OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Micralestes pabrensis

Micralestes pabrensis és una espècie de peix de la família dels alèstids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica.

## Estat de conservació

Les seues principals amenaces són les males herbes invasores, la sedimentació, la desforestació i les sequeres.

## Referències

* ↑ Boulenger, G. A., 1899. Matériaux pour la faune du Congo. Zoologie.--Série I. Poissons nouveaux du Congo. Quatrième Partie. Polyptères, Clupes, Mormyres, Characins. Ann. Mus. Congo (Ser. Zool.) v. 1 (fasc. 4): 59-96, Pls. 30-39.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Paugy, D., 1990. Characidae. p. 195-236. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest. Tom I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* ↑ Dankwa, H.R., E.K. Abban i G.G. Teugels, 1999. Freshwater fishes of Ghana: identification, distribution, ecological and economic importance Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool. 283:53 p.
* ↑ UICN (anglès)

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D., 1984. Characidae. p. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Stiassny, M. L. J. i V. Mamonekene, 2007: Micralestes (Characiformes, Alestiidae) of the lower Congo River, with a description of a new species endemic to the lower Congo River rapids in the Democratic Republic of Congo. Zootaxa Núm. 1614: 17-29.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Micralestes holargyreus

Micralestes holargyreus és una espècie de peix de la família dels alèstids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: el Zaire.

## Referències

* ↑ Boulenger, G. A., 1899. Matériaux pour la faune du Congo. Zoologie.--Série I. Poissons nouveaux du Congo. Quatrième Partie. Polyptères, Clupes, Mormyres, Characins. Ann. Mus. Congo (Ser. Zool.) v. 1 (fasc. 4): 59-96, Pls. 30-39.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Poll, M., 1967. Revision des Characidae nains Africans. Ann. Mus. R. Afr. Cent. Ser. 8 Zool. Núm. 162: 1-158.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D., 1984. Characidae. p. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Paugy, D., 1990. Characidae. p. 195-236. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest. Tom I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* Stiassny, M. L. J. i V. Mamonekene, 2007: Micralestes (Characiformes, Alestiidae) of the lower Congo River, with a description of a new species endemic to the lower Congo River rapids in the Democratic Republic of Congo. Zootaxa Núm. 1614: 17-29.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Mexia

Mexia és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 6.563 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mexia tenia 6.563 habitants, 2.427 habitatges, i 1.660 famílies. La densitat de població era de 492 habitants/km².
Dels 2.427 habitatges en un 36,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,7% hi vivien parelles casades, en un 19,7% dones solteres, i en un 31,6% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,1% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 16,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.785 $ i la renda mediana per família de 29.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.479 $ mentre que les dones 18.138 $. La renda per capita de la població era de 12.235 $. Aproximadament el 20,8% de les famílies i el 22,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mexia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mexia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Mexicali

«Mexicali» té aquests significats:
* Mexicali (ciutat), capital de l'estat mexicà de Baixa Califòrnia, a la frontera nord de l'estat amb els Estats Units
* Mexicali (municipi), municipi de Baixa Califòrnia que inclou la localitat de Mexicali, cap de municipi, capital de l'estat
* Bisbat de Mexicali, seu de l'Església Catòlica a Mèxic, sufragània de l'arquebisbat de Tijuana, i que pertany a la regió eclesiàstica Nord-oest
# Miguel Ángel Llamas Montoya

Miguel Ángel Llamas Montoya, també conegut com a Pitu, (Noain, 1980) és un periodista, director i guionista de cinema basc. Com a periodista ha treballat en mitjans en llengua basca com ara Apurtu.org, Ateak Ireki i Ahotsa.info.

## Trajectòria

El 18 de gener de 2011 fou detingut per la Policia espanyola a Pamplona, juntament amb tres persones més, acusat pel magistrat de l'Audiència Nacional espanyola Fernando Grande-Marlaska de pertànyer a l'aparell de propaganda de l'organització Askatasuna a Navarra mitjançant la gestió del web Apurtu.org, que exercia de portal d'informació de diferents actes de protesta popular. Fou alliberat el 26 de juliol de 2012 després de pagar una fiança de 10.000 euros i passar divuit mesos empresonat, en règim de preventiva, a la presó de Valdemoro de Madrid.
L'any 2020 codirigí i coguionitzà amb Amaia Merino, la pel·lícula documental On és en Mikel? sobre la detenció i assassinat l'any 1985 de Mikel Zabalza, un jove conductor de busos basc a mans de la Guàrdia Civil. Aquell mateix any, juntament amb Merino, va rebre el Premi Lauaxeta en la categoria d'Audiovisuals, un guardó que atorga anualment la Diputació de Biscaia.
Per la tarda del 17 de novembre de 2021, al Centre Cultural d'Orio, en el marc de les jornades Memòria i Convivència de Soraluze vinculades a la commemoració del Dia de la Memòria al País Basc, realitzà una xerrada amb Irati Goikoetxea, autora del llibre Herriak ez du barkatuko, per parlar sobre les ferides obertes del conflicte armat basc-espanyol.

## Referències

* ↑ «Non dago Mikel?» (en castellà). Kulturklik.Euskadi.eus, 11-11-2021. [Consulta: 18 desembre 2021].
* ↑ «"Si legitimes que es doni una pallissa a un basc, per què no a un que està fent una mica de rebombori a Madrid?"». Directa, 03-06-2015. [Consulta: 22 gener 2022].
* ↑ Matxain, Alberto. «‘Ahotsa’, cinco años dando voz y visibilidad al movimiento popular» (en castellà). Naiz.eus, 21-03-2019. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ «Diez detenidos en dos operaciones contra el entorno de ETA en Navarra y Álava» (en castellà). RTVE.es, 18-01-2011. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ Sáiz-Pardo, M. «Prisión para el hijo del portavoz de Batasuna» (en castellà). LasProvincias.es, 22-01-2011. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ Agirrezabal, A.; Intxusta, A. «Arratibel, Moreno y Llamas salen libres bajo fianza tras 18 meses» (en castellà). Gara.Naiz.eus, 27-07-2012. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ Velez, Natxo. «"La memoria histórica no logra gran cosa, si no nos lleva a una profunda reflexión"». EiTB.eus, 26-02-2021. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ García, J.; Martínez, Jose Mari. «Merino, Llamas, Gerediaga y Olave reciben el Premio Lauaxeta 2020» (en castellà). Deia.eus, 02-12-2020. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ Arzallus, Aitziber. «Memoriaren Egunaren bueltan, bi ekitaldi antolatu ditu udalak» (en basc). Karkara.eus, 09-11-2021. [Consulta: 14 desembre 2021].
# Mikel Urdangarin

Mikel Urdangarin (Amorebieta-Etxano, Biscaia, 1971) és un cantautor basc en llengua basca. Es va iniciar a la música com a bertsolari, per passar a cantar després acompanyat d'una guitarra. Té un estil intimista, tot i que ha explorat altres camps. Ha col·laborat amb el poeta Kirmen Uribe.

## Discografia

* "Haitzetan" (Gaztelupeko Hotsak, 1997).
* "Badira hiru aste" (Gaztelupeko Hotsak, 1998).
* "Espilue" (Gaztelupeko Hotsak, 2000).
* "Bar Puerto", amb Kirmen Uribe i Bingen Mendizabal (Gaztelupeko Hotsak, 2001).
* "Heldu artean" (Gaztelupeko Hotsak, 2002).
* "Lagun artean" (Gaztelupeko Hotsak, DVD, 2002).
* "Zaharregia, txikiegia agian", amb Kirmen Uribe, Rafa Rueda i Bingen Mendizabal (Gaztelupeko Hotsak, 2003).
* "Dana" (Elkar, 2005).
* "Anek idatzi dit zutaz" (Mikel Urdangarin, 2007).
* "Zubia" (Baga-Biga, 2009).
* "Zuzenean 2010/12/30" (KAP Produkzioak, 2011).
* "Azula" (KAP Produkzioak, 2012).
* Jainko txiki eta jostalari hura (Elkar, 2013)
* MMXV (Elkar, 2015)
* Margolaria (Mikel Urdangarin) (Elkar, 2017)
* Hotza da NY is cold (ZART, 2019)

## Referències

* ↑ «Jainko txiki eta jostalari hura». www.badok.eus. [Consulta: 5 gener 2020].
* ↑ «Margolaria». www.badok.eus. [Consulta: 5 gener 2020].
* ↑ «Hotza da NY is cold». www.badok.eus. [Consulta: 5 gener 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2011-08-20 a Wayback Machine. (basc)(castellà)(anglès)(francès)
# Miren Azkarate Villar

Miren Karmele Azkarate Villar (Sant Sebastià, 27 de novembre de 1955) és una política, catedràtica de Filologia Basca, professora universitària i euskaltzaina, Consellera de Cultura del Governo Basc i portaveu del Govern.
Miren Azkarate va néixer a Sant Sebastià el 27 de novembre de 1955. Es va llicenciar en Filosofia i Lletres a la Universitat de Deusto i es va doctorar en Filologia basca a la Universitat del País Basc.
Entre 1978 i 1988 va ser professora de Morfosintaxis i Lexicografia en la Facultat de Filologia Basca de la Universitat de Deusto. Des de 1988 és professora a la Universitat del País Basc i Catedràtica de Filologia Basca. Entre 1996 i 1997 va ser Vicerectora de Basc de la Universitat del País Basc.
El 1983 va ser nomenada urgazle (membre corresponent) i 1992 va ser nomenada euskaltzain ós (acadèmica de nombre) de la Reial Acadèmia de la Llengua Basca, sent la primera dona a ser nomenada acadèmica de nombre per l'Acadèmia (cadira 23), sota el mandat del euskaltzainburu Jean Haritschelhar; i actualment al costat de Laura Mintegi i Blanca Urgell, de les poques dones en l'Acadèmia.
Mirin Azkarate va ser Consellera de Cultura del Govern Basc en la Setena Legislatura, de 2001 a 2005, i portaveu del Govern des de 2004. En la següent legislatura (la vuitena) va romandre com a Consellera de Cultura del Govern Basc fins a 2009. Va ser Portaveu del Govern (2004-2009).
Des de 2011 és regidora de Sant Sebastià.

## Referències

* 1 2 «Donostia.eus - Miren Azkarate Villar» (en castellà). Donostiako Udala. [Consulta: 10 març 2018].
* 1 2 «Azkarate, Miren» (en basc). Euskaltzaindia. [Consulta: 10 març 2018].
# Miguel Martínez y Sanz

Miguel Martínez y Sanz (Saragossa, 1811 - Madrid, 1890) va ser un sacerdot i missioner, fundador de la congregació de les Serventes de Maria, Vetlladores dels Malalts en 1851.

## Vida

Miguel Martínez havia nascut a Saragossa el 1811, fill de Miguel Martínez i Teresa Sanz. Només amb tretze anys havia acabat els seus estudis i feia el primer curs de Filosofia a la Universitat. Als catorze va ingressar al seminari, on va estudiar filosofia i teologia, llicenciant-se el 1831. En 1833 començà a impartir Teologia a la Universitat de Saragossa.
En 1835 marxà a Madrid, on va rebre l'ordenació, essent nomenat en 1840 predicador de S. Ginés i, des de 1848, rector ("teniente cura") de la parròquia de Chamberí. Allí va preocupar-se per la situació de les classes necessitades, creant en 1851 una congregació religiosa per a l'assistència domiciliària a malalts pobres: les Serventes de Maria Vetlladores dels Malalts, de la qual va ser germana fundadora santa Soledad Torres Acosta. Les seves activitats en pro dels necessitats li van fer guanyar el títol de padre de los pobres.
En 1853, Isabel II d'Espanya el nomenà capellà d'honor del Palau Reial. En 1856 va marxar com a missioner a Fernando Po, al golf de Guinea, fent-se càrrec de les missions a la zona. No va tenir èxit en la gestió, però, i va tornar a Espanya en 1859, on va tenir diferents càrrecs eclesiàstics.
Va fundar l'Arxiconfraria de l'Oració Contínua i va publicar el Calendario piadoso i el Mensuario: revista de los devotos de María.
Cap al 1885 va quedar paralític, morint a Carabanchel el 25 d'agost de 1890. Va ser sebollit al cor de la casa mare de la congregació de les Serventes de Maria que havia contribuït a fundar, a la plaça del barri de Chamberí, on havia estat rector.
# Mitrofànovka (Vorónej)

* Per a altres significats, vegeu «Mitrofànovka».
Mitrofànovka (en rus: Митрофановка) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 53 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Mitrovica

Mitrovica (en albanès: Mitrovica o Mitrovicë, en serbi: Косовска Митровица, transcrit: Kosovska Mitrovica), és una ciutat i un municipi del nord de Kosovo. Assentada a la vora dels rius Ibar i Sitnica, la ciutat és el centre administratiu del districte de Mitrovica. Des de la fi de la guerra de Kosovo, es troba dividida entre la part sud (de majoria albanesa, amb 96.70%) i la part del nord (de majoria sèrbia, amb 93%).
En 2013, després de la crisi del nord de Kosovo, es va crear el municipi de Mitrovica Nord, de majoria sèrbia, dividint la ciutat en dues unitats administratives.
Segons el cens de 2011, en Mitrovica viuen 84.235 habitants, 71.909 dels quals en el municipi del sud i 12.326 en Mitrovica Nord.

## Religió

El 99,32% de la població total del municipi del sud de Mitrovica (71.422 persones), eren musulmans. Els cristians ortodoxos constituïen l'11 o el 0,02% de la població total del municipi, mentre que els catòlics eren el 42 o el 0,06%.

## Referències

* ↑ Population by ethnic /cultural background sex and municipality 2011 Data for South Mitrovica
* ↑ «Kosovo Agency of Statistics – Census 2011». Arxivat de l'original el 16 de maig 2017.
* ↑ «Kosovo». [Consulta: 3 gener 2021].
* ↑ «2011 Census: Mitrovica (demographics)». Kosovo Agency of Statistics/OSCE.
* ↑ Population by religion,sex and municipality 2011, askdata.rks-gov.net; accessed 30 July 2018.

## Enllaços externs

* Lloc web de Mitrovica Arxivat 2010-07-13 a Wayback Machine.
# Trèvol estrellat

El trèvol estelat (Trifolium stellatum) és una espècie de la família de les fabàcies que creix en prats i matollars mediterranis, conreus i marges dels camins. Es distribueix des de la conca del Mediterrani, Illes Canàries fins a Pèrsia. «Trifolium» és un nom genèric derivat del llatí que significa "amb tres fulles". «Stellatum» és un epítet llatí que significa "estelat".
És una herba anual molt pilosa. Tiges erectes de fins a 30 (-35) cm de longitud. Fulles alternes amb 3 folíols escotats i dentats, de 8-12 mm de longitud. Flors disposades en capítols més o menys densos, globoses o ovoides; calze amb 5 dents la longitud és almenys dues vegades la del tub, corol·la papilionàcia de 8-12 mm de longitud, rosada. Fruit en llegum petita que roman inclosa al calze. Floreix a la primavera. El nombre de cromosòmic de Trifolium stellatum és 2n = 14

## Referències

* ↑ Trifolium stellatum va ser descrita per Carl von Linné i publicat Species Plantarum 2: 769. 1753, vegeu «Trifolium stellatum». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden.
* ↑ Trifolium stellatum a PlantList
* ↑ https://www.termcat.cat/ca/cercaterm/fitxa/MjY0MjQyOA%3D%3D%5Benllaç+sense+format%5D
* ↑ https://dlc.iec.cat/Results?IdE=0019812&DecEntradaText=estelat&AllInfoMorf=False&OperEntrada=0&OperDef=0&OperEx=0&OperSubEntrada=0&OperAreaTematica=0&InfoMorfType=0&OperCatGram=False&AccentSen=False&CurrentPage=0&refineSearch=0&Actualitzacions=False%5Benllaç+sense+format%5D
* ↑ «trèvol». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Bayer, E.; Buttler K.P., Finkenzellar X., Grau J.. Plantas del Mediterráneo. Barcelona:Blume, 1989. ISBN 84-7031-629-X.
* ↑ http://www.calflora.net/botanicalnames/pageT.html%5Benllaç+sense+format%5D
* ↑ http://www.winternet.com/~chuckg/dictionary/dictionary.171.htm%5BEnllaç+no+actiu%5D%5Benllaç+sense+format%5Dl
* ↑ Luceño Garcés, M. Flores de Gredos. Ávila:Caja de Ávila, 1998. ISBN 84-930203-0-3.
* ↑ Contribution à la connaissance cytotaxinomique des spermatophyta du Portugal. IV. Leguminosae Fernandes, A. & M. F. Santos (1971) Bol. Soc. Brot. ser. 2 45: 177-225
# Srđan Baljak

Srđan Baljak (en serbi: Срђан Баљак; Belgrad, 25 de novembre de 1978) és un futbolista serbi que actualment juga de davanter al primer equip del MSV Duisburg.
# Antonio Sau Olite

Antonio Sau Olite (Luceni, província de Saragossa, febrer de 1910 - Barcelona, 1987) va ser un director de cinema aragonès durant la dècada del 1930.

## Biografia

Antonio Sau va emigrar en 1922 a Barcelona. Va tenir simpaties per la política més renovadora en la seva joventut. Aviat va col·laborar en dues revistes de cinema barcelonines, El Cine i Popular Film. Es va iniciar gràcies a elles en la cinematografia però així mateix va acudir a acadèmies de cinema a Barcelona. Amb Aragonés i Pujol, va muntar un laboratori cinematogràfic en els baixos d'una porteria. Era molt modest, i pertanyia al cinema mut.
En arribar el sonor va treballar com a «doblador» als Estudis Trilla-La Rivay, i, més tard, a La Voz de España. En 1936, van fugir bastants directors, però Sau es va unir al grup de tècnics de la zona republicana i va quedar sota el mandat de la CNT, que havia col·lectivitzat el Sindicat de l'Espectacle.

## Cinematografia

Se'l recorda especialment per Aurora de esperanza, amb guió seu de contingut social (i amb suport d'aquesta agrupació política). Va ser una pel·lícula estrenada l'any 1937 i fet per SIE Films de Barcelona (Estudis Orphea); recull, a través de la tragèdia d'una família que es queda al carrer, els corrents revolucionaris de l'època. El protagonista envia a la seva família perquè sobrevisqui al poble. Es va indignant davant el conformisme general, fa un míting i organitza una Marxa de Fam entre els aturats. Quan avança amb els seus companys per a protestar davant les autoritats, i passa pel poble familiar, és quan esclata la revolució. És un dels escassos exemples, al cinema espanyol, de cinema que aborda la crisi del proletariat i la reivindicacions socials. Els seus personatges són bastant versemblants, no és molt maniquea, i té una forma acceptable (per a alguns, amb influx de l'estètica russa, encara que hi ha uns clarobscurs expressionistes). El 1937 també faria el guió de Barrios bajos, de Pedro Puche.
En concloure la guerra, Sau va tenir grans dificultats per a reiniciar la seva carrera cinematogràfica. Però va roda Alma baturra, 1948 (69 min) a Espanya, amb guió d'Antonio Sau Olite i Juan Ruiz del Olmo. I va ser ajudant de direcció a Los millones de Polichinela, de Gonzalo Delgrás; així com director de producció de Muchachas de Bagdad, de 1952 (per Jerónimo Mihura) i ¿Dónde vas, Alfonso XII?, 1959 (per Luis César Amadori). El 1956 es va retirra del cinema i s'establí definitivament a Barcelona, on va treballar com a importador d'aparells fotogràfics i cinematogràfics.

## Referències

* ↑ Antonio Sau Olite, Real Academia de la Historia
* ↑ «Antonio Sau Olite». Gran Enciclopedia Aragonesa. Saragossa: DiCom Medios SL, sota llicència Creative Commons.
* ↑ Antonio Sau Olite, Diccionari del Cinema a Catalunya
* ↑ Antonio Sau Olite al Centro de Estudios Borjanos

## Enllaços externs

* Aurora de Esperanza a YouTube
* El Cine Libertario, documental Antonio Sau Olite a YouTube
# Reborn (disc)

Reborn és el vuitè àlbum d'estudi de Stryper i el primer disc amb material completament nou que posaven a la venda des d'Against the Law de 1990.
El so del disc és força contemporani i, per tant, queda una mica lluny de les gravacions clàssiques de la banda. Té influència del grunge i del rock alternatiu. És el primer disc amb el baixista Tracy Ferrie.
L'edició inicial va esdevenir de seguida una peça de col·leccionista, ja que les cançons 7, 8 i 9 apareixien a la llista de la coberta en un ordre que no correspon al del disc. Big 3 Records té la intenció de reeditar-lo sense aquest error tècnic.

## Llista de cançons

* "Open your Eyes"
* "Reborn"
* "When Did I See You Cry"
* "Make You Mine"
* "Passion"
* "Live Again"
* "If I Die"
* "Wait for You"
* "Rain"
* "10,000 Years"
* "I.G.W.T."

## Músics

* Michael Sweet - veu i guitarra
* Oz Fox - guitarra
* Robert Sweet - bateria
* Tracy Ferrie - baix

## Notes

* Reborn s'ha editat amb diferents portades, que varien segons la regió i el format. La portada alternativa per als Estats Units es va fer perquè la primera podia resultar ofensiva quan el disc s'exposés en certes botigues cristianes.
* "I.G.W.T." és una reelaboració de la cançó "In God We Trust" del disc homònim In God We Trust (disc).