OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Andinoacara pulcher

Andinoacara pulcher és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela i l'Illa de Trinitat.

## Referències

* 1 2 «Andinoacara pulcher» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Eigenmann, C. H. i W. L. Bray: A revision of the American Cichlidae. Ann. N.Y. Acad. Sci. 7: 607-624. Any 1894.
* Gill, T. N. 1858. Synopsis of the fresh water fishes of the western portion of the island of Trinidad, W. I. Ann. Lyc. Nat. Hist. N. Y. v. 6 (núms. 10-13): 363-430.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. 1986. Cichlid fishes of the Amazon River drainage of Peru. Swedish Museum of Natural History, Estocolm, Suècia, 431 pp.
* Kullander, S. O. i H. Nijssen: The cichlids of Surinam. E.J. Brill, Leiden and other cities, XXXIII+256 pp. Any 1989.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Staeck, W. 2003. Cichliden-Lexikon, Tiel 3: Südamerikanische Zwergbuntbarsche. Dähne Verlag. Cichliden-Lexikon Tiel 3: 1-219.
* Stawikowski, R. i U. Werner, 1998. Die Buntbarsche Amerikas, Band 1. Verlag Eugen Ulmer, Stuttgart, Alemanya, 540 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Silahdar Damat Ali Paixà

Silahdar Damat Ali Paşa (Sölöz, prop d'Iznik), 1667 - Peterwardein, 1716) fou Gran Visir otomà. Va entrar a la cort amb Ahmet II i fou katib, rikabdar, cukadar i silahdar. La seva influència es va incrementar sota Ahmet III que el va nomenar visir; es va casar amb la filla del sultà, Fàtima, el maig de 1709.
Quan el gran visir Kel Hoca İbrahim Paşa fou condemnat a mort per intentar assassinar-lo, fou nomenat gran visir (27 d'abril del 1713) i va signar amb Rússia el tractat d'Adrianòpolis que va fixar la frontera als rius Samara i Orel (5 de juny de 1713). Després va iniciar la campanya de Morea contra els venecians amb l'excusa d'atacs venecians a vaixells turcs. El 1715 va ocupar diverses places venecianes al Peloponès: Napoli di Romania, Argos, Koron, Modon, Malvasia i també les de La Suda i Spinalonga a Creta. Al mateix temps foren reprimides les revoltes d'Uthman-oghlu Basuh Pasha a Síria i la de Kaytas Bey a Egipte. Un bandit que actuava a Anatòlia, Abbas, fou tanmateix derrotat.
El 1716 va mobilitzar tropes per conquerir Corfú, però austríacs i venecians es van aliar; va haver d'atacar llavors Belgrad i el general imperial príncep Eugeni de Savoia, el va derrotar a Petrovaradin (5 d'agost de 1716) on va morir per una bala perduda al curs de la batalla. Fou enterrat a Belgrad. Durant l'atac a Belgrad els otomans havien desembarcat a Corfú però es van retirar al saber la mort del gran visir.

## Bibliografia

* J. Von Hammer, Histoire de l'Empire Ottoman.
Gran visir otomà :
# Saint-Seurin-de-Cursac

Saint-Seurin-de-Cursac és un municipi francès, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. És un dels municipis situats al País Gavai o Gavacheria, que tot i trobar-se geogràficament a Occitània és de parla oïl (saintongesa)

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 335 | 338 | 335 | 712 | 738 | 761 | 737 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-1989 | Bernard Madrelle | PS |
| 1989- | Nelly Pery | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Bordes (Vilanoveta)

Birdes és una partida rural del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori de l'antic poble del Mas de Vilanova, o Vilanoveta.
Està situada al nord del Mas de Vilanova i al sud-est de Pessonada, a migdia de lo Civadal, al nord dels Campassos, a ponent dels Horts de Llau Falsa, al nord-est de Campana Partida i al sud-est d'Obés. Inclou la petita partida de la Borda del Jep.
Consta de 14,3211 hectàrees de conreus de secà, pastures, ametllers, zones de bosquina i de matolls.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 11 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
Viccionari
# Cala Murada

Cala Murada és una cala de la costa de Manacor, urbanitzada a partir del 1956 de forma molt singular, conservant un entorn de bosc mediterrani. Hi desemboquen el torrent del Fangar i es riuet, ambdós formen un estanyol separat de la mar per la barra arenosa que forma la platja de cala Murada. La seva extensió és de 110 metres per 102 i el desnivell és del 5%, de sorra fina. És una platja molt concorreguda degut a la densitat d'urbanitzacions i al seu fàcil accés que compta amb tota mena de serveis.. La boca de la cala està orientada a l'est i nord-est i les seves aigües solen ser netes i cristal·lines.
A prop de la platja s'hi troba la cova de Cala Murada, una cova artificial usada com a sepulcre (hipogeu) datada del bronze antic, de la cultura pretalaiòtica. Consta d'un passadís que desemboca auna sala de sostre semicircular en les parets de la qual hi ha nínxols. Antigament també fou usada com a refugi de pescadors o contrabandistes.
El nucli de cala Murada consta actualment de 195 habitants. El seu accés es fa per la carretera de Porto Cristo a Portocolom.

## Referències

* ↑ «Manacor». Nomenclàtor Oficial de Toponímia de les Illes Balears. Arxivat de l'original el 1 de setembre 2019. [Consulta: 1r setembre 2019].
* ↑ «Cala Murada». GEC. [Consulta: 1r setembre 2019].
* 1 2 Jordi Carol; Carmen Muñoz. El litoral de Mallorca (en castellà). 1a.. Barcelona: GeoPlaneta, 2001. ISBN 84-08-03939-3.
* ↑ «Manacor». IBESTAT. [Consulta: 1r setembre 2019].
# Font del Triptòlem

La Font del Triptòlem, o El Triptòlem és una escultura de Joan Rebull situada entre el passeig de Mata i el passeig de Sunyer, a la plaça de Joan Rebull, a la ciutat de Reus, al Baix Camp.
L'escultura va ser un encàrrec de la Banca Vilella, per commemorar el centenari d'aquella entitat. Rebull, pensant en la tradició agrícola del Camp, va escollir com a tema el mite de Triptòlem, que explica que Demèter, la deessa de la fertilitat, ensenyà a Triptòlem, fill del rei d'Eleusis, que la va acollir, el conreu del blat, i li encarregà de difondre'l entre els homes. Triptòlem inventà l'arada i instaurà el culte a Demèter.
Rebull s'inspirà per fer l'escultura en un relleu de l'escola de Fídies del segle V a.C. que es conserva al Museu Nacional d'Atenes, que representa Triptòlem, el qual sota la mirada atenta de Perséfone, que sosté una torxa per il·luminar el camí del jove, inicia un avanç, mentre Demèter l'encoratja i l'anima a seguir el camí. A més, l'escultor volia homenatjar la seva ciutat. En paraules de Rebull:
| « | Em vaig basar en la idea de la rosa que figura a l'escut de Reus i així les cinc plataformes representen els cinc pètals d'aquesta rosa de Reus, i amb l'arquitecte Llimona vàrem resoldre la forma i els càlculs de resistència, donant-li una forma espiral per obtenir una cortina de pluja que crea una unió rítmica de tot el grup escultòric.[...] la il·luminació és part integrant de la idea i amb el bronze de les estàtues, el bany de coure de les plataformes i el joc de les aigües, que a la llum forma una cortina daurada, s'inspira el tot de la meva obra. | » |
| — Alberto Durán, La Vanguardia «Una monumental fuente embellece la ciudad de Reus». Barcelona, 15 de diciembre de 1964. |||
Les figures són molt naturals: Demèter alça i avança els braços de forma protectora, en un gest d'acollida i de comiat. El jove Triptòlem, gairebé un nen, inicia una passa, per la posició dels braços i les cames. Perséfone, dreta i relaxada, sosté la torxa amb les mans creuades sobre el ventre. Les robes cauen de manera natural, semblen mullades i s'adapten als cossos.
El conjunt escultòric, acabat el 1964, no s'instal·la fins al 1968. La Banca Vilella edità un fullet explicatiu del mite, i dels motius per donar l'escultura a la ciutat.

## Referències

* ↑ Taixés, Isabel «El Triptòlem de Joan Rebull». Revista del Centre de Lectura, 55, 01-10-1999, pàg. 8-9.

## Enllaços externs

* Plaça de Joan Rebull. Ajuntament de Reus [Consulta 13-X-2015]
# Antena KVLY-TV

La torre KVLY és avui dia la segona estructura més alta del món i la primera suportada per cables. Es troba als Estats Units, en l'estat de Dakota del Nord. Mesura 628,8 metres d'altura. Serveix com emissor de televisió de la cadena NBC. És també usada per l'estació de ràdio de Fargo per al Canal 11 d'aquesta ciutat.
Va ser aclamada com l'estructura artificial més alta del món des del dia que va acabar la seva construcció (13 d'agost de 1963). El 1974, la torre KVLY-TV va ser superada per la Torre de ràdio de Varsòvia, a Polònia. Però el 8 d'agost de 1991 la torre de Varsòvia es va esfondrar i la KVLY-TV es va convertir novament en l'estructura suportada per cables més alta del planeta. La KVLY-TV té una torre bessona, la KXJB-TV, que és un metre més baixa. El 21 de setembre de 2004 es va iniciar la construcció del que és el gratacel més alt del món (el Burj Dubai) a Dubai, Unió dels Emirats Àrabs. El 26 de març de 2008 l'estructura de l'edifici de Dubai va arribar els 630 metres d'altura, arrabassant en aquest moment a l'antena KVLY-TV el títol d'estructura més alta del món.
# Sila María Calderón Serra

Sila María Calderón Serra (San Juan, 23 de setembre de 1942) és una política i empresària porto-riquenya, 8a Governadora de Puerto Rico de 2001 a 2005 i primera dona a ocupar aquest càrrec. Ha estat Secretaria d'Estat de Puerto Rico de 1988 a 1989, i col·laboradora del Governador Rafael Hernández Colón, així com alcaldesa de San Juan, la capital de Puerto Rico, de 1997 a 2001.

## Biografia

Sila Calderón va néixer a San Juan, Puerto Rico, el 23 de setembre de 1942, filla de César Calderón i Sila Serra. Va cursar estudis primaris i secundaris en el Col·legi del Sagrat Cor de les Mares de Santurce, a Puerto Rico, i en el Manhattanville College de Purchase, Harrison, al comtat novaiorquès de Westchester, on va obtenir el títol de batxiller amb l'especialitat en Ciències Polítiques. Posteriorment va realitzar un postgrau a l'Escola d'Administració Pública per la Universitat de Puerto Rico.
En les eleccions generals de 1996 va ser elegida Alcaldesa de San Juan, esdevenint la segona dona en la història en ocupar aquest càrrec. El 21 d'abril de 1999, Calderón va presentar candidatura per a Governador de Puerto Rico. El 31 de maig 31, va guanyar les primàries i va agafar la presidència del partit, amb el llavors President Aníbal Acevedo Vilá assumint la funció de Vicepresident. El 2000, Calderón va dirigir el Partit Popular Democràtic (PPD) per la campanya per Governador contra Carlos Pesquera (PNP) i Rubén Berríos (PIP). Sila María Calderón va ser elegida Governadora, esdevenint la primera dona a ocupar el càrrec en tota la història de Puerto Rico.

## Referències

* ↑ Ortíz de Zárate, Roberto «Sila Calderón Serra: Dades rellevants]». Centre d'Estudis i Documentació Internacionals a Barcelona (CIDOB) [Consulta: 22 agost 2015].
* ↑ Biografía de Sila M. Calderón on Boricuas Hall of Fame (2001)
* ↑ Biografía: Sila Calderón a la Biblioteca Centro de Puerto Rico
* ↑ Biografía de Sila Calderón a LexJuris
* ↑ Sila Calderón a LaBiografia.com

## Enllaços externs

* Sila Calderón en la Internet Movie Database
# Provo (ciutat)

Provo és una ciutat a l'estat de Utah al comtat de Utah del qual n'és la seu del comtat. segons el cens de l'any 2007 tenia 117.592 habitants i amb una densitat de 1.024,4 hab./km². Provo és la tercera ciutat més poblada de Utah i la 209a del país. Se situa a uns 69 quilòmetres de la capital de l'estat, Salt Lake City.

## Fill il·lustres

* Paul Delos Boyer (1918 - 2018) químic, Premi Nobel de Química de l'any 1997.

## Enllaços externs

* Pàgina de Provo Arxivat 2019-02-19 a Wayback Machine. (anglès)
# Borderliner

Borderliner (de títol original, Grenseland) és una sèrie de televisió noruega emmarcada dins el gènere anomenat nordic noir i protagonitzada per Tobias Santelmann en el paper de l'oficial de policia Nikolai Andreassen. Estrenada originalment a Noruega pel canal TV 2 el novembre de 2017 i posteriorment a Netflix el 6 de març de 2018.
A Espanya, Netflix l'ha estrenat amb el nom de Zona fronteriza.

## Argument

Nikolai, un agent de policia d'Oslo, torna a Tista, ciutat fronterera amb Suècia i on es va criar. En el moment d'arribar es troba enmig de la investigació del que sembla un suïcidi, juntament amb Anniken, la responsable de la investigació. Però darrere d'aquest suposat suïcidi resulta estar-hi implicat el seu germà Lars i més gent de la que inicialment semblava. Conforme avança la investigació es veu obligat a manipular proves per exculpar el seu germà fins que altres incidents fan que tot acabi sortint a la llum.

## Repartiment

* Tobias Santelmann com a Nikolai Andreassen, oficial de policia d'Oslo.
* Ellen Dorrit Petersen com a Anniken Høygaard-Larsen, oficial de policia i responsable de la investigació.
* Benjamin Helstad com a Lars Andreassen, oficial de policia i germà del Nikolai.
* Bjørn Skagestad com a Hans Olav Andreassen, pare del Nikolai i el Lars, i ex-cap de policia.
* Eivind Sander com a Josef Koldberg, propietari del bar.
* Frode Winther com a Bengt Skare, oficial de policia i company del Lars.
* Morten Svartveit com a Kristoffer Lund, advocat i parella del Nikolai.
* Stig Henrik Hoff com a Sven Lindberg, oficial de policia d'Oslo.
* Kim-Henning Nilsen com a Tommy Hagen, personatge que apareix mort.
* Ellen Birgitte Winther com a Marta Hagen, dona de Tommy Hagen.
* Ole Christoffer Ertvaag com a Ove Dreyer.
* Ana Gil Melo Nascimento com a Eva Sunding, traficant de drogues sueca.

## Referències

* ↑ Nelson, Alex «Borderliner: Netflix’s scandi-noir could be the Norwegian Line of Duty/» (en anglès). iNews, 27-02-2018 [Consulta: 27 juliol 2018].
* ↑ O'Keefe, Meghan «Netflix’s ‘Borderliner’ Is Going To Be Your New Scandi-Noir Obsession» (en anglès). Decider, 06-03-2018 [Consulta: 27 juliol 2018].
* ↑ «Zona fronteriza». Netflix. [Consulta: 27 juliol 2018].
# Cala Murtra (Roses)

La cala Murtra és una platja verge del municipi de Roses (Alt Empordà) situada a la badia de Montjoi, al Parc Natural del Cap de Creus, a sis quilòmetres del centre urbà, entre dues cales similars: cala Lledó i cala Rostella, unides pel camí de ronda que arriba fins a Roses. Té forma de ferradura, amb una longitud de 100 metres i una amplada que no arriba als 10 metres, de sorra gruixuda i còdols. Hi està autoritzada la pràctica del nudisme. Des de l'any 2009 gaudeix del certificat ambiental europeu EMAS i de l'internacional ISO 14.001.

## Referències

* ↑ «Cala Murtra». Catalunya.com.
* ↑ «Cala Murtra». Turisme de Roses.
# Five Came Back

Five Came Back és una pel·lícula estatunidenca dirigida per John Farrow i estrenada el 1939.

## Argument

Dotze persones embarquen a bord d'un avió, el "Silver Queen", amb destinació a Amèrica del Sud. Però l'aeroplà és enxampat en una tempesta i s'estimba en un indret situat a les Andes, on viuen els Shuar, els "reductors de caps". Bill Brooks i el seu copilot Joe intenten reparar l'avió. Henry Spengler, vell professor, s'adona que el territori, sobre el qual han aterrat, és més que perillós. Si alguns personatges s'adapten a la situació, altres revelen la seva verdadera naturalesa...

## Repartiment

* Chester Morris: Bill Brooks
* Lucille Ball: Peggy Nolan
* Wendy Barrie: Alice Melbourne
* John Carradine: Mr. Grimp
* Allen Jenkins: Peter 'Pete'
* Joseph Calleia: Vasquez
* C. Aubrey Smith: Professor Henry Spengler
* Kent Taylor: Joe
* Patric Knowles: Judson Ellis
* Elisabeth Risdon: Martha Spengler
* Casey Johnson: Tommy Mulvaney
* Pedro De Cordoba: l'ambaixador
* Frank Faylen: el fotògraf
* Patrick H. O'Malley Jr.: Michael 'Mike' Mulvaney

## Crítica

Modesta pel·lícula d'aventures, tensa i que t'enganxa, realitzada expertament per John Farrow, un "tot terreny" que en aquell moment estava en plena forma. Disset anys després el mateix guió amb algunes variacions, donant lloc a Back from Eternity amb Anita Ekberg, Robert Ryan y Rod Steiger

## Referències

* ↑ Calderon, pàg. 595

## Bibliografia

* Calderón, Teo. Calderón & Villamandos. Movie Movie (en castellà). ISBN 84-605-6130-5.
# Mojzesovo

Mojzesovo és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. Compta amb una població de 1341 habitants (2022).

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1273.

## Referències

* 1 2 «Mojzesovo». mapy.cz. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». citypopulation.de. [Consulta: 7 agost 2022].
# Antena Marconi

L'antena Marconi, antena vertical o antena de quart d'ona és un conductor vertical de poc gruix, perpendicular a la Terra. Pot imaginar-se com un braç d'un dipol, al qual la Terra li serveix de mirall per crear la imatge de l'altre braç del dipol. L'alçada d'aquesta antena és de l'ordre d'un quart d'ona.

## Referències

* ↑ Laster, Clay. Guía del radioaficionado principiante (en castellà). Marcombo, 1984, p. 363. ISBN 8426705553.
# Silahdar

Silahdar (literalment 'portador de les armes') fou el títol d'un funcionari de l'administració militar.
Apareix per primer cop a la cort dels sultans gran seljúcides on el silahdar era un alt càrrec responsable de la persona del sultà, i al mateix temps era cap de l'arsenal i de l'armament. En les campanyes transportava l'armament personal del sultà. Aquesta funció fou adoptada pels mamelucs egipcis sota el nom àrab d'amir silah, amb el grau més alt de la jerarquia militar que manava una unitat de mamelucs reials coneguts com la silahdariyya i a més tenia al càrrec l'arsenal: igualment portava les armes del sultà i al segle XV participava en les campanyes militars.
El càrrec fou principalment notable a l'Imperi Otomà; el sihladar era el funcionari que seguia en rang al camarlenc privat o khassoda bashi (el més important dels quatre camarlencs) i assegurava les relacions públiques del sultà i l'acompanyava amb l'espasa a les cerimònies públiques, viatges i campanyes. Disposava d'una força militar. A les cerimònies es posava a l'esquerra del sultà i a la batalla servia amb els seus homes com a guàrdia personal del sultà enquadrat a la cavalleria. Progressivament els seus efectius van augmentar per arribar a 2000 sota Mehmet II, i després gairebé 3.000 el 1598, cinc mil el 1597, 6.244 el 1660, 7.683 3l 1699, 10.821 el 1713, fins a arribar al seu màxim de 12.000 sota Mahmut II. Molts silahdars forens visir i alguns grans visirs. A la mort del silahdar Giritli Ali Agha el 1831, el sultà Mahmut II va suprimir el càrrec i les seves funcions van passar al Tresor dirigit pel khazine-ketkhudasi.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, IX, 632 i 633.
# Saint Petersburg

«Saint Petersburg o St. Petersburg» té aquests significats:
* Topònims:
** Saint Petersburg (Florida), ciutat ubicada al comtat de Pinellas a l'estat de Florida.
** St. Petersburg (Pennsilvània), població de l'estat de Pennsilvània.
* Esport: St. Petersburg Open, torneig de tennis professional que es disputa anualment.
# Puig Negre

El Puig Negre és una muntanya de 759 metres que es troba entre el municipi de la Vajol, a la comarca de l'Alt Empordà, i la comuna de Morellàs i les Illes, a la del Vallespir.
Es troba a l'extrem meridional del terme de Morellàs i les Illes, a l'antiga comuna de les Illes, i al septentrional del terme de la Vajol. És al nord-est del Coll de Lli i al sud del Bac de la Rompuda.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ El Puig Negre en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Becat, Joan. «96 - Morellàs i les Illes». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Les Cluses i Morellàs i les Illes». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Bosc caledoni

El bosc caledoni -en anglès: Caledonian Forest- és el nom d'un tipus de bosc que havia cobert grans extensions d'Escòcia. Actualment només en perviu l'1% d'aquest bosc antic i cobreix 180 km² en 84 localitats.
El seu nom prové de Plini el Vell que parla de silva caledonia. Probablement estava al nord del Riu Clyde i a l'oest del Tay.
Els pins escocesos del Caledonian Forest són descendents directes dels primers pins que van arribar a Escòcia després de la darrera glaciació cap a 7000 aC. Aquest bosc va arribar a la seva màxima extensió cap a l'any 5000 aC, després del qual el clima d'Escòcia va esdevenir més humit i més ventós. A partir de l'any 2000 aC, pel canvi del clima i per l'acció humana (incloent-hi el pasturatge), se'n va reduir molt l'extensió.

## Referències

* ↑ http://www.forestry.gov.uk/forestry/Pinewood Arxivat 2010-12-17 a Wayback Machine.
# Can Masjuan

Can Masjuan, també coneguda com la Casa Capell, és una obra de Mataró (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Xalet de planta baixa i pis amb jardí. Aprofita el desnivell del terreny per projectar un porxo en planta baixa i l'habitatge al primer pis. L'estructura metàl·lica de pilars i jàsseres permet una planta lliure i la continuïtat del tancament de vidre a la façana. S'observa també els aplacats de pedra i l'estructura vista de la coberta.

## Referències

* 1 2 3 «Can Masjuan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
# Fiumefreddo di Sicilia

Fiumefreddo di Sicilia (sicilià Ciumifriddu) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Catània. L'any 2006 tenia 9.716 habitants. Limita amb els municipis de Calatabiano, Mascali i Piedimonte Etneo.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Sebastiano Nucifora | Llista cívica |
# Mojmír I

Mojmír I (~795-846) fou el creador del Principat de Moràvia, de 830 a 833, y posteriorment del de la Gran Moràvia, a partir de 833.
Els pobles eslaus establerts a l'entorn del riu Morava van anar identificant-se com a moraus. Cap al 830, Mojmír en va aconseguir la unificació en un nou principat amb el nom de Moràvia. Mojmír era un senyor local que el 831 va rebre el baptisme cristià de mans del bisbe de Passau, Reginhar.
Un procés semblant al de Moràvia va conduir a la formació del veí Principat de Nitra, sota el príncep Pribina, pagà. El 833, Mojmír va expulsar Pribina i va unificar els dos principats en un de sól, el de la Gran Moràvia.
L'expansió del nou imperi i els esforços per espolsar-se la influència de França oriental no va agradar a Lluís el Germànic que el 846 va deposar Mojmír, que morí, i va establir en el seu lloc Rostislav, nebot d'aquest.