OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Goeree-Overflakkee

Goeree-Overflakkee és una illa i municipi del sud-oest d'Holanda Meridional, als Països Baixos. És envoltada pel Mar del Nord, la Haringvliet, el Volkerak i el Llac de Grevelingen. La població més gran és Middelharnis; altres poblacions són Ouddorp, Dirksland i Oude Tonge. Els habitants sovint es refereixen a l'illa com a Flakkee o Overflakkee. El març de 2015 tenia 48.237 habitants.
Goeree-Overflakkee està connectada amb Hoeksche Waard i el Brabant del Nord pel dic de Hellegat. El dic de Grevelingen i el dic de Brouwer fan la connexió amb Schouwen-Duiveland. El dic de Haringvliet va fins a Voorne-Putten. El punt més alt de l'illa es troba a 18,5 msnm.
El municipi es va crear amb la unió dels antics municipis de Goedereede, Dirksland, Middelharnis i Oostflakkee.

## Administració

A causa de la reestructuració del municipi el 2012, es van fer eleccions prèvies el 21 de novembre del 2012, que són vàlides fins al març de 2018. El 2014 es va fer una excepció per no haver-hi eleccions en aquest municipi. El consell municipal es compon de 29 escons. El partit amb més escons al consell municipal és el Partit Polític Reformat (SGP) amb nou escons. El consistori actual és dirigit per Ada Grootenboer-Dubbelman de la Crida Demòcrata Cristiana.
| Partit | Escons |
| Partit Polític Reformat (SGP) | 9 |
| Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia (VVD) | 4 |
| Partit del Treball (PvdA) | 4 |
| ChristenUnie | 4 |
| Crida Demòcrata Cristiana (CDA) | 3 |
| VKGO | 3 |
| Eil.v.Vrijheid | 1 |
| GOS | 1 |
| Total | 29 |

## Esports

El 2010, tant el Giro d'Itàlia com el Tour de França van passar per Goeree-Overflakkee. El 2015, el Tour de França hi va passar un altre cop.

## Referències

* ↑ «Gemeente Goeree-Overflakkee (Zuid-Holland)» (en neerlandès). Overheid in Zuid-Holland. [Consulta: 12 febrer 2016].
* ↑ «Tour de France komt over Goeree Overflakkee» (en neerlandès). Municipi Goeree-Overflakkee, 20-04-2015. Arxivat de l'original el 26 d’abril 2017. [Consulta: 12 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Lloc web del municipi Goeree-Overflakkee
# Goemon Mononoke Sugoroku

Goemon: Mononoke Sugoroku (ゴエモンもののけ双六, lit. "Goemon Sugoroku de Mononoke") és un videojoc de tipus joc de taula per la Nintendo 64 publicat el 25 de desembre del 1999.
El joc es basa en la sèrie Ganbare Goemon i tot i la relativa popularitat de la saga a Occident, va ser llançat només al Japó.

## Referències

* ↑ «Konami». Next Generation (19) (Imagine Media). July 1996: 70.

## Enllaços externs

* Goemon: Mononoke Sugoroku a MobyGames (anglès)
# Gorni Lutx

Gorni Lutx - Горный Луч (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants septentrionals del Caucas occidental, a la vora esquerra del riu Pxekha, a 14 km al sud d'Apxeronsk i a 100 km al sud-est de Krasnodar, la capital. Pertany al municipi de Nóvie Poliani.
# Going Backwards

«Going Backwards» és el cinquanta-quatrè senzill del grup anglès de música electrònica Depeche Mode, el segon extret de l'àlbum Spirit. La seva publicació es va produir el 23 de juny de 2017 inicialment només en format de descàrrega digital, però posteriorment també va aparèixer en CD i disc de vinil.
Es tracta d'una cançó de música folk electroacústica composta per Martin Gore. Les lletres són força polítiques, però a diferència de cançons anteriors en els quals utilitzaven metàfores i al·legories per tractar temes polítics delicats, aquí ho fan de forma oberta per criticar la societat actual massa tecnificada que a la vegada s'està deshumanitzant i que critica tots els mals dels governs actuals sense realitzar cap acció realment.
El videoclip de la cançó es va estrenar el mateix dia del llançament. Dirigit per Timothy Saccenti, està en forma de vídeo interactiu en 360 graus.
Ha estat inclòs en la gira Global Spirit Tour i tenint un paper important, ja que generalment obre els concerts.

## Llista de cançons
### Descàrrega digital (Regne Unit, Estats Units)

* "Going Backwards" (album version) − 5:43
* "Going Backwards" (Highline Sessions Version) − 5:27

### Descàrrega digital (Regne Unit, Estats Units)

* "Going Backwards" (radio edit) − 3:51
* "Going Backwards" (Chris Liebing Mix) − 9:07
* "Going Backwards" (Chris Liebing Burn Slow Mix) − 7:08
* "Going Backwards" (Solomun Extended Radio Remix) − 8:25
* "Going Backwards" (Solomun Remix Radio Version) − 4:40
* "Going Backwards" (Solomun Club Remix) − 7:53
* "Going Backwards" (The Belleville Three Full Vocal Mix) − 6:44
* "Going Backwards" (The Belleville Three Deep Bass Dub) − 5:58
* "Going Backwards" (The Belleville Three Raw Detroit Dub) − 6:44
* "Going Backwards" (The Belleville Three Full Vocal Mix Radio Edit) − 3:26
* "Going Backwards" (Point Point Remix) − 4:32
* "Going Backwards" (Maya Jane Coles Remix) − 5:57
* "Poison Heart" (Soulsavers Re-Work) − 3:45
* "You Move" (Latroit Remix) − 4:17

### CD (Regne Unit, Estats Units)

* "Going Backwards" (radio edit) − 3:51
* "Going Backwards" (Chris Liebing Mix) − 9:07
* "Going Backwards" (Solomun Extended Radio Remix) − 8:25
* "Going Backwards" (The Belleville Three Full Vocal Mix) − 6:44
* "Going Backwards" (Point Point Remix) − 4:32
* "Going Backwards" (Chris Liebing Burn Slow Mix) − 7:08
* "Going Backwards" (Maya Jane Coles Remix) − 5:57
* "Poison Heart" (Soulsavers Re-Work) − 3:45

## Referències

* ↑ «Depeche Mode to release special remix bundle of "Going Backwards"» (en anglès). DepecheMode.com, 11-08-2017. Arxivat de l'original el 2017-08-17. [Consulta: 11 novembre 2017].
* 1 2 3 «DM archives > Discography / Singles > Going Backwards» (en anglès). Depeche Mode. [Consulta: 15 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Going Backwards a DepecheMode.com (anglès)
# Gurnee

Gurnee és una vila dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2008 tenia 31.170 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gurnee tenia 28.834 habitants, 10.629 habitatges, i 7.716 famílies. La densitat de població era de 830,8 habitants/km².
Dels 10.629 habitatges en un 42,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,6% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 27,4% no eren unitats familiars. En el 22,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,3% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 37,2% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 7,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 75.742 $ i la renda mediana per família de 88.932 $. Els homes tenien una renda mediana de 60.274 $ mentre que les dones 38.713 $. La renda per capita de la població era de 31.517 $. Aproximadament el 2% de les famílies i el 3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Gurnee offers more than shopping and amusement parks». Daily Herald, 09-05-2008.
* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gurnee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gurnee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Goniopalpia

Goniopalpia és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae descrit per George Hampson el 1903. Conté només una espècie, Goniopalpia delicatalis, descrita en el mateix article, que es troba a l'Índia.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea.
# Goniostemma

Goniostemma és un gènere que pertany a la família de les apocinàcies amb dues espècies de plantes fanerògames. És originari d'Àsia. Es troben en els boscos de la Xina i l'Índia.

## Descripció

Són enfiladisses amb les fulles de 6-9 cm de llarg i 2,5-4 cm d'ample, herbàcies o coriàcies, el·líptiques a oblongues, basalment arrodonides. L'àpex és agut, i les fulles per sota són glabres.
Les inflorescències són axil·lars, normalment dos per node, amb moltes flors, pubescents amb tricomes de color vermellós.

## Taxonomia

* Goniostemma acuminata Wight
* Goniostemma punctatum Tsiang i P.T.Li

## Referències

* ↑ Espècies a PPP-index
* 1 2 «Goniostemma». The Genera of Asclepiadoideae, Secamonoideae and Periplocoideae (Apocynaceae): Descriptions, Illustrations, Identification, and Information Retrieval (anglès). [Consulta: 14 setembre 2009].

## Bibliografia

* Schrameyer, M. 1996. Beiträge zur Systematik der Secamonoideae (Asclepiadaceae). Unpublished Staatsexamensarbeit, Westfälische Wilhelms-Universität, Münster.
# Goniorhynchus

Goniorhynchus és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Goniorhynchus butyrosa (Butler, 1879)
* Goniorhynchus calamitalis Snellen, 1898
* Goniorhynchus chalybealis Snellen, 1892
* Goniorhynchus clausalis (Christoph, 1881)
* Goniorhynchus exemplaris Hampson, 1898
* Goniorhynchus flaviguttalis Warren, 1896
* Goniorhynchus gratalis (Lederer, 1863)
* Goniorhynchus gulielmalis Holland, 1900
* Goniorhynchus hampsoni (Klima, 1939 - replacement name)
* Goniorhynchus marasmialis Hampson, 1898
* Goniorhynchus marginalis Warren, 1896
* Goniorhynchus obscurus Hampson, 1898
* Goniorhynchus octosema Hampson, 1912
* Goniorhynchus pasithea (Fawcett, 1916)
* Goniorhynchus pectinalis Hampson, 1898
* Goniorhynchus plumbeizonalis Hampson, 1896
* Goniorhynchus salaconalis (Druce, 1895)

## Espècies antigues

* Goniorhynchus argyropalis (Hampson, 1908)
* Goniorhynchus lasyguialis Hampson, 1912

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Guernsey (desambiguació)

«Guernsey» té aquests significats:
* Guernsey, dependència de la Corona Britànica que forma part de les Illes Anglonormandes.
* Guernsey (Iowa)
* Guernsey (Wyoming)
# Graty (Samme)

El Graty, també anomenat Rau du Gratis, Rau du Graty o ri du Graty és un petit riu de segona categoria de Bèlgica. Neix a Feluy, un antic municipi, alhora fusionat amb Seneffe a la província d'Hainaut, i hi desemboca després d'uns tres quilòmetres al Samme.
Alimenta l'estany del Castell de Feluy, i dos molins d'aigua: el molí banal o Grand Moulin avall del castell i el Petit Moulin tot just abans de la desembocadura al Samme.

## Referències

* ↑ Rapport accompagnant le projet de Plan d'assainissement par sous-bassin hydrographique. Sous-bassin de la Senne (pdf) (en francès). Verviers: Société publique de gestion de l'eau, desembre del 2004.
* ↑ Bavay, Gérard; Smeyers, Aimé; Vingerhoed, Jean-Paul; van Ryckeghem, Robert «Grand Moulin, Moulin Banal ou Moulin de l'Épitaphe, Feluy (Seneffe)» (en neerlandès, francès). Molenecho's, 2007.
* ↑ Bavay, Gérard; Smeyers, Aimé «Petit Moulin, Feluy (Seneffe)» (en neerlandès, francès). Molenecho's, 2007.
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Graty
# Mariona Ortiz Vives

Mariona Ortiz Vives (Calella, 28 de febrer de 1992) és una jugadora de bàsquet catalana.
Formada al Club Bàsquet Calella, jugà als Platges de Marató i debutà a la Lliga femenina amb l'Uni Girona Club de Bàsquet la temporada 2010-11. Posteriorment, competí amb el Club Deportivo Zamarat i al Perfumerias Avenida, amb el qual guanyà dues Copes de la Reina i dos Supercopes espanyoles (2014, 2015). La temporada 2016-17 fitxà pel CCC Polkowice de la lliga polonesa i, l'any següent, competí a la lliga belga amb el Basket Namur Capitale (2017-18), aconseguint una copa de Bèlgica, i, posteriorment, amb el BC Castors Braine (2018-21). Tornà a la Lliga femenina estatal jugant amb el Movistar Estudiantes i des de la temporada 2022-23 amb el Casademont Zaragoza, amb el qual ha guanyat una Copa de la Reina (2023) i ha competit a l'Eurolliga. Internacional amb la selecció espanyola en categories inferiors, es proclamà campiona d'Europa sub-18 (2009) i sub-20 (2011, 2012). Amb la selecció absoluta, debutà al Preeuropeu d'israel i Eslovenia de 2023 i aconseguí la classificació per participar als Jocs Olímpics de Paris al Preolímpic de Sopron de 2024. Amb la selecció catalana absoluta ha disputat un partit internacional celebrat el 2018 al Pavelló Girona-Fontajau.

## Palmarès
### Clubs

* 3 Copes espanyoles de bàsquet femenina: 2013-14, 2014-15, 2022-23
* 2 Supercopes d'Espanya de bàsquet femenina: 2013-14, 2014-15
* 1 Lliga catalana de bàsquet femenina: 2010-11
* 1 Copa belga de bàsquet femenina: 2017-18

## Referències

* ↑ «Mariona Ortiz: “La diferència de salaris entre jugadors i jugadores és abismal”». Ràdio Calella Televisió, 28-04-2020. [Consulta: 28 abril 2020].
* ↑ M.L.S. «Mariona Ortiz da el salto al MKS Polkowice polaco». La Opinión de Zamora, 02-06-2016 [Consulta: 28 abril 2020].
* ↑ «Mariona Ortiz triomfa a Bèlgica». Mataró Audiovisual, 20-07-2018. [Consulta: 28 abril 2020].
* ↑ «Mariona Ortiz: "No hemos dejado de creer, no hemos dejado de luchar y la copa es nuestra"» (en castellà). Aragón Deporte, 02-04-2023. [Consulta: 15 juny 2023].
* ↑ Julià, Clara. «Mariona Ortiz, la 'rookie' más veterana» (en castellà). Mundo Deportivo, 06-02-2024. [Consulta: 18 juliol 2024].
* ↑ Felipo, Julián. «Catalunya recupera su selección nacional femenina» (en castellà). Mundo Deportivo, 15-05-2018. [Consulta: 28 abril 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa de Mariona Ortiz Vives - FEB
# Korovikha

Korovikha (en rus: Коровиха) és un poble de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 340 habitants.
# Sena (desambiguació)

«Sena» té aquests significats:
* Dinastia Sena , dinastia de Bengala.
* Shiv Sena, partit nacionalista mahrata.
* Senes, grup ètnic del centre de Moçambic.
* Llengua sena, llengua bantu del centre de Moçambic.
* Reis
** Sena i Guttika, dos mercenaris indis que van assassinar al rei Suratissa i van usurpar el poder reial conjunt a Anuradhapura (Sri Lanka) durant 22 anys (237 a 215 aC) fins que foren derrotats i morts per Asela, germà de Suratissa.
** Sena I, rei d'Anuradhapura, 846-866
** Sena II, rei d'Anuradhapura, 866-901
** Sena III, rei d'Anuradhapura, 955-964
** Sena IV, rei d'Anuradhapura, 972-975
** Sena V, rei d'Anuradhapura, 991-1001
* Toponímia:
** Riu Sena (francès Seine)
** Riu Sena (Úmbria), a la vora de Sinigaglia.
** Sena (Aragó), municipi d'Osca (Aragó).
** Sena de Luna, municipi de la provincia de Lleó (Castella i Lleó).
** Sena i Marne, departament francès situat a la regió d'Illa de França.
** Sena Saint-Denis, departament francès situat a la regió d'Illa de França.
** Alts del Sena, departament situat a l'àrea metropolitana de París.
** Sena Marítim, departament francès situat a la regió d'Alta Normandia.
** Sena (Etrúria), ciutat entre l'Arno i l'Umbro.
** Sena Julia, nom llatí i català antic de Siena
** Sena Gallica, nom llatí de Senigallia o Sinigaglia

## Vegeu també

* Senna
# Nizàmides

Els nidhàmides (en àrab an-Nidhamiyyun) foren una família destacada de visirs i als funcionaris seljúcides iniciada per Nidham-al-Mulk; el nom es dona també als seus clients i partidaris.
A la mort de Nidham-al-Mulk (14 d'octubre de 1092) els seus fills i partidaris van donar suport a Barkyaruq contra Terken Khatun i el seu fill infant Mahmud (I) ibn Màlik-Xah, i van aconseguir el triomf. Nou dels fills de Nidham-al-Mulk van ocupar càrrecs destacats. Els principals foren:
* Jamal-al-Mulk Muhàmmad (assassinat el 1082) governador de Balkh
* Muàyyid-al-Mulk Ubayd-Al·lah, visir de Barkyaruq (destituït el 1095, per les intrigues de Zubayda Khatun, mare de Barkyaruq, i del seu rival al visirat, Majd-al-Mulk al-Balasani) i de Muhàmmad I Tapar (fins al 1101 quan Muayid fou capturat per Barkyaruq a la batalla de Hamadan i executat)
* Fakhr-al-Mulk al-Mudhàffar, visir de Barkyaruq i després de Muïzz-ad-Din Àhmad Sanjar fins al 1107
* Izz-al-Mulk Hàssan, visir de Barkyaruq
* Xams-al-Mulk Uthman, arid al-jayx del sultà Mahmud II ibn Muhàmmad ibn Màlik-Xah el 1122-1123)
* Imad-al-Mulk Abu-l-Qàssim, visir del governador seljúcida d'Herat Böri Bars (+ 1095).
De generacions posteriors cal esmentar a:
* Nassir-ad-Din Tàhir (fill de Fakhr-al-Mulk) fou visir de Sanjar del 1133 a la seva mort (Nàssir-ad-Din va morir el 1153)
* Qiwam-al-Mulk Sadr-ad-Din Muhàmmad, germà de l'anterior, al servei de Sandjar de 1107 a 1117.
* Nidham-al-Mulk Qiwam-ad-Din Hàssan, fill de Nàssir-ad-Din, al servei de Sulayman-Xah ibn Muhàmmad
* Xams-ad-Din Yaqub ibn Ishaq ibn Fakhr-al-Mulk, mecenes de l'historiador Alí ibn Zayd ibn Funduq.
Col·lateral destacat fou Abu-l-Màhassin Xihab-ad-Din, fill d'Abu-l-Qàssim Abd-Al·lah, el germà de Nidham-al-Mulk, que fou visir de Sanjar de 1117 a 1121.

## Referències

* Carla L. Klausner, The seljuk vizirate, a study of civil administration 1055/1194, Cambridge (Massachusetts) 1973.
# Saint-Christoly-de-Blaye

Saint-Christoly-de-Blaye és un municipi francès, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. És un dels municipis situats al País Gavai o Gavacheria, que tot i trobar-se geogràficament a Occitània és de parla oïl (saintongesa).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.616 | 1.621 | 1.687 | 1.733 | 1.765 | 1.771 | 1.890 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Peraldi | UMP |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Jutjat de Primera Instància i Instrucció de Berga

Jutjat de Primera Instància i Instrucció de Berga és una obra de Berga protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de tendència classicista, envoltat per una tanca perimetral d'uns 2 m d'alçada, feta de pedra i ferro forjat. La planta baixa està dedicada a les dependències i oficines judicials i del registre civil. La primera planta, en canvi, es destinada a habitatge. Banda i banda de l'edifici central s'alcen dos cossos més en forma de torre, amb uns finestrals acabats en arcs de mig punt. És interessant la porta principal flanquejada per dos columnes que sostenen una balconada amb balustrada, i els finestrals de la planta baixa, també acabats en arc de mig punt a la façana de migdia. L'interior és decorat en algunes parts amb fusta i ceràmica vidriada.

## Referències

* ↑ «Jutjat de Primera Instància i Instrucció de Berga». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Josep Maria Ferrer Arpí

Josep Maria Ferrer Arpí (Barcelona, 1944 - 29 de setembre de 2014) va ser un enginyer i divulgador científic català. Es va llicenciar com a enginyer el 1969, va ser presentador, guionista i director de programes a TV3 i Canal 33 com Joc de ciència, Dit i fet, Més enllà del 2000 i Punt Omega. També va ser responsable a TV3 de diverses àrees com Promoció, Comunicació i Mercadotècnia, i posteriorment a la Corporació Catalana de Ràdio i Televisió, on va ser cap d'Estudis i Investigació, responsable de Màrqueting i director corporatiu d'Innovació. A la dècada dels 80 va ser el director de l'Escola Tècnico-Professional del Ripollès.
Va ser el primer que va fer un programa de televisió de divulgació científica en català i, juntament amb Mari Pau Huguet, va fer la primera emissió del Canal 33. També va publicar diversos llibres sobre innovació i investigació, l'últim centrat en l'àmbit dels viatges que portava per títol "El primer estel del capvespre d'Angkor". Va morir el setembre de 2014 víctima d'un càncer.

## Obra publicada

* Si funciona, ¡cámbialo!, cómo innovar sin morir en el intento.
* Abecedari per innovadors
* El primer estel del capvespre a Angkor

## Referències

* ↑ «Mor l'enginyer i divulgador científic Josep Maria Ferrer Arpí». ara.cat. [Consulta: 29 setembre 2014].
* ↑ «Director de l'Escola Tècnico-Professional del Ripollès». [Consulta: 29 setembre 2014].
* ↑ «Josep Maria Ferrer Arpí, divulgador científic de TV3». 324.cat. [Consulta: 29 setembre 2014].
* ↑ «"El primer estel del capvespre d'Angkor"». [Consulta: 29 setembre 2014].
# Josep Maria Ferran i Baqué

Josep Maria Ferran i Baqué (Cervera, La Segarra, 20 de juny de 1928 - Manresa, El Bages, 29 de març de 2014), prevere i enginyer català.
Cursà el batxillerat a Barcelona i a Madrid va estudiar i obtenir el títol d'Enginyer de Camins, Canals i Ports. A l'octubre de 1953 va ingressar al Seminari Diocesà de Solsona on va cursar estudis de Filosofia i Teologia i va ser ordenat prevere el 20 de juliol de 1958. Més tard es llicencià en Ciències Físiques a la Universitat de Barcelona.
Al llarg de la seva vida va desenvolupar diferents càrrecs eclesiàstics com els de coadjutor de Gironella i de Solsona, ecònom de Castellar de la Ribera i encarregat de Ceuró. A nivell diocesà formà part entre els anys 1983 i 1988 del Consell Episcopal durant l'episcopat del bisbe Miquel Moncadas i fou membre del Col·legi Diocesà de Consultors. Un cop jubilat, l'any 2005, va mantenir la seva presència a les parròquies de Montpol, Castellar de la Ribera i Ceuró. També era canonge de la catedral de Solsona.
Vinculat especialment a la docència, va impulsar la Formació Professional a Solsona com a director de l'escola creada pel bisbe Vicent Enrique i Tarancón, aleshores al capdavant de la diòcesi solsonina, i a on va exercir de professor i de director fins a la seva jubilació. També fou professor del Seminari Diocesà de Solsona i va ser el primer director de l'Institut de Batxillerat de Solsona, del qual també en va ser professor de matemàtiques. A la Universitat Politècnica de Barcelona va impartir classes a l'Escola d'Enginyeria de Camins durant un curs.
La seva formació com a enginyer de ponts i camins va ser clau per a l'execució de diverses obres a la comarca del Solsonès, destacant la de l'embassament de la Llosa del Cavall.
El 2003 va ser guardonat per la Fundació Francesc Ribalta del Consell Comarcal del Solsonès amb el Premi Signum.
Va morir a Manresa el 2014, on es trobava ingressat a causa d'uns problemes respiratoris. És enterrat al cementiri de Ceuró.

## Referències

* ↑ «Solsona perd un capellà il·lustre». NacióSolsona, 29-03-2014. [Consulta: 20 setembre 2018].