OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Consolidated B-24 Liberator

El Consolidated B-24 Liberator era un bombarder pesant nord-americà dissenyat per Consolidated Aircraft de San Diego a Califòrnia. Com a bombarder estratègic es va fer servir pels Estats Units d'Amèrica i altres exèrcits aliats durant la Segona Guerra Mundial. El B-17 va ser àmpliament utilitzat per la USAAF en les missions de bombardeig diürn a Alemanya.
Sovint se'l compara amb el més conegut Boeing B-17 respecte al qual el B-24 era un disseny més modern, ràpid i amb major càrrega de bombes. Tot i això era més difícil de pilotar i tenia pitjors característiques per mantenir formacions amb altres aparells. L'opinió popular entre les tripulacions i comandament era que el B-17 era més resistent al foc enemic, qualitat molt valorada en les operacions a Europa. Això es devia sobretot a la situació dels dipòsits de combustible a la part superior del fuselatge i a una construcció més lleugera, la qual cosa el feia més vulnerable.

## Especificacions (B-24J)

Dades de Quest for Performance
Característiques generals
* Tripulació: 11: Pilot, copilot, navegador, bombarder,operador de ràdio, artiller frontal, artiller de la torreta superior, 2 artillers laterals, artiller de la torreta ventral i artiller de cua.
* Longitud: 20,6 m
* Envergadura: 33,5 m
* Alçada: 5,5 m
* Superfície de l'ala 97,4 m²
* Pes buit: 16.590 kg
* Pes carregat: 25.000 kg
* Pes màxim d'enlairament: 29.500 kg
* Motors: 4× motors radials amb turbo Pratt & Whitney R-1830-35 o -41, 1.200 CV cada un
Rendiment
* Velocitat màxima: 250 nusos, 470 km/h
* Velocitat de creuer: 187 nusos, 346 km/h
* Velocitat d'entrada en pèrdua: 83 nusos, 153 km/h
* Abast: 1.800 milles nàutiques, 3.400 km
* Abast en trasllat: 3.200 milles, 6.000 km
* Sostre de servei: 8.500 m
* Ràtio d'ascens: 5,2 m/s
* Càrrega alar: 256 kg/m²
* Potència/pes: 144 W/kg
Armament
* Metralladores: 10 metralladores de calibre .50 BMG (12,7 mm) M2 Browning distribuïdes en 4 torretes dobles i 2 posicions laterals
* Bombes:
** Curt abast (˜400 milles): 3.600 kg
** Llarg abast (˜800 milles): 2.300 kg
** Abast molt llarg (˜1.200 milles): 1.200 kg

## Referències

* 1 2 Bhargava, Kapil, Group Captain (ret'd). "India's Reclaimed B-24 Bombers." bharat-rakshak.com. Retrieved: 16 June 2010.
* ↑ "Consolidated B-24 Liberator." pacificwrecks.com. Retrieved: 16 June 2010.
* ↑ Birdsall 1968, p. 3.
* ↑ Winchester 2004, p. 56.
* ↑ Loftin, L.K. Jr. "Quest for Performance: The Evolution of Modern Aircraft." NASA SP-468. Retrieved: 22 April 2006.

## Enllaços externs

* Manual de vol d'un bombarder B-24D (anglès)
# Sedan (Kansas)

Sedan és una població del Comtat de Chautauqua a l'estat de Kansas (Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens del 2006 tenia 1222 habitants. Segons el cens del 2000, Sedan tenia 1.342 habitants, 560 habitatges, i 346 famílies. La densitat de població era de 664,3 habitants/km².
Dels 560 habitatges en un 23,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,9% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 38,2% no eren unitats familiars. En el 35,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 21,3% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 27,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.324$ i la renda mediana per família de 32.574$. Els homes tenien una renda mediana de 21.490$ mentre que les dones 19.261$. La renda per capita de la població era de 14.153$. Entorn del 6,8% de les famílies i l'11,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sedan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sedan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Sempronia de viis muniendis

La lex Sempronia de viis muniendis va ser una llei aprovada l'any 123 aC a proposta de Gai Semproni Grac, el tribú de la plebs. La llei es va incloure entre les lleis Agrariae. Tractava de la composició, l'amplada i els senyals (milliaria) que s'havien d'establir a les vies d'Itàlia, i ordenava construir els ponts necessaris, i que de tram en tram es col·loquessin unes pedres on el viatger pogués pujar per muntar més fàcilment al seu cavall, ja que en aquella època no existien els estreps.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 145.
# Scorpaena grandisquamis

Scorpaena grandisquamis és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls de corall i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: és un endemisme d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Linnaeus, C., 1758. Tomus I. Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Editio decima, reformata. Holmiae. (Laurentii Salvii): (1-4), 1-824.
* ↑ Ogilby, J. D., 1910. On some new fishes from the Queensland coast. Endeavour Series, I. New Fish. Queensland: 85-139.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 «Scorpaena grandisquamis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.

## Bibliografia

* David, G., 1985. Pêche de subsistance et milieu naturel: les mangrove de Vanuatu et leur intérêt halieutique. Notes et documents d'océanographie. Mission ORSTOM de Port-Vila, 13: 67 p. multigr.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Scorpaena hatizyoensis

Scorpaena hatizyoensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: el Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Linnaeus, C., 1758. Tomus I. Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Editio decima, reformata. Holmiae. (Laurentii Salvii): (1-4), 1-824.
* ↑ Matsubara, K., 1943. Studies on the scorpaenoid fishes of Japan (II). Trans. Sigenkagaku Kenkyusyo Núm. 2: 171-486, Pls. 1-4.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 «Scorpaena hatizyoensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Concepció Tarruella i Tomàs

Concepció Tarruella i Tomàs (Benavent de Segrià, 10 de desembre de 1949 - 27 de març de 2024) fou una política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la IV i VI Legislatures i al Congrés dels Diputats en la IX i X Legislatures. Va ser delegada territorial del Departament de Justícia a Lleida i portaveu de Convergència i Unió (CiU) a la Paeria.

## Biografia

Diplomada en infermeria per l'Escola Universitària Santa Maria de Lleida i en sanitat per l'Institut Carles III de Madrid, va treballar com a coordinadora dels dispensaris municipals dels barris dels Magraners, la Bordeta, i Pardinyes. De 1984 a 1988 fou presidenta del Col·legi Professional de Diplomats en Infermeria de Lleida i vicetresorera del Consell Català de Col·legis Professionals d'Infermeria. De 1989 a 1992 fou cap d'àrea de Serveis Socials de la Diputació de Lleida.
Militant d'Unió Democràtica de Catalunya, fou escollida diputada a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1992, i va ser secretària de la Comissió d'Estudi sobre la Situació a Catalunya de la Immigració de Treballadors Estrangers, vicepresidenta de la Comissió d'Estudi de les Dificultats de la Utilització del Llenguatge de Signes, i vicepresidenta de la Comissió d'Estudi sobre la Sida. El 1994 renuncià al seu escó quan fou nomenada directora general d'Atenció a la Infància, càrrec que va ocupar fins a 1997. De 1997 a 1999 fou delegada territorial del Departament de Justícia a Lleida i membre del Consell de l'Audiovisual de Catalunya.
Fou elegida novament diputada a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1999, i va ser vicepresidenta de la Comissió de Control Parlamentari de l'Actuació de la Corporació Catalana de Ràdio i Televisió i de les Empreses Filials. Després fou paera de Lleida (2004-2007) i diputada a les eleccions generals espanyoles de 2008 i 2011. Després d'esgotar la legislatura, el 2015, i coincidint amb la desaparició de CiU, va posar punt final a la seua trajectòria política i es va centrar en la tasca social com a impulsora i dirigent de la Fundació Esclerosi Múltiple.

## Referències

* ↑ «Mor l'exdiputada d'Unió Conxita Tarruella als 74 anys». Nació Lleida. [Consulta: 28 març 2024].
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la IV Legislatura p. 182
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la VI Legislatura p. 286-287
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ «Mor Conxita Tarruella, històrica d'Unió, exdiputada i exregidora». Segre, 28-03-2024. [Consulta: 28 març 2024].
# Contracuerpo

Contracuerpo és un curtmetratge dirigit per Eduardo Chapero-Jackson estrenat el 29 de juny de 2009 integrat en la trilogia A contraluz al costat dels dos curtmetratges posteriors de Chapero-Jackson. És una rondalla fosca, tracta les obsessions físiques sense entrar directament en el tema de l'anorèxia

## Sinopsi

Una noia obsessionada amb el seu aspecte (Macarena Gómez) decideix perdre la seva identitat per a convertir-se en un maniquí de l'aparador més vist de la ciutat.

## Premis

* Nominació al Goya al millor curtmetratge de ficció en 2006.
* Fou preseleccionat per a l'Oscar al millor curtmetratge.

## Referències

* ↑ El cortometraje extremeño "Contracuerpo", es preseleccionado para los Óscar, 29 de novembre de 2006
* ↑ Contracuerpo al web dels Goya
* ↑ El cortometraje ‘Contracuerpo’, del español Eduardo Chapero-Jackson, preseleccionado para los Oscar, cineytele

## Enllaços externs

* Contracuerpo a YouTube
# Corydoras rabauti

Corydoras rabauti és una espècie de peix de la família dels cal·líctids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Amazones, Negro i Solimões.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Corydoras rabauti» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Consell Mundial dels Arameus

El Consell Mundial dels Arameus, abans Aliança Universal Siríaca és una organització que vol reagrupar a totes les organitzacions siríaques o aramees del món. Anteriorment part dels seus membres a títol individual, formaven part de l'Aliança Universal Assíria però el 1983 es va constituir en grup separat a Nova Jersey, Estats Units amb el propòsit de representar a totes les organitzacions aramees/siríaques existents o que anessin sorgint en el futur.
Hi ha organitzacions aramees o siríaques als Estats Units, Austràlia, Síria, Turquia, Líban, Jordània, Suècia, Suïssa, Alemanya, Àustria, Països Baixos i Bèlgica. El 1999 l'entitat fou reconeguda com a Organització No Governamental amb estatus especial consultiu pel consell Econòmic i Social de les Nacions Unides (ECOSOC).
La bandera de l'organització, que no és la de la nació aramea, és vermella sobre groc horitzontal.

## Referències

* ↑ «World Council of Arameans [Syriacs]». [Consulta: 14 setembre 2022].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2010-03-26 a Wayback Machine.
# Sebastià Crespí Rotger

Sebastià Crespí Rotger (Sa Pobla, 1955) és un biòleg mallorquí.
Llicenciat en ciències biològiques per la Universitat Autònoma de Barcelona el 1977 i doctor en farmàcia per la Universitat d'Alcalá (Madrid) el 1988. De 1993-2015 va ser el cap de Servei d'Anàlisis Clíniques de la Policlínica Miramar, a més de ser professor ajudant de la Universitat de Barcelona i la Universitat Autònoma de Barcelona i professor de genètica i hematologia de l'Escola Universitària d'Infermeria, en els cursos d'especialització en anàlisis clíniques. Professor de les tres primeres edicions dels cursos sobre legionel·losi i la seva prevenció de l'EWGLI Traing Course Legionaire's disease: investigation outbreaks and incidents, risk assessment, sampling and control, organitzats per l'European Working Group on Legionella Infections, a Londres.
Ha participat en nombrosos projectes d'investigació científica contribuint en el coneixement de la legionel·losi, especialment de la seva epidemiologia i prevenció al món turístic. L'any 1986 obté la beca d'investigació concedida per la Conselleria de Sanitat i Seguretat Social del Govern balear per realitzar el projecte d'investigació Contribució al coneixement de l'estructura genètica de la població balear i l'epidemiologia d'algunes malalties hereditàries. A més, ha participat en altres projecte com Oncogens i càncer i Alteracions lipídiques en pacients sotmesos a tractament substitutiu renal.
La seva recerca i investigació contribueixen en general al camp de la salut i de la higiene en els establiments turístics. És assessor sanitari de la Confederació Espanyola d'Establiments d'Allotjament Turístic (CEHAT) i de la Federació Empresarial Hotelera de Mallorca. Ha estat membre del Comitè Executiu de la International Association of Tourist Health. Ha impartit nombroses conferències i cursos sobre salut i seguretat alimentària i hídrica en el sector turístic. A més de nombroses publicacions originals dedicades a la distribució de les freqüències gèniques i fenotípiques dels grups sanguinis a Mallorca i Eivissa, i legionel·losi a Mallorca, ha escrit llibres sobre biologia molecular, biotecnologia i educació, legionel·la i legionel·losis, i prevenció i control.
El 2007 va rebre el Premi Ramon Llull.

## Referències

* ↑ Històric Premis Ramon Llull, Govern de les Illes Balears
# Sender Europeu de Gran Recorregut

Els Senders Europeus de Gran Recorregut van ser creats per la Federació Europea d'Excursionistes (European Ramblers Association, ERA). L'objectiu de la federació era la creació i manteniment d'un seguit de camins trans-fronterers (amb denominació E). Avui dia existeixen 11 d'aquests recorreguts.
| Senders Europeus | Recorregut |
| E1 (4900 km) | Suècia, Dinamarca, Alemanya, Suïssa, Itàlia |
| E2 (4850 km) | Gran Bretanya, Països Baixos, Bèlgica, França |
| E3 (6950 km) | Bulgària, Romania (en procés d'instal·lació), Hongria, Eslovàquia, Polònia, República Txeca, Alemanya, Luxemburg, Bèlgica, França, Espanya |
| E4 (10450 km) | Espanya, Catalunya, França, Suïssa, Alemanya, Àustria, Hongria, Romania (en procés d'instal·lació), Bulgària (en procés de creació), Grècia, Creta, Xipre |
| E5 (3050 km) | França (Pointe du Raz, Vosges), Suïssa (Llac de Constança), Àustria, Itàlia (Venècia) |
| E6 (5200 km) | Finlàndia, Suècia, Dinamarca, Alemanya, Àustria, Eslovènia, Grècia |
| E7 (4330 km) | Portugal, Espanya, Catalunya, Andorra, França, Itàlia, Eslovènia, Hongria, Romania (en procés d'instal·lació) |
| E8 (4390 km) | Irlanda, Gran Bretanya, Països Baixos, Alemanya, Àustria, Eslovàquia, Polònia, Ucraïna (en procés de creació), Romania (en procés de creació), Bulgària (parcialment creat), Turquia (en procés de creació) |
| E9 (5000 km) | Portugal (en procés de creació), Espanya (en procés de creació), França, Gran Bretanya, Bèlgica, Països Baixos, Alemanya, Polònia, Rússia (en procés de creació), Letònia (en procés de creació), Lituània (en procés de creació), Estònia |
| E10 (2880 km) | Finlàndia (en procés de creació), Alemanya, República Txeca, Àustria, Itàlia, França (en procés de creació), Catalunya (parcialment creat) |
| E11 (2070 km) | Països Baixos, Alemanya, Polònia, Letònia (en procés de creació), Lituània (en procés de creació) |

## Vegeu també

* Sender de Gran Recorregut

## Enllaços externs

* Federació europea d'excursionisme
# Cotta

«Cotta» té aquests significats:
    Biologia
    Onomàstica
* Cotta, forma llatina del cognomen romà Cota.
* Cotta, cognom italià i francès:
** Castell dels Cotta, edifici del comú de Legnano obra de la família Cotta.
** Michèle Cotta, periodista niçarda.
** Alain Cotta, economista niçard, germà de l'anterior.
Viccionari
# Coryphaenoides mexicanus

Coryphaenoides mexicanus és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 40 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 110-1600 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Golf de Mèxic.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gunnerus J. E. 1765. Efterretning om Berglaxen, en rar Norsk fisk, som kunde kaldes: Coryphaenoides rupestris. Det Trondhiemske Selskabs Skrifter v. 3. 50-58.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coryphaenoides mexicanus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* ↑ Cohen, D.M., A.W. Ebeling, T. Iwamoto, S.B. McDowell, N.B. Marshall, D.E. Rosen, P. Sonoda, W.H. Weed III i L.P. Woods, 1973. Fishes of the western North Atlantic. Part six. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Copròlit

Els copròlits (en paleontologia) són excrements fòssils d'animals (mamífers rèptils i aus) extints.
Deriva de les paraules gregues que signifiquen fem i pedra.
Es tracta de vestigis molt rellevants, ja que, en molts casos, permeten establir la tipologia dels animals que els van deixar però és difícil determinar l'espècie a què pertanyen sense l'ajut d'altres dades que pugui fornir el jaciment on s'han trobat.
En els copròlits acostumen a estar molt fosfatats.
Permeten esbrinar obtenir dades diverses especialment les del tipus d'alimentació de l'animal en qüestió.
La teoria, que avui està en qüestió, sobre que els dinosaures ingerien pedres per facilitar la digestió va sorgir considerant que les pedres que es trobaven en aquests fòssils així ho demostraven.

## Referències

* ↑ «copròlit | enciclopèdia.cat». [Consulta: 30 juny 2019].

## Vegeu també

* Fòssil
* Icnita
* Excrement
# Coprocultiu

El coprocultiu o examen coproparasitoscópic és un cultiu a partir de matèria fecal. És un mètode de diagnòstic microbiològic que permet identificar diferents organismes causants de malalties gastrointestinals. S'acostuma a usar per al diagnòstic de certes afeccions de l'aparell gastrointestinal, especialment aquelles infeccions provocades per bacteris. S'utilitza per estudiar casos de diarrea severa, persistent o recurrent sense causes conegudes, i en cas de diarrees associades al consum d'antibiòtics.
La matèria fecal per coprocultiu ha d'estar lliure de contaminants com orina o paper higiènic. Es pot obtenir la mostra recollint la femta en una bossa plàstica adossada a la tassa del vàter o utilitzant equips de recol·lecció comercials. En cas de nadons es pot adossar la borsa al bolquer. Una vegada obtinguda la mostra, s'ha de col·locar-la en un recipient estèril i derivar-la al laboratori el més ràpid possible. El bioquímic realitzarà una sembra de femta sobre una placa de Petri que conté un medi de cultiu sòlid. Es vigila el creixement, i en cas d'existir microorganismes se'ls identifica mitjançant microscòpia o ocupació de tincions específiques. En general, es realitzen els següents exàmens per complementar el cultiu:
* Tinció de Gram en femta
* Frotis fecal i examen d'ous i paràsits.

## Bibliografia

* DuPont HL. Approach to the patient with suspected enteric infection. In: Goldman L, Ausiello D, eds. Cecil Medicine. 23rd ed. Philadelphia, Pa: Saunders Elsevier; 2007: chap 305.
* Steiner TS, Guerrant RL. Principles and syndromes of enteric infection. In: Mandell GL, Bennett JE, Dolin R, eds. Principles and Practice of Infectious Diseases. 7th ed. Philadelphia, Pa: Elsevier Churchill Livingstone; 2009:chap 93.