OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Montse Germán

Montserrat Roig i Germán, més coneguda pel nom artístic de Montse Germán (Sabadell, 8 de juny de 1969), és una actriu de teatre i sèries de televisió catalana. És coneguda per haver participat a Laberint d'ombres i Infidels. Des de 2017 pren part a la telenovel·la diària, emesa a TV3, Com si fos ahir, en el paper de Sílvia.

## Teatre (obres)

* El Mercader de Venècia, de William Shakespeare dir. Sergi Belbel Teatre Poliorama de Barcelona 1994
* La Nit de Valognes o El procés de Don Juan, d'Eric-Emmanuel Schmitt dir. Pere Sagristà Teatre Adrià Gual de Barcelona 1995
* Croades, de Michel Azama dir. Antonio Simon Rodríguez Teatre Adrià Gual de Barcelona 1996
* El temps i l'habitació, dir. Lluís Homar Teatro Romea 1996
* ESTRIPtis, dir. Manuel Dueso Sala Muntaner 1998
* La Barca Nova, d'Ignasi Iglèsias, dir. Joan Castells Teatre Nacional de Catalunya 1999
* Romeu i Julieta, de William Shakespeare dir. Maurice Durozier Mercat de les flors 1999
* Plaça dels herois, de Thomas Bernhard dir. Ariel García Valdés Teatre Nacional de Catalunya
* Restes humanes sense identificar i l'autèntica naturalesa de l'amor, de Brad Fraser, dir. Manuel Dueso. Mercat de les Flors 2001
* Matem els homes, de Manel Dueso dir. Manel Dueso. Seu de la SGAE 2001
* Lear, de Edward Bond dir. Carme Portaceli Teatre Grec 2003
* Germanes, de Carol López dir. Carol López Teatre Villarroel 2008
* Agost, de Tracy Letts dir. Sergi Belbel Teatre Nacional de Catalunya 2010
* L'Efecte, de Lucy Prebble dir. Carol López Sala Beckett 2015

## Filmografia

| Cinema Ficció, de Cesc Gay 2006 Atles de geografia humana (Atlas de geografía humana), de Azucena Rodríguez 2007 Tocar el cielo, de Marcos Carnevale 2007 El patio de mi carcel, de Belén Macías 2008 Els nens salvatges, der Patricia Ferreira 2012 Sonata per a violoncel, de Anna Bofarull 2015 La dona il·legal, de Ramon Térmens (2020) Ruta salvatge, de Marc Recha (2023) | Sèries de televisió Rosa, punt i a part 1996 Laberint d'ombres 1998 Jet Lag 2002 Les veus del Pamano 2009 Hospital Central 2010 Infidels 2010 Cites 2015 Com si fos ahir 2017 |

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Al cotxe - Montse Germán: "Estic encantada que a la meva edat em surtin papers protagonistes." - 3Cat». CCMA. [Consulta: 1r desembre 2023].
* ↑ Redacció. «La castellarenca Montse Germán torna a la gran pantalla», 24-10-2023. [Consulta: 18 novembre 2023].
# Morningside Heights

Morningside Heights és un barri del borough de Manhattan a Nova York, entre l'Upper West Side i Harlem. El travessen dues avingudes principals, Broadway i Amsterdam, i el flanquegen dos parcsː Riverside Park i Morningside Park.
El barri és sobrenomenat Academic Acropolis, ja que es tracta d'un dels punts més elevats de Manhattan i s'hi concentren diverses institucions acadèmiques, principalment el campus de la Universitat de Colúmbia, que posseeix també altres immobles a la vora. S'hi troben igualment el Barnard College (reservat a les noies), l'Union Theological Seminary, el Jewish Theological Seminary, la Manhattan School of Music i el Bank Street College of Education.
La principal destinació turística és la catedral anglicana de Saint John the Divine, classificada pel llibre Guinness de Rècords com la catedral més gran del món. Aquest colossal edifici religiós, d'estil neogòtic, ha estat construït entre 1892 i la Segona Guerra Mundial. Està inacabat tot i una efímera represa dels treballs al voltant de 1990.
Altres edificis religiosos a destacar en aquesta mateixa zona són la Riverside Church, també d'estil neogòtic, i l'església catòlica romana de Notre Dame.
Destaca així mateix la presència del General Grant National Memorial, on és enterrat Ulysses S. Grant, 18è president dels EUA, i el St. Luke's Hospital, que forma part de la xarxa hospitalària Mount Sinai.
El lloc va ser l'escenari d'una important batalla, anomenada de les « Harlem Heights», el 16 de setembre de 1776, durant la Guerra d'Independència dels Estats Units.

## Vegeu també

* Hamilton Hall

## Enllaços externs

* Una web del barri amb nombroses fotos
* Catedral Saint John the Divine
# Morningwood

Morningwood és un grup de pop-rock alternatiu de Nova York, EUA. La cantant principal és Chantal Claret i la seua discogràfica és Capitol Records. El nom de "Moriningwood" prové d'una expressió anglesa que significa "erecció matinera".

## Història

El grup s'inicià quan Chantal i Pedro Yanowitz es conegueren en una festa d'aniversari el 2001, llavors tots dos formaren un duet que s'afegirien Alfredo Ortiz i Richard Steel el 2004 formant Morningwood. El seu àlbum de debut Morningwood ha estat produït per Gil Norton, conegut pel seu treball amb Pixies, Catherine Wheel, i Echo and the Bunnymen. Dins d'aquest disc s'inclouen "Nth Degree", "Jetsetter" i "New York Girls". Durant l'any 2006 faran una gira al voltant dels EUA amb Head Automatica.

## Membres de la banda

* Chantal Claret - vocalista
* Alfredo Ortiz - Bateria
* Pedro Yanowitz (antigament de the Wallflowers) -- baix
* Richard Steel - guitarra

## Discografia
### Àlbums

* Morningwood (2006)

### Singles

| Any | Títol | Posicions a la taula | Posicions a la taula | Àlbum |
| Any | Títol | US Modern Rock | Top 20 MTV España | Àlbum |
| 2005 | "New York Girls" | - | - | Morningwood |
| 2005 - 2006 | "Nth Degree" | #30 | #10 | Morningwood |

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina oficial de Morningwood
* (anglès) Blog de Morningwood a MySpace Music
# NGC 4

NGC 4 és una galàxia lenticular a la constel·lació dels Peixos. No hi ha gaire informació al voltant d'aquesta galàxia.

## Referències

* 1 2 Laurent Cambrésy «HYPERLEDA. I. Identification and designation of galaxies» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 25-11-2003, pàg. 45–55. DOI: 10.1051/0004-6361:20031411.

## Enllaços externs

* NGC 4 a WikiSky: DSS2, SDSS, GALEX, IRAS, Hydrogen α, X-Ray, Astrophoto, Sky Map, Articles i imatge (anglès)
# Mus booduga

Mus booduga és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 0 i 4.000 msnm a Bangladesh, l'Índia, Myanmar, el Nepal, el Pakistan i Sri Lanka. Els seus hàbitats naturals són els boscos caducifolis secs tropicals o subtropicals, els camps de conreu, les zones sorrenques i els matollars. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Aplin, K.; Molur, S.; Nameer, P. O. Mus booduga. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 11 març 2018.
# Mount Vernon (finca)

Mount Vernon és una finca on van viure George Washington, el primer president dels Estats Units, i la seva dona, Martha Washington. La finca està situada a la vora del riu Potomac al comtat de Fairfax a Virgínia, Estats Units d'Amèrica, a prop d'Alexandria, al davant del comtat de Prince George, Maryland.
La casa original va ser construïda pel pare de George Washington, Augustine, al voltant de 1734. George Washington va ampliar la casa dues vegades, una a finals de la dècada de 1750 i una altra vegada en la de 1770. Va romandre sent la llar de Washington fins a la seva mort en 1799, i allí és on es troba la seva tomba. Avui dia el lloc pertany al Registre Nacional de Llocs Històrics dels Estats Units.
Quan els avantpassats de George Washington van adquirir la finca, era coneguda com plantació de Little Hunting Creek, pel proper riu Little Hunting Creek. [2] Quan el seu germà major Lawrence Washington va heretar la finca, va canviar el nom a Mount Vernon en honor del vicealmirall Edward Vernon.

## Nom

Quan els avantpassats de George Washington van adquirir la finca, era coneguda com a plantació de Little Hunting Creek, pel proper riu Little Hunting Creek. Quan el seu mig germà gran Lawrence Washington va heretar la finca, va canviar el nom a Mount Vernon en honor del vicealmirall Edward Vernon, famós per l'estrepitosa derrota d'una flota britànica de 186 naus i gairebé 27.000 homes a les mans d'una guarnició espanyola composta per uns 3.500 homes i sis navilis de línia en el lloc de Cartagena d'Índies el 1741, durant la Guerra del Seient, i per la captura de Portobelo, província de Colón, Panamà, a qui malgrat els seus fracassos, admirava molt. Vernon va ser l'oficial comandant de Lawrence en la Marina Reial britànica i quan George Washington va heretar la propietat en va conservar el nom.

## Referències

* ↑ «Expansion of Mount Vernon's Mansion» (en anglès). George Washington's Mount Vernon. Arxivat de l'original el 6 de novembre de 2018. [Consulta: 5 novembre 2018].
* ↑ Frank Grizzard, George!: A Guide to All Things Washington, Mariner Companies, 2005
* ↑ Universidad de Virginia: The Papers of George Washington.

## Enllaços externs

* Mount Vernon - Lloc web oficial
# Muntanyes de Wudang

Les muntanyes de Wudang (xinès simplificat: 武当山, xinès tradicional: 武當山, pinyin: Wǔdāng Shan) consisteixen en una petita serralada al nord-oest de Hubei, Xina, al sud de Shiyan. Són seu d'un famós complex de temples taoistes i monestirs associats amb el déu Xuan Wu. Les muntanyes de Wudang són reconeguts per la pràctica de Tai-txi i el taoisme com la contrapart taoista al Monestir Shaolin, que està afiliada a budisme Chán xinès.
Està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1994.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Ancient Building Complex in the Wudang Mountains» (en anglès). [Consulta: 18 març 2021].
# Nebmaatre (fill de Ramsès IX)

Nebmaatre (Nb m3ˁt Rˁ, "El Senyor de la Veritat és Re") va ser un príncep egipci de i Summe sacerdot de Re a Heliòpolis durant la dinastia XX. Probablement era fill de Ramsès IX (1129-1111 aC), ja que s'esmenten junts a la llinda d'una porta d'un temple d'Heliopolis. Era germà del príncep Mentuherkhepshef, titular de la preciosa tomba KV19, i segurament també del faraó Ramsès X.
Nebmaatre en jeroglífic :
A més del títol habitual de Summe sacerdot de Ré, "el més gran dels vidents de Ra-Atem", també portava les variants del títol: "el més gran dels vidents d'Heliopolis" (Wr-m3w-Jwnw) i "el primer dels grans vidents d'Heliopolis" (Wr-m3w-wr-n-Jwnw).

## Referències

* ↑ von Beckerath, 1984, p. 7-10.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 191, 193.
* ↑ Raue, 1999, p. 208–210.

## Bibliografia

* von Beckerath, J. «Drei Thronbesteigungsdaten der XX. Dynastie». Göttinger Miszellen, 79, 1984, pàg. 7-10.
* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Raue, Dietrich. Heliopolis und das Haus des Re. Eine Prosopographie und ein Toponym im Neuen Reich (en alemany). 16. Berlín: Achet-Verlag, 1999 (Abhandlungen des Deutschen Archäologischen Instituts Kairo. Ägyptologische Reihe). ISBN 3-9803730-6-1.
# Nebkauhor

Nebkauhor (Nb-k3.w-Ḥr, "el senyor de les ànimes és Horus") o Nebkauhor-Idu (jdw) va ser un príncep egipci de la dinastia VI. Era probablement un fill de Pepi II (2284 - 2216/2184 a.C), tot i que es discuteix. La seva tomba, com la del seu germà Ptahxepses D, es troba a l'est de la piràmide d'Unas a Saqqara. És tracta d'una mastaba reutilitzada del djati Akhtihotep de finals de la V dinastia o de principis de la VI.
Nebkauhor en jeroglífic :
Nebkauhor tenia els títols coneguts següents:
* Fill Gran del Rei del seu Cos (sA-nswt n Xt = f)
* Djati
* Jutge en cap
* Cap dels servents divins de la piràmide d'Unas
Pels seus títols, sembla que va estar implicat en el culte funerari del faraó Unas, l'últim de la dinastia V, que havia viscut al segle anterior. També sembla que Nebkauhor podria haver esdevingut faraó perquè era el fill gran dels seus pares, però hauria mort abans que el seu pare.

## Referències

* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 70-78.
* ↑ Clayton, 2006, p. 64.
* ↑ Malek, Moss i Porter, 1974, p. 627-629.

## Bibliografia

* Clayton, Peter A. Chronicle of the Pharaohs: The Reign-by-Reign Record of the Rulers and Dynasties of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2006. ISBN 978-0500286289.
* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Malek, Jaromir; Moss, Rosalind L. B.; Porter, Bertha. Topographical Bibliography of Ancient Egyptian Hieroglyphic Texts, Statues, Reliefs and Paintings (en anglès). vol. 3ː Memphis, Part I Abu Rawash to Abusir. Griffith Institute, 1974. ISBN 978-0900416101.
# Muravka (Amur)

* Per a altres significats, vegeu «Muravka».
Muravka (en rus: Муравка) és un poble de l'óblast de l'Amur, a Rússia, que el 2018 tenia 75 habitants, pertany al districte de Bureiski.

## Referències

* ↑ terrus.ru — база данных России
# Nanocorístids

Els nanocorístids (Nannochoristidae) són una primitiva família de mecòpters que té moltes característiques inusuals. És una família molt petita i relicta de prop de vuit espècies, amb membres del gènere Nannochorista que viuen a Nova Zelanda, el sud-est d'Austràlia, Tasmània, i Xile, i, per tant, amb un probable origen en Gondwana. Els adults semblen mosques escorpí amb ales llargues i punxegudes. La majoria de les larves de mecòpters són eruciformes (amb forma d'eruga). Les larves de Nannochoristidae, no obstant això, són elateriformes, o amb forma de cuc filferro (larva d'elatèrid). També són els únics mecòpters totalment aquàtics. La presència de venes en les ales suggereix una estreta relació amb els dípters.
Són depredadors, primordialment de les larves dels dípters aquàtics. Són localment comuns; s'explica la història d'un investigador a Nova Zelanda que va obtenir les seves mostres de Nannochoristidae del seu pati posterior.
# Màquina expenedora

Una màquina expenedora, distribuïdora o dispensadora o un expenedor, distribuïdor o dispensador (automàtic) és una màquina que forneix vermuts, begudes, llaminadures i altres productes als consumidors. Es tracta de vendre sense la presència d'un venedor per a cobrar els articles. Periòdicament un llogat torna a posar els productes i arreplega els diners en forma de monedes, o menys habitualment, bitllets; de vegades també es pot pagar amb targeta moneder, targeta de crèdit o telèfon mòbil.
Les possibilitats de les màquines expenedores són àmplies. Normalment solen vendre refrescos, cafè, menjar, llaminadures, etc. Però també existeixen models dissenyats per a vendre premsa, llibres, segells de correus, bitllets del transport públic, begudes alcohòliques, cigarrets de tabac, també són freqüents, en les oficines que atenen al públic, les màquines expenedores d'un imprès petit amb el nombre de torn del sol·licitant.
També s'han començat a utilitzar aquesta mena de màquines expenedores per a la venda de preservatius, essent habitual trobar-ne en centres nocturns, clubs i discoteques.
Una màquina expenedora en anglès es coneix com a «vending machine». Per això, la paraula «vending» s'utilitza sovint per a referir-se al sector de les màquines expenedores.

## Història

La primera referència a una màquina expenedora és a l'obra d'Heró d'Alexandria, un enginyer i matemàtic del segle i. La seva màquina acceptava una moneda i després dispensava aigua beneïda. Quan la moneda era dipositada, queia sobre un motlle unit a una palanca. La palanca obria una vàlvula que deixava un cert flux d'aigua. El pa seguia la inclinació feta amb el pes de la moneda fins que queia, moment en el qual un contrapès trencava la palanca cap amunt i apagava la vàlvula.

## Vegeu també

* Caixer automàtic

## Referències

* ↑ El Vell Món, d'alta tecnologia: primera màquina expenedora Arxivat 2013-11-06 a Wayback Machine. (desplaceu-vos cap avall per veure l'element) (anglès)
# Càncer de sins paranasals i cavitat nasal

El càncer de sins paranasals i cavitat nasal és un càncer de cap i coll causat per l'aparició i la invasió de cèl·lules malignes dels teixits que recobreixen els sins paranasals o la cavitat nasal.
El grup d'edat principal del càncer té entre 50 i 70 anys. El nombre de pacients masculins és dues vegades més gran que els pacients femenins.
Durant la fase inicial del càncer, els símptomes podrien ser obstrucció nasal, hipoòsmia, etc. Altres símptomes també apareixeran per la invasió a altres teixits com ara el paladar o el sòl orbitari. Les radiografies i la ressonància magnètica del del cap i coll poden contribuir al diagnòstic del càncer, mentre que la cirurgia normal, la radioteràpia i la quimioteràpia es poden utilitzar per al tractament del càncer.

## Referències

* 1 2 3 4 Kraus, D., & Maghami, E. (2004). Cancer of the nasal cavity and paranasal sinuses. Expert Review of Anticancer Therapy, 4(3), 411–424. {{format ref}} https://doi.org/10.1586/14737140.4.3.411
# Warren H. Wagner

Warren Herbert Wagner Jr. (Washington D.C., 29 d'agost de 1920 − 8 de gener de 2000) va ser un botànic estatunidenc.
Desenvolupà a principis de la dècada de 1960 el primer algorisme per identificar relacions filogenètiques entre espècies basades en els estats del caràcter, observats sobre un conjunt de caràcters. Aquest treball va rebre el nom, per part de James Farris i Arnold Kluge, en la seva posterior compilació d'algorismes, de "Wagner parsimony" ("parsimònia de Wagner", Màxima parsimònia).
Wagner es va especialitzar en les falgueres, particularment en el gènere Botrychium.
La seva signatura com a botànic és: W.H.Wagner

## Referències

* ↑ «Warren H. Wagner, Jr. (1920-2000)» (en castellà), 2000. [Consulta: 26 setembre 2021].
* ↑ «[https://www.fs.usda.gov/Internet/FSE_DOCUMENTS/stelprdb5238516.pdf Botrychium ascendens W.H. Wagner (trianglelobe moonwort), Botrychium crenulatum W.H. Wagner (scalloped moonwort), and Botrychium lineare W.H. Wagner (narrowleaf grapefern): A Technical Conservation Assessment]» (pdf). USDA Forest Service, Rocky Mountain Region, Species Conservation Project, 12-11-2003. [Consulta: 26 setembre 2021].
* ↑ «W.H.Wagner – Warren Herbert Wagner (1920-2000)». International Plant Names Index. [Consulta: 26 setembre 2021].
# Font de Buc

La Font de Buc és una font del terme municipal de Granera, a la comarca del Moianès.
Està situada a 570 metres d'altitud, en el sector sud-occidental del terme, al lloc on el torrent de Trens s'uneix a altres torrents més petits per formar, entre tots, el torrent de Font de Buc. És just al costat nord de la carretera de Granera a la B-124, o a Sant Llorenç Savall i Monistrol de Calders, a llevant del lloc d'on surt cap al nord el camí que mena a Monistrol de Calders seguint el torrent de l'Om.

## Enllaços externs

* La Font de Buc en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Luci Emili Paulus (cònsol any 1)

Luci Emili Paulus (en llatí: Lucius Aemilius Paul. f. L. n. Paulus) va ser un magistrat romà dels segles I aC i I dC. Era fill de Paulus Emili Lèpid i de Cornèlia, de manera que, tot i el nom, era de la branca dels Emili Lèpid. Es va casar amb Júlia, neta d'August per la seva mare Júlia.
Va ser cònsol l'any 1 junt amb Gai Cèsar, germà de la seva dona i igualment net d'August. Tot i la proximitat a la família imperial va entrar en una conspiració contra August de la qual no es coneix cap detall.

## Referències

* ↑ Suetoni. «II. Augustus", LXXII». A: Vides dels dotze cèsars.
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/779?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=LepidusSmith,+William+(editor).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+biography+and+mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 769. ]
# Luis Franco Vera

Luis Franco Vera (Madrid, 8 de gener de 1942) és un químic espanyol, acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Biografia

El 1971 es va doctorar en Ciències Químiques per la Universitat Complutense de Madrid, en la que fou professor adjunt (1973-1975) i agregat (1975-1981) de bioquímica. El 1981 esdevingué catedràtic de bioquímica i biologia molecular de la Universitat de València. Ha estat en ella Vicedegà de la Facultat de Biologia i Director del departament de la seva especialitat, així com Director de l'Institut de Química de la Institució Valenciana d'Estudis i Investigació (IVEI).
Després d'una estada postdoctoral al Chester-Beatty Research Institute de Londres el 1971 es va especialitzar en l'estructura i funció de la cromatina, tema sobre el qual ha desenvolupat com a investigador principal onze projectes de recerca competitius. Ha publicat llibres i monografies i prop d'un centenar d'articles de recerca i dirigit 14 tesis doctorals. Ha presentat 7 ponències per invitació en congressos internacionals i 4 en nacionals, així com nombroses comunicacions en reunions d'un i un altre tipus i pronunciat diverses conferències, sent un reconegut especialista en regulació de l'expressió gènica per histones.
Ha escrit sobre temes de bioètica i pertany al comitè científic de l'Associació Espanyola de Bioètica. És membre de la Reial Societat Espanyola de Química, de la Societat Espanyola de Bioquímica i Biologia Molecular, de la Societat Valenciana de Bioètica, i acadèmic de nombre de la Reial Acadèmia de Medicina de la Comunitat Valenciana. En 2002 fou nomenat acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, en va prendre possessió l'any següent amb el discurs El rostro humano de la Ciencia. Reflexiones en torno a la regulación biológica. De 2010 a 2014 en fou president de la Secció de Naturals.

## Obres

* Estudiar bioquímica, Universitat de València, 1990. ISBN 84-370-0681-3

## Referències

* ↑ Luis Franco Vera Arxivat 2016-06-10 a Wayback Machine. al web de l'INCLIVA
* ↑ «Asociación española de bioética y ética médica». Arxivat de l'original el 2010-06-30. [Consulta: 8 maig 2016].
* ↑ Biografia Arxivat 2016-06-05 a Wayback Machine. al web de la RAC

## Enllaços externs

«Obra de Luis Franco Vera» a Dialnet.
* "El hombre es más que sus genes", El País, 7 de desembre de 2003
* Luis Franco Vera: ´Las células madre permiten recuperar el 50% del miocardio tras un infarto´ laopinioncoruna.es, 15 de març de 2011
* Franco Vera: «La visión ya no se explica de forma mecanicista, sino por las moléculas», La Nueva España, 23 d'abril de 2013
# Luis Fortuño Burset

Luis Guillermo Fortuño Burset (San Juan, Puerto Rico, 31 d'octubre de 1960) és un advocat corporatiu i polític porto-riqueny. Fou el desè governador de Puerto Rico, Comissionat Resident i president del Partit Nou Progressista (PNP). És membre del Partit Republicà dels Estats Units i és el president de la conferència congressional Hispana.
Fou el primer governador republicà electe de Puerto Rico el novembre del 2008, sent el seu mandat des del 2 de gener de 2009 fins al 2 de gener 2013.

## Referències

* ↑ Yaisha Vargas. «Fortuno Wins Puerto Rico Primary». Associated Press, 09-03-2008. Arxivat de l'original el 2008-03-23. [Consulta: 9 març 2008].
* ↑ «FORTUÑO, Luis G., (1960 -))» (en anglès). Directori Biogràfic del Congrés dels Estats Units [Consulta: 29 agost 2015].
* ↑ Casey, Nicholas «In Puerto Rico, a Governor Pushes Big Change» (en anglès). The Wall Street Journal, 05-11-2012 [Consulta: 26 juny 2015].
* ↑ Ortiz de Zárate, roberto. «Biografia Luis Fortuño Burset». Centre d'Estudis i Documentació Internacionals a Barcelona (CIDOB), 01-09-2009. [Consulta: 31 gener 2015].
# Luci Valeri Publícola

Luci Valeri Publícola (en llatí Lucius Valerius Volusi F. Publicola) va ser tribú amb potestat consular cinc vegades: el 394 aC, el 389 aC, el 387 aC, el 383 aC i el 380 aC. Formava part de la gens Valèria i portava el sobrenom de Publícola.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita V,26;VI,1,5,21,27