OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Crisi del Líban de 1958

La crisi del Líban de 1958 va ser un conflicte polític libanès causat per tensions polítiques i religioses. La intervenció estrangera estatunidenca va durar al voltant de tres mesos fins que el president Camille Chamoun, que havia sol·licitat l'assistència, va completar el seu mandat com a president del Líban. Les forces governamentals libaneses i el Cos de Marines dels Estats Units d'Amèrica van ocupar amb èxit el port i l'aeroport internacional de Beirut.
El president pro-occidental Camille Chamoun es negà a trencar les relacions diplomàtiques amb el Regne Unit i França quan atacaren Egipte durant la crisi de Suez el 1956. La comunitat musulmana instà el govern a fusionar-se amb la República Àrab Unida, fet que rebutjà categòricament la comunitat cristiana maronita augmentant així la tensió social. Els atacs bomba i els assassinats precediren les grans protestes al carrer. El juny de 1958 va esclatar una guerra de guerrilles a les muntanyes entre els lleials liderats per Naim Moghabghab i els insurgents encapçalats per Kamal Jumblatt.
En la mateixa data que a l'Iraq era assassinat el rei pro-occidental Faisal II i la seva família arran d'un cop d'estat, Chamoun obtingué el desembarcament de 14.000 soldats estatunidencs: un contingent de la divisió d'infanteria i 5.670 marines que asseguraren el port de Beirut i l'aeroport internacional, i contribuïren al triomf de la contrarevolució encapçalada per les Falanges Libaneses.
L'Exèrcit dels Estats Units va abandonar el país el 28 d'octubre de 1958. El president dels Estats Units, Dwight David Eisenhower, exercí un paper important en el fet que Camille Chamoun renunciés i les tensions es calmessin. Cap al final del mandat de Chamoun al setembre, un nou president, el general Fouad Chehab, va ser triat i l'oposició exigí el nomenament del cap de la insurrecció, Rachid Karamé, com a primer ministre.

## Referències

* ↑ For more on the naval and Marine Corps forces involved, see Thomas A. Bryson, Tars, Turks, and Tankers: The Role of the United States Navy in the Middle East, Scarecrow Press, Inc., Metuchen, NJ, and London, 1980, 126–140.
* ↑ «1958: los Marines en el Líbano», 07-04-2019. [Consulta: 20 març 2020].
* ↑ «Amphibious Warfare History». GlobalSecurity.org. [Consulta: 22 març 2011].
* ↑ Bryden, 1980, 128
* ↑ Scott Jackman, Political Success in War: A Criterion for Success, DTIC
# Cyclopes catellus

Cyclopes catellus és una espècie de pilós de la família dels ciclopèdids. És endèmic del centre de Bolívia. El seu hàbitat natural són probablement els boscos dels vessants andins. L'holotip tenia una llargada de cap a gropa de 180 mm i la cua de 205 mm. Es diferencia dels seus congèneres per l'absència de ratlla dorsal i la presència d'una ratlla ventral ben desenvolupada, així com el seu to marronós.

## Referències

* ↑ Oldfield, T. «XXXIV.—The Godman-Thomas expedition to Peru.—VIII. On mammals obtained by Mr. Hendee at Pebas and Iquitos, Upper Amazons» (en anglès). Annals and Magazine of Natural History, vol. 2, 9, 1928, pàg. 285–294. DOI: 10.1080/00222932808672879. ISSN: 0374-5481.
* ↑ Miranda, Flávia R; Casali, Daniel M; Perini, Fernando A; Machado, Fabio A.; Santos, Fabrício R «Taxonomic review of the genus Cyclopes Gray, 1821 (Xenarthra: Pilosa), with the revalidation and description of new species» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, vol. 183, 3, 2018, pàg. 687–721. DOI: 10.1093/zoolinnean/zlx079. ISSN: 0024-4082.
# Sistema de protecció de llamps

Un sistema de protecció de llamps s'entén com tot un seguit de precaucions contra els efectes nocius que poden ocasionar els llamps sobre els sistemes estructurals.
Els llamps poden danyar un edifici sense sistema de protecció dels llamps, quan per exemple oli sobre fusta amb risc d'incendi. El llamp pot circular directament o a través del seu intens camp electromagnètic en el cablejat elèctric (per exemple de circuits d'antenes o sistemes fotovoltaics) o canals (per exemple de col·lectors solars) i penetrar a l'interior d'edificis i causar més danys.
Un sistema de protecció contra llamps complet (LPS) compren de protecció externa i interna (protecció contra sobretensions).

## Normativa

La protecció integral contra els llamps és regit i definit internacionalment en l'IEC 62305 i l'europeu EN 62305. Molts països compten amb normatives pròpies però adopten normatives estrangeres o internacionals, per exemple, en els països de parla alemanya es pren la normativa EN d'acord amb les normes comunes de CEN/CENELEC a través de normes incorporades per la publicació de texts idèntics.
La normativa EN 62305 comprèn de quatre parts:
* Part 1: Temes bàsics
* Part 2: Control de risc
* Part 3: Protecció de sistemes estructurals i persones
* Part 4: Sistemes elèctrics i electrònics en sistemes estructurals
La IEC 62305 va ser publicat al desembre de 2010, en quatre parts. Així com la 2a Part (EN 62305-2) no ha assolit la majoria de vots requerida a Europa (sinó més aviat la IEC 62305-2 2010). Per tant, el CENELEC ha de reelaborar aquesta part. Mentrestant es va convertir en part 2 la publicada DIN EN 62305-2; VDE 0185-305-2:2013-02.

## Vegeu també

* Parallamps
* Xarxa de detecció de llamps

## Referències

* ↑ Lightning Protection System.
* ↑ «Die neuen Blitzschutznormen» (en alemany). Deutsche Kommission Elektrotechnik Elektronik Informationstechnik im DIN und VDE, 19-10-2011. Arxivat de l'original el 2012-05-05. [Consulta: 15 març 2012].

### Bibliografia

* Blitz und Blitzschutz. VDE-Verlag, 2009. ISBN 978-3-8007-2974-6.
* VDB Blitzschutz Montage-Handbuch auf CD, 2009.
* BLITZPLANER®, 2013. ISBN 978-3-9813770-0-2. Versió en PDF
* Handbuch für Blitzschutz und Erdung – mit 33 Tabellen. Offenbach: VDE-Verlag, 1993. ISBN 3-7905-0657-5.
* EMV - Blitzschutz von elektrischen und elektronischen Systemen. Offenbach: VDE-Verlag, 2013. ISBN 978-3-8007-3399-6.

## Enllaços externs

* Ausschuss für Blitzschutz und Blitzforschung (ABB) - vde.com Arxivat 2015-10-06 a Wayback Machine. (alemany)
* VDB Verband Deutscher Blitzschutzfirmen e.V. (alemany)
* VdS Publikation: Blitz- und Überspannungsschutz in elektrischen Anlagen Arxivat 2016-02-22 a Wayback Machine., amb definicions de termes d'ús comú des de la pàgina 4 i exercicis bibliografia a la 27. (alemany)
# Càncer de ronyó

El càncer de ronyó o càncer renal, és un tipus de càncer que comença en les cèl·lules en el ronyó.
Els dos tipus més comuns de càncer de ronyó són el carcinoma de cèl·lules renals (CCR) i el carcinoma de cèl·lules transicionals (CCT, també conegut com a carcinoma urotelial) de la pelvis renal. Aquests noms reflecteixen el tipus de cèl·lula de la qual es va desenvolupar el càncer.
Els diferents tipus de càncer de ronyó (com ara el CCR i el CCT) es desenvolupen en diferents maneres, el que significa que les malalties tenen diferents resultats a llarg termini, i tenen un estadiatge i un tractament diferents. El CCR és responsable d'aproximadament el 80% dels càncers renals primaris, i el CCT representa la majoria de la resta.
Junt amb el d'urèter, a Girona, la incidència percentual sobre el total de càncers és del 3,2%; per a homes al voltant del 3,5%.
A Catalunya, té una taxa de supervivència a cinc anys per a homes al voltant del 63% i per a dones al voltant del 68%. I als Estats Units és del 73%. Per als càncers que estan confinades en el ronyó, la taxa de supervivència als cinc anys és del 92%, si s'ha disseminat als ganglis limfàtics circumdants és del 65%, i si ha fet metàstasi és del 12%. Junt amb el càncer de vies urinàries (exclosa bufeta), a Catalunya, les taxes de mortalitat (x 100.000 hab.; i en % sobre el total de càncers per sexe; estandarditzades segons sexe, 2018) són: 2,67 dones; 9,41 homes; 5,63 total; 2,38% en dones; 3,99% en homes.

## Referències

* ↑ «[Guideline 'Renal cell carcinoma']» (en dutch, flemish). Ned Tijdschr Geneeskd, 152, 7, 01-02-2008, pàg. 376–80. PMID: 18380384.
* ↑ «El càncer a Girona 2010-12. Projeccions de la incidència 2017.». [Consulta: 28 agost 2020].
* ↑ «Resultats dels Registres de Tumors Hospitalaris de l'Institut Català d'Oncologia en aliança amb l’Institut Català de la Salut 2013-2017». [Consulta: 30 agost 2020].
* 1 2 «SEER Stat Fact Sheets: Kidney and Renal Pelvis Cancer». [Consulta: 31 març 2016].
* ↑ «Mortalitat». Departament de Salut. [Consulta: 30 agost 2020].
# Sky & Telescope

Sky & Telescope (S&T) és una revista mensual nord-americana que cobreix tots els vessants de l'astronomia amateur, inclosos:
* esdeveniments d'actualitat als camps de l'astronomia i de l'exploració de l'espai.
* esdeveniments en la comunitat dels astrònoms amateurs.
* ressenyes d'instruments, llibres i programaris astronòmics.
* l'autoconstrucció, del disseny i la construcció d’instruments per a l’astronomia.
* l'astrofotografia.
Els articles inclouen discussions detallades sobre les darreres descobertes, freqüentment amb la participació de científics. Sky & Telescope és completament a color i inclou fotografies del cel siguen fetes pels amateurs o pelsprofessionals, quadres i documents dels esdeveniments astronòmics imminents.
S&T va començar les seves publicacions el 1941 de la fusió de dos revistes diferents, The Sky i The Telescope. Va ser publicada per l'Sky Publishing Corporation fins al 2005, quan va ser adquirida per New Track Media, una companyia de la firma de capital privat Boston Ventures. El 2014, New Track Media es va vendre a F W Media. Després de la fallida de mitjans del 2019 d'F W, la revista es va vendre a la American Astronomical Society.

## Referències

* ↑ Federer, Charles A. «The Story of 'The Sky'». Sky & Telescope, 75, 01-11-1986, pàg. 461–63.
* ↑ «Press Releases», 13-02-2006. Arxivat de l'original el 21 de febrer 2011. [Consulta: 8 març 2011].
* ↑ «New Track Media: Fund VI», 01-01-2006. Arxivat de l'original el 2011-07-08. [Consulta: 8 març 2011].
* ↑ Mickey, Bill. «F+W Media Buys New Track Media». Foliomag, 17-01-2014. [Consulta: 24 març 2014].
* ↑ «F+W Media Reveals Winning Bidders at Bankruptcy Auction» (en anglès americà), 17-06-2019. [Consulta: 18 juny 2019].

## Enllaços externs

* «Lloc web oficial d'Sky & Telescope» (en anglés).
# Cylindropuntia rosea

Cylindropuntia rosea és una espècie de planta fanerògama de la família dels cactus, nativa de les zones desèrtiques del nord-oest de Mèxic i del sud dels Estats Units, especialment del desert de Sonora, a Texas.

## Descripció

És una planta arbustiva, ramificada des de la base amb branques ascendents i aconsegueix mesurar de 20 a 50 cm d'alçada. La tija és de color gris-verd, cilíndrica, amb seccions de 10 a 15 cm de longitud i 1,6 a 2,5 cm de diàmetre amb protuberància clarament visible. Les arèoles mesuren 2 i 3,5 cm i porten gloquidis de 2 a 5 mm grocs. Té de 8 i 56 espines aciculars, de color groc a vermell o gris i d'1 a 4 cm de llarg. Les flors són roses i tenen longituds de 3,8-4 cm. El fruit té forma de con invertit cap a obovat, és groc i són tubercles espinosos de 1,6-1,8 cm de llarg i 1,1-1,4 cm de diàmetre.

## Espècie invasora

Aquesta cactàcia ha ocasionat diversos i greus problemes per invasions al món fora del seu hàbitat natural. A Europa, especialment ha afectat Espanya, on està inclosa al llistat oficial d'espècies al·lòctones invasores del Ministeri de Medi Ambient. S'han descrit invasions greus a la ciutat de Toledo ("Cerro de la Ermita de la Virgen de la Cabeza") així com a diferents llocs de la Comunitat Valenciana i de Catalunya. En el cas de Toledo recentment s'ha intentat erradicar amb aparent èxit gràcies a l'acció conjunta de productes químics i crema controlada.

## Taxonomia

Cylindropuntia rosea va ser descrita per (DC.) Backeb i publicada a Die Cactaceae 1: 197, l'any 1958.

### Etimologia

* Cylindropuntia: nom genèric compost de cylindro = "cilíndric" i opuntia, fent referència al fet que les plantes son cilíndriques i similars a les del gènere Opuntia.
* rosea: epítet llatí que significa "de color rosa".

### Sinonímia

* Cactus subquadriflorus Moc. & Sessé ex DC.
* Cylindropuntia pallida (Rose) F.M.Knuth
* Cylindropuntia rosea var. atrorosea Backeb.
* Grusonia rosea (DC.) G.D.Rowley
* Opuntia pallida Rose
* Opuntia rosea DC.

## Referències

* ↑ «Cylindropuntia rosea». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 17 maig 2013].
* ↑ rosea a Epítetos Botánicos
* ↑ «Cylindropuntia rosea a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 18 juliol 2017].

## Bibliografia

* CONABIO. 2009. Catálogo taxonómico de especies de México. 1. In Capital Nat. México. CONABIO, Mexico City.

## Enllaços externs

* Cylindropuntia rosea a Cactiguide
# The Getaway

«The Getaway» té aquests significats:
* The Getaway (anglès) La fugida (pel·lícula de 1972) (català), pel·lícula estatunidenca dirigida per Sam Peckinpah
* The Getaway (saga de videojocs), saga de videojocs creats per Sony Computer Entertainment
* The Getaway (videojoc), videojoc d'acció i aventura publicat el desembre de 2002 per a Playstation 2
* The Getaway: Black Monday, videojoc d'acció i aventura publicat el 2004 per a Playstation 2
* The Getaway 3, tercer videojoc de la saga de crim londinenca popular de Sony, The Getaway
* The Getaway (àlbum), treball publicat el 2016 pel grup Red Hot Chili Peppers
# Thérèse Raquin (pel·lícula de 1953)

* Per a altres significats, vegeu «Thérèse Raquin (desambiguació)».
Thérèse Raquin és una pel·lícula dramàtica franco-italiana dirigida el 1953 per Marcel Carné, basant-se en la novel·la homònima d'Émile Zola.

## Argument

En una fosca merceria de Lió, Thérèse Raquin viu amb el seu marit Camille amb qui, òrfena, es va criar sense més alternativa que casar-se amb ell. La mare de Camille, una dona austera, viu amb ells i domina completament el fill ,que ha convertit en covard. Imposa a la parella una vida a la seva imatge, rutinària i casolana. Thérèse es converteix en la mestressa de Laurent, un camioner italià que vol casar-se amb ella. Quan exposa les seves intencions a Camille, aquest, recolzat per la seva mare, munta un estratagema per fer segrestar Thérèse a la regió de París sota el pretext d'un viatge de plaer. Al mateix tren, però, viatja Laurent, qui pretén forçar Camille a divorciar-se, però després d'un altercat violent, Laurent llença Camille per la porta del tren.
Tot i que la policia conclou que és un accident, la Sra Raquin pateix un atac cerebral que la deixa paralitzada i muda, n'acusa Thérèse, de la que en continua depenent. Alhora, Thérèse i Laurent són víctimes del xantatge de Riton, petit mestre cantor testimoni de la tragèdia al tren. Tot i que els amants i Riton haven arribat a un acord per al pagament d'una quantitat de diners, el destí precipitarà el trio amb un resultat tràgic: Riton mor atropellat per un conductor, però havia demanat a la donzella del seu hotel que enviés una carta d'acusació a la policia si ell no tornava a temps.

## Repartiment

* Simone Signoret - Thérèse Raquin
* Raf Vallone - Laurent LeClaire
* Jacques Duby - Camille Raquin
* Sylvie - Madame Raquin
* Maria Pia Casilio
* Marcel André
* Martial Rèbe
* Paul Frankeur

## Guardons

Va obtenir el Lleó d'Argent a la 14a Mostra Internacional de Cinema de Venècia. També va obtenir el premi de la revista japonesa Kinema Junpō a la millor pel·lícula estrangera el 1955.

## Referències

* ↑ Extret del seu llibre de records La Vie à belles dents. París: Éditions Jean-Pierre Ollivier, 1975, p. 488.
* ↑ Thérèse Raquin a Fotogramas
* ↑ Thérèse Raquin a unifrance.org

## Bibliografia

* Jean Collet, Téléciné N° 40-41, F.L.E.C.C., Paris, Janvier-février 1954, Fiche N° 214.
# Lophacme

Lophacme és un gènere de plantes de la subfamília de les cloridòidies, família de les poàcies. És originària de Sud-àfrica.
Fou descrit per Otto Stapf i publicat a Flora Capensis 7(2): 316. 1898. (Jul 1898)

## Taxonomia

* Lophacme digitata Stapf 1899
* Lophacme incompleta (Roth) Chiov. 1908
* Lophacme parva Renvoize i Clayton

## Referències

* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. Arxivat de l'original el 2014-11-29. [Consulta: 3 març 2010].
* ↑ «= Lophacme». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 16 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Lophacme a IPNI

## Bibliografia

* Clayton, W.D., Harman, K.T. and Williamson, H. (2006 en endavant). Lophacme. En: GrassBase - The Online World Grass Flora.
# Campionats del món de ciclisme en ruta de 1963

Els Campionats del món de ciclisme en ruta de 1963 es disputaren entre el 10 i 11 d'agost de 1963 a Ronse, Bèlgica.

## Resultats

| Proves : | Or | Or | Argent | Argent | Bronze | Bronze |
| Masculines |||||||
| Cursa en línia masculina detalls | Benoni Beheyt Bèlgica | 7h 25' 26" | Rik Van Looy Bèlgica | m. t. | Jo De Haan Països Baixos | m. t. |
| Cursa en línia masculina amateur | Flaviano Vicentini Itàlia | 5h 10' 20" | Francis Bazire França | m. t. | Winfried Bölke RFA | m. t. |
| Contrarellotge per equips masculins | França Michel Bechet Dominique Motte Marcel Ernest Bidault Georges Chappe | 2h 05' 45" | Itàlia Mario Maino Pasquale Fabbri Danilo Grassi Dino Zandegu | + 37" | Unió Soviètica Víktor Kapitónov Gainan Saidkhujin Iuri Mélikhov Anatoli Olizarenko | + 38" |
| Femenines |||||||
| Cursa en línia femenina detalls | Yvonne Reynders Bèlgica | 2h 03' 18" | Rosa Sels Bèlgica | m. t. | Aino Pouronen Unió Soviètica | m. t. |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Bèlgica | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 2 | Itàlia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2 | França | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | Unió Soviètica | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 5 | Països Baixos | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 5 | RFA | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |

## Referències

* «Cyclisme - Championnats du Monde - 1963 - Hommes» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 23 setembre 2012].
* «Cyclisme - Championnats du Monde - 1963 - Femmes» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 23 setembre 2012].
* «Campeonato del Mundo, Ruta, Diletantes» (en castellà). sitiodeciclismo.net. [Consulta: 23 setembre 2012].
# Sarcobatus

Sarcobatus, és un gènere de plantes amb flors originari d'Amèrica del Nord i conté dues espècies que abans es consideraven com una sola espècie. Els noms comuns en anglès per a S. vermiculatus inclouen els de greasewood, seepwood i saltbush. Tradicionalment, Sarcobatus ha estat tractat dins la família Chenopodiaceae, però l'APG II system, de 2003, el reconeix com l'únic gènere de la família Sarcobataceae.

## Descripció

Els Sarcobatus són plantes arbustives caducifòlies que fan 0,5–3 m d'alt i tenen espines, són plantes suculentes amb fulles de color verd de 10–40 mm de llargada i d'1–2 mm d'amplada. Floreixen de juny a agost S. vermiculatus va ser descobert el 1806 per l'Expedició de Lewis i Clark.

## Hàbitat

Els Sarcobatus es troben a l'oest d'Amèrica del Nord des del sud-est de British Columbia i sud-oest d'Alberta, Canadà fins a les regions més seques dels Estats Units] (de Dakota del Nord a Texas, Estat de Washington i est de Califòrnia) al nord de Mèxic (Coahuila).
Les dues espècies de Sarcobatus són halòfites. Contenen oxalat de calci i poden perjudicar els animals de ramaderia que les ingereixin

## Taxonomia

El nom de Sarcobatus prové del grec sarko (que significa carn) i batos (que significa esbarzer), referint-se a les branques espinoses i a les fulles suculents.
* Sarcobatus baileyi Coville endèmica de Nevada. És un arbust baix d'1 m d'alt. Fulles piloses de 10–16 mm de llargada. De vegades considerada una varietat de S. vermiculatus, S. vermiculatus var. baileyi (Coville) Jepson.
* Sarcobatus vermiculatus (Hook.) Torr.. En tot el rang del gènere. Plantes d'1-2 metres d'alt podent arribar a 5 metres d'alt. Leaves hairless or only slightly hairy, 15–40 mm long. Synonyms include:
** Batis vermiculata Hooker
** Fremontia vermiculata (Hooker) Torrey
** Sarcobatus maximilianii Nees

## Referències

* 1 2 Matthew H. Hils, John W. Thieret & James D. Morefield. «Sarcobatus». A: Stanley L. Welsh, Clifford W. Crompton & Steven E. Clemants. Flora of North America, volume 4, Chenopodiaceae.
* 1 2 3 Matthew H. Hils, John W. Thieret & James D. Morefield. «Sarcobatus vermiculatus». A: Stanley L. Welsh, Clifford W. Crompton & Steven E. Clemants. Flora of North America, volume 4, Chenopodiaceae.
* ↑ «Còpia arxivada». Smithsonian National Museum of Natural History. Arxivat de l'original el 2014-04-29. [Consulta: 4 setembre 2021].
* ↑ A. P. Knight and R. G. Walter. «Plants Causing Kidney Failure». A: A.P. Knight and R.G. Walter. A Guide to Plant Poisoning of Animals in North America. Teton NewMedia, Jackson WY (www.veterinarywire.com) and International Veterinary Information Service (www.ivis.org), Ithaca, New York, USA.
* 1 2 Matthew H. Hils, John W. Thieret & James D. Morefield. «Sarcobatus baileyi». A: Stanley L. Welsh, Clifford W. Crompton & Steven E. Clemants. Flora of North America, volume 4, Chenopodiaceae.

## Enllaços externs

* Jepson Flora: Sarcobatus vermiculatus
* Extensive description with images explorenm.com, Explore New Mexico
# Vitali Jenenkov

Vitali Jenenkov (Bakú, 1938) és un nedador àzeri, especialista en papallona, que va competir sota bandera soviètica durant la dècada de 1950.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or en els 4x100 metres estils del Campionat d'Europa de natació de 1958, així com el campionat nacional soviètic dels 200 metres de 1958. Durant la seva carrera va establir un rècord d'Europa en els 4x100 metres estils (1958) i tres de soviètics en els 100 i 200 metres papallona (1958–1959).

## Referències

* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 2 juliol 2021].
* ↑ «ЖЕНЕНКОВ Виталий | Российские спортсмены и специалисты | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 28 desembre 2021].
* ↑ СИЛЬНЕЙШИЕ СОВЕТСКИЕ ПЛОВЦЫ. swimmingmasters.narod.ru
# Vital Remains

Vital Remains és un grup estatunidenc de death metal de Providence, Rhode Island. La banda es formà el 1989 influenciada per bandes com Venom, Celtic Frost, Bathory, Mercyful Fate, Sodom i Destruction. Originalment abastada pels membres Paul Flynn i Tony Lazaro en guitarres, el vocalista Jeff Gruslin, el baixista Tom Supkow i Chris Dupont en bateria, la banda havia estat sota diversos canvis d'alineació a través dels anys, però no havien aconseguit una manera de publicar àlbums en bases regulars. Un parell de demos (“Reduced to Ashes” i “Excruciating Pain”) els van conduir a un contracte amb una marca francesa Thrash Records, qui van publicar “The Black Mass” en 1991. Les lletres de Vital Remains són gairebé per complet antireligioses, amb influències en el satanisme, l'apocalipsi, i temes altament blasfems. Un parell de llançaments que van seguir per a Peaceville Records, “Let Us Pray” i “Into Cold Darkness”, abans de saltar a altra marca francesa, Osmose Records, per a la qual van enregistrar “Forever Underground” i “Dawn of the Apocalypse”. Des de “Dawn of the Apocalypse”, les veus van estar a càrrec de Glen Benton (líder de Deicide), en 2001, encara que les lletres són escrites per la resta de la banda. “Dechristianize” fou publicat el 2003 amb molta aclamació per part de la crítica. L'últim àlbum de la banda, llançat el 2007, és “Icons of Evil”.