* Martin Short com Thimbletack / Boggart
* Joan Plowright com Aunt Lucinda
* Seth Rogen com Hogsqeal
* Izabella Miko
* Andrew McCarthy

## Referències

* ↑ Fitxa de doblatge al català
* ↑ http://www.totcultura.cat/cinema/les-cr%C3%B2niques-de-spiderwick-dvd/ Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Efectes visual pel Tippett Studio (anglès)
* Saga Spiderwick Arxivat 2007-12-14 a Wayback Machine. (anglès)
* The Spiderwick Chronicles a BeenToTheMovies - Inclou un tràiler exclusiu (anglès)
# Les cròniques marcianes

Les cròniques marcianes (The Martian Chronicles, títol original en anglès) és un llibre de relats de l'escriptor estatunidenc Ray Bradbury. Els relats manquen d'un fil argumental fix, però la referència contextual i temporal és la mateixa en tots aquests. Narra l'arribada a Mart i la colonització del planeta per part dels humans, que provoca la caiguda de la civilització marciana i l'extinció dels marcians.
Publicat el 1945, Les cròniques marcianes (reconegut al costat de Fahrenheit 451 com un dels millors llibres de Bradbury), abunda en descripcions poètiques i malenconioses de Mart i els marcians, i de la societat nord-americana de l'època. Si bé el llibre es titula Les cròniques marcianes, s'hi tracten temes perennes de tota la humanitat: la guerra i l'impuls autodestructiu de l'ésser humà, el racisme, tant cap als marcians (Fora de temporada) com cap a les altres persones (Un camí a través de l'aire), i la petitesa de l'individu davant la natura i l'univers (Els homes de la Terra, Vindran pluges suaus).
El llibre va ser traduït al català per Quim Monzó, a la col·lecció Clàssics Moderns.

## Referències

* ↑ «Les cròniques marcianes | Leelibros.com, biblioteca de Sedice». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 16 gener 2011].
# Le Petit Vingtième

Le Petit Vingtième fou el suplement infantil del diari belga Le Vingtième Siècle (diari conservador, clerical i nacionalista). El primer número d'aquest suplement va aparèixer l'1 de novembre de 1928 i el darrer, el 9 de maig de 1940, quan la publicació es va interrompre arran de la invasió de Bèlgica per part dels alemanys. En total va publicar 581 números.
El cap de redacció de la revista fou Georges Remi, conegut amb el pseudònim Hergé. Hi va crear, a més de Tintín, tot un seguit de personatges diferents: Quico i Flupi, Popol i Virgínia i Jou, Zette i Jocko.

## Obres d'Hergé publicades a Le Petit Vingtième

Entre les obres d'Hergé publicades a Le Petit Vingtième, trobem:
* Les aventures de Tintín
** Les aventures de Tintin, reporter du Petit "vingtième", au pays des Soviets, publicat entre el 10 de gener de 1929 i l'1 de maig de 1930
** Les aventures de Tintin, reporter du Petit "vingtième", au Congo, publicat entre el 5 de juny de 1930 i l'11 de juny de 1931
** Les aventures de Tintin, reporter du Petit "vingtième", en Amérique publicat entre el 6 de setembre de 1931 i el 20 d'octubre de 1932
** Les aventures de Tintin, reporter, en Orient (Les Cigares du Pharaon), publicat entre el 8 de desembre de 1932 i el 8 de febrer de 1934
** Les aventures de Tintin, en Extrême-Orient (Le Lotus bleu), publicat entre el 8 d'agost de 1934 i el 17 d'octubre de 1935
** Les nouvelles aventures de Tintin et Milou (L'Oreille Cassée), publicat entre el 5 de desembre de 1935 i el 27 de febrer de 1937
** Les nouvelles aventures de Tintin et Milou (L'Île noire), publicat entre el 14 d'abril de 1937 i el 16 de juny de 1938
** Les nouvelles aventures de Tintin en Syldavie (Le Sceptre d'Ottokar), publicat entre el 4 d'agost de 1938 i el 10 d'agost de 1939
** L'Or noir, publicat entre el 28 de setembre de 1939 i el 9 de maig de 1940
* Les trapelleries d'en Quico i en Flupi
** Al voltant de 300 aventures publicades entre el 23 de gener de 1930 i el 9 de maig de 1940
* Popol i Virgínia
** Les aventures de Popol et Virginie au Far-West (renomenada el 1948 Popol et Virginie au pays des Lapinos), publicada entre el 8 de febrer de 1934 i el 16 d'agost de 1934
* Jou, Zette i Jocko
** Le Rayon du mystère, publicat entre el 22 d'octubre de 1936 i el 10 de març de 1938
** Le Stratonef H.22, publicat entre el 31 de març de 1938 i el 9 de novembre de 1939
* Bona part de les 540 portades que van aparèixer entre 1929 i 1940 van ser realitzades per Hergé.

## Referències

* ↑ MAGNERON, Philippe. «Petit Vingtième (Le)» (en francès). bedetheque.com. [Consulta: 20 juny 2018].

## Enllaços externs

* Facsímils de les portades i de part del contingut
# Le Petit Bleu

Le Petit Bleu és un diari francès, fundat l'11 de setembre de 1914 per l'impressor d'Agen Paul Arjo, i propietat del Groupe La Dépêche, que apareix al departament d'Olt i Garona. Amb l'alliberament d'Agen, l'agost de 1944, la Resistència es va apoderar de Le Petit Bleu i el va rebatejar Quarante-Quatre, i el 1953 va tornar al seu nom original.

## Referències

* ↑ «Le Petit bleu de Lot-et-Garonne» (en francès). Presse locale ancienne Options Recherche avancée Recherche par carte. BNF. [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «Le Petit Bleu célébrait hier ses 100 ans» (en francès). La Dépéche, 12-09-2014. [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «C’était le 8 mai 1945, le Quarante-Quatre avait travaillé toute la nuit» (en francès). Le Petit Bleu, 17-07-2020. [Consulta: 28 gener 2024].
# Leidschendam

Leidschendam és una ciutat del municipi de Leidschendam-Voorburg, a la província d'Holanda Meridional, a l'oest dels Països Baixos. Leidschendam fou un municipi a part fins a la reestructuració de municipis neerlandesos de l'any 2002, quan es va fusionar amb Voorburg. L'1 de gener de 2009 tenia 28.000 habitants.
* Vista de Leidschendam
* L'església Sant Pere i Pau
* El molí De Salamander
* L'ajuntament

## Enllaços externs

* Lloc web del municipi Leidschendam-Voorburg
# Leif Christersson

Leif Christersson (22 de gener de 1932 - 13 de desembre de 2000) fou un atleta suec, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1950.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en els 4x100 metres del Campionat d'Europa d'atletisme de 1950, formant equip amb Gote Kjellberg, Stig Danielsson i Hans Rydén. També guanyà dos campionats nacionals, dels 100 metres el 1950 i dels 200 metres el 1951.

## Millors marques

* 100 metres. 10.7" (1955)
* 200 metres. 21.7" (1958)

## Referències

* ↑ «Autografer Startsida». [Consulta: 23 maig 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ Wiger, Erik, 1941-. Svenska mästerskapen i friidrott 1896-2005 : medaljörerna, historierna, bilderna : 110 år, 702 SM-arrangemang och 14 500 medaljer. Trångsund: TextoGraf, 2006, p. 36 i 40. ISBN 91-631-9065-6.
* ↑ Holmberg, Bengt, 1942-. Sverigebästa genom tiderna i friidrott : manliga seniorer, juniorer och ungdomar = alltime lists in athletics : men: senoirs, juniors and youth. Rev. utg. Trångsund: TextoGraf, 2009, p. 35 i 67. ISBN 978-91-977146-3-1.
# Hai hil

Hai hil (romanitzat del coreà: 하이힐, més conegut internacionalment en anglès: Man on High Heels) és una pel·lícula de cinema negre sud-coreana de 2014 escrita i dirigida per Jang Jin, protagonitzada per Cha Seung-won en el paper d'un detectiu d'homicidis transgènere.

## Argument

Yoon Ji-wook és un detectiu d'homicidis molt dur, conegut per la seva indiscutible habilitat per a atrapar als criminals violents. És venerat com una llegenda en el cos de policia i, al mateix temps, temut entre la màfia per la seva brutalitat a l'hora de prendre mesures contra el crim. No obstant això, sota la seva aparença freda i masclista s'amaga un secret que ha d'ocultar al món en el qual viu. Ji-wook va néixer home i des de la seva adolescència ha volgut viure la seva vida com una dona. Intenta reprimir aquest desig interior, en va. Finalment, Ji-wook arriba a un punt en el qual ja no pot ocultar qui és realment, i decideix fer el pas i sotmetre's a una operació de reassignació sexual. No obstant això, abans que tingui l'oportunitat de fer-ho, sorgeixen crisis inesperades que interfereixen en els seus plans. Una banda que va sofrir el fred i dur acer de les esposes de Ji-wook està decidida a venjar-se d'ell. Ji-wook renúncia i tracta de fer realitat el seu somni, però la gent pròxima a ell es veu absorbida per la trama de venjança en la qual es troba. Quan algunes d'aquestes persones són assassinades i una noia anomenada Jang-mi meva cau en perill, s'adona que no pot quedar-se de braços plegats per més temps.

## Recepció

Hai hil es va estrenar a Corea del Sud el 4 de juny de 2014. Malgrat comptar amb un director i un actor estrella, la pel·lícula va tenir un rendiment inferior al de les superproduccions de Hollywood X-Men: Days of Future Past i Al límit de l'endemà. Es va estrenar en el sisè lloc de la taquilla, amb 338.663 espectadors.

## Referències

* ↑ Jin, Eun-soo. «Gender focus of noir film», 02-06-2014. [Consulta: 2 juny 2014].
* ↑ Lee, Cory. «Cha Seung-won to Turn Detective in New Movie». TenAsia, 06-03-2013. Arxivat de l'original el 29 maig 2014. [Consulta: 29 maig 2014].
* ↑ Lee, Sun-min. «Cha Seung-won to return to theaters in High Heels». Korea JoongAng Daily, 07-03-2013. [Consulta: 29 maig 2014].
* ↑ Kim, Hee-eun. «King of rom-com abandons image». Korea JoongAng Daily, 18-04-2014. [Consulta: 29 maig 2014].
* ↑ Lee, So-dam. «Cha Seung Won Shares on Competing with Jang Dong Gun's Movie with Highheel». enewsWorld, 12-05-2014. Arxivat de l'original el 13 maig 2014. [Consulta: 29 maig 2014].
* ↑ Chung, Joo-won. «Still cuts show Cha Seung-won garnered as woman in High Heel (2014)», 29-05-2014. [Consulta: 2 juny 2014].
* ↑ Ji, Yong-jin. «Charming and Addictive Korean Films: Action drama in a unique style - High Heel (working title)». Korean Cinema Today, 25-04-2013. [Consulta: 29 maig 2014].
* ↑ Conran, Pierce. «Man on High Heels». Korean Cinema Today, 02-05-2014. [Consulta: 29 maig 2014].
* ↑ «Box Office: May 29 - June 11, 2014», 16-06-2014. [Consulta: 30 juny 2014].
* ↑ «A Hard Day defies predictions at the box office», 22-06-2014. [Consulta: 30 juny 2014].
# Liparis bikunin

Liparis bikunin és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 7 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: Kushiro (el Japó).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Kido, K., 1988. Phylogeny of the family Liparididae, with the taxonomy of the species found around Japan. Mem. Fac. Fish. Hokkaido Univ. (35)2:125-256.

## Bibliografia

* Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriàixev, 2004. Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Les tres Gràcies (Regnault)

Les tres Gràcies és una pintura a l'oli realitzada per Jean-Baptiste Regnault entre el 1793 i 1794, i que s'exposa al Museu del Louvre de París. Les tres Gràcies és un quadre del tot revelador del gust per l'Antiguitat amb què es va encapritxar el segle xviii francès. Regnault interpreta precisament en aquesta obra, no sense un cert domini, una escultura antiga a la qual retorna de passada els colors, l'encant i l'atractiu de l'ésser viu. Entre les representacions més cèlebres d'aquest grup es poden destacar les que van ferRafael, la Primavera de Botticelli, l'obra de Rubens, així com un grup esculpit d'Antonio Canova. Les tres Gràcies, filles de Zeus i Eurínome, simbolitzen la castedat, la bellesa i l'amor. Els artistes es van inspirar en un fresc de Pompeia i van retratar a les Gràcies nues i abraçades com a símbol de l'harmonia suprema que les uneix. Els seus noms són Eufròsine, Talia i Aglaia. Formaven part del festeig d'Apol·lo o de Venus; es representen amb una rosa, una branca de murta, una poma, un dau o qualsevol altre símbol de les arts liberals a la mà.

## Referències

* Fitxa al Louvre