OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Podarcis lilfordi balearica

Podarcis lilfordi balearica és una subespècie de la sargantana gimnèsia que habita l'illa del Rei, dins el Port de Maó, a la costa Est de Menorca. El dors presenta una coloració que va de verd oliva a gris terrós, amb línies negres. Els costats i les extremitats presenten unes tonalitats que poden anar del roig al gris. La part ventral és de color coure, amb taques blaves, verdes o negres. La base de la cua és verda. Els individus són de mida mitjana, amb el cap curt. És abundant a l'illa.

## Referències

* ↑ Mayol Serra, J. (2003) Rèptils i amfibis de les Balears. Segona Edició Revisada. Editorial Moll. Palma.
# Amortidor (desambiguació)

«amortidor» té aquests significats:
* Amortidor (automoció), component dissenyat per afeblir la violència d'un xoc
* Agent amortidor, compost usat per mantenir l'acidesa (pH) d'una solució prop d'un valor escollit després de l'addició d'un àcid o una base en una mescla
* Amortidor (esports), equip de protecció utilitzat pels atletes amb la finalitat d'ajudar a resistir un impacte
* Amortidor d'harmònics, element mecànic del motor, instal·lat a l'extrem del cigonyal, i que absorbeix els harmònics de la vibració del motor
* Gas amortidor, gas usat en enginyeria per a afegir pressió a un sistema per tal de modular la velocitat de combustió
* Tren d'aterratge#Muntant amortidor, element mecànic que transforma l'energia cinètica de descens en increment de pressió d'un líquid i un gas que es troba dins d'aquest en el moment que un avió aterra
# Platja de La Gueirúa

La Platja de la Gueiruá està al concejo de Cudillero, en l'occident del Principat d'Astúries (Espanya) i pertany al poble de Sant Marina. Forma part de la Costa Occidental d'Astúries i està dins del Paisatge Protegit de la Costa Occidental d'Astúries, estant catalogada com paisatge protegit, ZEPA i LIC.

## Descripció

Té una forma irregular. El seu llit és de còdols.
Per accedir a la platja cal arribar a «Santa Marina» i prendre el corriol més occidental. A uns 50 m es passa davant d'una torre blava. Des d'aquí surt una pista d'uns 1.500 m per la qual s'arriba a la platja on hi ha unes escales, molt còmodes de passar, que porten fins a la mateixa platja. Per caminar-hi hom recomana dur calçat resistent a roques i còdols, com per exemple unes espardenyes de vetes.
Hi ha possibilitat de portar mascota. Té una desembocadura fluvial danvant de la qual hi ha l'«Illot de la Forcada». Les activitats més recomanades són la pesca submarina, la recreativa a canya.

## Referències

* ↑ «http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 26 març 2015].
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 101. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Amortidor magneto-reològic

Un amortidor magneto-reològic és un tipus d'amortidor de duresa variable que utilitza un líquid amb una viscositat que es pot modificar a voluntat electrònicament. A diferència d'altres amortidors variables, el control no s'obté mitjançant electrovàlvules, i el rang de variació de duresa és continu en lloc de limitar-se a tres o quatre valors fixos. El líquid conté finíssimes partícules de ferro en suspensió, fet que li permet canviar la seva viscositat en aplicar-li un camp magnètic, encara que també hi ha altres versions que reaccionen directament amb un corrent elèctric. Per regular l'amortidor és suficient un camp magnètic molt petit, el valor és fàcilment controlable mitjançant una centraleta electrònica. A part d'això, el temps de reacció és extremadament breu, molt més ràpid que amb les electrovàlvules d'altres tipus d'amortidors.

## Vegeu també

* Levitació magnètica
* Reopèxia
* Reologia
* Tixotropia

## Enllaços externs

* Més informació sobre el tema
# Platja de La Estaca

La Platja de La Estaca, també coneguda com a Perceberos per estar per estar protegit el seu marge dret per la «punta Percebeiros», està en el concejo de Valdés, en l'occident del Principat d'Astúries (Espanya) i pertany al poble de Sant Cristóbal. Forma part de la Costa Occidental d'Astúries i s'emmarca dins del conegut com a Paisatge Protegit de la Costa occidental d'Astúries.

## Descripció

Tenen forma rectilínia amb una longitud d'uns 510-520 m i una amplària mitjana d'uns 35 m. El jaç està format per sorres fosques de grandària mitjana barrejat amb grans lloses de pedra. L'ocupació i urbanització són escasses hagut de sobretot al seu difícil accés.
Per arribar a aquesta platja cal localitzar i travessar el poble de San Cristóbal i prendre adreça nord on es troba una pista que va directament a la Platja de La Estaca. Cal extremar les precaciones perquè el seu accés és complicadíssim, ja que el camí cau gairebé verticalment al llarg de 80 m. A la platja hi ha una desembocadura fluvial i, donades les seves característiques, manca de tots els serveis. Les activitats més recomanades són la pesca esportiva a canya, la recollida de ocle i, sobretot, la fotografia per les vistes tan espectaculars que té.

## Referències

* ↑ http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.PLAYAS.PLY_CO_PLAYA&valores=544 Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* ↑ «Playa de Perceberos / La Estaca» (en castellà). Naturaleza y turismo. Arxivat de l'original el 2014-10-19 [Consulta: 31 març 2015].
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 84. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Anacroneuria aurata

Anacroneuria aurata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jewett, 1959. Am. Midl. Nat. 61(1):153.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):147.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:313.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 8 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Polevoi (Magadan)

* Per a altres significats, vegeu «Polevoi».
Polevoi (en rus: Полевой) és un poble (possiólok) de l'óblast de Magadan, a Rússia, que el 2015 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ С. 15
# Anacroneuria arawak

Anacroneuria arawak és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Surinam i Guyana.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 1999. Proc.Biol.Soc.Wash. 112(1):72.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):147.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Stark, 2000. Aquatic Insects 22(4):305.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 7 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Polevoie (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Polevoie».
Polevoie (en rus: Полевое) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 794 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Ponte Caldelas

Ponte Caldelas és un municipi de la Província de Pontevedra a Galícia. Pertany a la Comarca de Pontevedra. Limita al nord amb Cotobade, al sud amb Fornelos de Montes i Soutomaior, a l'est amb A Lama i a l'oest amb Pontevedra.

## Parròquies

Anceu (Santo André), Caritel (Santa María), Castro Barbudo (Santa María), Forzáns (San Fiz), A Insua (Santa Mariña), Ponte Caldelas (Caldelas, Gradín, Parada, Paradela, Laxoso de Arriba,Laxoso de Abajo y Pazos (Santa Eulalia), Taboadelo (Santiago), Tourón (Santa María) i Xustáns (San Martiño).

## Personatges

* Suso Vaamonde
* Chano Piñeiro
# Platycephalichthys

Platycephalichthys és un gènere de peixos sarcopterigis de la família dels tristicoptèrids que va viure durant el Devonià.

## Referències

* ↑ http://www.palaeos.com/Vertebrates/Units/140Sarcopterygii/140.850.html#Tristichopteridae Arxivat 2009-12-06 a Wayback Machine.
# Potència standby

Potència standby (o en estat de repòs) és el consum de potència elèctrica de molts productes elèctrics quan estan en estat apagat. Aquest consum residual és necessari per a alimentar circuits de control com per exemple comandaments a distància. En el passat no representava cap problema, però actualment hi ha una gran sensibilitat perquè sigui el més baix possible. A partir del 2010, la majoria de països van regular aquest consum a un màxim de 1W, i a 0,5W a partir de 2013.

## Regulacions referents a potència standby

* IEC 62301: mètodes de mesura de la potència standby.
* Directiva europea ErP : consum màxim de 0,5W.
* Marcat Energy Star als EUA.

## Referències

* ↑ «Standby Power» (en anglès). standby.lbl.gov/. [Consulta: 17 juliol 2017].
* ↑ «What is standby power? - Definition from WhatIs.com» (en anglès). WhatIs.com, 16-07-2017.
* ↑ Energy, Origin. «Understanding Standby Power - Origin Energy» (en anglès). https://www.originenergy.com.au,+01-06-2017.+[Consulta: 17 juliol 2017].
* ↑ amanda «Standby Power». ACEEE, 22-06-2010. Arxivat de l'original el 2017-06-30 [Consulta: 17 juliol 2017].

## Vegeu també

* Potència elèctrica
* Font d'alimentació
# Pontedera

Pontedera és un municipi italià, situat a la regió de la Toscana i a la província de Pisa.
Pontedera limita amb els municipis de Calcinaia, Capannoli, Cascina, Lari, Montopoli in Val d'Arno, Palaia, Ponsacco i Santa Maria a Monte.

## Galeria

* Vista del 'Palazzo Pretorio'
* Església de S.Josep
* Localització del municipi a la prov. de Pisa
# Port Ellen

Port Ellen és la segona ciutat més important de l'illa d'Islay (Escòcia), després de Bowmore.
El port assegura la principal connexió per ferry entre l'illa i Escòcia, a Kennacraig.
S'hi troba la destil·leria de Port Ellen que des de 1983 ja no produeix whisky, tot i que continua amb l'activitat de maltejat per a altres destil·leries de l'illa. També s'hi troba la destil·leria de Laphroaig.
# Pleasant Grove (Utah)

Pleasant Grove és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2005 tenia 29.376 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pleasant Grove tenia 23.468 habitants, 6.109 habitatges, i 5.388 famílies. La densitat de població era de 1.039,1 habitants per km².
Dels 6.109 habitatges en un 58% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 77% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 11,8% no eren unitats familiars. En el 9,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 41% tenia menys de 18 anys, un 11,3% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 13,8% de 45 a 60 i un 5,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.036 $ i la renda mediana per família de 54.182 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.042 $ mentre que les dones 23.296 $. La renda per capita de la població era de 15.268 $. Entorn del 5,4% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pleasant Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pleasant Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Plantilla:Comtat de Utah
# Por un puñado de besos

Por un puñado de besos és una pel·lícula espanyola dirigida per David Menkes i protagonitzada per Ana de Armas i Martiño Rivas. Es va estrenar a Espanya el 16 de maig de 2014. Està basada en una novel·la de Jordi Sierra i Fabra, anomenada Un poco de abril, algo de mayo, todo septiembre. Va suposar el retorn a la producció de José Frade, tot i que no fou ben acollida per la crítica.

## Argument

Sol (Ana de Armas) és una jove que cerca parella. Per a això decideix posar un anunci en la premsa que la porta a conèixer a Dani (Martiño Rivas). Entre tots dos sorgeix una apassionada història d'amor que sembla perfecta, però que potser no ho és tant.

## Repartiment principal

* Ana de Armas - Sol.
* Martiño Rivas - Dani.
* Megan Montaner - Lidia.
* Marina Salas - Gloria.
* Jan Cornet - Darío.
* Alejandra Onieva - Mamen.
* Joel Bosqued - Sandro.
* Andrea Duro - Marta.

## Nominacions

La pel·lícula va participar en la secció oficial del Festival de Màlaga en 2014. Fou nominada al Goya al millor disseny de vestuari de 2015.

## Referències

* ↑ Sensacine. «Por un puñado de besos». [Consulta: 16 maig 2014].
* ↑ José Frade hace el ridículo en su vuelta a la producción, El Confidencial, 27 de març de 2014
* ↑ Por un puñado de besos a Fotogramas
* ↑ Cadena SER. «'Mentiras y gordas' en versión edulcorada». Arxivat de l'original el 2014-05-17. [Consulta: 16 maig 2014].
* ↑ Por un puñado de besos al web dels Premis Goya
# Potassi 40

El potassi 40 ($^{40}$K o K-40) és un isòtop radioactiu del potassi que té una llarga semivida d'1,248×10$^9$ anys. És un rar exemple d'un isòtop que pateix els tres dipus de desintegració beta. Al voltant d'un 89,28 de les vegades es desintegra en calci 40 amb una emissió d'una partícula beta (β$^−$, un electró) amb una energia màxima d'1,33 MeV i un antineutrí; al voltant d'un 10,72% de les vegades es desintegra en argó 40 mitjançant captura electrònica amb l'emissió d'un raig gamma d'1,460 MeV i un neutrí; finalment, molt rarament, un 0,001% de les vegades, es desintegra també en argó 40 emetent un positró (β$^+$) i un neutrí.

## Referències

* ↑ Engelkemeir, DW; KF Flynn, LE Glendenin «Positron Emission in the Decay of K40» (en anglès). Physical Review, 126, 5, 1962, pàg. 1818. Bibcode: 1962PhRv..126.1818E. DOI: 10.1103/PhysRev.126.1818.

## Vegeu també

* Isòtops del potassi

## Enllaços externs

* Potassium 40 Human Health Fact Sheet Arxivat 2012-03-07 a Wayback Machine. in Argonne National Laboratory Environmental Science Division, Radiological and Chemical Fact Sheets to Support Health Risk Analyses for Contaminated Areas Arxivat 2012-03-10 a Wayback Machine. (anglès)
# Anapos

Anapos és el nom dels següents llocs:
* Anapos o Anapus, riu de Sicília
* Anapos, riu d'Ambràcia
# Potamotrygon marinae

Potamotrygon marinae és una espècie de peix pertanyent a la família dels potamotrigònids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: la Guaiana Francesa.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Garman S. W., 1877. On the pelvis and external sexual organs of selachians, with especial references to the new genera Potamotrygon and Disceus (with descriptions). Proc. Boston Soc. Nat. Hist. v. 19. 197-214.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Deynat, P., 2006. Potamotrygon marinae n. sp., une nouvelle espèce de raies d'eau douce de Guyane (Myliobatiformes, Potamotrygonidae). Comptes rendus. Biologies, 329 (7): 483-493.
* 1 2 3 «Potamotrygon marinae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Enllaços externs

* Catalogue of Life Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* AQUATAB
# Andrew Hodges

Andrew Hodges (nascut a Londres, 1949) és un matemàtic, escriptor i pioner del moviment d'alliberament gai dels anys 70. Durant les últimes dècades (des de 1972) Hodges ha centrat les seves activitats d'investigació en el camp de la denominada teoria de twistors —la teoria matemàtica proposada per Roger Penrose que tracta de generar l'espaitemps a partir de l'estructura dels raigs lluminosos, o més precisament de les partícules que es desplacen a la velocitat de la llum. Potser és més conegut com a autor d'Alan Turing: The Enigma, la biografia de l'extraordinari matemàtic britànic Alan Turing, un dels fundadors de la computació i de la intel·ligència artificial. El llibre va ser inclòs l'any 2002 pel diari The Guardian en la seva llista dels 50 llibres essencials de tots els temps. Així mateix, és autor d'altres llibres de divulgació científica. Actualment treballa al Wadham College de la Universitat d'Oxford.

## Llibres

* Alan Turing: The Enigma, Vintage edition 1992, first published by Burnett Books Ltd, 1983, ISBN 0-09-911641-3
* One to Nine: The Inner Life of Numbers, Short Books, London 2007, ISBN 1-904977-75-8
* With downcast gays: Aspects of homosexual self-oppression, Pink Triangle Press 1977, ISBN 0-920430-00-7

## Referències

* ↑ "A library for all seasons" en The Guardian (1 de juny, 2002)

## Enllaços externs

* Pàgina personal d'Andrew Hodges
* Twistor diagrams
# Amor, estranho amor

Amor, estranho amor és una pel·lícula brasilera, rodada i estrenada el 1982, dirigida per Walter Hugo Khouri i protagonitzada per Marcelo Ribeiro, Vera Fischer i Xuxa Meneghel. Va ser la primera pel·lícula on va participar Xuxa.

## Argument

Hugo, un home d'edat madura, encara conserva en la memòria una infància realment singular. Quan encara és un nen, ix del sud del Brasil amb el seu avi i desembarca a São Paulo, on és abandonat davant d'un palau. Allà viu i treballa l'Ana, una prostituta amant del governador de São Paulo. El noi viurà a partir d'aleshores en aquest ambient, amb altres meretrius com la Tamara, una adolescent juganera. Després d'haver subhastat la seua falsa virginitat entre els assistents més rics, la Tamara sedueix l'Hugo -aleshores un minyó de 12 anys- i hi manté relacions sexuals.

## Polèmica

Amor, estranho amor va provocar una certa polèmica a causa de la participació de Xuxa en el repartiment, amb només 16 anys (abans de ser presentadora de programes infantils). El seu personatge adolescent té relacions sexuals amb un xiquet de 12 anys, interpretat per l'actor Marcelo Ribeiro.
Avui dia, la distribució i comercialització d'Amor, estranho amor és prohibida al Brasil.

## Premis

Vera Fischer va guanyar dos premis a la Millor Actriu del Festival de Cinema Brasília del 1982.

## Referències

* ↑ «Amor, estranho amor». The New York Times.
* 1 2 «Tudo (era) permitido nas alcovas do prazer!» (en portuguès). Jusbrasil, 18∕6∕2010. [Consulta: 6∕9∕2011].
* ↑ Amor, estranho amor a Internet Movie Database (anglès)

## Enllaços externs

* Após 25 anos, "menino" que fez filme erótico com Xuxa prepara livro Folha de São Paulo, 17 de juliol de 2007
# Prentice

Prentice és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 626 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Prentice tenia 626 habitants, 285 habitatges, i 167 famílies. La densitat de població era de 120,8 habitants per km².
Dels 285 habitatges en un 29,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,6% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 41,4% no eren unitats familiars. En el 35,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 17,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.563 $ i la renda mediana per família de 46.406 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.944 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 16.216 $. Aproximadament el 13,5% de les famílies i el 16,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Prentice» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Prentice». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Amontons (cràter)

Amontons és un petit cràter lunar a la cara oest del Mare Fecunditatis. Es tracta d'una formació circular en forma de copa que ha estat excavada fora de la superfície plana per l'impacte, i és la mateixa tonalitat fosca que la mare. Quan el sol es troba a un angle baix, diversos cràters fantasmes són visibles a la superfície mare al sud-sud-est i al nord d'aquesta.

## Referències

* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature. NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature». USGS, 25-07-2007. [Consulta: 1r novembre 2014].
* Bussey, B.; Spudis, P. The Clementine Atlas of the Moon. New York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 978-0-521-81528-4.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature. Tudor Publishers, 1995. ISBN 978-0-936389-27-1.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature». Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 24 octubre 2007].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by the Working Group of Commission 17 of the IAU». Space Science Reviews, 12, 2, 1971, pàg. 136–186. Bibcode: 1971SSRv...12..136M. DOI: 10.1007/BF00171763.
* Moore, Patrick. On the Moon. Sterling Publishing Co., 2001. ISBN 978-0-304-35469-6.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook. Cambridge University Press, 1988. ISBN 978-0-521-33500-3.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon. Kalmbach Books, 1990. ISBN 978-0-913135-17-4.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes. 6th revised. Dover, 1962. ISBN 978-0-486-20917-3.
* Whitaker, Ewen A. Mapping i Naming the Moon. Cambridge University Press, 2003. ISBN 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon. Springer, 2000. ISBN 978-1-85233-193-1.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Enllaços externs

* «Localització del cràter al Google Moon».
* «Localització del cràter al Google Moon».