OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Massacre de Cuangar

L'anomenada massacre de Cuangar va tenir lloc a l'anomenat Forte de Cuangar situat a la vila i municipi de Cuangar, a la província de Cuando Cubango, a Angola. En la matinada del 31 d'octubre de 1914 el fort va ser l'escenari d'un enfrontament entre les forces portugueses i alemanyes, del que va resultar la mort de la major part de la guarnició portuguesa.

## Història

Constituït en un lloc militar de guarnició per forces portugueses a l'inici del segle xx, era seu de la Capitania-Mor do Cuamato.
En el context de la Primera Guerra Mundial va ser atacat per una força de l'Imperi Alemany amb metralladores pesades, delmant la guarnició, en el que es coneix com "la matança de Cuangar".
L'assalt va tenir lloc la matinada del 31 d'octubre de 1914, por una força de 20 homes, sota el comandament del capità de cavalleria de reserva Wilhem Lehmann, comandant militar de Grootfontein, assistit per un grup de 10 alemanys del lloc de Kuring-Kuru (en l'actualitat Nkurenkuru), fronterer al lloc portuguès de Cuangar amb metralladores, homes de la policia indígena i nombrosos guerrers del soba Ananga.
Va sorprendre la guarnició portuguesa, van morir dos oficials (un d'ells el capitão-mor do Baixo-Cubango, tinent Joaquim Ferreira Durão), un sergent, cinc soldats europeus i alguns indígenes, i el negociant Nogueira Machado. La resta de la guarnició es va dispersar pel bosc fins a arribar, al cap d'uns dies, a la posició de Caiundo.
Després del saqueig i incendi de Cuangar, les forces alemanyes van atacar les petites guarnicions portugueses de Bunja i Sambio, arribant fins a Dióico.

## Referències

* ↑ MARTINS, Luís Almeida. "500 anos que são 90". in "Angola 1961: o começo da Guerra Colonial". Visão História, nº 12, Junho 2011. p. 23.
* ↑ A Guerra em Angola in O Portal da História. Consultado em 19 Jul 2011.

## Enllaços externs

* A Guerra em Angola, O Portal da História
# Memoràndum del Riu Wye

El memoràndum del Riu Wye és un acord pres en octubre de 1998 per intentar avançar en una solució diplomàtica al conflicte araboisraelià. Pren el nom del riu Wye que travessa l'estatunidenc Maryland, ja que el centre de negociacions entre els israelians i les autoritats palestines estava a la riba d'aquest riu. El memoràndum pretenia continuar la implantació dels Acords d'Oslo, però va fructificar només parcialment.
El memoràndum final va ser signat per Binyamín Netanyahu per la part d'Israel, Iàssir Arafat en nom palestí i per Bill Clinton com a facilitador. Hussein I de Jordània va assistir a algunes de les sessions de treball, convidat pel govern nord-americà, per a ajudar a disminuir la tensió entre les dues delegacions. Quan el text ja estava gairebé enllestist va esclatar un incident diplomàtic, perquè Netanyahu va exigir l'alliberament de Jonathan Pollard, empresonat per espia per passar informació privilegiada a Israel. Clinton va accedir a revisar el cas però no va amnistiar el pres per les pressions de l'Agència Central d'Intel·ligència (la CIA).

## Compromís israelià

Els israelians es comprometien a retirar-se parcialment dels territoris palestins de Cisjordània designats a l'acord en un marge de tres mesos i aturar les operacions militars a la zona mentre durés el replegament. Igualment van acceptar reunir-se amb el comitè mediador cada dues setmanes per comprovar l'avenç de les operacions, així com aplicar els acords previs en el tracte als detinguts àrabs. A més a més s'havia de garantir el pas fronterer entre els diversos territoris palestins per als ciutadans que ho desitgessin. Es reconeixia el paper cabdal del port de Gaza per a la comunitat palestina i s'accedia a ajudar al seu desenvolupament. L'acord va ser ratificat pel Parlament d'Israel (la Kenésset) per 75 vots a favor i 19 en contra.

## Compromís palestí

Els palestins van signar l'acord comprometent-se a impedir les accions terroristes contra objectius israelians i perseguir els qui violessin aquesta regla. També van acordar ajudar els Estats Units en la seva lluita contra diverses organitzacions armades establertes als seus territoris i contra la importació il·legal d'armes. Per acabar havien de lliurar una llista sobre les forces policials, abans no censades, per al control de les seves operacions. L'Autoritat Nacional Palestina es va fer responsable d'aplicar l'acord.

## Trencament de l'acord

El memoràndum havia de contribuir a la pau a la regió però l'acord es va trencar, amb acusacions mútues de violar-lo. Els assentaments israelians es van reduir un 2% en comptes d'un 13% a les àrees prefixades i els atacs d'ambdós bàndols no van aturar-se. L'esclat de la segona intifada l'any 2000 el va congelar definitivament i les negociacions posteriors van dur-se a terme sense tenir en compte gran part dels seus punts.

## Referències

* ↑ Eran, Oded. "Arab-Israel Peacemaking." The Continuum Political Encyclopedia of the Middle East. Ed. Avraham Sela. New York: Continuum, 2002.
# Memphis (Florida)

Memphis és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 7.264 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Memphis tenia 7.264 habitants, 2.501 habitatges, i 1.835 famílies. La densitat de població era de 887,5 habitants/km².
Dels 2.501 habitatges en un 33,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,5% hi vivien parelles casades, en un 19,9% dones solteres, i en un 26,6% no eren unitats familiars. En el 21,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 13,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.576 $ i la renda mediana per família de 35.600 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 21.979 $. La renda per capita de la població era de 14.778 $. Entorn del 16,5% de les famílies i el 20,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Memphis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Memphis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Miguel Olavide Montes

Miguel Olavide Montes (Pamplona, Navarra, 5 de març de 1996) és un futbolista professional navarrès que actualment no té equip.

## Carrera futbolística

Olavide es va formar al planter del CA Osasuna. Va debutar com a sènior amb el CA Osasuna B la temporada 2013–14 a Tercera Divisió.
El 15 de novembre de 2014 Olavide va debutar amb el primer equip. Hi va entrar com a suplent de Maikel Mesa en una derrota per 0–1 a casa contra la SD Ponferradina a la Segona Divisió, en un partit en què fou expulsat al minut 89.

## Referències

* ↑ El sábado se estrenó el sexto juvenil con Osasuna Promesas; Diario de Navarra, 29 d'octubre de 2013 (castellà)
* ↑ Sobrino consolida a la Ponferradina en la zona alta; Marca, 15 de novembre de 2014 (castellà)

## Enllaços externs

* Miguel Olavide a BDFutbol
* La Preferente profile (castellà)
* Miguel Olavide, Fitxa a Soccerway
# Merzdorf

Merzdorf és un municipi alemany que pertany a l'estat de Brandenburg. Forma part de l'Amt Schradenland i es troba a la vora de la ciutat d'Elsterwerda.

## Evolució demogràfica

Població de Merzdorf de 1875 a 2007 :
| Any | Població | Any | Població | Any | Població | Any | Població | Any | Població |
| 1875 | 400 | 1946 | 1207 | 1989 | 1155 | 1995 | 1075 | 2001 | 1029 |
| 1890 | 450 | 1950 | 1154 | 1990 | 1129 | 1996 | 1072 | 2002 | 996 |
| 1910 | 500 | 1964 | 1130 | 1991 | 1102 | 1997 | 1066 | 2003 | 988 |
| 1925 | 553 | 1971 | 1117 | 1992 | 1081 | 1998 | 1053 | 2004 | 982 |
| 1933 | 578 | 1981 | 1112 | 1993 | 1083 | 1999 | 1046 | 2005 | 962 |
| 1939 | 891 | 1985 | 1163 | 1994 | 1076 | 2000 | 1030 | 2007 | 947 |
# Menjamel d'orelles blanques

El menjamel d'orelles blanques (Nesoptilotis leucotis) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vegetació de ribera, boscos, matolls i mallee d'Austràlia, des del sud-oest d'Austràlia Occidental, cap a l'est, a través d'Austràlia Meridional, incloent l'illa Kangaroo, fins Victòria i, cap al nord, a través de Nova Gal·les del Sud fins al sud-est de Queensland.

## Referències

* ↑ «Menjamel d'orelles blanques». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Medaller dels Jocs Olímpics d'hivern de 1992

El medaller dels Jocs Olímpics d'Hivern de 1992 presenta totes les medalles lliurades als esportistes guanyadors de les proves disputades en aquest esdeveniment, realitzat entre els dies 8 i 23 de febrer de 1992 a la ciutat d'Albertville (França).
Les medalles apareixen agrupades pels Comitès Olímpics Nacionals participants i s'ordenen de forma decreixent contant les medalles d'or obtingudes; en cas d'haver empat, s'ordena d'igual forma contant les medalles de plata i, en cas de mantenir-se la igualtat, es conten les medalles de bronze. Si dos equips tenen la mateixa quantitat de medalles d'or, plata i bronze, es llisten en la mateixa posició i s'ordenen alfabèticament.
Alemanya, amb un equip unificat, fou la dominadora del medaller. La dissolució de la Unió Soviètica provocà que la seva hereva, l'Equip Unificat, no fos el dominador, si bé fou segon en la classificació general. En aquests Jocs Corea del Sud, Luxemburg, Nova Zelanda i la Xina aconseguiren les seves primeres medalles en uns Jocs Olímpics d'hivern, alhora que Corea del Sud guanyà la seva primera medalla d'or.

## Medaller

| Jocs Olímpics d'hivern de 1992 | Jocs Olímpics d'hivern de 1992 | Jocs Olímpics d'hivern de 1992 | Jocs Olímpics d'hivern de 1992 | Jocs Olímpics d'hivern de 1992 | |
| Posició | CON | | | | Total |
| 1 | Alemanya | 10 | 10 | 6 | 26 |
| 2 | Equip Unificat | 9 | 6 | 8 | 23 |
| 3 | Noruega | 9 | 6 | 5 | 20 |
| 4 | Àustria | 6 | 7 | 8 | 21 |
| 5 | Estats Units | 5 | 4 | 2 | 11 |
| 6 | Itàlia | 4 | 6 | 4 | 14 |
| 7 | França | 3 | 5 | 1 | 9 |
| 8 | Finlàndia | 3 | 1 | 3 | 7 |
| 9 | Canadà | 2 | 3 | 2 | 7 |
| 10 | Corea del Sud | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 11 | Japó | 1 | 2 | 4 | 7 |
| 12 | Països Baixos | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 13 | Suècia | 1 | 0 | 3 | 4 |
| 14 | Suïssa | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 15 | R.P. de la Xina | 0 | 3 | 0 | 3 |
| 16 | Luxemburg | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 17 | Nova Zelanda | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 18 | Txecoslovàquia | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 19 | Corea del Nord | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 | Espanya | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 57 | 58 | 56 | 171 |
# Medaller dels Jocs Olímpics d'hivern de 2006

El medaller dels Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 presenta totes les medalles lliurades als esportistes guanyadors de les proves disputades en aquest esdeveniment, realitzat entre els dies 10 i 26 de febrer de 2006 a la ciutat de Torí (Itàlia).
Les medalles apareixen agrupades pels Comitès Olímpics Nacionals participants i s'ordenen de forma decreixent contant les medalles d'or obtingudes; en cas d'haver empat, s'ordena d'igual forma contant les medalles de plata i, en cas de mantenir-se la igualtat, es conten les medalles de bronze. Si dos equips tenen la mateixa quantitat de medalles d'or, plata i bronze, es llisten en la mateixa posició i s'ordenen alfabèticament.
Alemanya aconseguí guanyar el major nombre de medalles d'or (11) així com el nombre màxim de medalles (29), aquest fet per tercera vegada consecutiva. Letònia i Eslovàquia aconseguiren les seves primeres medalles olímpiques.

## Medaller

| Jocs Olímpics d'hivern de 2006 | Jocs Olímpics d'hivern de 2006 | Jocs Olímpics d'hivern de 2006 | Jocs Olímpics d'hivern de 2006 | Jocs Olímpics d'hivern de 2006 | |
| Posició | CON | | | | Total |
| 1 | Alemanya | 11 | 12 | 6 | 29 |
| 2 | Estats Units | 9 | 9 | 7 | 25 |
| 3 | Àustria | 9 | 7 | 7 | 23 |
| 4 | Rússia | 8 | 6 | 8 | 22 |
| 5 | Canadà | 7 | 10 | 7 | 24 |
| 6 | Suècia | 7 | 2 | 5 | 14 |
| 7 | Corea del Sud | 6 | 3 | 2 | 11 |
| 8 | Suïssa | 5 | 4 | 5 | 14 |
| 9 | Itàlia | 5 | 0 | 6 | 11 |
| 10 | França | 3 | 2 | 4 | 9 |
| 10 | Països Baixos | 3 | 2 | 4 | 9 |
| 12 | Estònia | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 13 | Noruega | 2 | 8 | 9 | 19 |
| 14 | R.P. de la Xina | 2 | 4 | 5 | 11 |
| 15 | Txèquia | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 16 | Croàcia | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 17 | Austràlia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 18 | Japó | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 19 | Finlàndia | 0 | 6 | 3 | 9 |
| 20 | Polònia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 21 | Belarús | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 21 | Bulgària | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 21 | Regne Unit | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 21 | Eslovàquia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 25 | Ucraïna | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 26 | Letònia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 84 | 84 | 84 | 252 |

## Enllaços externs

* (anglès) www.databaseolympics.com - Torí 2006
# Mercè Rivadulla i Gràcia

Mercè Rivadulla i Gràcia (Vallobar, Baix Cinca, 1947) és una advocada i política catalana, diputada al Congrés dels Diputats en la V i VI legislatures

## Biografia

Començà la carrera de dret a la Universitat de Barcelona però es llicencià a la Universitat Complutense de Madrid, on va conèixer el seu primer marit, responsable de l'OAP a Madrid. De 1973 a 1976 Va treballar com a advocada laboralista a Torrejón de Ardoz, alhora que exercia com a col·laboradora de l'Oficina de l'Organització per a l'Alliberament de Palestina a Madrid. De 1976 a 1980 va treballar amb l'OAP a Mèxic. Quan tornà es va establir a Lleida, on ha treballat com a professora d'ensenyament secundari a l'IES Guindàvols de Lleida.
Militant d'Iniciativa per Catalunya, de 1987 a 1993 va ser responsable d'ensenyament i secretària de la Dona de CCOO de Lleida. Fou escollida diputada a les eleccions generals espanyoles de 1993 i 1996. De 1993 a 1996 fou vicepresidenta Segona de la Comissió de Política Social i Ocupació i secretària de la Comissió de Peticions del Congrés dels Diputats i de 1996 a 1998 portaveu de la Comissió de Defensa. A les eleccions generals espanyoles de 2000 fou candidata al Senat d'Espanya d'ICV per Lleida, però no fou escollida.
El 1997 fou expulsada del grup parlamentari Izquierda Unida amb Joan Saura i Laporta per oposar-se a les directrius de Julio Anguita. El 2004 fou nomenada vicepresidenta d'Iniciativa per Catalunya-Verds i després de les eleccions municipals de 2003 fou nomenada consellera delegada de sostenibilitat i medi ambient a la Paeria de Lleida. De 2004 a 2008 també fou vicepresidenta de la secretaria política d'Iniciativa per Catalunya.

## Referències

* ↑ Mercè Rivadulla - ICV - ex-treballadora de la OAP- així ens va Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., a vilaweb
* ↑ JOAN SAURA DESTACA EL CARÀCTER PARITARI DE LA NOVA SECRETARIA POLÍTICA D'ICV Arxivat 2016-04-10 a Wayback Machine. al web d'ICV
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, V Legislatura
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, VI Legislatura
* ↑ Abogada comprometida con la causa palestina, El País, 5 de març de 2000
* ↑ «Govern a la Paeria, 2003». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 24 juny 2015].
* ↑ Iniciativa elige a Herrera 'delfín' de Joan Saura este fin de semana, El País, 21 de novembre de 2008
# Miguel de Esquivel

Miguel de Esquivel (c.1595- Sevilla, 11 de novembre de 1621), va ser un pintor espanyol actiu a Sevilla, estilísticament situat en la transició del manierisme al barroc, del que únicament s'ha conservat una obra, les Santes Justa i Rufina de la Catedral de Sevilla.

## Biografia

Fill del també pintor Diego de Esquivel, amb qui presumiblement es formaria, la primera notícia que d'ell es té és la del seu ingrés el 1609 en la Germandat del Tránsito de Sevilla. El 1616 es va casar amb Laureana Salcedo, filla del pintor Juan Salcedo, amb qui immediatament apareix associat afeines de policromia no especificades. De la seva feina com a daurador i policromador se sap que el 1618 va concertar la policromia de part del retaule de Cazalla de la Sierra, en companyia d'Antón Pizarro i Lucas de Esquivel, i el 1621 va prendre part a la decoració del túmul aixecat en la catedral de Sevilla en honor de Felip III d'Espanya.
Com a pintor a l'oli o al tremp, hi ha constància documental de tres encàrrecs de diversa naturalesa, datats tots el 1620: les pintures per a un retaule al cor baix de l'església de Sant Pau, per a les que s'obligava a repetir al cos principal la Purificació de Pedro de Campaña per al retaule de la capella del Mariscal a la catedral de Sevilla, amb dos retrats al banc de les persones que se li indiquessin; tres Vistes de Sevilla, des de la Torre del Oro fins a la Porta de Sant Joan, encàrrec de l'escrivà de la ciutat Jerónimo Méndez de Acosta; i la decoració de les noves dependències dels jardins del Alcázar amb estofats de cojollos, jaspes i fábulas, al·ludint probablement a feines de grotescs, que havia de realitzar en unió del seu pare i el citat Lucas Esquivel.
Va morir a Sevilla, l'11 de novembre de 1621, sent enterrat a la parròquia de la Magdalena.

## Bibliografia

* Marín Fidalgo, Ana, «Pintura de corte humanista en los jardines del Alcázar de Sevilla: las decoraciones de los cenadores ochavado y del león», Archivo Español de Arte, nº 254 (1991), p. 212-218 (en castellà)
* Pérez Sánchez, Alfonso E. (1992). Pintura barroca en España 1600-1750. Madrid: Ediciones Cátedra. ISBN 84-376-0994-1 (en castellà)
* Valdivieso, Enrique y Serrera, Juan Miguel (1985). Pintura sevillana del primer tercio del siglo XVII. Madrid : Centro de Estudios Históricos CSIC. ISBN 84-00-06058-X (en castellà)
# Melotis

Melotis (en llatí Melotis) era un districte de la regió anomenada Trifília a l'Epir.
Només el menciona Titus Livi i, ja que el seu nom es refereix a un lloc on pasturaven les ovelles, se suposa que es refereix a les terres situades entre Molòssia i Atintània, a la regió on estava Ostanitza.

## Referències

* ↑ Leake, William Martin. Travels in northern Greece (en anglès). J. Rodwell, 1835.
* ↑ Smith, William (ed.). «Melotis». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 14 abril 2021].
# Mina d'aigua de la Querola

La Mina d'aigua de la Querola és una obra de Ripoll (Ripollès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Mina d'aigua situada al fons d'una trinxera excavada al terreny del Mas la Querola. S'hi accedeix mitjançant una obertura orientada a l'oest, que condueix a un túnel d'uns 5 m de llargada, que s'eixampla a mesura que s'endinsa. Hi ha un total de 13 graons que baixen al fons. A l'interior, a la banda esquerra hi ha l'espai on es recollia l'aigua. El material constructiu emprat en les parets i en la volta són pedres unides amb morter de cal i fragment de teules.

## Referències

* ↑ «Mina d'aigua de la Querola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].
# Miquel Berga i Bagué

Miquel Berga i Bagué (Salt, 1952) és un professor de literatura anglesa de la Universitat Pompeu Fabra. És llicenciat i Doctorat en Filologia Anglesa per la Universitat Autònoma de Barcelona.
Les seves principals línies de recerca són la valoració crítica de l'estat dels estudis de llengua i literatura anglesa a escala universitària i la literatura com a memòria cultural. Va ser degà de la Facultat d'Humanitats a la Universitat Pompeu Fabra i comissari de l'exposició «Centelles. Les vides d'un fotògraf 1909-1985» (Palau de la Virreina, 2006). És conegut pels seus treballs sobre George Orwell i altres escriptors anglesos que van participar en la Guerra civil espanyola. Escriu una columna dominical per a les edicions del diari El Punt des del 1992 i és editor de Catalonia Today.
Ha publicat diversos llibres com ara Entre la ploma i el fusell (Curial Edicions Catalanes S.A., 1981), No fer res i altres ocupacions (CCG Edicions, 2007) i el conte infantil La bruixa de Cadaqués (Cruïlla, 2013). Ha participat en els debats organitzats pel CCCB «Visions de guerra» (2008) i «Passats presents» (2006), i ha col·laborat amb diversos mitjans de comunicació i revistes científiques i culturals com ara la BBC (Anglaterra), la CBC (Canadà) i L'Avenç.

## Obra publicada

* 1981: Entre la ploma i el fusell (Curial Edicions Catalanes)
* 1984: Mil nou-cents vuitanta-quatre: radiografia d'un malson (Edicions 62)
* 1991: John Langdon-Davies : 1987-1971 : una biografia anglo-catalana (Editorial Pòrtic)
* 1999: Amants i altres estranys i altres proses periodístiques (Edicions 62)
* 2006: Centelles: les vides d'un fotògraf, 1909-1985 (Lonwerg Editores)
* 2007: No fer res i altres ocupacions (Curbet Edicions)
* 2008: Rastres de ciutat, rostres de ciutat (Ajuntament de Girona)
* 2011: Històries del motel : 50 anys de l'Hotel Empordà (Ara Llibres)
* 2011: Un hotel a la costa (ed) (Tusquets)
* 2012: Un hotel en la Costa Brava (ed) (Tusquets)
* 2015: La bruixa de Cadaqués (Editorial Cruïlla)
* 2016: Llegir Orwell avui / Reading Orwell today (CCCB)
* 2018: Un aire anglès (Edicions del Periscopi)
* 2020: Quan la història et crema la mà: Auden i Orwell entre dues guerres (Tusquets)
* 2020: Cuando la historia te quema las manos: Auden y Orwell entre dos guerras (Tusquets)
* 2021: Una educació (Univers)
* 2024: Un país estranger (Tusquets)
* 2024: Un país extranjero (Tusquets)

## Referències

* ↑ Bennasar, Sebastià. «Els anglesos tenen la llengua internacional per excel·lència i això fa que no n'aprenguin cap». Vilaweb, 11-06-2018. [Consulta: 18 gener 2019].
* ↑ «Miquel Berga». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
* ↑ «Miquel Berga, va viatjar com a polissó a Anglaterra. Ara, ha publicat "Un aire anglès"». CCMA, 11-06-2018. [Consulta: 18 gener 2019].

## Enllaços externs

* Portal de Producció Científica (UPF)
# Mehmet Öz

Mehmet Cengiz Öz, nascut l'11 de juny de 1960, més ben conegut com a Dr. Oz, és un turc-americà cirurgià cardiotoràcic i professor a Universitat de Colúmbia, promotor de pseudociència, autor i personalitat televisiva.
Dr. Oz va guanyar notorietat amb aparicions en The Oprah Winfrey Show des del 2004, i més tard en Larry King Live i altres programes de televisió. All2009, The Dr. Oz Show, un programa televisiu diari que es enfoca en assumptes mèdics i salut personal, va ser llançat per Harpo Productions de Winfrey i Sony Pictures.
Suporta la medicina natural i ha estat criticat per metges, oficials de govern i publicacions, incloent Popular Science i The New Yorker, per donar consell no científic. Ha estat demandat pel Subcomitè de Protecció al Consumidor dels Estats Units el 2014.

## Referències

* ↑ Brown, Chip «The Experiments of Dr. Oz». The New York Times, 30-07-1995 [Consulta: 12 maig 2010].
* ↑ Tikkanen, Amy. «Mehmet Oz biography – Turkish American surgeon, educator, and author». Encyclopedia Britannica, 2015. [Consulta: 24 febrer 2015].
* ↑ «Mehmet Oz – Biography». Internet Movie Database, 2015. [Consulta: 24 febrer 2015].
* ↑ «Mehmet Oz». TVGuide.com. [Consulta: 12 gener 2016].
* ↑ «Harpo Productions and Sony Pictures Television To Launch Dr. Oz». Oprah.com, 13-06-2008.
* ↑ McCaskill, Claire. McCaskill Takes Aim at Diet Scams that are 'a crisis in consumer protection', 2014-06-17.

## Enllaços externs

* Mehmet Öz - Lloc web oficial
* Colúmbia Departament Universitari de perfil de Cirurgia Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine.