OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pseudancistrus guentheri

Pseudancistrus guentheri és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Guaiana.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Isbrücker, I. J. H. (1980). Classification and catalogue of the mailed Loricariidae (Pisces, Siluriformes). Verslagen en Technische Gegevens, Universiteit van Amsterdam, 22, 1-181.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lithognathus olivieri

Lithognathus olivieri és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 25,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de Namíbia.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Acanthobrama tricolor

Acanthobrama tricolor és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba als llacs de l'est de Damasc (Síria).

## Referències

* ↑ Heckel, J. J. 1843. Ichthyologie [von Syrien]. A: J. von Russegger. Reisen in Europa, Asien und Africa, mit besonderer Rücksicht auf die naturwissenschaftlichen Verhältnisse der betreffenden Länder unternommen in den Jahren 1835 bis 1841, etc. Stuttgart. Ichthyol. von Syrien v. 1 (pt 2): 990-1099.
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lortet, L. 1883. Études zoologiques sur la faune du lac de Tibériade, suivies d'un aperçu sur la faune des lacs d'Antioche et de Homs. I. Poissons et reptiles du lac de Tibériade et de quelques autres parties de la Syrie. Arch. Mus. Hist. Nat. Lyon v. 3: 99-189, Pls. 6-18.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Vuit Pueblos del Nord

Els Vuit Pueblos del Nord de Nou Mèxic són Taos, Picuris, Santa Clara, Ohkay Owingeh (abans San Juan), San Ildefonso, Nambe, Pojoaque, i Tesuque.
Els pueblo Taos i Picuris parlen tiwa; la resta parlen tewa. Tiwa i tewa són llengües de la família lingüística kiowa-tano estretament relacionades. Aquests pobles constitueixen el Consell dels Vuit Pueblos del Nord, que patrocina fires d'artesania, són defensors dels interessos jurídics dels pobles, etc. La capital dels Vuit Pueblos del Nord es troba a Ohkay Owingeh, anteriorment conegut com a San Juan, però va canviar el seu nom original nadiu el 2005.

## Enllaços externs

* Els Vuit Pueblos del Nord i la tribu apatxe jicarilla Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* Web del Centre Cultural Indi Pueblo
# Pohlidium

Pohlidium és un gènere monotípic de plantes de la subfamília centotecòidia, família de les oàcies. La seva única espècie: Pohlidium petiolatum és originària de Panamà. Fou descrita per Davidse, Soderstrom i Ellis, i publicat a Systematic Botany 11(1): 131. 1986.
El nom del gènere va ser atorgat en honor de R.W.Pohl, agrostòleg nord-americà.

## Referències

* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 2 març 2010].
* ↑ «Pohlidium». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 5 novembre 2014].

## Enllaços externs

* (en anglès) Grassbase - The World Online Grass Flora
# Antonio Valero de Bernabé

Antonio Valero de Bernabé y Pacheco (Fajardo, 26 d'octubre de 1790 - Bogotà, 7 de juny de 1863), també conegut com el «Libertador de Puerto Rico», fou un militar porto-riqueny. Entrenat a Espanya, va lluitar amb l'exèrcit espanyol per expulsar d'Espanya Napoleó Bonaparte fet pel que va ser promogut a coronel durant aquests anys.
Va retornar al Nou Món i es va unir al moviment mexicà per la independència, on va ser nomenat Brigadier General. Més tard es va unir a Simón Bolívar per lluitar per la independència d'Espanya de les nacions d'Amèrica del Sud, lluitant per Colòmbia, Perú i Panamà. També va donar suport a la independència de Puerto Rico i Cuba. Com Bolivar, va defensar una federació de nacions Llatinoamericanes.
Al llarg de la seva vida, Valero de Bernabé va ser condecorat amb la Medalla dels Llibertadors de Mèxic, el Bust del Llibertador de Perú, i la Medalla del Callao.

## Referències

* ↑ Echevarría, Luis. «Antonio Valero de Bernabé: El Puertorriqueño Libertador de América». La Red Biográfica de Puerto Rico, 2001.

## Bibliografia

* Abril, Mariano. Antonio Valero De Bernabe. Un Heroe De La Independencia De Espana y America. Instituto De Cultura Puertorriqueña, 1971, p. 228.
# Necròpolis ibèrica del Corral de Saus

La necròpolis ibèrica del Corral de Saus (segles V-III aC) es localitza a Moixent (la Costera, País Valencià), a la partida de Garamoixent, a la finca del Corral de Saus. Va ser descoberta el 1971.
La necròpolis se situa al peu de la muntanya Castellet de Baix, en què va assentar-se un vilatge ibèric, actualment destruït en la seua totalitat. Entre els descobriments més destacats, es troben els de diverses tombes en què es van reutilitzar restes escultòriques com a material de construcció, com les restes de les Dametes, i de la Sirena. S'han identificat nombrosos fragments que inclouen un bust amb ulls ametllats i somriure arcaic, i que podria correspondre al bust de la sirena, i un bloc amb baix relleu d'un genet. També s'han trobat àmplies zones amb empedrat de còdols, carreus, blocs amb restes de decoració, i tombes protegides per petites pedres. Entre la ceràmica, destaquen fragments i peces amb decoració geomètrica i floral, zoomorfa amb aus, peixos, esfinxs, i humana.
Les troballes semblen indicar una fase final de la necròpolis corresponent al segle iii aC, en què es van reutilitzar materials arquitectònics i escultòrics d'època anterior. Els materials arquitectònics i escultòrics reutilitzats procedirien probablement d'un monument tipus pilar estela, que inclouria les Dametes en la rematada i es col·locaria la figura de la sirena, possiblement un túmul principesc del segle vi o V aC.

## Referències

* Fletcher Valls D. La necrópolis ibérica del Corral de Saus (Mogente, Valencia). València, 1977.
* Varia III. La cultura ibérica. Homenaje a Domingo Fletcher Valls. València, 1984.
* Izquierdo Peraile, I. Monumentos funerarios ibéricos: los pilares-estela. Diputació provincial de València, 2000.
* Aquest article conté material escrit o gràfic procedent del lloc web www.contestania.com, amb permís del seu propietari.
# Puig Tifell

El Puig Tifell és una muntanya de 409 metres que es troba entre els municipis de Colera i Llançà, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Lais la Bella

Lais la Bella (grec antic: Λαΐς and Λαΐδα) (Corint, segle V aC - Corint, p. segle IV aC) o Lais de Corint fou una hetera que probablement va néixer a Corint al segle v aC, i que va viure en temps de la Guerra del Peloponès. En el seu temps era considerada la més bella de la seva època. La seva figura va ser especialment admirada, segons diu Ateneu de Nàucratis. Era notable també per la seva avarícia i pels seus capricis.
Va tenir nombrosos amants, entre ells el filòsof Aristip que li va dedicar dues obres (Πρὸς Λαΐδα ("Pros Laida" Sobre Lais), i Πρὸς Λαΐδα περὶ του κατόπτρου (Pros Laida perí tou katóptrou" (Sobre Lais davant del mirall). Es va enamorar i va estar aparellada amb l'esportista Eubotes de Cirene sota promesa de matrimoni, el qual, després de la seva victòria a Olímpia va complir a la seva manera la paraula de portar-la a Cirene, ja que es va emportar un retrat d'ella, segons diu Claudi Elià.
Quan ja era gran es va tornar alcohòlica. Va morir a Corint i se li va erigir un monument (una lleona que s'emportava un moltó) a un bosquet anomenat Κράνειον ("Kraneion" Sanguinyol). Es conserva un epigrama a l'Antologia palatina on se la descriu oferint un mirall a Afrodita, mentre li diu que en fa entrega perquè no es vol veure tal com és (ja molt gran), ni es pot veure tal com era. La representació de Lais amb un mirall és un tema recurrent. La seva fama era encara vigent a Corint en temps de Pausànias, que cita el proverbi οὐ Κόρινθος οὔτε Λαίς ("Ou Korintos oute Lais").

## Referències

* ↑ 1.Lais a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 712
# Aighí

Aighí (Aighinanus, Agnianus, Anianus, Aighyna, Aeghyna, Aegyna, Aigino, Aichina, Aighinus, Ainandus, Aimandus, Amandus) fou un suposat duc de Gascunya que hauria exercit suposadament entre 628 i 638 o 645. Seria el mateix personatge que el duc Aichinà constatat vers 627-628 i inspiració d'Amand de Gascunya (suposat fill del duc Serè de Tolosa presentat a vegades com germà d'Aichinà), inventat per la carta d'Alaó. Segons aquest document apòcrif, quan el 628 bona part d'Aquitània (Tolosà, Carcí, Agenès, Périgord i Santonya) fou erigida en regne amb capital a Tolosa, el nou rei Caribert II s'hauria casat amb Gisela, suposada neta de Serè i filla d'Amand, i va lluitar contra els vascons en suport del duc de Gascunya i els nobles lleials derrotant els rebels (el 629 o 631 segons les fonts). Caribert II va morir el 8 d'abril del 632 i el seu fill gran que el va seguir, Khilperic d'Aquitània, un nen de bressol, al cap de poc. El 632 es va produir la suposada revolta de Gascunya en favor de Boggis d'Aquitània (suposat germà petit de Khilperic) dirigida pel seu avi Amand (pare de Gisela, la mare de Boggis). Però mai van existir ni Gisela, ni Amand ni Boggis.
Una teoria suposa que Aichinà no fou en realitat duc sinó un delegat reial per aplanar la revolta dels gascons (627); suposava que el 628 hauria entregat el govern a Amand (el que lliga amb l'enllaç de Gisela i Caribert II) però després de l'aixecament d'aquest vers el 632 en favor del seu net Boggis (i una vegada establert que Amand no va existir, després de la revolta nacional dels vascons), el delegat reial Aichinà/Aichí (el mateix personatge o dos personatges diferents) hauria tornat a Gascunya (635) lluitant al front dels deu ducs borgonyons enviats a la zona. El 636 el duc Aighí o Aichinà és esmentat com a cap dels senyors gascons lleials al rei Dagobert I. El 637 Fredegari anomena com a duc a Ainand (que seria el mateix Aighí o Aichinà).
Vegeu també: Aichinà i Amand de Gascunya.

## Nota

* ↑ L'Art de vérifier les dates, Volum 14, per David Bailie Warden, Nicolas Viton de Saint-Allais, Jean Baptiste Pierre Jullien de Courcelles i altres

## Referències

* Gran Enciclopèdia Catalana
* L'Art de vérifier les dates, Volum 14, per David Bailie Warden i altres
# Portada/article abril 27
## Nova York

Nova York (en anglès i oficialment New York City) és la ciutat més poblada de l'estat de Nova York, als Estats Units d'Amèrica, i la segona aglomeració urbana del continent. És el centre de l'àrea metropolitana de Nova York, la qual és entre les aglomeracions urbanes més grans del món. Durant més d'un segle ha estat un dels principals centres mundials de comerç i finances. Nova York és considerada com una ciutat global a causa de les seves influències a nivell mundial en els mitjans de comunicació, en la política, en l'educació, en l'entreteniment i en la moda. La influència artística i cultural de la ciutat és de les més fortes del país; a més a més, s'hi troba la Seu de les Nacions Unides, la qual cosa la converteix en un important punt de relacions internacionals.
# Nijni Baskuntxak

Nijni Baskuntxak (en rus: Нижний Баскунчак) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 2.391 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Processament en memòria

En informàtica, el processament en memòria és una tecnologia emergent per al processament de dades emmagatzemades en una base de dades en memòria. El processament en memòria és un mètode per abordar els colls d'ampolla de rendiment i potència causats pel moviment de dades entre el processador i la memòria principal. Els sistemes antics s'han basat en emmagatzematge en disc i bases de dades relacionals que utilitzen llenguatge de consulta SQL, però cada cop es consideren més inadequats per satisfer les necessitats d'intel·ligència empresarial (BI). Com que s'accedeix a les dades emmagatzemades molt més ràpidament quan es col·loquen a la memòria d'accés aleatori (RAM) o a la memòria flaix, el processament a la memòria permet analitzar les dades en temps real, permetent la presa de decisions i l'elaboració d'informes més ràpids.
La lectura de dades del disc dur és molt més lenta (possiblement centenars de vegades) en comparació amb la lectura de les mateixes dades de la memòria RAM. Especialment quan s'analitzen grans volums de dades, el rendiment es veu molt degradat. Tot i que SQL és una eina molt potent, les consultes complexes triguen a executar-se relativament llarg i sovint tenen com a resultat una disminució del rendiment del processament transaccional. Per tal d'obtenir resultats en un temps de resposta acceptable, molts magatzems de dades s'han dissenyat per calcular prèviament resums i respondre només a consultes específiques. Es necessiten algorismes d'agregació optimitzats per augmentar el rendiment.
Amb un gran nombre d'usuaris, es necessita una gran quantitat de memòria RAM per a una configuració en memòria, que al seu torn afecta els costos del maquinari. És més probable que la inversió sigui adequada en situacions en què la velocitat de resposta a les consultes és una alta prioritat, i on hi ha un creixement significatiu del volum de dades i un augment de la demanda d'instal·lacions d'informes; pot ser que encara no sigui rendible quan la informació no estigui subjecta a canvis ràpids. La seguretat és una altra consideració, ja que les eines en memòria exposen grans quantitats de dades als usuaris finals. Els fabricants aconsellen assegurar-se que només els usuaris autoritzats tenen accés a les dades.

## Referències

* ↑ Ghose, S. IBM Journal of Research and Development, 63, 6, 01-11-2019, pàg. 3:1–19. DOI: 10.1147/JRD.2019.2934048.
* ↑ Chi, Ping; Li, Shuangchen; Xu, Cong; Zhang, Tao; Zhao, Jishen 2016 ACM/IEEE 43rd Annual International Symposium on Computer Architecture (ISCA) [Seoul, South Korea], 01-06-2016, pàg. 27-39. DOI: 10.1109/ISCA.2016.13.
* ↑ Plattner, Hasso. In-Memory Data Management: Technology and Applications (en anglès). Springer Science & Business Media, 2012. ISBN 9783642295744.
* ↑ Zhang, Hao; Gang Chen; Beng Chin Ooi; Kian-Lee Tan; Meihui Zhang IEEE Transactions on Knowledge and Data Engineering, 27, 7, 01-07-2015, pàg. 1920–1948. DOI: 10.1109/TKDE.2015.2427795 [Consulta: free].
# Aigle Noir Athlétique Club

L'Aigle Noir Athlétique Club (en català Àligues Negres Atlètic Club) és un club de futbol haitià de la ciutat de Port-au-Prince.

## Palmarès

* Coupe Vincent:
** 1960
* Campionat Nacional:
** 1996, 2005-06 Cl, 2005-06 Tr
* Copa haitiana de futbol:
** 2010-11
* Campionat de Port-au-Prince de futbol:
** 1943, 1952-53, 1955, 1959, 1970

## Referències

* ↑ Haiti – List of Foundation Dates
* ↑ RSSSF: Haiti – List of Champions Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* ↑ Bellevue, Emmanuel. «57 bougies pour l'Aigle Noir Athlétic Club». Le Nouvelliste, 27-06-2008. Arxivat de l'original el 25 d'abril 2016. [Consulta: 11 abril 2016]. (francès)
* 1 2 3 «Haiti - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Haiti - List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Arcenillas

Arcenillas és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 248 | 281 | 295 | 309 |
# Nijnetemernitski

Nijnetemernitski (en rus: Нижнетемерницкий) és un poble (un khútor) de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 209 habitants, pertany al districte d'Aksai.

## Referències

* ↑ Паспорт муниципального образования «Мишкинское сельское поселение» Аксайского муниципального района
# Processament de dades

El processament de dades és la recollida i manipulació de dades digitals per produir informació significativa. El processament de dades és una forma de processament de la informació, que és la modificació (processament) de la informació de qualsevol manera detectable per un observador.
El terme "Processament de dades" o "DP" també s'ha utilitzat per referir-se a un departament dins d'una organització responsable del funcionament dels programes de tractament de dades.

## Funcions de tractament de dades

El tractament de les dades pot implicar diversos processos, com ara:
* Validació – assegurant que les dades subministrades són correctes i rellevants.
* Ordenació – "ordenar elements en una seqüència i/o en diferents conjunts".
* Resum (estadístic) o (automàtic) – reduint les dades detallades als seus punts principals.
* Agregació – combinació de múltiples peces de dades.
* Anàlisi – la "recollida, organització, anàlisi, interpretació i presentació de dades".
* Informes – enumereu dades detallades o resumides o informació calculada.
* Classificació – separació de dades en diferents categories.

## Sistemes

Un sistema de processament de dades és una combinació de màquines, persones i processos que per a un conjunt d'entrades produeix un conjunt definit de sortides. Les entrades i sortides s'interpreten com a dades, fets, informació, etc. depenent de la relació de l'intèrpret amb el sistema.
Un terme que s'utilitza habitualment com a sinònim de sistema de processament de dades o emmagatzematge (codis) és sistema d'informació. En particular, pel que fa al tractament electrònic de dades, el concepte corresponent s'anomena sistema electrònic de tractament de dades.

## Referències

* ↑ French, Carl. Data Processing and Information Technology (10th ed.) (en anglès). Thomson, 1996, p. 2. ISBN 1844801004.
* ↑ «What is Data Processing? Definition and Stages - Talend Cloud Integration» (en anglès). https://www.talend.com.+[Consulta: 18 agost 2023].
* ↑ Illingworth, Valerie. Dictionary of Computing (en anglès). 4th. Oxford University Press, 11 December 1997 (Oxford Paperback Reference). ISBN 9780192800466.
* ↑ Anthony Ralston. Encyclopedia of Computer Science 4th ed. (en anglès). Nature Publishing Group, 2000, p. 865.
# Llista d'aeroports del Sàhara Occidental

Aquesta és d'una llista d'aeroports del Sàhara Occidental, ordenats segons la ubicació. Aquests aeroports estan inclosos en la llista d'aeroports del Marroc.

## Aeroports

Aeroport noms que apareixen en negreta, indiquen que l'aeroport ha programat servei de línia aèria comercial.
| Ciutat | OACI | IATA | Aeroport | Coordenades |
| Dakhla (ad-Dakhla) | GSVO / GMMH | VIL | Aeroport de Dakhla | 23° 43′ 05″ N, 015° 55′ 55″ O﻿ / ﻿23.71806°N,15.93194°O﻿ / 23.71806; -15.93194﻿ (Aeroport de Dakhla) |
| Al-Aaiun (Laâyoune) | GSAI / GMML | EUN | Aeroport Internacional Hassan I | 27° 09′ 06″ N, 013° 13′ 09″ O﻿ / ﻿27.15167°N,13.21917°O﻿ / 27.15167; -13.21917﻿ (Aeroport d'Al-Aaiun/Hassan I) |
| Smara (Semara) | GSMA / GMMA | SMW | Aeroport de Smara | 26° 43′ 54″ N, 011° 41′ 04″ O﻿ / ﻿26.73167°N,11.68444°O﻿ / 26.73167; -11.68444﻿ (Aeroport de Smara) |
| Güera (La Gouera) | | ZLG | Aeroport de La Güera (clausurat) | 20° 51′ 0″ N, 017° 5′ 0″ O﻿ / ﻿20.85000°N,17.08333°O﻿ / 20.85000; -17.08333﻿ (Aeroport de La Güera) |
Hi ha altres pistes d'aterratge sense pavimentar al Sàhara Occidental:
* Aeroport d'Oum Dreyga
* a 1,960 metres (6,430 ft) marcava la pista d'aterratge nord-sud en les instal·lacions de control de fronteres del Marroc al sud de Guerguerat.
* Una pista de terra aspra al sud-oest de Tifariti
* Dues pistes d'aterratge de terra ben definits just a l'oest de Mahbes

## Referències

* ↑ Moroccan Border Control
* ↑ Tifariti airstrip
* ↑ Al Mahbes airstrip

## Enllaços externs

* «ICAO Location Indicators by State» (PDF). International Civil Aviation Organization, 12-01-2006. Arxivat de l'original el 2007-09-26. [Consulta: 17 agost 2016].
* World Aero Data: Western Sahara Arxivat 2013-01-23 a Wayback Machine. - ICAO codes, coordinates
* Great Circle Mapper: Western Sahara - IATA and ICAO codes