OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gutta (magistrat)

Gutta va ser un magistrat romà del segle i aC.
Era aspirant al consolat l'any 53 aC juntament a Tit Anni Miló, i tenia el suport de Gneu Pompeu, que li havia promès el recolzament de Juli Cèsar, i dels optimats. No va ser elegit. No apareix a la llista d'opositors de Miló que dona Asconi.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/326?rgn=full+text;view=image;q1=GuttaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 316. ]
Viccionari
# Gutta

Gutta és el nom dels següents personatges:
* Gutta, comandant dels aliats italians-
* Tiberi Gutta, senador romà-
* Gutta, magistrat romà
Viccionari
# Hamilton (Washington)

Hamilton és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 309 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hamilton tenia 309 habitants, 117 habitatges, i 80 famílies. La densitat de població era de 120,5 habitants per km².
Dels 117 habitatges en un 35% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 30,8% no eren unitats familiars. En el 20,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,8% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 34,3% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 8,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 123 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.500 $ i la renda mediana per família de 34.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.542 $ mentre que les dones 22.969 $. La renda per capita de la població era de 13.531 $. Aproximadament el 21,2% de les famílies i el 22,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hamilton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hamilton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Helopicus nalatus

Helopicus nalatus és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu associat als grans corrents amb substrat rocallós, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: els Estats Units (Arkansas, Indiana, Kansas, Michigan, Missouri i Oklahoma, incloent-hi els llacs Huron, Superior i Michigan).

## Estat de conservació

Els seus principals problemes són el desenvolupament humà, incloent-hi les pràctiques deficients en el maneig del sòl (sobretot, la sedimentació).

## Referències

* ↑ Ricker, 1952. Ind.Univ.Pub.Sci.Ser. 18:100.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Frison, 1942. Ill.Nat.Hist.Surv.Bull. 22(2):293. «Enllaç».
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* 1 2 3 NatureServe (anglès)
* ↑ Stoneflies of Arkansas (anglès)
* ↑ Stoneflies of Searcy County, Arkansas (anglès)
* ↑ Stoneflies of Benton County, Arkansas (anglès)
* ↑ Stoneflies of Baxter County, Arkansas (anglès)
* ↑ Grubbs, S.A., 2004. Studies on Indiana stoneflies (Plecoptera), with an annotated and revised state checklist. Proceedings of the Entomological Society of Washington 106(4): 865-876.
* ↑ Stoneflies of Kansas (anglès)
* ↑ Stoneflies of Missouri (anglès)
* ↑ Stoneflies of Oklahoma (anglès)
* ↑ Stoneflies of Adair County, Oklahoma (anglès)
* ↑ Lake Huron Basin - Species of Greatest Conservation Need Arxivat 2009-03-14 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Lake Superior Basin - Species of Greatest Conservation Need Arxivat 2009-03-14 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Lake Michigan Basin - Species of Greatest Conservation Need Arxivat 2009-03-14 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Kondratieff, B.C., 2004. Perlodidae - Perlodinae (the springflies). Pàgs. 149-190 a B.P. Stark i B.J. Armitage (eds.). The Stoneflies (Plecoptera) of Eastern North America. Vol. II. Chloroperlidae, Perlidae, and Perlodidae (Perlodinae). Bulletin of the Ohio Biological Survey New Series 14. 192 pp.
* ↑ Stoneflies of the United States (anglès)
* ↑ DeWalt, R.E. i S.A. Grubbs, 2011. Updates to the Stonefly Fauna of Illinois and Indiana. Illiesia, 7(3):31-50. «PDF».
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ Perlodidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Ricker, 1952. Ind.Univ.Pub.Sci.Ser. 18:103.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:361.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:230.
* Stark & Ray, 1983. A Revision of the Genus Helopicus (Plecoptera: Perlodidae). Freshw. Inv. Biol. 2(1):16-27. «Enllaç».
# Helonastes

Helonastes és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Helonastes acentrus Common, 1960
* Helonastes rubelineola (Wang & Sung, 1981)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search» (en anglès). Global Information System on Pyraloidea.
# Haplochromis exspectatus

Haplochromis exspectatus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Kijanebalola (Uganda).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Schraml, E. 2004. Die Artenvielfalt der Fische in Ugandas Gewässern. Beiträge zur Kenntnis der Fischfauna Ugandas. Dtsch. Cichliden-Ges. Inf. Special Núm. 3: 2-48.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Haplochromis flavus

Haplochromis flavus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'est del llac Victòria (Tanzània).

## Referències

* ↑ Hilgendorf, F. M. 1888. Fische aus dem Victoria-Nyanza (Ukerewe-See), gesammelt von dem verstorbenen Dr. G. A. Fischer. Sitzungsber. Ges. Naturf. Freunde Berlín 1888: 75-79.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Seehausen, O., E. Lippitsch, N. Bouton i H. Zwennes, 1998. Mbipi, the rock-dwelling cichlids of Lake Victoria: description of three new genera and fifteen new species (Teleostei). Ichthyol. Explor. Freshwat. 9(2):129-228.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hamawand

Hamawan o Hamadwan (àrab Ahmadwand) és una petita tribu kurda d'unes 20.000 persones establerta a l'oest de Sulaymaniya a Iraq. Està dividida en quatre branques: Ramawand, Safarwand, Rashawand i Bagzada.
Van emigrar des de Kirmanshah vers el 1771 i va donar suport als prínceps baban de Sulaymaniya fins que van perdre l'autonomia el 1847. Llavors es van dedicar al bandidatge contra perses i otomans entre Mossul, Kirmanshah i Bagdad. El 1889 els perses els van derrotar i es van replegar a Bayzan, a l'oest de Sulaymaniya, d'eon els otomans els van deportar a Adana i Trípoli de Líbia; els deportats a aquesta darrera van poder tornar a Bayzan set anys després i es van poder reunir amb els membres de la tribu que havien restat al lloc; després van retornar alguns del grup d'Adana; encara es van produir alguns atacs a caravanes fins al 1908.

## Bibliografia

* C. J. Edmonds, Kurds, Turks and Arabs, Londres 1957.
# Herbert A. Hauptman

Herbert A. Hauptman (Nova York, EUA 14 de febrer del 1917 - Buffalo, Estat de Nova York, EUA, 23 d'octubre del 2011) era un matemàtic nord-americà guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 1985.

## Biografia

Va néixer el 14 de febrer de 1917 a la ciutat de Nova York. Va iniciar els seus estudis de matemàtiques a la Universitat de Nova York, on es graduà el 1937, posteriorment a la Universitat de Colúmbia, on aconseguí un màster l'any 1939, i finalment a la Universitat de Maryland, on es doctorà el 1954.
El 23 d'octubre de l'any 2011, a Buffalo.

## Recerca científica

Durant la seva estada al Laboratori d'Investigació Naval de Washington DC va col·laborar amb Jerome Karle. Ambdós van abordar el problema del desenvolupament de mètodes directes per a la determinació d'estructures cristal·lines, obtenint els espectres corresponents de difracció electrònica mitjançant instruments pràctics de la seva pròpia invenció i utilitzant per a la seva interpretació mètodes probabilístics, també anomenats mètodes directes.
L'any 1970 s'uní al grup d'investigació de la Fundació Mèdica de la Universitat Estatal de Nova York, situada a la ciutat de Buffalo, en la qual treballà com a biofísic i de la qual fou escollit director el 1972. Durant aquests anys planteja diferents teories sobre biologia molecular i la dinàmica química, que seran desenvolupades més a fons durant les pròximes dècades.
L'any 1985 fou guardonat, juntament amb el seu col·labodor Jerome Karle, amb el Premi Nobel de Química per la seva contribució en el desenvolupament de mètodes directes per determinar estructures cristal·lines.

## Enllaços externs

* «Herbert A. Hauptman» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Hulakhkhan

Hulakhkan fou una fortalesa hitita al sud-est del país, propera a la frontera de Kizzuwatna, que fou destruïda impunement pel rei Idrimi d'Alalakh vers el 1460 aC.

## Referències

* ↑ Ernest R. Lacheman i Maynard P. Maidman Studies on the Civilization and Culture of Nuzi and the Hurrians. Eisenbrauns, 1995, pàgina 134
# Hàivoron

Hàivoron (en ucraïnès i en rus Гайворон) és una ciutat de la província de Kirovohrad, Ucraïna. El 2021 tenia 14.214 habitants.

## Referències

* ↑ Гайворон // Большая Советская Энциклопедия. / редколл., гл. ред. Б. А. Введенский. 2-е изд. том 10. М., Государственное научное издательство «Большая Советская энциклопедия», 1952. стр.103
* ↑ Гайворон // Большая Советская Энциклопедия. / под ред. А. М. Прохорова. 3-е изд. том 6. М., «Советская энциклопедия», 1971. стр.46
* ↑ Гайворон // Большой энциклопедический словарь (в 2-х тт.). / редколл., гл. ред. А. М. Прохоров. том 1. М., "Советская энциклопедия", 1991. стр.267
* ↑ «Чисельність наявного населення України на 1 січня 2013 року. Державна служба статистики України. Київ, 2013. стор.71». Arxivat de l'original el 2013-10-12. [Consulta: 5 març 2022].
# Hàjar

«Hadjar, Hajar o Hàjar» té aquests significats:
* Serralada del Hàjar, cadena muntanyosa del nord-est d'Oman i l'est dels Emirats Àrabs Units, que separa les terres més planes de la costa del golf d'Oman de l'altiplà desèrtic central
* Ibn Hàjar al-Asqalaní (1372 -1449), historiador, jurista i teòleg musulmà egipci
* Hadjar o al-Hassà, regió oriental d'Aràbia Saudita
# Heleta

Heleta (en francès i oficialment Hélette), és una comuna de la Nafarroa Beherea (Baixa Navarra), un dels set territoris que formen el País Basc, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània. Limita amb les comunes d'Aiherra al nord, Lekorne al nord-oest, Armendaritze i Donostiri a l'est, Iholdi al sud-est i Irisarri al sud.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1901 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 871 | 672 | 660 | 624 | 573 | 588 | 619 |
| A partir de 1962, el cens té en compte la població resident definida com a "Population sans doubles comptes" per l'INSEE |||||||

### Patrimoni

* Església d'Heleta, barroca del segle xvii.
* Nombroses esteles amb el lauburu
* Església de Sainte Marie
* Frontó.
# Hipergol

Els hipergols són compostos químics utilitzats en la propulsió de coets (un fa de comburent i l'altre fa de combustible) els quals, quan entren en contacte l'un amb l'altre s'inflamen immediatament, sense necessitat d'oxigen (el qual, de fet l'aporta un dels dos ergols, el comburent) i són combustibles de fàcil i segura autoignició. Són menys energètics que altres combustibles utilitzats en els coets com és la combinació hidrogen líquid/oxigen líquid, per exemple.
Exemple : peròxid de nitrogen i UDMH (dimetildrazina disimètrica).
Malgrat que els propel·lents hipergòlics tendeixen a ser difícils de manejar per la seva toxicitat extrema, carcinogenicitat i/o corrosivitat, generalment es poden emmagatzemar com a líquids a temperatura ambient.

## Història

L'enginyer de coets soviètic Valentín Gluixkó va experimentar amb combustibles hipergòlics ja des de l'any 1931. El professor alemany O. Lutz de l'institut Aeronàutic Alemany experimentà amb més de 1000 propel·lents d'autoignició per a ser usats en míssils.
A Alemanya des de la dècada de 1930 i durant la Segona Guerra Mundial es va classificar els propel·lents hipergòlics en monergols, hipergols, no hipergols i litergols. La terminació ergol combina el grec ergon o treball, amb el llatí oleum o oli, més tard influenciat pel sufix químic -ol del grup de l'alcohol. Els monergols eren monopropel·lents, mentre que els no hipergols eren bipropel·lents que requerien ignició externa, i els lithergols eren híbrids sòlid/liquid.

## Notes

* ↑ "-ergol", Oxford English Dictionary

## Referències

* ↑ O. Lutz, in History of German Guided Missiles Development, 1957
* ↑ Botho Stüwe, Peene Münde West, Weltbildverlag ISBN 3-8289-0294-4, 1998 page 220, German

## Bibliografia

* Clark, John. Ignition! An Informal History of Liquid Rocket Propellants. New Brunswick, New Jersey: Rutgers University Press, 1972, p. 14. ISBN 0-8135-0725-1.
* Modern Engineering for Design of Liquid-Propellant Rocket Engines, Huzel & Huang, pub. AIAA, 1992. ISBN 1-56347-013-6.
* History of Liquid Propellant Rocket Engines, G. Sutton, pub. AIAA 2005. ISBN 1-56347-649-5.
# Hiperhomocisteïnèmia

La hiperhomocisteïnèmia és un trastorn caracteritzat per un nivell anormalment alt d'homocisteïna en sang, convencionalment per sobre de 15 mmol/L.
Com a conseqüència de les reaccions bioquímiques en què participa l'homocisteïna, les deficiències de vitamina B₆, àcid fòlic (vitamina B$_9$), i la vitamina B₁₂ poden conduir a nivells elevats d'homocisteïna.
La hiperhomocisteïnèmia es tracta normalment administrant vitamina B6, vitamina B9 i vitamina B12. Malgrat això la suplementació amb aquestes vitamines, no canvien el risc de malaltia cardíaca, accident cerebrovascular o mort.

## Referències

* ↑ ; Chi, J; Xing, Y; Wang, P «Influence of folic acid on plasma homocysteine levels & arterial endothelial function in patients with unstable angina». The Indian journal of medical research, vol. 129, 3, 2009, pàg. 279–84. PMID: 19491420.
* ↑ ; Nadeau, M. R.; Smith, D; Selhub, J «Vitamin B-6 deficiency vs folate deficiency: Comparison of responses to methionine loading in rats». The American journal of clinical nutrition, vol. 59, 5, 1994, pàg. 1033–9. PMID: 8172087.
* ↑ Stehouwer, Coen DA; Guldener, Coen van «Homocysteine-lowering treatment: An overview». Expert Opinion on Pharmacotherapy, vol. 2, 9, 2005, pàg. 1449–60. DOI: 10.1517/14656566.2.9.1449. PMID: 11585023.
* ↑ Martí-Carvajal, Arturo J.; Solà, Ivan; Lathyris, Dimitrios «Homocysteine-lowering interventions for preventing cardiovascular events». The Cochrane Database of Systematic Reviews, vol. 1, 15-01-2015, pàg. CD006612. DOI: 10.1002/14651858.CD006612.pub4. ISSN: 1469-493X. PMID: 25590290.

## Vegeu també

* Homocistinúria
# Hiperfosfatèmia

La hiperfosfatèmia és un trastorn electrolític en què hi ha un nivell elevat de fosfat a la sang. La majoria de les persones no presenten símptomes mentre que d'altres desenvolupen dipòsits de calci als teixits tous. Sovint també hi ha nivells baixos de calci que poden produir espasmes musculars.
Les causes són la insuficiència renal, el pseudohipoparatiroïdisme, l'hipoparatiroïdisme, la cetoacidosi diabètica, el síndrome de la lisi tumoral i la rabdomiòlisi. El diagnòstic es basa generalment en nivells de fosfat en sang superiors a 1,46 mmol/L (4,5 mg dL). Quan els nivells són superiors a 4,54 mmol/L (14 mg/dL), es considera greu. Els nivells poden aparèixer falsament elevats amb nivells elevats de lípids en sang, nivells elevats de proteïnes de la sang o nivells alts de bilirubina en sang.
El tractament pot incloure menjar una dieta baixa amb fosfat i antiàcids, com el carbonat càlcic, que s'uneixen el fosfat. De vegades, es pot utilitzar una solució salina o diàlisi normal intravenosa. No est[a clar el seu desenvolupament.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Hyperphosphatemia». [Consulta: 27 octubre 2018].
* ↑ Adams, James G.. Emergency Medicine: Clinical Essentials (Expert Consult - Online and Print) (en anglès). Elsevier Health Sciences, 2012, p. 1416. ISBN 978-1455733941.
* ↑ Ronco, Claudio; Bellomo, Rinaldo; Kellum, John A. SPEC - Critical Care Nephrology Expert Consult (Book Program) Pincard (en anglès). Elsevier Health Sciences, 2008, p. 533. ISBN 978-1437711110.
# Hiperestèsia

La hiperestèsia és un símptoma, que es defineix com una sensació exagerada dels estímuls tàctils, com la sensació de pessigolleig o embadaliment. Si el procés patològic progressa a poc a poc destruirà les fibres, les arrels posteriors i d'aquesta manera acabaran per perdre llur capacitat de conduir impulsos sensitius. Hi haurà llavors hipoestèsia (disminució de la sensibilitat) i finalment anestèsia (absència completa de totes les formes de sensibilitat a la zona afectada).
En general totes les àrees de la pell reben fibres provinents de més d'una arrel dorsal; en conseqüència, el dany d'una arrel dorsal única pot causar poca o gens de pèrdua sensorial.
La hiperestèsia per tant és un trastorn de la percepció que consisteix en una distorsió sensorial per un augment de la intensitat de les sensacions, en el qual els estímuls, fins i tot els de baixa intensitat, es perceben de forma anormalment intensa. Per exemple, el frec de la roba sobre la pell pot arribar a ser molestós, o la intensitat de la llum, insuportable per als ulls. Aquesta exagerada sensibilitat a tot estímul sensorial apareix en deliris tòxics, en intoxicacions agudes produïdes per la cocaïna o heroïna, i en malalties mentals com la mania i altres psicosis agudes.
# Henri Milne Edwards

Henri Milne Edwards, també conegut amb el nom de Milne-Edwards (Bruges, 23 d'octubre del 1800 - París, 29 de juliol del 1885), fou un naturalista i metge francès.

## Carrera

Va estudiar medicina i va obtenir el seu doctorat el 1823. Va publicar Recherches sur les crustacés el 1825, que rebé el Prix de physiologie de l'Acadèmia Francesa de les Ciències. Tingué Georges Cuvier (1769-1832) com a professor i fou amic de Victor Audouin (1797-1841), amb qui feu entre el 1826 i el 1828 un estudi detallat de la fauna costanera del voltant de Granville.
Es casà el 1823 amb Laura Trézel, filla del general Camille Trézel (1780-1860), amb qui va tenir nou fills, entre altres Alphonse Milne-Edwards (1835-1900), que seria el seu successor com a zoòleg. Dels nou fills, només tres filles i un fill arribaren a l'edat adulta.
La majoria de les seves obres es publicaren a Annales des sciences naturelles, revista de la qual fou el redactor en cap del departament de la zoologia. La seva obra Histoire naturelle des crustacés (3 vòlums, 1837-1841) fou durant molt de temps l'obra estàndard, igual la seva Histoire naturelle des coralliaires, (1858-1860). Moltes de les seves investigacions també foren publicades en anglès i alemany.

## Obres

* A manual of surgical anatomy, Desilver, Filadèlfia, 1828.
* A manual of materia medica and pharmacy, Careys & Lea, Filadèlfia, 1829.
* Cahiers d'histoire naturelle, Crochard & Masson, París 1833–53.
* Annales des sciences naturelles, zoologie et biologie animale, Masson, París 1834–85.
* Éléments de zoologie. Crochard & Dumont, París, Brussel·les, 1834–37.
* Histoire naturelle des crustacés,Roret, París 1834–40.
* Outlines of anatomy and physiology, Little & Brown, Boston 1841.
* Die Zoologie. Scheible, Rieger & Sattler, Stuttgart 1848–58.
* Quelques remarques sur l'emploi du sel en agriculture, París 1849.
* A monograph of the British fossil corals, Londres, 1850–72.
* Zoologie, Langlois, Leclercq & Masson, París 1850–58.
* Mélanges carcinologiques, Martinet, París 1851–54.
* Beiträge zur allgemeinen Zoologie, Müller, Stuttgart 1853.
* Histoire naturelle des coralliaires ou polypes proprement dits, Roret, París 1857–60.
* A manual of zoology, Renshaw, Londres, 1863.

## Bibliografia

* Marcelin BERTHELOT, Notice historique sur Henri Milne Edwards, Didot, París 1891.
* Gustave CHARLIER, Stendhal et ses amis belges, París, Le Divan, 1931.
* L. B. HOLTHUIS, H. Milne Edward's ʺHistoire naturelle des crustacésʺ (1834-1840) and its dates of publication, Leiden, Rijksmuseum van natuurlijke historie, 1979.
* Trevor NORTON: Stars beneath the sea, Carroll & Graf, Nova York 2000. ISBN 0-786-70750-X
# Horné Chlebany

Horné Chlebany és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país.
La primera menció escrita de la vila es remunta al 1328.

## Referències

* ↑ «Population and housing census» (en anglès). Statistical Office of the Slovak Republic, 2011. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «Horné Chlebany». Arxivat de l'original el 2021-12-19. [Consulta: 19 desembre 2021].
# Ialma

Ialma (en rus: Ялма) és un poble de l'óblast de Nijni Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 36 habitants, pertany al municipi de Bortsurmani.

## Referències

* ↑ «Генеральный план муниципального образования городское поселение г. Сергач Сергачского муниципального района Нижегородской области. Том 2». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-06-14.