OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lunda-Sud

Lunda-Sud (en portuguès Lunda-Sul) és una província de l'est d'Angola. Té una superfície de 77.636 km² i una població aproximada de 516.077 habitants el 2014. La seva capital és Saurimo. És una regió rica en diamants.

## Divisió administrativa

A la província hi ha els municipis següents:
* Cacolo
* Dala
* Muconda
* Saurimo

## Geografia i clima

a província de Lunda Sud es troba a l'extrem oriental d'Angola, la seva capital és Saurimo situada a 946 km per carretera a l'est de Luanda. Limita al nord amb la província de Lunda-Nord, a l'est amb la República Democràtica del Congo, al sud amb la província de Moxico i al sud-oest de província de Bié, i a l'oest per província de Malanje. La província és travessada d'est a oest per la carretera de Luanda a Lubumbashi.
La província està dominada per terra de sabana seca; només a la vall riu Kasai hi ha romanents de selva tropical. El Kasai forma la frontera oriental i meridional de Lunda Sud i és el principal riu de la província. El riu Kwango també és un important riu de la província. El clima de la província és predominantment tropical.

## Referències

* ↑ Cens d'Angola de 2014
* 1 2 «Google Maps». [Consulta: 22 setembre 2014].
* ↑ «Angola». Geohive. Arxivat de l'original el 30 de setembre 2016. [Consulta: 22 setembre 2014].
* ↑ Compendium of elections in Southern Africa, 1989-2009: 20 years of multiparty democracy. Electoral Institute of Southern Africa, 2009, p. 24. ISBN 978-1-920095-76-5.
# Làser Blau

Un làser blau-violat o làser blau (en anglès:blue laser) és un làser que emet radiació electromagnètica a una longitud d'ona entre 360 i 480 nanòmetres, que els ulls humans veuen com de color blau o violat.
Els feixos blaus es produeixen per làsers gasosos fent servir Heli-Cadmi a 441.6 nm i ió-argó- a 458 i 488 nm. Els diodes làser semiconductors amb feixos blaus típicament estan basats en nitrur de gal·li (III) (GaN; violet color) o nitrur de gal·li indi (sovint de veritable color blau, però també capaç de produir altres colors).
Els làsers blaus s'utilitzen per exemple en els discs Blu-ray. També tenen altres aplicacions que van des de l'emmagatzemament optoelectrònic de dades fins aplicacions mèdiques.

## Història

L'any 1992 l'inventor japonès Shuji Nakamura va inventar el primer LED blau eficient i, quatre anys més tard, el primer làser blau. Nakamura va utilitzar el material dipositat en un substrat de safir, malgrat que el nombre de defectes encara era massa alt (10⁶–10¹⁰/cm²) per a construir un làser d'alta energia.
Actualment, els làsers blaus usen una superfície de safir coberta amb una capa de nitrur de gal·li.).
Pel seu treball, Nakamura va rebre el premi “Millennium Technology Prize” el 2006.

## Aplicacions

Els camps d'aplicació inclouen:
* Aparells de reproducció d'alta definició en discs Blu-ray
* Projectors Casio i DLP
* Telecomunicacions
* Tecnologia de la informació
* Monitoratge mediambiental
* Equipament electrònic
* Diagnosi mèdica
* Micro projectors
* Aparells de levitació magnètica

## Referències

* ↑ TopGaN technology of blue/violet laser diodes
* ↑ Shuji Nakamura wins the 2006 Millennium Technology Prize. Gizmag.com (2006-05-17). Retrieved on 2010-10-26.
# Lugonovo

Lugonovo és un moviment ciutadà i partit polític de la ciutat de Lugo que lidera una candidatura d'unitat popular d'esquerres que es presenta per primer cop a les eleccions municipals de maig de 2015.
El candidat a l'Ajuntament de Lugo fou Santiago Fernández Rocha. En el moviment participen diversos partits polítics, com Anova-Irmandade Nacionalista, Podemos i Espazo Ecosocialista Galego però, a diferència d'altres municipis, no hi participa Esquerda Unida, que va donar suport a la candidatura d'Alternativa Cidadá de Esquerdas.
És una de les moltes candidatures d'unitat popular formades per partits d'esquerres que es van presentar a les eleccions municipals de 2015, com Ara Madrid, Barcelona en Comú, Saragossa en Comú, Marea Atlàntica, Compostel·la Oberta, Ferrol en Comú, Marea Pontevedra, Marea de Vigo o Màlaga Ara.

## Referències

* ↑ http://praza.gal/politica/9052/eu-integrase-na-alternativa-cidada-de-esquerdas-para-as-municipais-en-lugo/

## Enllaços externs

* Lugonovo - Lloc web oficial
# Lugovoi Izran

Lugovoi Izran (en rus: Луговой Изран) és un poble de l'óblast de Kírov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 15. Pertany al districte (raion) de Viàtskie Poliani.

## Referències

* ↑ «Varmino» (en anglès). GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Вятскополянского района Кировской области». Официальный сайт администрации Вятскополянского района.
# Lugovoi

Lugovoi - Луговой (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. És a 11 km al sud de Leningràdskaia i a 133 km al nord de Krasnodar. Pertany al possiólok de Pervomaiski.
# MP 3008

El subfusell MP 3008 (de l'alemany per: MachinePistole 3008 o Machine Pistole 3008) també coneguda com a Volks-MP.3008 i Gerät Neumünster, era un subfusell de 9 x 19 mm Parabellum dissenyat en l'Alemanya Nazi com a substitut per al subfusell estàndard (MP40) cap a finals de la Segona Guerra Mundial (a principis de 1945).
També coneguda com a Volksmaschinenpistole ("subfusell del poble"), aquesta arma estava basada en el subfusell britànic Sten Mk I, a excepció del seu carregador vertical, i que algunes versions de la MP 3008 disposaven d'empunyadures en el gallet.
La MP 3008 va estar dissenyada com a arma d'emergència, i es va dissenyar quan Alemanya estava a punt de col·lapsar per culpa de la Segona Guerra Mundial. Per culpa de la falta de materials, els alemanys van arribar a la conclusió de que necessitaven produir un subfusell més barat que el MP40 i estandarditzar-lo.
El disseny del MP 3008 es basava en un simple sistema de Blowback, que operava des d'un sistema de forrellat obert. Estava fabricat de manera molt pobre en petites armeries, i algunes petites variacions del model original no eren gaire estranyes. El carregador estava situat típicament a la part inferior del cos del subfusell, al contrari que la Sten, que tenia el carregasor situat al lateral de l'arma. Al principi de la seva producció, la seva culata estava feta amb un gros fil de ferro, de forma triangular, que estava soldada a la part de darrere de l'arma. Al final de la guerra, el disseny de la culata podia variar, per culpa de la falta de materials, i es van trobar algunes variants amb la culata de fusta, entre altres variacions de les MP 3008 de finals de la guerra.
La Gerät Potsdam, un altre bersió de la Sten Mk II produïda per Mauser en 1944 era una copia exacta del Sten original, fins i tot les seves marcacions, per a poder utilitzar-les en operacions clandestines i darrere de les línies enemigues. Es van produir unes 28.000 unitats d'aquest subfusell (molt similar al MP 3008).

## Vegeu també

* EMP 44
* HIW VSK carrabina dissenyada per al seu ús per la Volkssturm.
* Volkssturmgewehr fusell semiautomàtic i automàtic dissenyat per al seu ús per la Volkssturm.
* Wimmersperg Spz
* MP40
* Werwolf
* Sten

## Referències

* ↑ http://bratishka.ru/archiv/2006/11/2006_11_16.php Arxivat 2011-08-12 a Wayback Machine.
* ↑ MP 3008 Arxivat 2008-10-12 a Wayback Machine.. 2svetovavalka.kvalitne.cz. Retrieved on 2011-10-12.
* ↑ Machine guns. Translate.google.com. Retrieved on 2011-10-12.
# MHG

MHG té els següents significats:
* Museu d'Història de Girona, museu ubicat a la ciutat de Girona
* Museu d'Història d'Hamburg (del seu nom en alemany Museum für Hamburgische Geschichte), museu ubicat a la ciutat d'Hamburg (Alemanya)
* mhg també és el codi ISO 639-3 del margu, una de les més de 200 llengües parlades a Austràlia pels aborígens
# MG Alba

MG Alba és el nom operatiu del Gaelic Media Service (Seirbheis nam Meadhanan Gàidhlig). L'objectiu de l'organització és el d'assegurar l'existència d'un ampli ventall de programes de qualitat en gaèlic escocès. A més a més de la seva antiga tasca de finançar la producció i el desenvolupament de programes, formar professionals i fer estudis de mercat, gràcies al Communications Act 2003, l'actual servei té també poders per produir, encarregar i programar nous continguts, i l'autoritat de cercar llicències d'emissió. Aquests nous poders van donar la possibilitat a MG Alba de seguir endavant cap a la seva ambició: gestionar un servei de mitjans gaèlic, sostenible, global, eficient i actual que reflecteixi la màxima qualitat dels mitjans públics.
L'acte de comunicacions esmentat especifica que les funcions del Servei han de ser assegurar que un ampli ventall de programes de gran qualitat en gaèlic sigui emès o altrament transmès per tal que sigui disponible per als escocesos.
El 19 de setembre del 2008 MG Alba, en associació amb la BBC, va començar les emissions d'un canal en gaèlic, BBC Alba.
La tasca de MG Alba també inclou la formació i desenvolupament per aquells que treballen en mitjans en gaèlic. Una de les seves iniciatives de desenvolupament del talent és Film G, un concurs de curtmetratges en gaèlic, als guanyadors del qual se'ls dona l'oportunitat de desenvolupar les seves idees produint i emetent un programa. Aquest servei té oficines a Stornoway i Glasgow.

## Referències

* ↑ «About MG Alba». Arxivat de l'original el 2010-08-13. [Consulta: 13 agost 2010].

## Enllaços externs

* MG Alba(gaèlic escocès)(anglès)
* Film G(gaèlic escocès)(anglès)
# Cal·lístenes de Síbaris

Cal·lístenes de Síbaris (en llatí Callisthenes, en grec antic Καλλισθένης) va ser un historiador grec nascut a Síbaris.
Se'l menciona com a autor d'una història dels gàlates (Γαλατικά), de la qual Plutarc fa referència al llibre tretzè. Però l'obra devia ser molt més llarga, ja que Estobeu en menciona el llibre 23.

## Referències

* ↑ Callisthenes of Sybaris a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 576-577
# Augusto Krahe y García

Augusto Krahe y García (Sevilla, 20 de juny de 1867 - Madrid, 14 de desembre de 1930) va ser un matemàtic espanyol, acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Biografia

El seu pare era alemany. Estudià el batxillerat a Màlaga fins 1881 i estudià a l'Escola d'Enginyers de Madrid, escola que abandonà en 1891 sense acabar la carrera. Des de 1894 va col·laborar a Madrid Científico i fundà l'Acadèmia Krahe, en la que donava classes de matemàtiques. El 1906 va obtenir por oposició la càtedra de geometria descriptiva i estereotomia de l'Escola Superior d'Arts i Indústries de Madrid i, per la reforma de 1911, de Geometria Descriptiva i Ampliació de Matemàtica de la mateixa Escola. A més, també va ser Actuari de la Direcció del Deute, el 1909 president de la Secció de Ciències Exactes, Físiques i Naturals de l'Ateneo de Madrid i vicepresident de la Reial Societat Matemàtica Espanyola el 1926 i 1930.
El 1912 fou nomenat acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, a proposta de Leonardo Torres Quevedo. En va prendre possessió el 1914 amb el discurs "Afinidades de la Geometría y del Análisis".

## Referències

* ↑ Un matemático singular: Augusto Krahe García (1867–1930) Luis Español González y María Ángeles Martínez García, LA GACETA, vol. 11, no. 2, 2008, 361-382.
* ↑ Biografia Arxivat 2016-08-06 a Wayback Machine. al web de la RAC
# Josep Maria Fradera i Barceló

Josep Maria Fradera i Barceló (Mataró, 1952) és un historiador català.

## Biografia

És catedràtic d'Història del Departament d'Humanitats de la Universitat Pompeu Fabra i especialista en història del colonialisme i la configuració ideològica del catalanisme del segle xix.
D'entre els seus estudis destaquen Colonias para después de un imperio (2005) i, especialment, La nación imperial (2015). En aquest últim llibre, Fradera analitza els canvis en els sistemes imperials i la relació amb les seves colònies des de mitjan segle XVIII fins al final de la Primera Guerra Mundial. La principal tesi que planteja és que es van desenvolupar models constitucionals duals. És a dir, les metròpolis van començar a regir-se amb models constitucionals i de garanties de drets específics als seus habitants, mentre que a les colònies es crearen mecanismes de control amb marcs legals diferents que regulaven la vida dels habitants de les colònies. Així doncs, es pot explicar com, per exemple, l'esclavitud als territoris metropolitans era il·legal mentre que a les colònies podia prevaldre. En el cas espanyol, de fet, fins a 1886.
Antes del antiimperialismo. Genealogía y límites de una tradición humanitaria (2022) és el seu últim llibre, assaig amb el qual guanyà el Premi Anagrama d'Assaig.
Altres obres d'interès són Cultura nacional en una societat dividida: patriotisme i cultura a Catalunya (1838-1868) (1992), el seu assaig sobre Jaume Balmes, o La pàtria dels catalans (2009).

## Publicacions destacades

* «Miquel Biada i l'esclavitud a Cuba», a Fulls del Museu-Arxiu de Santa Maria de Mataró, 15, pp. 29-33, 1982
* Crisi colonial i mercat interior, 1814-1837. Les bases comercials de la industria catalana moderna (tesi doctoral) UAB, 1983
* «La figura del negre i del negrer en la literatura catalana del XIX», a L'Avenç, 75, pp. 56-61, 1984.
* «Catalunya i Cuba en el segle XIX: el comerç d'esclaus», a L'Avenç, 75, pp. 42-47, 1984
* «La participació catalana en el tràfic d'esclaus (1789-1845)», a Recerques, 16, pp. 119-139, 1984
* Indústria i mercat. Les bases comercials de la industria catalana moderna (1814-1845). Crítica. Barcelona, 1987
* Limitaciones históricas del abolicionismo catalán», a de Solano, F. i Guimerá Ravina, A. (eds.), Esclavitud y derechos humanos, CSIC, Madrid, 1999.
* Colonias para después de un imperio. Bellaterra. Barcelona, 2005
* La nación imperial (1750-1918). Marcial Pons, Barcelona, 2015
* Antes del antiimperialismo. Genealogía y límites de una tradición humanitaria. Anagrama, 2022.

## Referències

* ↑ Fradera, Josep Maria. La nación imperial (1750-1918) (en castellà). EDHASA, 2017-09-30. ISBN 978-84-350-4655-8.
* ↑ «Josep M. Fradera gana el 50.º Premio Anagrama de Ensayo». [Consulta: 21 agost 2024].
* ↑ «Josep Maria Fradera». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].

## Enllaços externs

* Portal de Producció Científica de la UPF
# Fira del Llibre d'Albacete

La Fira del Llibre Antic i d'Ocasió d'Albacete, més coneguda com a Fira del Llibre d'Albacete, és un esdeveniment cultural que se celebra anualment a la ciutat espanyola d'Albacete.
Té lloc en els mesos de març i/o abril amb una durada de 15 dies. No pot coincidir amb la Setmana Santa. Se celebra al llarg de l'emblemàtic boulevard del Passeig de la Llibertat, en ple Centre de la capital albacetenya.
La primera edició de la fira, denominada Fira del Llibre, va tenir lloc en 1979. Estava organitzada pels llibreters de la província. Des de llavors s'han celebrat trenta-cinc edicions. En 1979 es va produir un greu incident en ser cremades diverses casetes de la fira per un grup nazi madrileny.
La Fira del Llibre dona la benvinguda a la primavera en l'urbs manxega. És una de les fires del llibre millor valorades pels llibreters espanyols. Els llibreters participants procedeixen de tot Espanya: Màlaga, Madrid, Oviedo, Barcelona…
Es poden trobar des de llibres antics, usats o d'ocasió fins a edicions descatalogades, restes d'edicions, facsímils, còmics, làmines i fins i tot enregistraments en vinil i disc compacte.

## Referències

* 1 2 3 «La XXXIV Feria del Libro anuncia la primavera».
* 1 2 3 «Venta ambulante». Arxivat de l'original el 2014-03-26. [Consulta: 21 octubre 2016].
* 1 2 3 «La Feria de Libro Antiguo y de Ocasión llena de ejemplares únicos el Paseo de la Libertad». Arxivat de l'original el 2014-10-27. [Consulta: 21 octubre 2016].
* ↑ «XXXIII Feria del Libro Antiguo y de Ocasión de Albacete». Arxivat de l'original el 2014-10-27. [Consulta: 21 octubre 2016].
* ↑ «Polémica Feria del Libro en Albacete».
* ↑ «Libros que anuncian la primavera».
# Coloma (Olius)

Coloma és una masia situada al municipi d'Olius, a la comarca catalana del Solsonès. Es troba entre la carretera C-149 i el barranc de Ribalta. S'hi troba l'església de Santa Coloma del Castellvell.
# Jean Guéguen

Jean Guéguen (París, 1 d'abril de 1924 - Saint-Jean d'Aulps, 9 de maig de 1998), anomenat Le Ténébreux, va ser un ciclista francès que fou professional entre 1947 i 1956. Durant la seva carrera aconseguí 8 victòries.

## Palmarès

* 1949
** Vencedor d'una etapa al Critèrium del Dauphiné Libéré
* 1951
** 1r a la París-Brussel·les
** 1r al Tour de l'Alta Savoia
* 1952
** 1r a la París-Clermont Ferrand
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Algèria
* 1953
** 1r a la París-Camembert
** 1r a la Paris-Montceau-les-Mines
* 1954
** 1r al Circuit de Morbihan

### Resultats al Tour de França

* 1951. 61è de la classificació general
* 1953. Abandona (12a etapa)

## Enllaços externs

* Palmarès de Jean Guéguen (italià)
* Fitxa de Jean Guéguen a www.sitiodeciclismo.net
# Jean Haag

Jean Haag (Suïssa, segle XIX - segle XX) fou un futbolista suís, que jugava de centrecampista, que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla de plata en la competició de futbol, tot i que no jugà cap partit.
Pel que fa a clubs, defensà els colors del Grasshopper (1921-1929), amb qui guanyà la lliga suïssa de 1927 i 1928 i la copa de 1926 i 1927. Amb la selecció nacional, entre 1922 i 1927, jugà 7 partits, en què no marcà cap gol.

## Referències

* ↑ J. Haag a olympic.org
* ↑ Jean Haag Arxivat 2018-04-30 a Wayback Machine. a fifa.com
* ↑ Jean Haag - national-football-teams.com (anglès)
# Josep d'Amat i de Rocabertí

Josep d'Amat i de Rocabertí (1729 - Barcelona, 12 de febrer de 1775) fou governador al Perú i Senyor de Castellar, nebot de Manuel d'Amat i de Junyent, Virrei del Perú.

## Biografia

El 1761 va anar al Perú, acompanyant el seu oncle que prenia possessió del càrrec de Virrei. Josep tenia 32 anys i van arribar a Lima el 21 de juny de 1762 després de tres mesos de viatge fins a Buenos Aires i dos més fins a Lima. Com militar va arribar al càrrec de Tinent coronel de dragons dels Reales Ejércitos de SM i després va servir al seu oncle com a governador de la província de Tarma.
El 1774 va tornar a Barcelona malalt de paludisme i morir el 12 de febrer de 1775 a l'edat de 46 anys i solter. En el seu testament deixa 16.400 pesos als pobres, en especial als indis de la província de Tarma. Amb aquests diners el seu oncle va fer repartir 65.600 varas de roba entre 4.500 indis tributaris, xolos i mestissos. El castell de Castellar va passar al seu germà don Antoni d'Amat i Rocabertí.

## Títols nobiliaris

Josep era el segon dels dotze fills de Josep d'Amat i de Junyent i Anna de Rocabertí i Descatllar, marquesos de Castellbell. Va heretar el títol del Castell de Sant Miquel de Castellar de Maria Teresa d'Amat i de Lentiscar, cosina del seu pare

## Vegeu també

* Castell de Castellar
* Senyoria de Castellar
* Casa del Marquès de Castellbell (Barcelona)

## Referències

* ↑ Mil Anys d'història, Castell de Castellar- Roser Parcerises i Colomer ISBN 978-84-9375217-0
* ↑ Arxiu de Can Falguera - Arxiu de la Corona d'Aragó
# Joaquim Balet Portabella

Joaquim Balet Portabella (Barcelona, 18 de novembre de 1928 - Barcelona, 10 de febrer de 2021) fou un pelotari català, especialitzat en la modalitat de cesta-punta.
Membre del Club Vasconia, es proclamà campió de Catalunya en quatre ocasions (1949-52) i en cinc d'Espanya (1952-53, 1955-56 i 1958). Juntament amb el seu germà, Manuel Balet, guanyà la medalla d'or als Campionats del Món de 1952, celebrats a Sant Sebastià. Entre d'altres distincions, rebé la medalla de menció al Mèrit Esportiu de la Diputació de Barcelona el gener de 1953.

## Referències

* ↑ «Balet Portabella, Joaquín» (en castellà). Auñamendi Eusko Entziklopedia. [Consulta: 24 novembre 2022].
* ↑ «Joaquín Balet Portabella: Fallecimiento». La Vanguardia, 11-02-2021. [Consulta: 24 novembre 2022].
* ↑ «Entrega de premios». San Jorge, Núm. 9, (gener 1953), pàg 81.
# Juana Francisca Pons Vila

Juana Francisca Pons Vila (Maó, 22 d'abril de 1964) és una historiadora i política menorquina, senadora per Menorca en la X, XI i XII legislatures.

## Biografia

És llicenciada en Ciències Polítiques per la Universitat Autònoma de Barcelona i en història per la Universitat de les Illes Balears. Treballa com a tècnica d'Administració General del Consell Insular de Menorca.
Militant del Partido Popular, de 2003 a 2004 fou Directora Insular de l'Administració General de l'Estat. De 2007 a 2011 ha estat membre i portaveu del grup popular al Consell Insular de Menorca. Fou escollida senadora per Menorca a les eleccions generals espanyoles de 2011. Ha estat viceportaveu de la Comissió de Medi Ambient i Canvi Climàtic del Senat.
Quan el maig de 2014 la major part del senadors balears van trencar la disciplina de partit i votaren a favor d'una moció del PSOE que demanava la paralització de les prospeccions d'hidrocarburs en el Mediterrani, ella hi va votar en contra. Fou reescollida al senat a les eleccions generals espanyoles de 2015 i 2016.

## Referències

* 1 2 Bover Sánchez, Juan Pedro. «La representació política menorquina en les institucions democràtiques. Juana Francisca Pons Vila». Universitat de les Illes Balears. [Consulta: 9 febrer 2024].
* 1 2 «PONS VILA, JUANA FRANCISCA» (en castellà). Senado de España. [Consulta: 9 febrer 2024].
* ↑ La disidente del PP balear que votó en contra de la moción habla de "criterio propio", El Diario.es, 7 de maig de 2014
# José Antonio Malagón Rubio

José Antonio Malagón Rubio (Elx, Baix Vinalopó; 28 de maig de 1988) més conegut com a Josete és un futbolista valencià. Juga de defensa, i el seu equip actual és l'UCAM Murcia CF.

## Carrera de club

Nascut a Elx, Josete es va formar al planter de l'Elx CF, i va debutar com a sènior amb l'Elx Club de Futbol Il·licità la temporada 2007–08 a Tercera Divisió. El 19 de juny de 2010, va jugar el seu primer partit com a professional amb el primer equip il·licità, actuant en els darrers vuit minuts d'una victòria per 4–1 a casa sobre la Reial Societat en partit de Segona Divisió.
Els anys següents, Josete va competir a Segona Divisió B, representant el Deportivo Alavés, Zamora CF i Cadis CF. El 22 de gener de 2016, va retornar a segona divisió firmant un contracte per 18 mesos amb el Reial Oviedo.
El 12 de juliol de 2016, Josete va tornar a l'Elx CF. El següent 29 de juny, després de baixar de categoria, va signar contracte per dos anys amb el CD Lugo, també de segona.

## Referències

* ↑ Pasillo, exhibición y póker de 'pichichi' Molina al campeón (Guard of honour, exhibition and four from 'Pichichi' Molina against champions); Marca, 19 juny 2010 (en castellà)
* ↑ El Alavés se queda con Josete (Alavés get Josete); El Correo, 22 juliol 2010 (en castellà)
* ↑ Josete firma con el Zamora para la próxima temporada y abandona el Alavés (Josete signs with Zamora for next season and leaves Alavés); El Mundo, 13 juliol 2011 (en castellà)
* ↑ Oficial: Zamora, rescinde Josete para firmar por el Cádiz (Official: Zamora, Josete cuts ties to sign with Cádiz); Todo Mercado Web, 31 desembre 2012 (en castellà)
* ↑ Josete, nuevo jugador del Real Oviedo (Josete, new player of Real Oviedo); Real Oviedo, 22 gener 2016 (en castellà)
* ↑ Josete regresa al Elche Club de Fútbol (Josete returns to Elche Club de Fútbol); Elx CF, 12 juliol 2016 (en castellà)
* ↑ Josete, nuevo jugador del CD Lugo (Josete, new player of CD Lugo); CD Lugo, 29 juny 2017 (castellà)

## Enllaços externs

* José Antonio Malagón Rubio a BDFutbol
* José Antonio Malagón Rubio, Fitxa a Soccerway
* Ficha pàgina oficial Deportivo Alavés