OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bancs del gueto

El Banc del gueto (conegut a Polònia com a getto ławkowe)) fou una forma d'oficial de segregació en els seients dels estudiants, introduït a les universitats de Polònia en 1935 al politècnic de Lviv. Pels volts del 1937, quan aquesta pràctica esdevingué condicionalment legalitzada, molts rectors i altres institucions d'ensenyament superior havien adpotat aquesta forma de segregació. En el marc del sistema del Getto ławkowe, els estudiants universitaris jueus van ser obligats, sota amenaça d'expulsió, a seure en una secció lateral esquerre de les aules, reservada exclusivament per a ells. Aquesta política oficial de segregació forçada va ser acompanyada sovint per actes de violència dirigits contra estudiants jueus pels membres de l'ONR (il·legalitzada ja des de feia tres mesos en 1934) i altres organitzacions d'extrema dreta i antisemites.
El "banc del gueto" va marcar el cim de l'antisemitisme a Polònia entre les dues guerres mundials."Contrarià no només els jueus, sinó també molts polonesos."«Els estudiants jueus van protestar contra aquestes polítiques, amb alguns polonesos que els van donar suport ... [és a dir, els estudiants jueus]» es mantingueren al seu lloc en comptes de seure. La segregació va continuar en vigor fins a la invasió de Polònia a la Segona Guerra Mundial i l'ocupació de Polònia per l'Alemanya nazi que va suprimir tot el sistema educatiu polonès.

## Referències

* ↑ Lliga anti-difamació de Bnai b'rith. Polònia: Democràcia i el desafiament de l'extremisme. Arxivat 2008-10-01 a Wayback Machine. Un informe especial per la Lliga anti-difamació, 2006 (anglès)
* ↑ Litman Mor (Muravchick): The war for life. Chapter 5: A BA. a Anti-Semitism (1935-1940):"En argot polonès, l'anomenavem "Ghetto Lawkowe" (Gueto dels Bancs).."
* ↑ Robert Blobaum. Antisemitism and Its Opponents in Modern Poland. Cornell University Press, 2005. ISBN 978-0-8014-8969-3. «Els primers a sotmetre's a les demandes segregacionistes dels estudiants nacionalistes foren els consells de les factultats del departament d'enginyeria i mecànica de l'Institut Politècnic de Lviv, que el 8 de desembre de 1935, van adoptar els acords oportuns, que van ser ràpidament imitats en altres llocs.»
* ↑ Anàlisi de les observacions de Hans-Wilhelm Steinfeld sobre les relacions poloneso-jueves a Lviv
* 1 2 Serwis informacyjny Antysemityzm lat 30-tych Arxivat 2020-06-10 a Wayback Machine. Dia-pozytyw. Serwis informacyjny (polonès)
* 1 2 Jerzy Jan Lerski, Historical Dictionary of Poland, 966-1945, Greenwood Press, 1996, ISBN 0-313-26007-9, Google Print, p.22
* ↑ (polonès) Getto ławkowe Arxivat 2020-06-10 a Wayback Machine., segons Alina Cała, Hanna Węgrzynek i Gabriela Zalewska, Historia i kultura Żydów polskich. Słownik, WSIP
# BDZ

BDZ té els següents significats:
* Ferrocarrils estatals búlgars (del seu nom en búlgar Български Държавни Железници, transliterat Balgarski Darzhavni Zheleznitsi), companyia estatal de ferrocarril de Bulgària
* Bola de Drac Z, segona part de la sèrie anime japonesa Bola de Drac
# Baan

El baan és una llengua que es parla al sud de Nigèria, a les LGAs de Gokana, Tai i Eleme, a l'estat de Rivers.
El baan és una llengua ogoni del grup lingüístic de les llengües ogoni occidentals. Aquestes formen part de la família lingüística de les llengües del riu Cross. L'altra llengua del mateix grup lingüístic és l'eleme.

## Ús

El baan és una llengua que gaudeix d'un ús vigorós (6a); tot i que no està estandarditzada, és utilitzada per persones de totes les edats i generacions. Té un diccionari.

## Població i religió

El 65% dels 8400 baans són cristians; d'aquests, el 40% pertanyen a esglésies cristianes independents, el 25% són anglicans, el 20% són catòlics i el 15% són protestants. El 35% dels baans restants creuen en religions tradicionals africanes.

## Referències

* 1 2 baan al joshuaproject
* 1 2 baan a l'ethnologue
* ↑ llengües ogoni occidentals a l'ethnologue
# Arvicanthis nairobae

Arvicanthis nairobae és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds de fins a 2.000 msnm a Kenya i Tanzània. El seu hàbitat natural són les sabanes. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, nairobae, significa ‘de Nairobi’ en llatí.

## Referències

* ↑ Cassola, F. Arvicanthis nairobae. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 23 agost 2017.
# Surovo

Surovo - Сурово (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la riba dreta del riu Kuban, al delta, davant de Léninski. És a 20 km al sud de Poltàvskaia i a 63 km al nord-oest de Krasnodar. Pertany al khútor de Trudobelikovski.
# Der Gesellsschaft Naturforschender Freunde zu Berlin

Der Gesellsschaft Naturforschender Freunde zu Berlin (abreujat Ges. Naturf. Freunde Berlin Neue Schriften) és un llibre amb descripcions de botànica, escrit per Henry Ernest Muhlenberg que va ser editat en quatre volums en els anys (1795-1803), 1795-1805, amb el nom de Der Gesellsschaft Naturforschender Freunde zu Berlin, neue Schriften.

## Referències

* ↑ a Tropicos

## Enllaços externs

* Descripció a IPNI
# Arvicola scherman

Arvicola scherman és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids.
Presenta dues formes ecològiques: la cavadora, que habita els massissos muntanyosos del sud-oest i centre d'Europa, i la semiaquàtica, que ocupa la resta de la seva àrea de distribució.

## Descripció

És una espècie de gran variabilitat morfològica al llarg de la seva àrea de distribució. Als Països Catalans està representada per morfotips de petita mida, amb dimensions corporals sensiblement més petites que les de la rata d'aigua (A. sapidus), i amb la cua més curta. Espècie sense dimorfisme sexual, la coloració del pelatge de A. scherman és diferent fins i tot a escala intrapoblacional, variant des del bru fosc o bru groguenc fins al gris, els flancs des del bru groguenc o ocre fins al gris clar; a la zona ventral predominen els tons grisencs i la cua és generalment bicolor.

## Distribució i hàbitat

Des del nord de la península Ibèrica fins a Ucraïna, faltant a l'oest i l'extrem sud-est de França; el seu límit septentrional està localitzat al nord d'Alemanya i el meridional als Alps i els Balcans. A la península Ibèrica es distribueix en una franja septentrional que aniria des de la Vall d'Aran fins a les serres de Los Ancares (Lugo), Segundera (Zamora) i Montezinho (Portugal). Existeix un aïllament geogràfic entre les poblacions dels Pirineus, la serralada Cantàbrica i l'extrem nord-est de Guipúscoa.
Espècie herbívora, ocupa principalment prats naturals situats a altituds variables, des del nivell del mar fins a prats alpins propers als 2.000 metres. En terrenys cultivats i prats de farratge pot arribar a constituir una plaga agrícola.
En algunes zones de la seva àrea de distribució, pot ser un reservori de tularèmia i hoste intermediari de diverses espècies de paràsits.

## Depredació

És presa habitual de les aus rapinyaires, com el mussol banyut (Asio otus) i l'òliba (Tyto alba), i de carnívors de mida mitjana.

## Referències

* (anglès) Arvicola scherman, a Wilson, D. E. i Reeder, D. M. (editors). 2005. Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (3a edició) Consulta: 23 juliol 2009.

## Enllaços externs

* Rastres Arxivat 2012-10-25 a Wayback Machine. d'Arvicola terrestris a l'apartat de rastres de mamífers Arxivat 2014-05-15 a Wayback Machine. del web Barbastella.
# Climent d'Ancira

Climent d'Ancira (Ancira, actual Ankara, Turquia, ca. 258 - 312) va ésser un bisbe de l'època de l'emperador Dioclecià. Va patir martiri a la mateixa ciutat durant les persecucions del període 303-310. Sebollit a Ancira, va ésser venerat, especialment per l'Església Ortodoxa.

## Tradició hispànica

Posteriors tradicions, publicades a Espanya a partir del segle xvi i XVII, amb l'objectiu de vincular el seu diaca Agatàngel de Roma a la ciutat d'Elx, desenvolupen una història diferents, sense cap fonament històric.
Segons ella, va ser detingut i jutjat a Ancira i enviat a Roma, on va ésser jutjat pel mateix emperador. Empresonat, va conèixer Agatàngel de Roma, nascut a Ancira i a qui va batejar. L'emperador va intentar que reneguessin del cristianisme, però no va aconseguir-ho malgrat les tortures a què van ésser sotmesos. Va tornar a ésser enviat cap a Orient, i Agatàngel l'acompanyà. Van anar passant de tribunal en tribunal a Rodes, Ancira, Tars, etc., on eren jutjats, torturats, etc., sense que renunciessin a la seva fe; tot plegat, fins que van tornar definitivament a Ancira, van passar vint anys. Finalment van ser decapitats.
L'esment a aquest origen hispànic es troba per primer cop en cronicons i fonts falsificades, com va ésser habitual en altres llocs durant el segle xvi i XVII, per tal d'atribuir a diverses ciutats el fet d'ésser el lloc de naixement d'un màrtir. En històries d'Elx publicades el 1621 i 1625 no es troba cap esment al sant, completament desconegut a Elx llavors. En 1651 es va publicar a Lleó el Martyrologium Hispanicum de Juan Tamayo de Salazar, cronicó que incorpora abundants llegendes i falsificacions de dades històriques: per primer cop, s'hi parla del naixement de sant Agatàngel a Elx i reelabora la història de Climent. L'obra va ésser ja criticada i qüestionada al segle xviii, però la llegenda va arrelar.

## Notes

* ↑ Llavors, per exemple, es van elaborar les també falses llegendes dels sants Anastasi de Lleida o Juliana i Semproniana a Mataró.

## Enllaços externs

* Biografia de Sant Climent Arxivat 2007-11-05 a Wayback Machine..
* Joan CASTAÑO I GARCIA. "Sant Agatàngel, sant il·licità?", La rella, 14 (2001), p. 57-74. Arxivat 2012-03-12 a Wayback Machine.
# Xot de Hoy

El xot de Hoy (Megascops hoyi) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita boscos de muntanya del nord-oest de l'Argentina i sud de Bolívia. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Xot de Hoy». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 17 gener 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 260. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ ; Donsker, D.; Rasmussen, P.«IOC World Bird List (v 11.2)», 01-07-2021.
* ↑ Holt, D. W., R. Berkley, C. Deppe, P. L. Enríquez, J. L. Petersen, J. L. Rangel Salazar, K. P. Segars, K. L. Wood, and J. S. Marks (2020). Montane Forest Screech-Owl (Megascops hoyi), version 1.0. In Birds of the World (J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D. A. Christie, and E. de Juana, Editors). Cornell Lab of Ornithology, Ithaca, NY, USA. https://doi.org/10.2173/bow.mofsco1.01 retrieved August 7, 2021.
* ↑ BirdLife International. «Yungas Screech-owl. Megascops hoyi» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 17 febrer 2023].
# Cua de ventall de les Palau

El cua de ventall de les Palau (Rhipidura lepida) és un ocell de la família dels dicrúrids (Dicruridae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i vegetació secundària a les illes Palau, des de Babeldaob cap al sud fins Peleliu.

## Referències

* ↑ «Cua de ventall de les Palau». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Cua de ventall de les Samoa

El cua de ventall de les Samoa (Rhipidura nebulosa) és un ocell de la família dels dicrúrids (Dicruridae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc i arbusts de les muntanyes de les illes Upolu i Savaii, a les Samoa occidentals.

## Referències

* ↑ «Cua de ventall de les Samoa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Diogenià de Cízic

Diogenià de Cízic, en llatí Diogenianus, en grec antic Διογενειανός, fou un gramàtic grec nasciut a Cízic esmentat per Plutarc, també anomenat Diògenes, segons Suides.
S'ha suposat que podria ser el mateix personatge que Diògenes Laerci al qual Joan Tzetzes anomena Diogenià. Suides diu que va ser autor d'un llibre sobre les set illes, sobre l'alfabet, sobre poesia i altres. No es pot assegurar si aquest Diògenes mencionat per Plutarc és el mateix que el Diògenes del que Eusebi de Cesarea cita un fragment sobre la futilitat dels oracles.

## Referències

* ↑ Diogenianus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1024
# Districte de Bytča

El districte de Bytča - (eslovac) Okres Bytča - és un dels 79 districtes d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Žilina. Té una superfície de 281,64 km², i el 2013 tenia 30.672 habitants. La capital és Bytča.

## Llista de municipis
### Ciutats

* Bytča

### Pobles

Hlboké nad Váhom | Hvozdnica | Jablonové | Kolárovice | Kotešová | Maršová-Rašov | Petrovice | Predmier | Súľov-Hradná | Štiavnik | Veľké Rovné
# Davis (Oklahoma)

Davis és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 2.610 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Davis tenia 2.610 habitants, 1.042 habitatges, i 723 famílies. La densitat de població era de 91,5 habitants per km².
Dels 1.042 habitatges en un 33,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,6% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 30,6% no eren unitats familiars. En el 28% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 18,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.958 $ i la renda mediana per família de 37.100 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.266 $ mentre que les dones 16.667 $. La renda per capita de la població era de 13.604 $. Entorn del 13% de les famílies i el 14,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Davis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Davis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Diòcesi de Laghouat

La diòcesi de Laghouat (llatí: Dioecesis Laghuatensis) és un bisbat de l'església catòlica creada el 14 de setembre de 1955 pel papa Pius XII. La seva seu és a Laghouat i abans del 1955 era a Ghardaïa. És una de les quatre diòcesis d'Algèria i està subjecte directament a la Santa Seu.
El 19 de juliol de 1901 es va crear la prefectura apostòlica de Ghardaïa separada del vicariat apostòlic del Sàhara i Sudan a Mali, que el 10 de gener de 1921 va agafar el nom de "Ghardaïa al Sàhara"; el 28 d'abril de 1942 va perdre part del seu territori quan fou erigida la prefectura apostòlica de Niamey (després arxidiòcesi). Passà a ser un vicariat apostòlic el 10 de juny de 1948. Va esdevenir diòcesi episcopal el 14 de setembre de 1955.
El seu territori és el més gran del món per una diòcesi catòlica. Inclou les poblacions de Djelfa, Ghardaïa i Tamanrasset amb tot el Sàhara al sud d'Algèria (2.170.000 km²); només menys de 2000 cristians viuen a la diòcesi entre una població de quatre milions de persones.

## Bisbes

* Charles Guérin (1901 - 1910)
* Henry Bardou (1911 - 1916)
* Louis David (1916 - 1919)
* Gustave-Jean-Marie Nouet (1919 - 1941)
* Georges-Louis Mercier (1941 - 1968)
* Jean-Marie Michel Arthur Alix Zacharie Raimbaud (1968 - 1989)
* Michel-Joseph-Gérard Gagnon (1991 - 2004)
* Claude Jean Narcisse Rault (2004 -)

## Estadístiques

A finals del 2014, la diòcesi tenia 1.200 batejats sobre una població de 4.324.000 persones, equivalent al 0,0% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1950 | 12.241 | 963.477 | 1,3 | 48 | | 48 | 255 | | 3 | 129 | 12 |
| 1970 | 2.837 | 1.053.319 | 0,3 | 54 | 2 | 52 | 52 | | 60 | 124 | 4 |
| 1980 | 2.540 | 1.702.540 | 0,1 | 26 | | 26 | 97 | | 33 | 93 | 10 |
| 1990 | 140 | 2.686.627 | 0,0 | 28 | 2 | 26 | 5 | | 32 | 59 | 10 |
| 1998 | 800 | 3.583.400 | 0,0 | 17 | | 17 | 47 | | 24 | 35 | 10 |
| 2001 | 1.500 | 3.726.736 | 0,0 | 16 | | 16 | 93 | | 23 | 39 | 10 |
| 2002 | 2.000 | 3.782.635 | 0,1 | 19 | 1 | 18 | 105 | | 27 | 35 | 11 |
| 2003 | 2.000 | 3.883.035 | 0,1 | 15 | 1 | 14 | 133 | | 22 | 37 | 10 |
| 2004 | 2.000 | 3.883.035 | 0,1 | 16 | 1 | 15 | 125 | | 24 | 37 | 10 |
| 2007 | 1.000 | 3.950.000 | 0,0 | 17 | | 17 | 58 | | 23 | 36 | 11 |
| 2010 | 1.200 | 4.076.000 | 0,0 | 15 | 3 | 12 | 80 | | 22 | 38 | 12 |
| 2013 | 1.200 | 4.324.000 | 0,0 | 14 | 3 | 11 | 85 | | 16 | 32 | 11 |

## Enllaços externs

* Diòcesi de Laghouat - Lloc web oficial
* Lloc web dels amics de la diòcesi (francès)
# Djawf

«Djawf, al-Djawf, Jawf o Al-Jawf» té aquests significats:
* Djawf Ibn Nasir, plana del Iemen
* província d'Al-Jawf, província de l'Aràbia Saudita, al nord del país, a la frontera amb Jordània
* Djawf Amir, ciutat de l'Aràbia Saudita capital de la província d'Al-Jawf
* Djaww al-Yamama o Djaww Tuam, plana de la Yamama a l'Aràbia Saudita coneguda també com
# Djazair-i Bahr-i Safid

Djazair-i Bahr-i Safid fou un antic eyalat de l'Imperi Otomà conegut simplement com a Djazair o pels europeus "Arxipèlag". Aquesta província fou el territori concedit inicialment al Kapudan Paixà, cap de la flota. Va tenir diversos límits i va arribar a la seva màxima extensió al segle xvii quan el formaven les illes de la mar Egea, els territoris de la costa d'Anatòlia i de Grècia i temporalment Xipre, encara que Creta n'estava exclosa.
A l'origen es limitava al sandjak de Gal·lípoli (amb els districtes de Galata i Izmid); al primer terç del segle xvi el formaven els sandjaks de Kodja-eli, Sughla i Bighla a Anatòlia, i Negrepont (Eghriboz), Lepant (Aynabakht), Karlo-eli, Mitilene (Midilli) i Mistra (Mizistre) a Grècia. Després s'hi va afegir Rodes (Rodos) vers la meitat del segle xvi; el 1618 s'hi va afegir Quios (Sakiz), Naxos (Naksha) i Andros (Andira); el 1670 s'hi va ajuntar Xipre però l'illa en fou separada el 1703 per esdevenir feu del gran visir, retornant a la província el 1785. Mistra i Karli-eli foren incorporats a l'eyalat de Morea. Quan el càrrec de Kapudan Paixà fou abolit pel tanzimat, l'eyalat abraçava:
* Sandjak de Bigha (on era la capital)
* Sandjak de Rodes
* Sandjak de Quios
* Sandjak de Lesbos (Mitilene)
* Sandjak de Lemnos (Limni)
* Sandjak de Xipre
El sandjak de Bigha fou unit al eyalat de Khudavendigar el 1876 i la capital es va traslladar a Quios i més tard a Rodes. El 1878 Xipre fou ocupada pels britànics. Rodes va passar a Itàlia el 1912 i la resta d'illes van ser adquirides per Grècia a la guerra grecoturca.

## Bibliografia

* Abbé Joseph Dupont d'Alençon, Géographie de l'empire ottoman, éd. : Veuve C. Poussielgue, 1907.
# Dineïna

La dineïna és una proteïna motriu (també anomenades motor molecular o molècula motriu) en les cèl·lules vives que converteixen l'energia qumica continguda en l'ATP en energia mecànica de moviment. La dineïna transporta diverses càrregues "caminant" a través dels microtúbuls del citoesquelet cap al final menor del microtúbul el qual està normalment orientat cap al centre de la cèl·lula. En canvi la kinesina es mou cap a l'extrem major del microtúbul.
Les dineïnes es poden dividir en dos grups: les dineïnes citoplasmàtiques i les dineïnes axonemals les quals també s'anomenen dineïnes ciliars o flagel·lars.
La proteïna responsable del moviment de cilis i flagels va ser descoberta i anomenada dineïna (dynein) el 1963. Vint anys més tard la dineïna citoplasmàtica va ser aïllada i identificada.

## Funció

Les dineïnes axonemals es troben només en cèl·lules que tenen estructures ciliars i flagel·lars. Les dineïnes citoplasmàtiques, en canvi, es troben en totes les cèl·lules animals i possiblement en les vegetals. Fa funcions de transport en orgànuls i de muntatge en el centrosoma (Karp, 2005).

## Estructura

Cada molècula de dineïna és una proteïna de muntatge complex composta per petites subunitats de polipèptids.

## Referències

* Karp G. Cell and Molecular Biology: Concepts and Experiments, Fourth ed, p. 346-358. John Wiley and Sons, Hoboken, NJ. 2005.
* Schroer, Trina A. DYNACTIN Annual Review of Cell and Developmental Biology 2004 20, 759-779

## Vegeu també

* Motor molecular

## Enllaços externs

* «Pàgina sobre la dineïna» (en anglès).
# Dias

* No s'ha de confondre amb dies o Díaz.
Dias és el nom dels següents personatges:
* Adílson Dias Batista (Curitiba, Brasil, 1968), futbolista brasiler
* Alex Rodrigo Dias da Costa (1982, Niterói), futbolista brasiler
* Antônio Gonçalves Dias (Caxias, 1823 — Baixos dos Atins, Tutóia, Maranhão, 1864), poeta, advocat (llicenciat a
* Arnaldo Dias Baptista (1948, São Paulo), músic i compositor brasiler de música rock
* Bartolomeu Dias (~1450 - prop del cap de Bona Esperança, Sud-àfrica, 1500), navegant i explorador portuguès
* Carlos Alberto Dias (Brasília, Brasil, 1967), futbolista brasiler
* Charles Dias de Oliveira (1984), futbolista brasiler
* Dejalma Pereira Dias dos Santos (São Paulo, 1929 - Uberaba, 2013), futbolista brasiler
* Dinis Dias, navegant portuguès del segle xv, conegut per haver estat el primer occidental en arribar a la península de Cap Verd
* Diogo Dias (~1450 - ~1500), navegant i explorador portuguès
* Diogo Dias Melgás o Melgaz (Cuba, Alentejo, 1638 - Évora, 1700), compositor portuguès de polifonia
* Djalma Feitosa Dias (Santos, 1970), futbolista brasiler que jugava de migcampista atacant
* Ivan Dias (1936 — 2017), cardenal indi de l'Església Catòlica que fou Prefecte de la Congregació per a l'Evangelització dels Pobles
* Jorge Miguel Dias Gonçalves (1983, Pedroso), futbolista portuguès
* José Quintino Dias (1792 - 1881), Baró de Monte Brasil, militar i noble portuguès
* Luiz Alberto Dias Menezes (São Paulo, 1950 - 2014), geòleg, mineralogista i comerciant de minerals brasiler
* Luiz Gustavo Dias (1987, Pindamonhangaba), futbolista brasiler que juga de defensa
* Luísa Dias Diogo (1958, Maputo), economista i política moçambiquèsa
Viccionari