OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Onigenals

Els Onygenales són un ordre dels Ascomycetes, en els eurotiomycetes Ascomycetes.
Els Onygenales són importants com patogens emergents en els humans, pel fet que augmenten les taxes d'immunosupressió per trasplantament de fetge, HIV/SIDA, i trastorns autoimmunes com el lupus eritematós.

## Referències

* ↑ Alexopolous, C.J. W. Mims, Charles. Blackwell, M.. Introductory Mycology, 4th ed.. John Wiley and Sons, Hoboken NJ, 2004. ISBN 0-471-52229-5.
# Cap Chidley

El cap Chidley és un cap situat a la riba oriental de l'illa Killiniq, Canadà, a l'extrem nord-est de la península del Labrador. Es troba al límit interprovincial entre la província de Terranova i Labrador i Nunavut.
Les muntanyes Torngat recorren la costa del Labrador i acaben a l'illa Killiniq. La part superior del monticle que forma el cap Chidley té una elevació de 350 metres. Les illes del Cap Chidley es troben a l'extrem nord del cap.
Fou nomenat per l'explorador anglès John Davis l'1 d'agost de 1587 en record al seu amic i company explorador John Chidley.

## Referències

* ↑ (anglès) Canadian Hydrographic Service, Canadian Sailing Directions: Labrador, Hamilton Inlet to Cape Chidley (including Button Islands and Gray Strait). ATL 121 – 2023/04, Ottawa, 2023, part 6-13 i 6-14. ISSN 2816-4873.
* ↑ The Voyages and Works of John Davis by Albert Hastings Markham, 1880 and The D.A. Nicholas Collection Cape Chidley Region Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. University of Calgary, 2009
# Un noi celestial

Un noi celestial (títol original: The Heavenly Kid) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Cary Medoway i estrenada l'any 1985.
Ha estat doblada al català

## Argument

Al començament dels anys 1960, Bobby Fontana, un jove greaser, repta Joe Barnes per haver flirtejat amb la seva amiga Emily. Tots dos han de conduir un vell cotxe en direcció a un precipici tirant-se per la porta el més tard possible. Joe ho aconsegueix, però Bobby queda atrapat i mor en la caiguda del seu vehicle.
Bobby desperta en un ramal de metro que s'atura en una parada on es troba una immensa escala automàtica que porta cap a una gran llum blanca, el Paradís. A Bobby no el deixen entrar, i un motard anomenat Rafferty l'informa que no és encara a punt i que primer hauran de fer una missió abans de poder entrar al Paradís. Després d'haver passat diversos anys al Purgatori, Bobby torna a la Terra per ser l'amic i l'àngel guardià de Lenny, un estudiant prometedor però que sovint se li enfoten els seus camarades, i en particular dos pocavergonyes, Fred i Bill. No obstant això, Bobby té per consigna de no mostrar-se a prop de Lenny.

## Repartiment

* Lewis Smith : Bobby Fantana
* Jason Gedrick : Lenny Barnes
* Jane Kaczmarek : Emily Barnes, la mare de Lenny
* Richard Mulligan : Rafferty, l'àngel motard
* Mark Metcalf : Joe Barnes, el pare de Lenny
* Bonic Dremann : McIntyre / Bill
* Stephen Gregory : Fred Gallo
* Anne Sawyer : Sharon
* Nancy Valen : Melissa, l'amiga de Lenny
així com
* Lynne Griffin : una criada
* Christopher Greenbury : l'home del hot-dog

## Referències

* ↑ http://www.boxofficemojo.com/movies/?id=heavenlykid.htm
* ↑ esadir.cat. Un noi celestial. esadir.cat.
* ↑ The New York Times. The Heavenly Kid (en anglès). The New York Times.
# Iàmnoie (Kozlovo)

* Per a altres significats, vegeu «Iàmnoie».
Iàmnoie (en rus: Ямное) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 278 habitants.

## Referències

* ↑ Карта села Бирючек в Астраханской области
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. 1. Численность и размещение населения Астраханской области». Arxivat de l'original el 2018-08-27. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ Расстояние от Бирючека до Камызяка
# Sonsoles Suárez Illana

Sonsoles Suárez Illana (Madrid, 1967) és una periodista espanyola.

## Biografia

És filla d'Amparo Illana Elórtegui i l'expresident del Govern d'Espanya Adolfo Suárez González, mort en 2014.
Després de llicenciar-se en periodisme a Saragossa al setembre de 1992 es va casar amb Pocholo Martínez Bordiú (José María Martínez-Bordiú y Bassó), fill dels XVII barons de Gotor, actual XVIII baró de Gotor i emparentat per afinitat amb la família Franco. Després de dos anys de matrimoni es produeix la separació i més tard el divorci.
El 1993 treballa com a ajudant de producció al programa Primera Plana de Canal+ i a principis de 1994 s'incorpora a Antena 3 i durant any i mig va presentar els butlletins de Telenoticias, la televisió per satèl·lit de la cadena. El juliol de 1995 Sonsoles debuta en l'àmbit nacional substituint Marta Robles al programa d'Antena 3 A toda página.
Després de dues temporades en antena, abandona el programa al gener de 1997 i el 1998 marxa a Moçambic, on roman tres anys col·laborant en labors d'ajuda humanitària amb Fundació CEAR (Comissió Espanyola d'Ajuda al Refugiat).
Al seu retorn, i després de superar un càncer, torna a la televisió, i de nou s'incorpora a Antena 3. Primer amb el programa de successos Las caras del crimen (2002) i després amb l'espai d'actualitat Espejo público, on roman fins a finals de 2006 i que li va fer mereixedora d'un premi Antena de Oro (2006) en la categoria de televisió.
El 19 de maig 2012 es va casar amb el músic Paulo Wilson, de qui es va separar en 2017.

## Referències

* ↑ Sonsoles Suárez, la pequeña fallera que triunfó en televisión, vanitatis.elconfidencial
* ↑ "No me interesa nada la política para ejercerla profesionalmente " El País, 27 de març de 2005
* ↑ El cáncer, un 'maldito conocido' de la familia Suárez, El Mundo, 6 de maig de 2014
* ↑ vanitatis. «Sonsoles Suárez y Paulo Wilson, un año de matrimonio en la sombra», 16-04-2013. Arxivat de l'original el 2015-03-26. [Consulta: 24 març 2014].
* ↑ Sonsoles Suárez, la hija del expresidente Adolfo Suárez, se separa de su marido Paulo Wilson, El País, 10 novembre de 2017
# Nauvay

Nauvay és un municipi francès situat al departament del Sarthe i a la regió de País del Loira. L'any 2007 tenia 19 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Nauvay era de 19 persones. Totes les 4 famílies que hi havia eren parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 11 habitatges, 6 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 11 habitatges eren cases. Dels 6 habitatges principals, 3 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien quatre cambres i 3 en tenien cinc o més. 6 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 1 habitatges hi havia un automòbil i a 5 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Nauvay el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 13 persones, 11 eren actives i 2 eren inactives. Les 11 persones actives estaven ocupades(6 homes i 5 dones).. De les 2 persones inactives 1 estava estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Nauvay hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Nauvay a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Nauvay a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Oniferi

Oniferi (en sard, Onieri) és un municipi italià, dins de la província de Nuoro. L'any 2007 tenia 959 habitants. Es troba a la regió de Barbagia di Nuoro Limita amb els municipis de Benetutti (SS), Bono (SS), Orani i Orotelli. És un dels centres més importants del cantu a tenore, inscrit al Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Mario Salvatore Piras | Llista Cívica |
# Capella de Sant Prim (Olius)

La capella de Sant Prim és una església romànica del municipi d'Olius (Solsonès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una capella romànica d'una sola nau i absis rodó. Ha estat modificada amb posterioritat. La nau és petita i coberta per una volta d'arrencada gòtica i coronament arrodonit. La porta d'arc de mig punt adovellat es troba al mur sud. Posteriorment s'hi afegí un campanar d'espadanya. Entrant a la capella, a mà dreta i tocant a la porta hi ha una pica romànica de pedra picada. El parament està format per diferents mides i tallades en filades.

## Història

La capella es troba a prop de la masia de Torre de Flot i estava dedicada a Sant Prim i a Sant Felicià. S'hi celebra cada any la festa del sant.

## Referències

* «Capella de Sant Prim». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 abril 2012].

## Enllaços externs

* Capella de Sant Prim, Catàleg de béns a protegir, Ajuntament d'Olius.
# Tymoviridae

Tymoviridae és una família de virus de les plantes del tipus ARN monocatenari + .
El seu gènere més gran és Tymovirus am 25 espècies mentre que Marafivirus i Maculavirus tenen 5 i una espècie respectivament.
La família Tymoviridae es va establir l'any 2002.

## Gèneres

* Gènere Tymovirus; espècie tipus: Turnip yellow mosaic virus (del nap)
* Gènere Marafivirus; espècie tipus: Maize rayado fino virus (de la dacsa)
* Gènere Maculavirus; espècie tipus: Grapevine fleck virus (de la vinya)

## Referències

* Martelli GP. Sabanadzovic S. Abou-Ghanem Sabanadzovic N. Edwards MC. Dreher T. (2002). The family Tymoviridae. Archives of Virology. 147(9):1837-46
* University of Leicester Microbiology Arxivat 2006-04-05 a Wayback Machine.
* ICTV Virus Taxonomy 2009
* UniProt Taxonomy

## Enllaços externs

* Viralzone: Tymoviridae
# Sonsoles Ónega Salcedo

Sonsoles Ónega Salcedo (Madrid, 30 de novembre de 1977) és una periodista i presentadora de televisió madrilenya. Actualment treballa de presentadora al programa Y ahora Sonsoles de la cadena de televisió espanyola Antena 3.

## Biografia

Filla del també periodista Fernando Ónega i germana de Cristina Ónega, es va llicenciar en Periodisme per la Universitat CEU San Pablo de Madrid.
Especialitzada en mitjans audiovisuals, va començar la seva carrera professional a CNN+. D'aquí va passar a la cadena Cuatro. L'any 2008 s'incorpora als serveis informatius de Telecinco, on durant deu anys exerceix com a cronista parlamentària al Congrés dels Diputats.
Des de 2018 presenta el programa de successos de la mateixa cadena Ya es mediodía.
A més, col·labora com a analista política a l'espai radiofònic La tarde de COPE.
Quant a la seva faceta literària, l'any 2004 publica la novel·la curta Calle Habana, esquina Obispo. Després va publicar-se Donde Dios no estuvo, sobre l'11-M. No obstant això, el seu major èxit va ser la novel·la Después del amor (2017), ambientada a l'Espanya de la Segona República.
L'any 2020, Ónega s'embarca en nou projecte televisiu i serà l'encarregada de presentar les gales dominicals del seu primer reality, La casa fuerte.
Al juliol del 2022, fitxa per la cadena Atresmedia Televisió, per a presentar un nou projecte per a Antena 3 de cara la próxima temporada. Per tant, deixa de estar al capdevant del programa Ya es mediodía

## Vida privada

Casada des de 2008 amb l'advocat Carlos Pardo Sanz, és mare de dos fills. L'agost de 2019 va cessar la convivència amb el seu marit i el 2020 es va donar a conèixer la seva separació.

## Televisió

Programes
| Any | Programa | Cadena | Notes |
| 1999; 2005 | Informatius | CNN+ | Redactora |
| 2005; 2008 | Noticias Cuatro | Cuatro | Reportera |
| 2008 - 2018 | Informativos Telecinco | Telecinco | Reportera i cronista parlamentària |
| 2018 - 2022 | Ya es mediodía | Telecinco | Presentadora |
| 2020 | A propósito de Superviventes | Telecinco | Presentadora. Gala única. |
| 2020 - present | La casa fuerte | Telecinco | Presentadora |

## Premis

* Antena de Plata
* Premio Letras de novela corta (2004).
* Premi Fernando Lara de Novel·la (2017).

## Referències

* ↑ «Sonsoles Ónega Salcedo». Asociación de la Prensa de Madrid.
* ↑ «'Ya es mediodía', con Sonsoles Ónega al frente, llega a Telecinco el viernes 15 de juny». Noxvo, 04-06-2018. [Consulta: 4 juny 2018].
* ↑ «Duelo entre Mercedes Milá y Sonsoles Ónega: después del amor queda el matrimonio». El Mundo, 21-06-2017.
* ↑ Sonsoles Ónega, nueva figura de la televisión Arxivat 2020-06-13 a Wayback Machine. encirculodeopinion.com
* ↑ «Sonsoles Ónega se separa de Carlos Pardo tras once años de matrimonio». Diario ABC, 22-01-2020.
* ↑ Sonsoles Ónega gana el XXII Premio de Novela «Fernando Lara»
# Nigrán

Nigrán és un municipi de la Província de Pontevedra a Galícia. Pertany a la Comarca de Vigo. Limita amb els de Baiona i Gondomar.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 6.180 | 6.974 | 7.968 | 12.336 | 16.894 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

* Camos (Santa Baia)
* Chandebrito (San Xosé)
* Nigrán (San Fiz)
* Panxón (San Xoán)
* Parada (Santiago)
* Priegue (San Mamede)
* A Ramallosa (San Pedro)

## Persones il·lustres

* David Russell, guitarrista, nat a Glasgow, (Escòcia) i resident a Nigrán
* Francisco Fernández del Riego, escriptor gallec nascut a Lourenzá, (província de Lugo), fill adoptiu de Nigrán des de 2002
* Carlos Casares Mouriño
* Gonzalo Torrente Ballester, escriptor.
* Joaquín Urzáiz Cadaval, polític.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Nigrán
* Turisme Nigrán
* Informació sobre Val Miñor
* Informació sobre Nigrán
* Nigrán, Turisme Rías Baixas Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Or nòrdic

Or nòrdic és el nom comercial d'un aliatge de coure, fet de 89% de coure, 5% d'alumini, 5% de zenc i 1% d'estany (Cu89Al5Zn5Sn1), de color groc clar.
Malgrat el seu nom no conté gens d'or, i ni el color, ni el pes s'hi assemblen. No és magnètic, és hipo-al·lergogen, antimicòtic i lleugerament antimicrobià sobretot després abrasió. Aquest aliatge és conegut com a or nòrdic, perquè es va fer servir per primera vegada a Suècia per a fabricar les monedes de 10 corones. S'utilitza entre d'altre per fabricar les monedes de 10, 20 i 50 cèntims d'euro.

## Referències

* ↑ «Altres aliatges». Metal·lúrgia i Siderúrgia. [Consulta: 8 setembre 2015].
* ↑ «Cu89Al5Zn5Sn1: Molar Mass, Molecular Weight and Elemental Composition Calculator» (en anglès). [Consulta: 8 setembre 2015].
* ↑ «Nordisches gold» (en alemany). Lexikon wissen.de. [Consulta: 8 setembre 2015].
* ↑ Quaranta, Davide; etal «Mechanisms of Contact-Mediated Killing of Yeast Cells on Dry Metallic Copper Surfaces». Appl. Environ. Microbiol.. American Society for Microbiology, 77, 2, 01-01-2011, pàg. 416-426. DOI: 10.1128/AEM.01704-10.
* ↑ Ha, H. «Tarnishing and Cu Ion release In Selected Copper-Base Alloys: Implications Towards Anti-Microbial Functionality». 220th ECS Meeting. The Electrochemical Society, Abstract #1797, 2011.
* ↑ «Monedes 10, 20 i 50 cèntims». Servei d'emissions Andorra Mint. [Consulta: 8 setembre 2015].
# Valinda

Valinda és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 21.776 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Valinda tenia 21.776 habitants, 4.753 habitatges, i 4.258 famílies. La densitat de població era de 4.183 habitants/km².
Dels 4.753 habitatges en un 52,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,3% hi vivien parelles casades, en un 15,7% dones solteres, i en un 10,4% no eren unitats familiars. En el 7,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,64.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,3% tenia menys de 18 anys, un 10,9% entre 18 i 24, un 30% entre 25 i 44, un 17,8% de 45 a 60 i un 7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.578 $ i la renda mediana per família de 49.653 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.388 $ mentre que les dones 25.330 $. La renda per capita de la població era de 12.949 $. Entorn del 10,5% de les famílies i el 12,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Valinda». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Valinda». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Capella Sant Josep del col·legi Sant Pau de Lilla

La capella Sant Josep del col·legi Sant Pau de Lilla fou una capella situada al carrer Colson, al barri de Vauban, a Lilla (Lille en francès), dins el recinte del col·legi Sant Pau.
Aquesta capella construïda pels Jesuïtes va adquirir una certa notorietat al final dels anys 2010 quan va ser amenaçada de destrucció a petició de la federació d'escoles d'enginyers de la Universitat Catòlica de Lilla, HEI (en francès, École des hautes études d'ingénieur, Escola dels estudis superiors d'enginyeria), ISA Lille - Junia i ISEN.
Tot i les protestes, el ministeri de cultura va rebutjar classificar-la com a monument històric.

## Història

Aquesta capella és obra de l'arquitecte Auguste Mourcou.
Tot i les protestes de certes personalitats i de militants polítics, la capella fou destruïda el febrer de 2021.

## Notes i referències

* ↑ À Lille, la chapelle de la discorde
* ↑ «Lille, Chapelle du Collège St Paul». Arxivat de l'original el 2020-09-19. [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ «Nouveau rebondissement pour la chapelle Saint-Joseph de Lille : sera-t-elle détruite ?» (en francès). [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ l'Art, La Tribune de. «Lille, chapelle Saint-Joseph» (en francès), 25-02-2021. [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ «Lille : le feuilleton de la chapelle Saint-Joseph se poursuit» (en francès), 2020-11-25CET07:59:15+01:00. [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ «À Lille, une chapelle sacrifiée sur l'autel du développement de la Catho» (en francès), 03-01-2020. [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ «Lille : le ministère de la Culture acte la démolition de la chapelle Saint-Joseph» (en francès). [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ «Démolition prévue pour la chapelle Saint-Joseph de Lille» (en francès). [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ France, Zlata Tikhaya Sputnik. «En colère, Stéphane Bern réagit à la démolition de la chapelle Saint-Joseph de Lille» (en francès). [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ «Lille : des militants identitaires s'opposent à la démolition de la chapelle Saint-Joseph» (en francès). [Consulta: 25 febrer 2021].
# Valerian Frólov

Valerian Aleksàndrovitx Frólov (Валериан Александрович ролов) (Petrograd, 26 de maig de 1895 – Leningrad, 6 de gener de 1961) va ser un Coronel General soviètic.
Nascut en una família obrera, va ser cridat a files el 1915, participant en la Primera Guerra Mundial, i acabant com a sots-oficial major. A l'abril de 1918 s'allistà voluntari a l'Exèrcit Roig, participant en la Guerra Civil Russa (afiliant-se el 1919 al Partit Comunista), combatent a Pskov, Petrograd i Grodno, i arribant a comandar un batalló.
Durant el període d'entreguerres cursà estudis superiors de tàctica (1924) i a l'Acadèmia Militar Frunze (1932).
Durant la Guerra Soviètico-Finesa comandà el 14è Exèrcit, així com en les primeres fases de la invasió alemanya de la Unió Soviètica. Entre setembre de 1941 i febrer de 1944 va ser comandant del Front de Carèlia a la Guerra de Continuació
Després de la guerra va comandar les tropes dels Districtes Militars de Belomorski i d'Arkhangelsk entre 1945 i 1956, any en què passà a la reserva, sent diputat al Soviet Surem de l'URSS.

## Condecoracions

* Orde de Lenin (3)
* Orde de la Bandera Roja (4)
* Orde de Kutuzov de 1a classe
* Orde de Bogdan Khmelnitski de 1a classe
* Orde de l'Estrella Roja
* Medalla de la defensa de la Regió Àrtica Soviètica
* Medalla de la victòria sobre Alemanya en la Gran Guerra Patriòtica 1941-1945
* Medalla del 20è Aniversari de l'Exèrcit Roig
* Medalla del 30è Aniversari de l'Exèrcit i l'Armada Soviètics

## Font

* Ressenya sobre Frolov (en rus)
# Iunre

Iunre, Iwn-Ra', va ser un príncep egipci de la IV Dinastia. Era fill del rei Khefren. Va rebre el seu nom de Ra.
Iunre en jeroglífic :

## Títols

Els seus títols coneguts eren els següents:
* El rei de l’Alt i Baix Egipte, Khefren, el seu fill gran del seu cos
* Ritualista principal del seu pare, escrivà del llibre de Déu del seu pare, únic confident del seu pare,
* Director del Palau
* Guardià dels secrets de la Casa del Matí
* Sacerdot de les ànimes de Nekhen..., gran sacerdot
* Supervisor de totes les obres
* Honrat pel seu pare, secretari del seu pare, qui està al [cor] del seu pare

## Tomba

La tomba d'Iunre és la G 8466, situada al Camp Central de la necròpolis de Guiza, i va ser excavada per l'egiptòleg egipci Selim Hassan. La tomba està tallada a la roca i el pati conté l'estàtua d’un home a mida natural. El pati també conté una fossa. Una entrada condueix des del pati fins a la capella, que consisteix en una sola sala tallada a la roca. En un racó d’aquesta capella hi ha una altra fossa funerària. Aquest eix condueix a una cambra funerà, on shi va trobar un gran nombre de cossos.

## Referència

* ↑ Dodson i Hilton, 2004.
* 1 2 Hassan, 1950, p. Part 3: The Mastabas of the Sixth Season and their Description.
* ↑ «G 8466» (en anglès). Digital Giza. [Consulta: 19 gener 2021].

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Hassan, Selim. Excavations at Gîza 6: 1934-1935 (en anglès). El Caire: Government Press, 1950.