OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tractat de Fort Confederation

El Tractat de Fort Confederation va ser signat el 17 d'octubre de 1802 entre els choctaws (una tribu d'amerindis dels Estats Units) i el govern dels Estats Units. El tractat cedí uns 10.000 acres (40 km²) de les terres choctaws, incloent el lloc de Fort Tombecbe, també conegut com a Fort Confederation.

## Termes

El preàmbul comença amb,
| « | Per l'ajust mutu de les parts, i per perpetuar aquesta concòrdia i amistat, que tan feliçment subsisteix entre ells, per aquest mitjà lliurement, voluntàriament, i sense limitació, pacte i acord, ... | » |
| — Tractat de Fort Confederation, 1802 |||
* Les línies frontereres seran remarcades
* La titularitat de les terres serà entregada als Estats Units.
* Alteració de les antigues fronteres
* Quan el tractat entri en vigor

## Signataris

James Wilkinson, Tuskona Hoopoio, Mingo Pooskoos, Poosha Matthaw, Oak Chummy, Tuskee Maiaby, Latalahomah, Mooklahoosoopoieh, Mingo Hom Astubby, Tuskahoma, Silas Dinsmoor (Agent dels Choctaws), John Pitchlynn, Turner Brashears, Peter H. Marsalis, i John Long.

## Vegeu també

* Llista de tractats choctaw
* Tractat de Hopewell
* Tractat de Fort Adams
* Tractat de Hoe Buckintoopa
* Tractat de Mount Dexter
* Tractat de Fort St. Stephens
* Tractat de Doak's Stand
* Tractat de Washington City
* Tractat de Dancing Rabbit Creek
* Llista de tractats

## Enllaços externs

* (Tractat amb els choctaw, 1802) Arxivat 2014-10-16 a Wayback Machine.
# Robert De Veen

Robert De Veen (Bruges, 25 de març de 1886 - Bruges, 8 de desembre de 1939) fou un futbolista belga de les dècades de 1900 i 1910.
Fou 23 cops internacional amb la selecció belga de futbol, amb la qual marcà 26 gols, rècord de la selecció entre 1906 (quan superà Pierre Destrebecq) fins 1938 (quan fou superat per Bernard Voorhoof). Pel que fa a clubs, defensà els colors del Club Brugge. Fou entrenador de clubs com Racing de Tournai, RC Lens, Olympique Lillois i Club Brugge.

## Referències

* ↑ Partits internacionals a rsssf.com
* ↑ Treize buts pour le seul De Veen! a dhnet.be
* ↑ http://www.clubbrugge.eu/fr/club/geschiedenis/trainer/5/robert-de-veen Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine. Biografia a Club Brugge
# Ermita de Sant Joan

Ermita de Sant Joan és el nom dels següents llocs:
* Ermita de Sant Joan de Blanes, ermita dalt del turó homònim al costat del castell de Sant Joan
* Ermita de Sant Joan (Dénia)
* Ermita de Sant Joan (Montserrat), ermita dalt de la muntanya de Montserrat
* Ermita de Sant Joan (Vilanova i la Geltrú)
* Sant Joan de Lledó, ermita prop del centre rural de Sant Martí Sarroca, Alt Penedès
* Sant Joan de Montanyana, ermita romànica del segle XII - XIII, al municipi de Pont de Montanyana (Franja de Ponent)
* Sant Joan de la Muntanya, ermita del municipi de Montblanc al massís de les Muntanyes de Prades
* Sant Joan nou de Colinos ermita del poble de Beraní (Rialb, Pallars Sobirà)
* Ermita de Sant Joan o Sant Joan de l'Erm Nou, santuari nou de Sant Joan de l'Erm, en el municipi de Montferrer i Castellbò (Alt Urgell)
* Ermita de Sant Joan o Sant Joan de l'Erm Vell, antic santuari al municipi de Montferrer i Castellbò (Alt Urgell)
* Sant Joan de la Riberola, ermita de Sarroca de Bellera (Pallars Jussà)
# Achille Souchard

Achille Souchard (Le Mans, 17 de maig de 1900 - París, 21 de setembre de 1976) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1924 i 1929. Va guanyar la medalla d'or als Jocs Olímpics d'Anvers de 1920 en la prova de Contrarellotge per equips, així com dos Campionats de França en ruta, el 1925 i 1926.

## Palmarès

* 1919
** 1r a la París-Évreux
* 1920
** Medalla d'or en la Contrarellotge per equips dels Jocs Olímpics d'Anvers (amb Fernand Canteloube, Georges Detreille i Marcel Gobillot)
** 1r a la París-Évreux
* 1922
** Campió de França en ruta amateur
** Campió de França de mig fons amateur
** 1r al Gran Premi de Thizy
* 1923
** Campió de França en ruta amateur
** Campió de França de mig fons amateur
** 1r a la París-Évreux
* 1925
** Campió de França en ruta
** 1r al Giro de la província de Milà, amb Romain Bellenger
** 1r al Critèrium dels Asos
* 1926
** Campió de França en ruta
** 1r al Circuit de París
* 1929
** 1r a la París-L'Aigle

## Referències

* ↑ «SOUCHARD Achille». [Consulta: 18 octubre 2023].
* ↑ «Olympedia – Achille Souchard». [Consulta: 18 octubre 2023].
* ↑ «Palmarès d'Achille Souchard (Fra)». [Consulta: 18 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Achille Souchard a sitiodeciclismo.net
# Aqueloos (déu)

Segons la mitologia grega, Aqueloos o Aquelou (grec antic: Ἀχελῷος, llatí: Achelōus) va ser un déu fluvial corresponent al riu Aqueloos, un riu d'Acarnània, fill d'Ocèan i Tetis. Era el més important de tots els déus fluvials.
El seu culte era molt estès, especialment a Acarnània, d'on era originari. Representava l'aigua potable, tenia el poder de posseir diverses formes, entre les quals de serp i de brau. Hom li atribueix diversos amors: amb Melpòmene, amb qui hauria tingut les sirenes, i amb les muses. Era considerat pare de diverses fonts: la de Pirene a Corint, la de Castàlia a Delfos, i la de Dirce a Tebes.
És molt conegut l'episodi de la seva lluita contra Hèracles per la mà de la princesa nimfa Deianira, i durant el combat adoptà formes diverses. La darrera en fou la d'un brau, però l'heroi li arrencà una banya i el riu es considerà vençut (altres versions diuen que l'heroi va canviar el curs del riu amb dics artificials). La banya arrencada fou emprada per les nimfes com a cornucòpia o, segons una altra versió, Aqueloos donà a Hèracles una banya d'Amaltea, la veritable cornucòpia, per recuperar-ne la seua.

## Referències

* ↑ Ilíada, XXI, 193.
* ↑ «Acheloos 8». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 41. ISBN 9788496061972.
# Robert DePalma

Robert DePalma és un paleontòleg estatunidenc conservador del Palm Beach Museum of Natural History conegut per haver descobert un jaciment molt ric que sembla que conté els fòssils del mateix dia de l'impacte del meteorit que provocà l'extinció del Cretaci-Paleogen fa 66 milions d'anys. El jaciment, anomenat Tanis es troba a la formació geològica Hell Creek a Dakota del Nord. Els seus treballs estan publicats amb altres coautors com Walter Alvarez o Jan Smit. L'article més complet sobre aquest tema, però, fou publicat a la revista Proceedings of the National Academy of Sciences i fou divulgat el 29 de març de 2019. El descobriment de Tanis tengué lloc el 2013 i Robert hi ha estat treballant els darrers cinc anys. Es pensa que pot ser molt important, ja que reflecteix el que va passar la primera hora després de l'impacte de Chicxulub.
Entre les seves troballes, destaca el descobriment del Dakotaraptor.

## Referències

* ↑ «Fossils discovered from the day the dinosaurs died 66 million years ago, when an asteroid hit the Earth» (en anglès). [Consulta: 30 març 2019].
* 1 2 Preston, Douglas «The Day the Dinosaurs Died» (en anglès). The New Yorker, 29-03-2019. ISSN: 0028-792X.
* ↑ Broad, William J.; Chang, Kenneth «Fossil Site Reveals Day That Meteor Hit Earth and, Maybe, Wiped Out Dinosaurs» (en anglès). The New York Times, 29-03-2019. ISSN: 0362-4331.
* ↑ Than, Ker. «New Winged Dinosaur May Have Used Its Feathers to Pin Down Prey» (en anglès). [Consulta: 30 març 2019].
# Estadi Barema Bocoum

L'Estadi Barema Bocoum és un estadi esportiu de la ciutat de Mopti, a Mali.
És la seu del club Débo Mopti i té una capacitat per a 20.000 espectadors.
Va ser inaugurat l'any 2001. Va ser seu de la Copa d'Àfrica de Nacions 2002.

## Referències

* ↑ «Informació». stades-spectateurs.com. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ «African Nations Cup 2002» (en anglès). The Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 22-08-2013. [Consulta: 27 febrer 2018].
# Leiro

Leiro és un municipi de la Província d'Ourense a Galícia. Pertany a la Comarca do Ribeiro.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 4.973 | 4.470 | 4.197 | 2.488 | 1.940 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

* Berán (San Breixo)
* Bieite (Santo Adrao)
* Gomariz (Santa María)
* Lamas (Santa María)
* Lebosende (San Miguel)
* Leiro (San Pedro)
* Orega (San Xoán)
* San Clodio (Santa María)
* Serantes (San Tomé)

## Personatges de Leiro

* Eladio Rodríguez González, lexicògraf i escriptor (1864-1949)
# Corbata (rebosteria)

Corbata és el nom amb què es coneix un dels productes típics de la rebosteria de Cantàbria, principalment elaborat a Unquera (Val de San Vicente) i a San Vicente de la Barquera.
Es tracta d'un pastís de pasta fullada amb forma de corbata o llacet fet amb mantega, sucre, ous, farina de forment i ametlles, i recobert amb una capa de sucre amb ametlles.

## Referències

* ↑ «Acuérdate de mí cuando comas», 04-04-2015. [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ «Corbatas de Unquera». Arxivat de l'original el 5 de març de 2016. [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ «Así se desayuna en España», 14-08-2015. [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ «Dulces con nombre de pueblo», 21-02-2015. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ «Productos de Cantabria. Productos Típicos de Cantabria», 03-04-2014. [Consulta: 17 octubre 2015].

## Vegeu també

* Gastronomia de Cantàbria
# Atanasi Escolàstic

* No s'ha de confondre amb Atanasi Escolàstic d'Emesa.
Atanasi Escolàstic (en llatí Athanasius Escholasticus) va ser un jurista grecoromà que va escriure sobre Eustaci després de la publicació de la Basílica.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/412?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=AthanasiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 397. ]
# US Ivry

La Union Sportive d'Ivry Handball, més coneguda com a US Ivry, és un equip d'handbol de la localitat francesa d'Ivry-sur-Seine. El club es fundà l'any 1947 i actualment disputa la Divisió 1 de la Lliga francesa d'handbol, on és el segon equip amb més títols.

## Palmarès

* 8 Lligues franceses: 1963, 1964, 1966, 1970, 1971, 1983, 1997 i 2007
* 1 Copa de França: 1996

## Enllaços externs

* Web oficial del club
# Roques de la Ferrera

Les Roques de la Ferrera és una formació rocosa de 1.861,5 metres d'altitud del municipi de la Torre de Cabdella, dins del seu terme primigeni. Estan situades un quilòmetres a ponent del poble de Cabdella, i constitueixen el contrafort de llevant del Fitero.
# Església de Sant Iscle

«Església de Sant Iscle» té aquests significats:
* Capella de Sant Iscle i Santa Victòria (Castellar del Vallès), antiga capella de Castellar del Vallès, en el Vallès Occidental
* Església de Sant Iscle de Bàscara, del municipi de Bàscara (Alt Empordà)
* Església de Sant Iscle i Santa Victòria de Centenys, municipi d'Esponellà (el Pla de l'Estany)
* Església de Sant Iscle de Colltort, del municipi de Sant Feliu de Pallerols (la Garrotxa)
* Església de Sant Iscle i Santa Victòria de Dosrius, del municipi de Dosrius (Maresme)
* Església de Sant Iscle i Santa Victòria de Llinars, del municipi de Castellar del Riu (Berguedà)
* Església de Sant Iscle i Santa Victòria de la Torre de Rialb, del municipi de la Baronia de Rialb (Noguera)
* Església de Sant Iscle i Santa Victòria de les Feixes, del municipi de Cerdanyola del Vallès (Vallès Occidental)
* Església de Sant Iscle i Santa Victòria de Surp, del municipi de Rialb (Pallars Sobirà)
* Sant Iscle i Santa Victòria de Talltendre, del municipi de Bellver de Cerdanya (Baixa Cerdanya)
* Església de Sant Iscle i Santa Victòria de Bages, del municipi de Sant Fruitós de Bages, al Bages
* Església de Sant Iscle de Pinell de Solsonès, del municipi de Pinell de Solsonès, al Solsonès
* Sant Iscle de Còrdova i Santa Victòria de Còrdova, germans màrtirs
* Església de Sant Iscle i Santa Victòria de Gironella, antiga església del poble de Gironella, actualment al terme del Pont de Suert, Alta Ribagorça
* Església de Sant Iscle i Santa Victòria de la Massana, edifici d'arquitectura barroca a la Massana, Principat d'Andorra
* Sant Iscle i Santa Victòria (Llerona), església a Llerona, nucli del municipi de Les Franqueses del Vallès, Vallès Oriental
* Sant Iscle i Santa Victòria de la Torre, a la Baronia de Rialb, la Noguera
* Altres: Retaule de Sant Iscle i Santa Victòria de la Torre, originari de l'església de Sant Iscle i Santa Victòria de la Torre, a la Baronia de Rialb, Noguera
* Sant Iscle i Santa Victòria de Can Guilla,
* Sant Iscle i Santa Victòria del castell de Millars,
* Sant Iscle i Santa Victòria de Sanavastre,
# Estadi Beşiktaş İnönü

L'Estadi Beşiktaş İnönü (en turc Beşiktaş İnönü Stadyumu) fou un estadi de futbol de la ciutat d'Istanbul, Turquia.
Era propietat del club Beşiktaş J.K.. Estava situat a Dolmabahce, al districte de Beşiktaş, al costat europeu d'Istambul. Tenia una capacitat de 32.145 espectadors. Els tres grans clubs de la ciutat, Beşiktaş J.K.; Galatasaray S.K. i Fenerbahçe S.K., van jugar a aquest estadi, ja que fins als anys 60 era l'únic estadi modern de la ciutat. Entre 1921 i 1939, els tres clubs havien jugat a l'Estadi Taksim. Aquest estadi fou demolit el 1939 i reemplaçat pel Parc Taksim (Taksim Gezi Parkı) als anys 40 i 50. Anteriorment, l'estadi es va anomenar Estadi Dolmabahce i Estadi Mithat Paşa.
L'estadi va ser inaugurat el dia 19 de maig de 1947, amb una capacitat inicial de 16.000. Va ser demolit entre juny i octubre de 2013 per a construir en aqueix mateix lloc el nou estadi del club, el Vodafone Arena, que va ser inaugurat el 2016.

## Referències

* ↑ «Football stadiums of the world - Stadium List Europe».
* 1 2 «Taksim Stadium». Arxivat de l'original el 2009-12-09. [Consulta: 6 desembre 2009].

## Enllaços externs

* Web del Beşiktaş J.K.
* Projecte del nou estadi İnönü Arxivat 2008-05-31 a Wayback Machine.
* Seguidors del Beşiktaş
* Seguidors del Beşiktaş
# Leirfjord

Leirfjord és un municipi situat al comtat de Nordland, Noruega. Té 2,307 habitants (2018) i la seva superfície és de 465.28 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Leland. Els altres pobles de Leirfjord són Bardalssjøen i Sundøy. El gran Pont de Helgeland es troba parcialment al municipi, que el connecta a Alstahaug i a la ciutat de Sandnessjøen.
El municipi de Leirfjord es troba al voltant del Leirfjorden; la major part del qual està situada al continent i una petita part es troba al nord-est de l'illa d'Alsta. El Pont de Sundøy connecta el continent amb la part nord-oriental de l'illa d'Alsta i el Pont de Helgeland el connecta amb la resta d'Alsta i la ciutat de Sandnessjøen. El Ranfjorden es troba al nord de Leirfjord i el Vefsnfjorden se situa al llarg de la part sud del municipi.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2018. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 15 desembre 2018].
# Correu exprés

El correu exprés o correu prioritari és un servei d'entrega de correu que fa arribar la carta o el paquet en qüestió al destinatari en un termini més curt pagant un preu superior al del correu ordinari. És ofert per molts serveis postals d'arreu del món, així com per empreses privades de logística. La història moderna del correu exprés començà al Congrés de la Unió Postal Universal del 1885, celebrat a Lisboa, però ja hi havia antecedents il·lustres, com ara el Pony Express, que portava correu de Missouri a Califòrnia (i viceversa) en uns deu dies.

## Referències

* ↑ Bradley, Glenn Danford. The story of the Pony Express (en anglès). A. C. McClurg & Co., 1913 [Consulta: 15 juny 2014].
# Aina Rado i Ferrando

Aina Rado i Ferrando (Santanyí, 1947 - 25 d'abril de 2017) fou una política i sindicalista mallorquina que fou presidenta del Parlament de les Illes Balears. Accedí a la presidència el 9 de març del 2010 després de la dimissió de la seva antecessora en el càrrec Maria Antònia Munar. Va mantenir el càrrec fins al 7 de juny de 2011, quan va ser substituïda per Pere Rotger Llabrés (PP).
Mestra, va ser dirigent de FETE-UGT. De 1999 a 2003 va ser consellera insular del Consell Insular de Mallorca i Directora General de Menors del Govern de les Illes Balears. Al 1999 entrà de consellera insular per reemplaçar a Francesc Antich que havia estat designat portaveu parlamentari al Parlament de les Illes i són càrrecs incompatibles. Del 2003 al 2007 va ser diputada al Parlament de les Illes Balears, sempre en les llistes del PSIB-PSOE. També mantingué l'escó al Consell de Mallorca fins a l'octubre de 2006 en què al Parlament fou elegida portaveu titular del PSIB, càrrec incompatible amb la de consellera insular. Per això hagué de renunciar al Consell, lloc que ocupà Antoni Nadal Urrea. Des de 2007 a 2009 va ser reelegida diputada autonòmica i va ocupar la vicepresidència primera de la cambra, fins a la dimissió de Maria Antònia Munar, que passà a ocupar el càrrec de presidenta fins a final de legislatura.
Va ser Secretària d'Igualtat de la Federació Socialista de Mallorca entre el 2000 i el 2004, creant els Premis Maria Plaza que entrega anualment aquesta organització.
Pel que fa a les lleis més significatives aprovades durant el seu mandat, podem destacar: la Llei del Consell Audiovisual de les Illes Balears, la Llei de mesures urgents per a l'impuls de la inversió a les Illes Balears, la Llei del Consell Consultiu de les Illes Balears, la Llei de l'Ens Públic de Radiotelevisió de les Illes Balears, la Llei de salut pública de les Illes Balears i la Llei de la bona administració i del bon govern de les Illes Balears.

## Referències

* ↑ «S'ha mort Aina Rado, ex-presidenta del Parlament de les Illes».
* ↑ «Aina Rado és la nova presidenta del Parlament de les Balears i Isabel Alemany ocupa el càrrec de vicepresidenta». Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 19 desembre 2010].
* ↑ Acta de la sessió constitutiva del Consell Insular de Mallorca 1999 Arxivat 2019-02-25 a Wayback Machine. PDF
* ↑ Composició dels òrgans parlamentaris VI Legislatura Arxivat 2021-10-20 a Wayback Machine. PDF
* ↑ Acta de ple celebrat el 6 de novembre de 2006 Arxivat 2019-02-25 a Wayback Machine. PDF
* ↑ «El Ple guarda un minut de silenci per la mort d'Aina Rado». Arxivat de l'original el 2019-02-25. [Consulta: 25 febrer 2019].
# Aureli Joaniquet i Extremo

Aureli Joaniquet i Extremo (Forcat, avui integrat a Montanui, Ribagorça 1895 - Barcelona 1963) fou un periodista i polític català, procurador en Corts durant el franquisme.

## Biografia

Havia estat redactor en cap d'El Noticiero Universal i secretari de l'Associació de la Premsa de Barcelona durant la presidència d'Eugeni d'Ors.
Políticament era força monàrquic i conservador, raó per la qual fou secretari de la Unión Monárquica Nacional a Catalunya durant la Segona República Espanyola i membre de l'anomenada Peña Blanca, monàrquics espanyolistes. Cap al 1933 es va unir a Renovación Española fins que el decret d'Unificació de 1937 els va agrupar amb la Falange Española. Durant aquests anys fou secretari del comte d'Egara, de qui en va fer posteriorment una biografia, i durant la guerra civil espanyola va passar a Burgos.
Durant la postguerra, com un dels més destacats catalans de Franco, fou tinent d'alcalde regidor de proveïments de l'ajuntament de Barcelona sota l'alcaldia de Miquel Mateu i Pla. En 1943 fou conseller nacional i procurador en corts per designació directa de Francisco Franco. Uns anys després es va adherir obertament al comte de Barcelona i fou destituït dels seus càrrecs.

## Obres

* La reforma agrària a Catalunya. Defensa de la propietat rústica catalana i disposicions de caràcter agrari que deuen tenir-se en compte (1933)
* Calvo Sotelo. Una vida fecunda. Un ideario político. Una doctrina económica (1939)
* Alfonso Sala Argemí, conde de Egara (1955)

## Referències

* ↑ Joan Maria Thomàs Andreu Feixistes! Viatge a l'interior del falangisme català, 2008, Esfera dels Llibres, 208 pàgines ISBN 978-8497346139
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# US Montauban

L'Union Sportive Montalbanaise (US Montauban) és un club de rugbi a 15 francès amb seu a Montalban. Sovint es confon amb la secció professional, el Montauban Tarn-et-Garonne XV (MTG XV). Campió de França el 1967, participa actualment al Top 14. Durant la temporada 2008/2009, el club va participar per primera vegada en la seva història en la Copa d'Europa.

## Palmarès

* Campió de França de rugbi a 15 (Bouclier de Brennus): 1967
* Campió Pro D2: 2001, 2006
* Desafiament de l'Esperança: 1967
* Antoine Béguère Desafiament: 1.971
* Armand Vaquerin Desafiament: 2005
* Finalista Vaquerin repte: 2004
* Finalista Béguère repte: 1972
| Data | Vencedor | Finalista | Marcador | Seu | Espectadors |
| 28 de maig de 1967 | U.S.Montauban | C.A.Bègles | 11-3 | Stade Jacques Chaban-Delmas, Bordeus | 32.115 |

## Enllaços externs

* Lloc Web Oficial
* Ultras lloc Sapiac partidaris associació
# Ermita de Sant Joan (Montserrat)

L'Ermita de Sant Joan és a la part alta de la regió de Tebes, al peu de la Miranda de Santa Magdalena, Montserrat, concretament.
Juntament amb la Santa Cova, és l'ermita de muntanya més accessible de Montserrat. Està ben comunicada amb el monestir gràcies al Funicular de Sant Joan i al Camí de les Ermites, que disposa de trams amples i ben pavimentats. L'ermita original, coneguda amb el nom de Sant Joan Baptista, va ésser construïda aprofitant una balma. Durant molts anys fou la residència dels abats del monestir, però malauradament la Guerra del Francès (mitjançant l'exèrcit del mariscal Suchet, el 1811) en suposà la destrucció. Malgrat això, les seues ruïnes estan ben conservades i encara se'n poden apreciar els murs, terrasses i cisternes. La majoria d'ermites disposaven de dormitori, sala d'estudi, cuina, oratori i hort. Al segle xix es bastí la nova ermita de Sant Joan en un replà proper a l'emplaçament original. És una construcció allunyada de les roques que té les seues pròpies parets, una teulada i un petit campanar. És un lloc ideal per a copsar el contrast entre l'austeritat de les antigues ermites i la solidesa de les construccions més recents. Ja al segle xx, amb l'èxit del funicular, l'indret visqué encara noves transformacions. Es construí un mirador amb vistes esplèndides sobre el vessant sud de Montserrat i un restaurant que posteriorment fou abandonat. A la regió hi ha altres ermites històriques d'interès, com les de Sant Onofre, Sant Jaume i Santa Magdalena. Antigament, les ermites de Sant Joan Baptista i Sant Onofre van estar unides per una passarel·la, ja que només hi ha 30 pams de distància entre totes dues.

## Referències

* 1 2 Balcells i Badia, David, 2014. Montserrat: 50 indrets amb encant. Valls: Cossetània Edicions. Col·lecció Khroma, 12. ISBN 9788490342084. Pàgs. 46-47.
* ↑ Oman, Charles, 1996. A History of the Peninsular War. Vol. IV. Mechanicsburg (Pennsilvània): Stackpole. ISBN 1853672246
* ↑ Patronat de la Muntanya de Montserrat

## Enllaços externs

* Funicular de Sant Joan: Ermita de Sant Joan - Monestir de Montserrat (FGC Barcelona) / YouTube (català)
* Ermites de Montserrat (català)
* Wikiloc (català)
# Etheostoma tallapoosae

Etheostoma tallapoosae és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Nord-amèrica: Geòrgia i Alabama.

## Referències

* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Etnier, D.A. i W.C. Starnes, 1993. The fishes of Tennessee. The University of Tennessee Press, Knoxville (Tennessee), Estats Units.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.