OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lentvaris

Lentvaris ( escoltar (?·pàg.)) (en polonès: Landwarów) és una de les 103 ciutats de Lituània. És una ciutat de la regió etnogràfica d'Aukštaitija, comtat i municipi de Vílnius (Lituània). Es troba a 9 quilòmetres a l'est de Trakai. El llac Lentvaris es troba a prop de la ciutat.

## Història

Al segle xviii, la ciutat de Lentvaris, es trobava dins de la Confederació de Polònia i Lituània. Era propietat de la família noble lituana Sapieha i des de 1850 va passar a la família Tyszkiewicz. A propòsit de les particions de confederació de Polònia i Lituània, la ciutat va esdevenir una part de l'Imperi Rus. El 1885 la família Tyszkiewicz va construir un palau en estil Tudor amb un gran parc dissenyat per Édouard André.
En el període d'entreguerres Lentvaris des de 1922 estava a les mans de Polònia, situada en el voivodat de la Segona República de Polònia amb capital a Vílnius. El setembre del 1939, l'Alemanya nazi va atacar a Polònia a l'uníson amb la Unió Soviètica, la ciutat va ser presa el 19 de setembre de 1939. Soldats polonesos que van lluitar a la Campanya de setembre, van ser internats en la veïna ciutat de Kretinga pels lituans. Entre 1942 i 1943 una unitat partisana jueva encapçalada per Abba Kovner que operava als voltants, va volar un tren a la vora de l'estació de Lentvaris de la via fèrria que unia Vílnius amb Grodno. Vint-i-un vagons que transportaven tropes i subministraments es van descarrilar.

## Vegeu també

* Llista de ciutats de Lituània

## Referències

* ↑ «Orneta.net - serwis miasta informator» (en lituà). Arxivat de l'original el 2009-10-31. [Consulta: 10 desembre 2013].
* ↑ Mieczysław Potocki "Węgielny". «Okres od 1 września 1939 r. do kwietnia 1940 r.» (en polonès). [Consulta: 10 desembre 2013].
* ↑ Vashem, Yad. «Operaciones Diary of a Jewish Unidad Partisan en Rudniki Bosque (1943-1944)». [Consulta: 10 desembre 2013].

## Enllaços externs

* Lentvaris - Lloc web oficial
# Leptobrachium banae

Leptobrachium banae és una espècie d'amfibi que viu a Laos, Vietnam i, possiblement també, a Cambodja.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* van Dijk, P.P., Chan-ard, T. & Stuart, B. 2004. Leptobrachium banae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 7 d'abril del 2008.
# Leptobrachium chapaense

Leptobrachium chapaense és una espècie d'amfibi que viu a la Xina, Laos, Tailàndia, Vietnam i, possiblement també, a Myanmar.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* van Dijk, P.P., Ohler, A., Guanfu, W., Datong, Y. & Shunqing, L. 2004. Leptobrachium chapaense. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 7 d'abril del 2008.
# Leptobrachium buchardi

Leptobrachium buchardi és una espècie d'amfibi que viu a Laos.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Ohler, A.. & Stuart, B. 2006. Leptobrachium buchardi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 7 d'abril del 2008.
# Llau de Joncarlat

La llau de Joncarlat és una llau del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, a l'àmbit de l'antic poble d'Herba-savina.
Està situada a ponent d'Herba-savina i del Serrat des Bigues. S'origina als peus de la Serra de Pessonada a la seva part oriental, a migdia de la Roca Roia, des d'on davalla cap a migdia, travessa la partida de Joncarlat, després passa a llevant de la de Prat la Vall, i poc després s'aboca en el riu de Carreu a l'extrem sud-oriental del Prat la Vall.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Llau de Ferriol

La llau de Ferriol és un barranc del terme de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà. Pertany al territori del poble de Vilamolat de Mur.
Es forma en el Forat Negre, des d'on davalla cap al nord, travessant l'Obac de Ferriol. Discorre paral·lel pel costat de ponent del Serrat de la Vinyeta, passa a llevant de la Costa del Rei i a ponent de la Vinyeta, on aiguavessa en la llau del Romeral.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Llau de Gelat

La llau de Gelat és una llau del terme de la Pobla de Segur, del Pallars Jussà.
Es forma a ponent dels Rocs de Sant Aventí, al nord de la Cresta de Gelat, al sud de l'extrem nord-est del Serrat de Moró. Des d'aquell lloc davalla cap al sud-oest, sempre en terme de la Pobla de Segur, però de forma paral·lela al límit primer amb Senterada i després amb Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell.
Desemboca en el Flamisell al sud de la Masia Soriguer, a la zona de les Palanques, al nord de lo Pla, de l'horta del Flamisell de la Pobla de Segur.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Llengua cària

La llengua cària és un idioma extingit de les llengües anatòliques que rep el seu nom de la regió de Cària, la principal àrea on es parlava. Els darrers parlants van ser absorbits pel món hel·lènic a principis del segle i.
La majoria de la informació disponible sobre aquest idioma prové de fonts gregues, ja que l'emigració a la zona va ser intensa des de la prehistòria. Per les observacions d'aquests colons i d'escriptors de la zona, s'han deduït algunes característiques que complementen la informació trobada en inscripcions disperses; la resta de dades sobre la llengua continua sense ser accessible. Per exemple, falten testimonis sobre verbs o alguns casos, de manera que la gramàtica és incompleta.
A partir dels anys 80, els treballs de l'anglès John D. Ray, del català Ignasi-Xavier Adiego i posteriorment de l'alemany Diether Schürr han anat perfeccionant la interpretació dels textos epigràfics, interpretació actualment considerada quasi acabada.

## Referències

* Adiego Lajara, Ignasi Xavier. The Carian Language. Leiden: Brill, 2006.
# Llac Dusia

El llac Dusia és el tercer llac més gros de Lituània. Està situat al districte municipal de Lazdijai i forma part de la conca hidrogràfica del riu Dovinė. Altres llacs propers són el llac Metelys i el llac Obelija.

## Referències

* ↑ «Lake Dusia» (en anglès). World Lake Database. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 9 desembre 2013].
# Llau de Segan

La llau de Segan, anomenada llau del Graller en el seu tram superior, per la seva proximitat al Cap del Roc del Graller, és una llau afluent del barranc de Llabro. Discorre íntegrament pel terme de Conca de Dalt, en el seu antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà.
Es forma al nord de l'Obaga de la Cogulla i al sud de la Solana del Graller, a 1.150 m. alt. per la transformació de la llau del Graller. La llau de Segan davalla cap al nord-oest, discorrent pel sud-oest del Serrat de Segan, fins que rep per l'esquerra la llau de la Culla de Xoca, que poc abans ha recollit la llau de la Gavernera. Aleshores, la llau de Segan gira cap al nord. Al cap de poc rep per la dreta la llau de la Mitgenca, i arriba a llevant del poble d'Hortoneda, on s'ajunta amb la llau de Catxí, formant el barranc de Llabro. Durant la major part del seu recorregut fa de límit meridional de la partida de Senllí.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Llomes del Garbinet

Les Llomes del Garbinet són unes llomes (o petites moles) de terreny àrid situades als afores de la ciutat d'Alacant (País Valencià), properes al barri de Joan XXIII, sent la de major alçada (126 metres) la Lloma o Moleta del Garbinet.
S'hi ha trobat indicis d'assentaments primitius de diverses èpoques, com certes pedres de l'Edat del Bronze i del Baix Imperi Romà, gravats rupestres amb motius geomètrics i forats per a sostenir pals o estructures. Estan catalogades com a patrimoni cultural protegit per l'ajuntament d'Alacant.
El nom de Garbinet prové de l'àrab andalusí ḡarbí, i aquest de l'àrab clàssic ḡarbī, que significa occident. D'aquesta paraula deriva en català el vent del sud-oest garbí. Garbinet per tant és el diminutiu d'aquest vent.

## Referències

* 1 2 López, Manuel Martínez. Barrios de Alicante (en castellà). Editorial Club Universitario, 27 de febrer de 2013. ISBN 978-84-9948-557-7.
* ↑ Ajuntament d'Alacant. «Catálogo de Protecciones de Alicante (Alicante), Ficha C620».
# Llucià de Cafargamala

Llucià de Cafargamala (Lucianus, Λουκιανός) també conegut com a Llucià de Jerusalem (Cafargamala, llatí Caphargamala, era una vila propera a Jerusalem) fou un eclesiàstic del segle v.
Va escriure una epístola dirigida als cristians de tot el món, referint-se a uns somnis miraculosos que hauria tingut el 3 de desembre del 415.
# Llucmajor de Pinte en Ample

Llucmajor de Pinte en Ample és una publicació en català que naixé a Llucmajor (Mallorca) el setembre de 1981, editada per la delegació local de l'Obra Cultural Balear. Té una periodicitat mensual i està dedicada a la informació local, amb seccions d'opinió, cultura, cuina, història i esports. És membre de l'Associació de la Premsa Forana de Mallorca. Fins al 1986 fou dirigida per Catalina Font Rangel i Maties Garcies Salvà. A partir de 1986 la directora és Catalina Font. Entre els seus col·laboradors hi trobam Coloma Julià Adrover, Antoni Garau Vadell, Miquel Cardell Santandreu, Sebastià Cardell i Tomàs, Bartomeu Font Obrador, Josep Sacarés Mulet, Miquel Sbert Garau, Jaume Oliver Jaume, Antoni Vadell Ferrer, etc.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 8. Palma: Promomallorca, p. 109. ISBN 84-8661702-2.
# Lluentor superficial

La lluentor o brillantor superficial és un concepte utilitzat en astronomia per descriure la lluentor aparent d'objectes astronòmics extensos, com galàxies o nebuloses. Generalment la magnitud aparent d'un objecte indica la seva lluminositat en conjunt. Si, per exemple, una galàxia té magnitud 12,5, vol dir que es veu la mateixa quantitat total de llum de la galàxia la que es veuria en una estrella de la mateixa magnitud. No obstant això, mentre que les estrelles són tan petites que es poden considerar un punt en la part major de les observacions, una galàxia o nebulosa pot estendre's per diversos segons d'arc (segons d'arc) o minuts d'arc. És per això que amb la mateixa magnitud una galàxia és més difícil d'observar que una estrella, ja que la lluentor de la galàxia es distribueix en una àrea més gran. La lluentor superficial indica la facilitat d'observació d'un objecte.

## Càlcul

La lluentor superficial se sol mesurar en magnituds per segons d'arc quadrats. Com que la magnitud és logarítmica, el càlcul de la lluentor superficial no pot fer-se simplement dividint la magnitud entre l'àrea. En comptes d'això, per a un Objecte de magnitud m que s'estén per una àrea de A segons d'arc quadrats, la lluentor superficial S vindria donada per:
    $S=m+2,5\cdot \log _{10}A\,\!$
La lluentor superficial és constant amb la distància de lluminositat. Per a objectes propers, la distància de lluminositat és a la distància física de l'objecte. El flux radiatiu d'un objecte proper decreix amb el quadrat de la distància a l'objecte. D'altra banda, l'àrea física que correspon a un angle sòlid donat que augmenta amb el quadrat d'aquesta mateixa distància. Això resulta en una cancel·lació mútua de la dependència d'ambdós paràmetres en la distància, el que converteix la lluentor superficial en una constant.

## Relació entre unitats

La lluentor superficial en unitats de magnituds es relaciona amb la lluentor superficial en unitats de lluminositats solars a Través de
    $S(\mathrm {mag} /\mathrm {arcsec} ^{2})=M_{V,\odot }+21,57-2.5\log S(L_{\odot }/\mathrm {pc} ^{2}),$
amb $M_{V,\odot }$ la magnitud absoluta del Sol a la banda visible, $S(\mathrm {mag} /\mathrm {arcsec} ^{2})$ La lluentor superficial en unitats de magnitud per segon d'arc quadrat i $S(L_{\odot }/\mathrm {pc} ^{2})$ el mateix, donat en unitats de lluminositats solars per Parsec quadrat.

## Bibliografia

* Binney, James i Merrifield, Michael (1998). Galactic Astronomy, Princeton University Press. ISBN 0-691-02565-7.
# Llista dels reis llombards

El Regne de Llombardia o Longobardia fou el territori que governaren els longobards a Itàlia entre els segles VI i viii. Estava format per trenta-sis ducats i comprenia el territori qua va dels Alps al riu Po, al nord d'Itàlia. A més, nominalment i ocasionalment de forma real, també en formaren part els ducats de Spoleto i Benevent, al sud de la península. La capital fou Pavia. S'incorporà al Regne Franc en ser conquerit per Carlemany, l'any 774

## Llista dels reis llombards
### Reis llegendaris

* Xava
* Agelmund
* Lamissió
* Ibor i Agió, germans, junts sota regència de la mare Gambara, van dirigir l'emigració des d'Escandinàvia
* Agilmund (fill d'Agió)
* Laiamicho

### Dinastia Letinga

* Letuc (vers 400), va regnar uns 40 anys
* Aldihoc o Hilduoc (meitat del segle V)
* Godehoc (vers 480), va dirigir als longobards cap a la moderna Àustria
* Claffó (vers 500)
* Tattó (començament del segle vi, mort vers 510); el seu fill Ildic o Hildegis va morir a l'exili al regne dels gèpids
* Waccho o Guacó (510-539?), fill de Zucchilo o Unichus (germà de Tattó)
* Gualtari (539?–546?), fill de Waccho, enderrocat per la casa dels Gausi.

### Dinastia gausiana

* 546-565 : Alduí (o Aldoí)
* 565-572 : Alboí (els llombards entren a Itàlia el 568)
* 572 (juliol-agost): Helmichis

### Dinastia de Clef

* 572-574 : Clef
* 474-584 : interregne, governen els ducats independents
* 584-590 : Autari
* 590-616 : Agilulf

### Dinastia bavaresa (1r cop)

* 616-626 : Adaloald

### Rei no dinàstic

* 626-636 : Arioald

### Dinastia harodingiana

* 636-652 : Rotari
* 652-653 : Rodoald

### Dinastia bavaresa (2n cop)

* 653-661 : Aripert I
* 661-662 : Godepert i Pertari (o Bertari)

### Dinastia beneventina

* 662-671 : Grimoald (Grimoald I de Benevent)
* 671-671 : Garibald

### Dinastia bavaresa (3r cop)

* 671-688 : Pertarit (retorna de l'exili)
* 688-689 : Alahis (rebel)
* 688-700 : Cunipert
* 700-701 : Liutpert
* 701-701 : Ragimpert
* 701-702 : Liutpert (2a vegada)
* 702-712 : Aribert II

### Reis no dinàstics

* 712-712 : Ansprand
* 712-744 : Luitprand
* 744-744 : Hildeprand
* 744-749 : Ratquis de Friül
* 749-756 : Aistulf de Friül
* 756-774 : Desideri d'Ístria

## Vegeu també

* Arquitectura longobarda
# Llista del Dr. Martin – Per la Democràcia, el Control i la Justícia

Llista del Dr. Martin – Per la Democràcia, el Control i la Justícia (alemany List of Dr. Martin – Für Demokratie, Kontrolle, Gerechtigkeit) fou un partit polític austríac que reclama lluita contra la corrupció i transparència política. Fou fundat el 2004 per Hans-Peter Martin, antic diputat del Partit Socialdemòcrata d'Àustria (SPÖ) que trencà amb el seu partit i que a les eleccions europees de 2004 va obtenir el 14% dels vots i dos escons, un per a ell i l'altra per a la periodista de l'ORF Karin Resetarits, però al cap de poc tingueren discrepàncies i trencaren. El 2005 es va unir a l'Aliança dels Liberals i Demòcrates per Europa.
Per tal de promoure la transparència, el 2005 Hans-Peter Martin, Paul van Buitenen (Europa Transparant) i Ashley Mote decidiren cooperar dins la Platforma per la Transparència (PfT). També va participar en les eleccions legislatives austríaques de 2006, però només va obtenir 131,688 vots (2,8%) i cap escó.

## Referències

* ↑ «Hans-Peter Martin». [Consulta: 3 gener 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Lloret de raquetes de Buru

El lloret de raquetes de Buru (Prioniturus mada) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita la selva humida de les muntanyes de Buru, a les Moluques. En publicacions des de l'any 1987 fins 2023 se li assigna aquesta espècie un risc mínim de desaparició. Malgrat tot, el seu hàbitat va degradant-se per causa de la desforestació, substitució per cultius, especialment palmera d'oli i per l'activitat minera. Una amenaça directa és la captura amb paranys per a comerç d'espècies exòtiques.

## Referències

* ↑ Marsden, Stuart J.; Jones, Martin J.; Linsley, Mark D.; Mead, Claire; Hounsome, Mike V. «The conservation status of the restricted-range lowland birds of Buru, Indonesia» (en anglès). Bird Conservation International, 7, 3, 01-09-1997, pàg. 213–233. DOI: 10.1017/S0959270900001544. ISSN: 1474-0001.
* ↑ «Prioniturus mada» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species 2016. BirdLife International, 01-10-2016. DOI: 10.2305/iucn.uk.2016-3.rlts.t22685001a93054247.en.
# Lloret de Salvadori

El lloret de Salvadori (Psittaculirostris salvadorii) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita els boscos del nord de Nova Guinea.
# Luci Bebi (ambaixador 169 aC)

Luci Bebi (en llatí Lucius Baebius) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Bèbia, una antiga família romana d'origen plebeu.
Va ser un dels tres comissionats romans enviats al regne de Macedònia l'any 169 aC per inspeccionat l'estat dels afers, abans de la invasió del país per Emili Paul·le.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita. XLIV,18
# Loch Eil

Loch Eil (Gaèlic escocès, Loch Iall) és un loch situat a l'antic districte de Lochaber, dins del consell dels Highlands (Escòcia). El llac s'obre des del Loch Linnhe prop de la vila de Fort William.
L'estació de tren Outward Bound i l'estació Locheilside estan situades ambdues a la riba nord del llac.
# Loch Fleet

Loch Fleet (en gaèlic escocès, Loch Fleòid) és un loch de mar a la costa oriental d'Escòcia (Regne Unit), situat entre Golspie i Dornoch. Forma l'estuari del riu Fleet, un petit riu que es forma en els pujols a l'est de Lairg.

## Geografia i geologia

Loch Fleet és un estuari estret amb àmplies extensions de sorra i llot amb maresmes salines i dunes de sorra darrere.

## Flora i fauna

El 24 de març del 1997, es va crear la zona d'especial protecció per a les aus en el Dornoch Firth i Loch Fleet per a la conservació de la vida salvatge. Abasta 7.836,33 hectàrees de Loch Fleet, el Dornoch Firth, Morrich More, els Mound Alderwoods i Tarbat Ness. El Joint Nature Conservation Committee ho va descriure com "un dels millors exemples en l'Europa nord-occidental d'un gran complex estuari que ha estat relativament intacte pel desenvolupament industrial".
Tota la zona alberga poblacions significatives de les següents aus:
* Cria: Àguila Pescadora Pandion haliaetus - a principis dels anys 1990 hi havia 10 parelles criant.
* Hivernada: Tètol cuabarrat (Limosa lapponica), Oca vulgar (Anser anser), Ànec xiulador (Anas penelope), Becut (Numenius arquata), Territ variant (Calidris alpina alpina), Garsa de mar (Haematopus ostralegus) i Xarxet comú (Anas crecca).
Més terra endins, són significatives les vernedes al voltant de la boca del riu en el Mound.

## Història

Les ruïnes del Skelbo Castle estan situades en el costat meridional del loch.
La batalla de Littleferry es va lluitar el dia anterior a la batalla de Culloden l'any 1746. Les milícies de Sutherland van baixar des dels pujols que hi ha al voltant de Golspie per atacar al voltant de 500 homes guiats pel comte de Cromarty. Els homes de Cromarty van ser arraconats en la península de Littleferry en el costat nord-est del loch, i allí van ser assassinats, capturats o ofegats en el loch.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Dornoch Firth and Loch Fleet SPA description, Joint Nature Conservation Committee, 2001, <http://www.jncc.gov.uk/default.aspx?page=1877>. Consulta: 14 abril 2009 Arxivat 2008-10-23 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-10-23. [Consulta: 23 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Fotografies de Loch Fleet Arxivat 2004-12-13 a Wayback Machine.
# Longview (Washington)

Longview és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens de l'1 de juliol del 2008 tenia 36.562 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Longview tenia 34.660 habitants, 14.066 habitatges, i 8.931 famílies. La densitat de població era de 976,8 habitants per km².
Dels 14.066 habitatges en un 30,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,5% hi vivien parelles casades, en un 12,3% dones solteres, i en un 36,5% no eren unitats familiars. En el 30,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 15,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.171 $ i la renda mediana per família de 43.869 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.972 $ mentre que les dones 26.625 $. La renda per capita de la població era de 18.559 $. Aproximadament el 12,3% de les famílies i el 16,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Longview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Longview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Lysimachia minoricensis

La lisimàquia menorquina o Lysimachia minoricensis és un planta endèmica de Menorca, actualment extingida en el medi natural i només conservada en jardins botànics i particulars, de la família Primulaceae.
La lisimàquia menorquina és una planta herbàcia acaule que se sol comportar com a hemicriptòfit. Les fulles estan disposades en una roseta bassal i són allargades de color verd fosc amb els nervis marcats de color platejat a la part superior. El revers està tenyit de porpra, característica de molts endemismes de les Balears. Les flors són petites, axil·lars de color verd groguenc. La floració es produeix des de finals de primavera fins a l'estiu. Tota la planta desprèn una olor desagradable quan es toca. Actualment es troba extingida en el medi natural i només es conserva com a planta cultivada en jardins botànics i col·leccions particulars.
Originàriament fou descrita pel botànic menorquí J.J. Rodríguez de Son Boter, dins el barranc de Sa Vall (Menorca). No es coneix amb exactitud el punt concret on hi era, i se suposa s'extingí entre 1926 i 1950, per causes desconegudes. Tanmateix, la història d'aquesta planta és certament curiosa: l'any 1926 fou recol·lectada al medi natural per darrera vegada i les llavors plantades al Jardí Botànic de Barcelona. Com a conseqüència de l'abandonament d'aquest centre durant la Guerra Civil la lisimàquia desaparegué. Curiosament, uns anys després, la planta reapareixé subespontàniament dins les instal·lacions però a un lloc diferent. Des de la confirmació de la seva extinció a la natura l'any 1959, s'han realitzat nombrosos intents de reintroducció tant a la localitat original com en altres indrets amb una ecologia semblant (barrancs de Sa Vall, Trebalúger i Algendar) que han resultat infructuosos. Aquesta és una més de les singularitats del tàxon: malviu a les localitats naturals introduïdes però es desenvolupa perfectament als Jardins Botànics i particulars.

## Referències

* 1 2 Fraga, P; Ramos, I. «Lysimachia minoricensis». A: BioAtles. Conselleria de Medi Ambient del Govern de les Illes Balears, 2007.
# Los Pinos (Uruguai)

Los Pinos és un municipi de l'Uruguai ubicat al departament de Colonia, sobre la vora nord del Riu de la Plata. Té una població bàsicament fluctuant, amb un important creixement durant els mesos de l'estiu austral, és a dir, en desembre i gener.