OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maurici Torra-Balari i de Llavallol

Maurici Torra-Balari i de Llavallol (Barcelona, 1907 - 28 de gener de 1999) va ser un promotor cultural català i traductor al francès de les memòries del Comte de Romanones i de Henry de Montherlant.
Llicenciat en filosofia i lletres. Amant de Federico García Lorca, va fugir a França poc abans de la Guerra Civil per evitar les represàlies per la seva sexualitat. A París va ser agregat cultural a l'ambaixada d'Espanya on va participar activament a la vida cultural i artística de la ciutat, establint amistat amb Picasso, Miró, Chagal, Cocteau, etc.
Va ser nomenat cavaller de la Legió d'Honor i cavaller del Sant Sepulcre entre altres honors. El 1996 va rebre la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya.
Va morir el 28 de gener de 1999 als 91 anys. La seva família va cedir el seu fons documental a l'Arxiu Nacional de Catalunya el 2006.

## Obres

* La cuestión de procedencia y. una carta del conde de la Roca (1950)
* El barrio gótico de Barcelona. Cataluña y Aragón en el Camino de Santiago (1953)
* La situación de España a fines del siglo XVIII (1959)

## Referències

* ↑ Fitexa a Iberlibro
* ↑ Fitxa Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. a Uniliber
* ↑ Hemeroteca de La Vanguardia. Necrológicas [esquela]. Barcelona: La Vanguardia, 29 gen. 1999. <http://hemeroteca.lavanguardia.com/preview/1999/01/29/pagina-34/34484637/pdf.html>. p. 34. [Consulta: 30 ago. 2017].

## Enllaços externs

* Entrevista a Maurici Torra-Balari a TV3
* Trenc, Eliseu. "Epistolari de Just Cabot a Maurici Torra Balari". Marges, Els: revista de llengua i literatura, 2012, n. 97, p. 82-105. <http://raco.cat/index.php/Marges/article/view/295708> [Consulta: 29 ago. 2017].
* Trenc, Eliseu. "Mauricio Torra-Balari y Llavallol. Una vida contada por un amigo." Emblecat, revista de l'Associació Catalana d'Estudis d'Emblemàtica. Art i societat, 2015, n. 4, p. 123-136. <http://www.raco.cat/index.php/EMBLECAT/article/view/304730/394494> [Consulta: 29 ago. 2017].
# Sōtatsu (cràter)

Sōtatsu és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 157 km de diàmetre. Porta el nom de l'artista japonès Tawaraya Sōtatsu (1600-1643), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Sōtatsu». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 14-10-2016. [Consulta: 31 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Mas Prats (Palafrugell)

El Mas Prats és una obra de Palafrugell (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Petit mas situat al sector de llevant del paratge de Sobirà. L'edifici és de dues plantes amb teulat a dues vessants sobre els murs de més llargada. Un dels cossos laterals configura un reduït pati posterior, clos al nord per una paret. El mas actual és fruit de diferents reformes, si bé la disposició a l'entorn del pati semblaria respondre a l'edificació primitiva. Una dependència quadrangular s'afegí a l'interior i a un angle del pati. La façana principal orientada a migdia conté la porta de tipus gòtic amb llinda sobre mènsules. En resten els brancals i les dues mènsules de quart de cercle. L'obertura fou sobrepujada amb rajols i damunt s'hi col·loca una nova llinda que té gravat 1845.

## Referències

* ↑ «Mas Prats». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].
# Steatocranus gibbiceps

Steatocranus gibbiceps és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Congo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Snoeks, J. i G. De Boeck 1991 Steatocranus. p. 460-461. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1992. Cichlidae. p. 714-779. A: C. Levêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Volum 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, 902 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Menorca Informació i Comunicació

Menorca Informació i Comunicació és una societat mercantil de responsabilitat limitada responsable de la gestió directa del servei públic de televisió digital local de Menorca. En aquest sentit, suposa la base de creació de la futura televisió digital pública de Menorca.
La constitució d'aquesta societat fou aprovada inicialment pel Consell Insular de Menorca el 27 de novembre de 2006, el qual subscriguí íntegrament el capital social de la societat.
El consell d'administració està format per set membres, segons la distribució del partits polítics al Consell Insular de Menorca. Així, tres membres són del PSIB, tres del Partit Popular i un de PSM-Entesa Nacionalista.

## Freqüències

Freqüència digital
* Canal 53 UHF: Menorca.

## Referències

* ↑ Butlletí Oficial de les Illes Balears, 178
* ↑ Barceló ensalza la base plural de la futura televisión digital insular, Diari Menorca, 6 de febrer de 2007
# Stearns (cràter)

Stearns és un cràter d'impacte lunar en el costat llunyà de la Lluna. A diferència de molts cràters lunars, és un relativament recent i ben definit impacte amb molt poca erosió evident. La vora del cràter és aguda i més o menys circular, amb alguna irregularitat. Les parets interiors són pendents senzills cap a piles de tarteres al llarg de la base. Al punt mig del sòl interior una mica desigual hi ha un cim central.
Aquest cràter és aproximadament a mig camí entre Appleton al nord-oest i Nušl al cap al sud-est. Només per damunt un diàmetre de cràter al del sud-sud-oest de Stearns hi trobem és el cràter més petit Steno.

## Referències

* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature. NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature». USGS, 25-07-2007. [Consulta: 5 agost 2007].
* Bussey, B.; Spudis, P. The Clementine Atlas of the Moon. New York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 978-0-521-81528-4.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature. Tudor Publishers, 1995. ISBN 978-0-936389-27-1.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature». Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 24 octubre 2007].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by the Working Group of Commission 17 of the IAU». Space Science Reviews, 12, 2, 1971, pàg. 136–186. Bibcode: 1971SSRv...12..136M. DOI: 10.1007/BF00171763.
* Moore, Patrick. On the Moon. Sterling Publishing Co., 2001. ISBN 978-0-304-35469-6.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook. Cambridge University Press, 1988. ISBN 978-0-521-33500-3.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon. Kalmbach Books, 1990. ISBN 978-0-913135-17-4.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes. 6th revised. Dover, 1962. ISBN 978-0-486-20917-3.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon. Cambridge University Press, 1999. ISBN 978-0-521-62248-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon. Springer, 2000. ISBN 978-1-85233-193-1.

## Vegeu també

* Asteroide 2035 Stearns
# Semiconductor intrínsec

Un semiconductor intrínsec (pur), també anomenat semiconductor no dopat o semiconductor tipus i, és un semiconductor pur sense cap espècie dopant significativa present. Per tant, el nombre de portadors de càrrega ve determinat per les propietats del propi material en comptes de la quantitat d'impureses. En els semiconductors intrínsecs el nombre d'electrons excitats i el nombre de forats són iguals: n = p. Aquest pot ser el cas fins i tot després de dopar el semiconductor, encara que només si es dopa amb donants i acceptors per igual. En aquest cas, n = p encara es manté, i el semiconductor segueix sent intrínsec, tot i que està dopat.
La conductivitat elèctrica dels semiconductors químicament purs encara es pot veure afectada per defectes cristal·logràfics d'origen tecnològic (com les vacants), alguns dels quals poden comportar-se de manera semblant als dopants. El seu efecte sovint es pot descuidar, però, i el nombre d'electrons a la banda de conducció és exactament igual al nombre de forats a la banda de valència. La conducció del corrent del semiconductor intrínsec s'habilita exclusivament per l'excitació d'electrons a través de la banda buida, que sol ser petita a temperatura ambient, excepte per als semiconductors de banda estreta, com Hg 0.8Cd 0.2Te.
La conductivitat d'un semiconductor es pot modelar en termes de la teoria de bandes dels sòlids. El model de banda d'un semiconductor suggereix que a temperatures ordinàries hi ha una possibilitat finita que els electrons puguin arribar a la banda de conducció i contribuir a la conducció elèctrica. Un cristall de silici és diferent d'un aïllant perquè a qualsevol temperatura per sobre del zero absolut, hi ha una probabilitat diferent de nul·la que un electró de la xarxa es desprengui de la seva posició, deixant enrere una deficiència d'electrons anomenada "forat". Si s'aplica una tensió, tant l'electró com el forat poden contribuir a un petit flux de corrent.

## Referències

* ↑ «Intrinsic Semiconductors» (en anglès). https://www.vedantu.com.+[Consulta: 2 octubre 2022].
* ↑ «What Is An Intrinsic Semiconductor? - Utmel» (en anglès). https://www.utmel.com.+[Consulta: 2 octubre 2022].
* ↑ eeeguide. «What is Intrinsic Semiconductor?» (en anglès). https://www.eeeguide.com,+29-06-2022.+[Consulta: 2 octubre 2022].
# Luci Cecili

Luci Cecili és el nom dels següents personatges:
* Luci Cecili (historiador), historiador romà, autor d'una obra important atribuïda a Lactanci
* Luci Cecili Denter, diversos personatges
* Luci Cecili Metel, diversos personatges
* Luci Cecili Minucià Appuleu, suposat escriptor romà autor de l'obra De Orthographia
* Luci Cecili Ruf, magistrat romà, germà uterí de Publi Corneli Sul·la i tribú de la plebs el 63 aC
# Úgolnie Kopi

Úgolnie Kopi (en rus: Угольные Копи) és un poble (possiólok) del districte autònom de Txukotka, a Rússia, que el 2019 tenia 3.715 habitants.

## Enllaços externs

* terrus.ru — база данных России
# William Hartmann

William Kenneth Hartmann (nascut el 6 de juny de 1939) és un famós planetòleg, artista, autor, i escriptor. Va ser el primer a convèncer el món científic que la Terra havia estat copejada per un cos de mida planetària (Teia), creant tant la Lluna com també inclinant la Terra 23,5°.
Nascut a Pennsilvània el 1939, va rebre el seu B.S. en física a la Pennsylvania State University, i un M.S. en geologia i doctorat en astronomia a la University of Arizona. La seva carrera abasta més de 40 anys, des del treball a principis dels anys 60 amb Gerard Kuiper en el Mare Orientale, i el treball del projecte de mapes marcià del Mariner 9, al treball actual de l'equip d'imatgeria de la Mars Global Surveyor. Actualment és científic sènior a la Planetary Science Institute.
Ha estat durant molt de temps un dels artistes espacials més importants d'Amèrica (fortament influenciat per Chesley Bonestell), i ha escrit i il·lustrat nombrosos llibres sobre la història de la Terra i el sistema solar, sovint en col·laboració amb l'artista Ron Miller.
Hartmann és membre de l'Associació Internacional d'Artistes Astronòmics. El seu treball escrit també inclou llibres de text, ficció curta i novel·les, la més recent es va publicar el 2003. El 1997 va ser el primer destinatari de la Carl Sagan Medal per l 'excel·lència en comunicació pública de ciència planetària de l'American Astronomical Society, Division for Planetary Sciences.
Hartmann va ser membre del Projecte UFO de la Universitat de Colorado (1966–1968) (informalment conegut com el Condon Committee), un polèmic estudi públic d'OVNIs patrocinat per la Força Aèria dels Estats Units. Va investigar principalment les proves fotogràfiques, i va rebutjar la majoria de les que eren poc fiables o no concloents; en els seus estudis publicats a l'informe final del Comitè, va concloure que dos casos eren inexplicables i, sobretot, com l'evidència probàtica de la realitat dels ovnis.
Es va anomenar l'asteroide 3341 Hartmann en honor seu.

## Bibliografia

* Out of the Cradle: Exploring the Frontiers beyond Earth, amb Ron Miller i Pamela Lee (1984)
* The History of Earth: An illustrated chronicle of an evolving planet, amb Ron Miller (1991)
* Mars Underground, (1997)
* The Grand Tour: A Traveler's Guide to the Solar System, amb Ron Miller (1a edició 1981, 2a edició 1993, 3a edició 2005)

## Vegeu també

* Hipòtesi del gran impacte
* Víktor Safrónov

## Referències

* ↑ Birth of the Planet, 4 de novembre de 2008, Channel 4
* ↑ Watson, T.. Contemporary Authors: New Revision Series. Cengage Gale, 2005. ISBN 9780787678944 [Consulta: 31 gener 2015].

## Enllaços externs

* William K. Hartmann a l'Internet Speculative Fiction Database
* William K. Hartmann on Novaspace Arxivat 2006-01-04 a Wayback Machine.
* William Hartmann's Home Page
# Mbo Mpenza

Mbo Mpenza (4 de desembre de 1976) és un exfutbolista belga. És germà del també futbolista Émile Mpenza.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1998.

## Referències

* ↑ «Mbo Mpenza scout bij Anderlecht» (en dutch). purplespirit.be, 24-01-2009.
* ↑ «Mpenza krijgt andere functie» (en dutch). sport.be, 01-04-2009. Arxivat de l'original el 22 de gener 2018.
* ↑ «Mbo Mpenza niet langer in dienst van Anderlecht» (en dutch). hln.b, 03-06-2009.
* ↑ «Mbo Mpenza scout voor nationale ploeg» (en dutch). nieuwsblad.be, 05-08-2011.
* ↑ «Mbo Mpenza». Voetbal International [Consulta: 14 setembre 2011].
* ↑ Belgium stats at Belgian FA
# Steph Houghton

Steph Houghton és una defensa de futbol (també ha jugat com a davantera i centrecampista) amb 70 internacionalitats per Anglaterra des de 2007. Entre 2011 i 2015 ha jugat 2 Mundials i una Eurocopa, incloent un bronze mundial (2015). També ha jugat els Jocs Olímpics de Londres amb Gran Bretanya.
El 2007 va ser nomenada millor jugadora jove d'Anglaterra, i en 2016 va ser ordenada membre de l'Ordre de l'Imperi Britànic. Al 2014 va ser la primera jugadora de futbol femení en aparèixer a la portada de la revista Shoot.

## Trajectòria

| Temporades | Lliga | Club | P | G | Actualitzat |
| 02/03 - 06/07 | D1/D2 | Sunderland AFC |
| 07/08 - 09/10 | D1 | Leeds United |
| 2011 - 2013 | D1 | Arsenal FC | 40 | 06 |
| 2014 - act. | D1 | Manchester City | 40 | 05 | 19/11/2016 |
| 2008 | Selecció sub-19 | Selecció sub-19 | 04 | 00 |
| 2007 - act. | Selecció absoluta | Selecció absoluta | 77 | 09 | 19/11/2016 |
| 2012 | Selecció absoluta | Selecció absoluta | 05 | 03 |

## Palmarès

* Competició
* Títols — Seleccions nacionals ||||||||||||||
* Títols — Clubs ||||||||||||||
* 2 Lligues
* 2 Copes
* 5 Copes de la Lliga
* Reconeixements — Premis ||||||||||||||
* Reconeixements — Seleccions de jugadores ||||||||||||||

## Referències

* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2016-08-19. [Consulta: 17 juliol 2016].
* ↑ The London Gazette
* ↑ «Sunderland Echo». Arxivat de l'original el 2016-08-16. [Consulta: 17 juliol 2016].
# Parambia

Parambia és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Parambia cedroalis
* Parambia gnomosynalis Dyar, 1914
* Parambia paigniodesalis

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 10 febrer 2011].

## Enllaços externs

* Natural History Museum Lepidoptera genus database
# Újezd u Svatého Kříže

Újezd u Svatého Kříži és una localitat del districte de Rokycany a la regió de Pilsen, República Txeca, amb una població estimada a principis de l'any 2018 de 231 habitants.
Està situada al nord-est de la regió, a la conca hidrogràfica del riu Berounka —un afluent esquerre del riu Vltava que, al seu torn, ho és de l'Elba—, i prop de la frontera amb la regió de Bohèmia Central.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de Estadístiques del districte de Rokycany. Consultat el 2 d'agost de 2018.
# Wagashi

El wagashi (和 果子) és un llaminadura tradicional japonesa que solen inspirar-se en la naturalesa i el canvi de les estacions de l'any. Es serveix sovint amb el te verd i que s'elabora típicament a partir d'ingredients naturals, principalment vegetals, com el mochi (pasta d'arrós glutinos), azukis (que és pasta de mongetes dolces) i fruita.
El wagashi va unit a la cerimònia del te, ja que normalment és en aquest esdeveniment on es serveix. Hi ha una gran varietat de wagashi, n'hi ha un gran ventall de colors, formes diferents i maneres de preparar-los diferentment. Hi ha també wagashi específics per a cada mes i estació de l'any.
Generalment no es consideren wagashi els dolços introduïts després de la Restauració Meiji (1868), com per exemple la major part dels dolços d'Okinawa i els d'origen europeu i xinès, que fan servir ingredients estranys a la cuina japonesa tradicional (com per exemple el pa de pessic).

## Varietats de wagashi

Les varietats de wagashi són molt grans, els ingredients que s'utilitzen depenen de per quina celebració es fan.

### Akumaki

L'Akumaki és un pastís d'arròs de Kyushu que no és apelagós, però que, si passa el temps, roman suau. Per a fer-los s'utilitza fulles, que prèviament han estat tota la nit en remull amb lleixiu i arròs embolicat mochigome en lleixiu durant la nit. El resultat és similar al mochi però és molt menys agafatós i té una vida útil més llarga. Es creu que l'akumaki va ser inventat pels samurais com a provisió per a la batalla al segle xvi. És característic del Dia del Nen, relacionat amb tradicions samurai. La millor manera de menjar-ne és amb sucre mesclat amb kinako (farina de soja torrada) amb una mica de sal o submergint-lo en la mel. Si no es menja amb res el seu gust és amarg.

### Anmitsu
## Vegeu també

* Monaka
* Dango

## Bibliografia

* Aoki, Naomi. 図説 和菓子の今昔 Zusetsu wagashi no konjyaku. 株式会社淡交社 Tankosha Publishing Co. Ltd, octubre 2000. ISBN 978-4473017628.
* Martínez, C. (2016). Wagashi. [online] Con dos Palillos. Available at: {{format ref}} http://www.condospalillos.com/blog/2012/08/16/wagashi [Accessed 14 Nov. 2016].
* Spacey, J. (2016). What is Anmitsu?. [online] Japan Talk. Available at: {{format ref}} http://www.japan-talk.com/jt/new/anmitsu [Accessed 14 Nov. 2016].

## Enllaços externs

* Associació japonesa de Wagashi(japonès)

## Referències

* ↑ Martínez, Carmen «Wagashi». Condospalillos. Recetas japonesas y fotografía gastronómica, El agosto 2012.
# Königstein

«Königstein» té aquests significats:
Toponímia
* Alemanya:
** Königstein (Baviera), municipi de Baviera.
** Königstein (Saxònia), municipi de Saxònia.
** Königstein im Taunus, municipi de Hessen.
* Namíbia:
** Königstein (Namíbia), la muntanya més alta de Namíbia.
# Miguel Ortiz Zaragoza

Miguel Ortiz Zaragoza (Altea, 7 de novembre de 1962) és un advocat i polític valencià, alcalde d'Altea i senador en la V i la IX legislatures.

## Biografia

És llicenciat en Dret. Militant del Partit Popular, ha estat alcalde d'Altea a les eleccions municipals espanyoles de 1991 fins a 2007, amb algunes interrupcions, i regidor des d'aleshores.
A les eleccions generals espanyoles de 1993 fou escollit senador per la província d'Alacant en substitució de Miguel Barceló Pérez. Des de 2003 fins al 2007 ha sigut president de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies (FVMP). I en les eleccions generals espanyoles de 2008 ha tornat a ser elegit senador per la mateixa circumscripció.
En 2011, Ortiz fou elegit president del Partit Popular d'Alacant, posició en la que substitueix José Joaquín Ripoll Serrano arran de la seva dimissió per haver estat imputat en el cas Brugal. És casat i té tres fills.

## Referències

* ↑ «Ajuntament d'Altea: Alcaldia». Arxivat de l'original el 2012-06-20. [Consulta: 28 juny 2015].
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Miguel Ortiz, la FVMP y Altea ABC, 14 d'octubre de 2007
* ↑ Ripoll dimite acosado por el 'caso Brugal' tras dirigir el PP de Alicante siete años, El País, 24 de noviembre de 2011
# Supercopa espanyola d'hoquei sobre patins en línia femenina

La Supercopa espanyola d'hoquei sobre patins en línia femenina (en castellà: Supercopa de España de hockey línea) és una competició esportiva de clubs espanyols d'hoquei sobre patins en hoquei línia, creada la temporada 2021-22. De caràcter anual, està organitzada per la Real Federació Espanyola de Patinatge i se celebra al principi de la temporada. Hi participen quatre equips, el campió de la Lliga Élite i de la Copa de la Reina de la temporada anterior, o subcampió en el cas de ser el mateix equip, el subcampió de Lliga i l'equip organitzador de la competició. Es disputa en format de final a quatre on l'equip vencedor queda proclamat campió de la Supercopa.

## Historial

Llegenda :
| | Campió de la Lliga Élite |
| | Campió de la Copa de la Reina |
| En negreta | Equip guanyador |
| (1) | Nombre de títols |
| (pro.) | Pròrroga / Gol d'or |
| (p.) | Penals |
| Edició | Temp. | Data | Campió | Resultat | Subcampió | Seu |
| I | 2021-22 | 26-09-2021 | CPLV Munia Panteras (1) | 1-0 | Tres Cantos PC | Centre de Patinatge, Las Rozas |
| II | 2022-23 | 04-09-2022 | HC Rubí Cent Patins (1) | 3-0 | SAB Tucans Vitaldent | Pavelló Laura Oter, Tres Cantos |
| III | 2023-24 | 10-09-2023 | CPLV Munia Panteras (2) | 3-1 | HC Rubí Cent Patins | Poliesportiu Francesc Calvo, Rubí |

## Palmarès

| Equip | Campió | Subcampió | Finals | Anys campió | Anys subcampió |
| Club Patinaje en Línea Valladolid | 2 | 0 | 1 | 2021-22, 2022-23 | — |
| Hoquei Club Rubí Cent Patins | 1 | 1 | 2 | 2022-23 | 2022-23 |
| Tres Cantos Patin Club | 0 | 1 | 1 | — | 2021-22 |
| Associació Hoquei Línia Tucans | 0 | 1 | 1 | — | 2022-23 |

## Referències

* ↑ Diez, Alfonso. «La Supercopa de España 2021, de Hockey Línea, en Las Rozas». RFEP, 03-09-2021. [Consulta: 6 febrer 2023].
* ↑ «¡Supercampeonas!». RFEP, 26-09-2021. [Consulta: 6 febrer 2023].
* ↑ A.C.. «El Cent Patins venç el Tucans (3-0) en la final catalana de la supercopa d’Espanya d’hoquei en línia». L'Esportiu, 04-09-2022. [Consulta: 6 febrer 2023].
* ↑ Vallbona, Elisabet. «L’HCR Cent Patins de Rubí, subcampiones de la supercopa d’Espanya». L'Esportiu, 12-09-2023. [Consulta: 17 setembre 2023].