OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Perryville

«Perryville» té aquests significats:
* Perryville (Alaska), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska.
* Perryville (Arkansas), població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas.
# Penn Yan

Penn Yan és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 5.219 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Penn Yan tenia 5.219 habitants, 2.141 habitatges, i 1.261 famílies. La densitat de població era de 887,7 habitants per km².
Dels 2.141 habitatges en un 29,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,2% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 41,1% no eren unitats familiars. En el 35,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 21,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.278 $ i la renda mediana per família de 39.087 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.692 $ mentre que les dones 19.263 $. La renda per capita de la població era de 15.848 $. Entorn del 9,7% de les famílies i el 13,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Penn Yan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Penn Yan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pelletier (nissaga de músics canadenca)

Pelletier, va ser una nissaga de músics canadencs, molt influent en la cultura de tota mena canadenca.
* Romain-Octave Pelletier I (1843-1927), va ser un organista, pianista, compositor, escriptor de música i educador musical
* Frédéric Pelletier (1870-1944) va ser un director de cor canadenc, educador musical, compositor, crític musical, periodista, funcionari, oficial militar i metge.
* Orphir Pelletier (1825-1854), fou poeta, compositor, advocat i organista.
* Romain Pelletier (1875-1953), organista, director de cor, compositor i educador de música canadenc.
* Romain-Octave Pelletier II (1904-1968), crític musical i periodista radiofònic.

## Referències

* ↑ «Romain-Octave Pelletier | The Canadian Encyclopedia». [Consulta: 5 abril 2022].
* ↑ Vivianne Émond. "Frédéric Pelletier". L'Enciclopèdia Canadenca.
* ↑ Gilles Potvin. "Romain Pelletier". L'Enciclopèdia Canadenca.
* ↑ Gilles Potvin. "Romain-Octave Pelletier II". L'Enciclopèdia Canadenca.
# PLK

PLK té els següents significats:
* Lliga polonesa de bàsquet (del seu nom en polonès Polska Liga Koszykówki), màxima competició de bàsquet de Polònia
* Polo-like kinase, cinasa reguladora del cicle cel·lular
* PLK, raper francès
# Pellerey

Pellerey és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 100 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Pellerey era de 100 persones. Hi havia 40 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 69 habitatges, 42 eren l'habitatge principal de la família, 15 eren segones residències i 11 estaven desocupats. 66 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 42 habitatges principals, 35 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 6 en tenien dues, 3 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 34 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Pellerey el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 8 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 57 persones, 41 eren actives i 16 eren inactives. De les 41 persones actives 40 estaven ocupades (25 homes i 15 dones) i 1 aturada (1 home). De les 16 persones inactives 3 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Pellerey hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Pellerey a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Pellerey a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Phaenosperma

Phaenosperma és un gènere monotípic de plantes de la família de les poàcies. La seva única espècie, Phaenosperma globosa Munro ex Benth., és originària del Japó, Xina i Corea.

## Descripció

Són plantes perennes; robustes, rizomatoses amb canyes de 100-300 cm d'altura; herbàcies; de 0,03 cm de diàmetre. Culms amb nodes glabres. Entrenusos sòlids o buits i fulles no agregades basals; no auriculades amb les làmines de les fulles àmpliament lineals; de 10-30 mm d'ample; planes; pseudopeciolades (almenys les basals, s'inverteixen per torsió del pecíol); pinnadament vetada (amb els nervis inclinats obliquament des de la nervadura central); desarticulades de les beines (?). La lígula una membrana ciliada; no truncada (aguda a arrodonida); de 6-10 mm de llarg. Contra-lígula absent. Plantes bisexuals, amb espiguetes bisexuals; amb flors hermafrodites. Les espiguetes són totes per igual en la sexualitat. Inflorescència paniculada; oberta; no comprèn inflorescències parcials i dels òrgans foliares.

## Taxonomia

Phaenosperma globosa va ser descrita per Munro ex Benth. i publicada a Journal of the Linnean Society, Botany 19(115?116): 59-60. 1881.

### Citologia

El nombre cromosòmic bàsic és x = 12, amb nombres cromosòmics somàtics de 2n = 24 diploides.

### Sinonímia

* Garnotia japonica Hack., Oesterr. Bot. Z. 52: 55, 1902
* Euthryptochloa longiligula Cope, Kew Bull., vol, 42, nº13, 707-709, 1987

## Referències

* 1 2 Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 8 març 2010].
* 1 2 «Phaenosperma». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 25 maig 2014].

## Bibliografia

* Bor, N. L. 1960. Grass. Burma, Ceylon, India & Pakistan i–xviii, 1–767. Pergamon Press, Oxford.
* Conert, H. J. 1959. Über die Stellung der Gattung Phaenosperma im System der Gramineae. Bot. Jahrb. Syst. 78(2): 195–207.
* Flora of China Editorial Committee. 2006. Flora of China (Poaceae). 22: 1–733. In C. Y. Wu, P. H. Raven & D. Y. Hong (editors) Fl. China. Science Press & Missouri Botanical Garden Press, Beijing & St. Louis.
* Gould, F. W. 1972. A systematic treatment of Garnotia (Gramineae). Kew Bull. 27: 515–562.

## Enllaços externs

* Clayton, W.D., Harman, K.T. and Williamson, H. (2006 d'ara endavant). Phaenosperma. A: GrassBase - The Online World Grass Flora. (consultat el 8 de març del 2010).
# Physocaulis nodosus

Physocaulis és un gènere de plantes monotípic dins la família Apiaceae. La seva única espècie és Physocaulis nodosus, és planta nativa d'Europa. Es troba a Catalunya i el País Valencià.

## Descripció

És una planta herbàcia anual erecta i pilosa de 30 a 100 cm; tija fistulosa; fulles bipinnatisectes ambelssegments ovats;umbel·les d'1 a 3 radis; pètals blancs enters ;fruit de 10-15 x 2-3 mm comprimit lateralment. Floreix de maig a juny.

## Distribució i hàbitat

Boscs caducifolis, llocs ombrívols, herbassars ruderals. Muntanya mediterrània i submediterrània. Pirineus i terreny serrànic (Alt Palància) de 300 a 1300 m d'altitud. La seva distribució general és a l'oest i centre d'Europa i Regió mediterrània.

## Taxonomia

Physocaulis nodosus va ser descrita per Johann Friedrich Wilhelm Koch i publicada a Synopsis Florae Germanicae et Helveticae 348. 1843.

### Sinònims

* Myrrhoides nodosa Cannon

## Referències

* ↑ Physocaulis nodosus en Jstor
* ↑ Physocaulis nodosus en Flora Vascular
* ↑ «Physocaulis nodosus». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 2 octubre 2012].
* ↑ Physocaulis nodosus en PlantList
# Paulina Luisi

Paulina Luisi (Colón, 22 de setembre de 1875 - Montevideo, 16 de juliol de 1950) va ser una metgessa, professora i activista feminista uruguaiana.

## Biografia

Paulina era filla de María Teresa Josefina Janicki (filla de polonesos exiliats a França) i d'Ángel Luisi Pisano (italià qui va portar a Amèrica les seves idees maçòniques de llibertat, igualtat i fraternitat). Acabats de casar, van arribar el 1872 a Entre Ríos (Argentina) i el 1878 a Paysandú (Uruguai). El 1887 es van instal·lar a Montevideo.
La família Luisi-Janicki van ser treballadors i educadors que es van desenvolupar en un ambient de resistència i rebel·lia, de pensament molt liberal per l'època. Totes les seves filles van estudiar magisteri i algunes d'elles van seguir carreres universitàries sent de les primeres dones professionals.
Paulina va ser la primera dona uruguaiana que va cursar estudis en la Facultat de Medicina d'Universitat de la República. Va començar la carrera el 1900 i es va graduar el 1908. Va obtenir el títol de Doctora en Medicina, sent a més ginecòloga, docent, promotora i lluitadora incansable dels drets de la dona, entre ells l'assoliment del vot femení el 1927. Les seves idees i el seu treball s'han propagat com a valors universals pels drets de la dona al món sencer.
La seva casa oficiava de consultori mèdic i en forma simultània, albergava la seu del Consell Nacional de Dones fundat per ella el 1916.
Va actuar a més en política, sent membre fundadora del Partit Socialista de l'Uruguai.

## Referències

* ↑ «Las hermanas Luisi» ( PDF) (en castellà). Biblioteca Plan Ceibal.
* ↑ «Paulina Luisi. Liderazgo, alianzas y desencuentros de las sufragistas». [Consulta: 13 març 2015].
* 1 2 «Paulina Luisi. La pícara naturaleza de una pionera.». Sindicato Médico del Uruguay. [Consulta: 13 març 2015].
* ↑ «5 precursoras del voto femenino en América Latina». BBC Mundo, 22-10-2013 [Consulta: 18 març 2015].
# Piano Man (àlbum)

Piano Man és el segon àlbum de rock de Billy Joel, llançat el 1973. El títol és un segell de les cançons més memorables del rock en piano. Piano Man, el segon àlbum de Billy Joel i el seu primer amb la discogràfica Columbia Records, va sorgir després d'una sèrie de dificultats legals amb la seva anterior discogràfica, Family Productions i es va convertir en el seu àlbum d'avançament No obstant això, el logo imprès de Family Productions s'utilitzàt fins al 1986.
La cançó del títol, un relat fictici de les experiències del Joel amb persones que va conèixer quan era cantant de saló a Los Angeles, va assolir el lloc número 25 del "Billboard Hot 100" dels Estats Units i el número 4 en la llista de singles "Adult Contemporary". "Travelin' Prayer" i "Worse Comes to Worst" van assolir el màxim nivell en els números 77 i 80, respectivament, del Hot 100, mentre que el mateix àlbum va arribar al número 27 del Billboard 200 dels Estats Units. L'àlbum va ser certificat amb l'or per la RIAA, l'any 1975, però Joel només va rebre 8.000 dòlars en royalties (37.249 dòlars del 2018).

## Llista de cançons

Totes les cançons per Billy Joel.
* "Travelin' Prayer" – 4.10
* "Piano Man" – 5.37
* "Ain't No Crime" – 3.20
* "You're My Home" – 3.14
* "The Ballad of Billy the Kid" – 5.35
* "Worse Comes to Worst" – 3.28
* "Stop in Nevada" – 3.40
* "If I Only Had the Words (To Tell You)" – 3.35
* "Somewhere Along the Line" – 3.17
* "Captain Jack" – 6.55

## Enllaços externs

* Allmusic

## Referències

* ↑ https://www.billyjoel.com/music/piano-man/
* ↑ «Ellen R. McGrattan (Federal Reserve Bank of Minneapolis)». The Art and Practice of Economics Research. DOI: 10.4337/9781849808477.00023.
* ↑ Bielen, Kenneth G.. The words and music of Billy Joel. Santa Barbara, Calif.: Praeger, 2011. ISBN 0313380171.
# Pierre Delaunay

Pierre Delaunay (14è districte de París, 9 d'octubre de 1919 - Le Chesnay, 23 de gener de 2019) fou un dirigent futbolístic francès.
Fou el segon Secretari General de la UEFA. Succeí el seu pare Henri Delaunay en el càrrec, interinament des de la mort del seu pare el 9 de novembre de 1955 i oficialment des del 8 de juny de 1956.

## Enllaços externs

* Web de la UEFA
# Phyllomedusa tetraploidea

Phyllomedusa tetraploidea és una espècie de granota que viu a l'Argentina, el Brasil i Paraguai.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Kwet, A., Aquino, L., Langone, J. & Baldo, D. 2004. Phyllomedusa tetraploidea. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 10 gener 2008.
# Phrynopus bagrecitoi

Phrynopus bagrecitoi és una espècie de granota que viu al Perú. Considerada vulnerable a l'extinció per la pèrdua de l'hàbitat.

## Referències

* ↑ Monteza, J.I., Lehr, E. & Arizabal, W. Phrynopus bagrecitoi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. 2004. Accedit a data 16 de gener de 2008
# Pilèmenes de Paflagònia

Pilèmenes (grec antic: Πυλαιμένης, llatí: Pylaemenes) fou rei de Paflagònia del segle ii aC.
L'any 131 aC apareix ajudant als romans en la guerra contra el rebel Aristonic, que pretenia el tron de Pèrgam. Segons l'historiador Justí, a la seva mort la dinastia es va extingir i el darrer rei va deixar el país per testament a Mitridates V Evergetes, rei del Pont.

## Referències

* ↑ 1.Pylaemenes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 606
# Pilumnus (mitologia)

Pilumnus, o també Pilumne, va ser una divinitat romana molt antiga que sembla que protegia els nounats a les cases contra els actes i els maleficis dels dimonis. Estava relacionat amb dues deesses també obscures: Intercidona i Deverra. La primera prenia el nom dels "cops de destral" simbòlics que es donaven al marc de la porta i la segona de l'escombra amb la que s'escombrava el llindar després del naixement d'un infant.
Pilumnus sembla prendre el nom de pilon, la maça amb la que es colpejava la porta en la mateixa ocasió. La destral, la maça i l'escombra eren considerats també símbols del conreu: la destral per a tallar els arbres, la maça per aixafar el gra i l'escombra per netejar l'era on es batia el cereal. Amb aquests símbols s'espantaven els dimonis salvatges.
Pilumne apareix sempre al costat del déu Picumnus, o Picumne, igualment enigmàtic, que s'ha relacionat amb el déu Picus. És possible que Pilumnus no sigui el "déu de la maça" sinó el "déu de la javelina", dita "pilum". Es conserva una glossa de Fest Aviè que explica que la paraula "pilumnoe" es trobava en el cant dels Salis, i que s'interpretava com un adjectiu que significava "armats amb la javelina".
Virgili converteix Pilumnus en l'avi de Turn i el pare de Daune i el feia casat amb Dànae.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 438. ISBN 9788496061972.
# Platygraphis

Platygraphis és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae descrita per Harrison Gray Dyar Jr. el 1918. La seva única espècie, Platygraphis isabella, descrita en un mateix document, es troba a Mèxic.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 30 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Platygraphis Dyar, 1918» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
# Pla de Sobes

El Pla de Sobes és una petita partida rural formada per planes del límit dels termes municipals d'Abella de la Conca i d'Isona i Conca Dellà (antic terme de Sant Romà d'Abella), a la comarca del Pallars Jussà.
És al límit sud-oest del terme i de la vila d'Abella de la Conca, al sud-est del poble de Sant Romà d'Abella. És al sud-oest de los Plans. És a la dreta del barranc del Mas de Mitjà. A l'extrem sud-oriental del Pla de Sobes hi ha els costers de Romanins.
Està formada per la parcel·la 102 del polígon 1 d'Abella de la Conca; consta només de 2,0984 hectàrees exclusivament d'ametllers.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 27 agost 2010].

## Enllaços externs

* El Pla de Sobes en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Plios

Plios - Плёс (rus) - és una ciutat de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia.

## Història

La primera menció a Plios es remunta al segle xii, quan fou fundada pels mongols i tàtars el 1237. Basili I hi feu construir una fortalesa el 1410 per protegir els voltants de Moscou i de Kostromà contra les invasions mongoles i tàtares. A finals del segle xix Plios fou anomenada la «Suïssa russa» per la bellesa dels seus paratges, i esdevingué un gran centre de repòs i de vacances. Finalment rebé l'estatus de ciutat el 1925.
# Plios (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Plios (desambiguació)».
Plios (en rus: Плёс) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 335 habitants. Pertany al districte municipal de Mokroús.

## Referències

* ↑ «БОЛЬШАЯ САРАТОВСКАЯ ЭНЦИКЛОПЕДИЯ : Фёдоровский район : Ивановка». Arxivat de l'original el 2017-08-18.
* ↑ «Карта Новоузенского уезда Самарской губернии 1890 года». Arxivat de l'original el 2017-08-18.
# Podarcis lilfordi gigliolii

La sargantana balear de Sa Dragonera (Podarcis lilfordi gigliolii), és una subespècie que malgrat es coneix relativament la seva variació en els aspectes morfològics. A causa de la fragmentació de l'àrea que ocupa, constituïda, per illots d'extensió reduïda, la sargantana balear presenta una varietat enorme de morfologies, coloració i disseny. Pot arribar als 8 cm de longitud de cap i tronc i la seva cua dalt a uns 14 cm, tot i que els femelles són més petites, és una sargantana en general robusta, de cap afilat i coll molt gruixut i base de la cua gruixuda, amb potes adobes, el cap presenta escatis timpàniques i mesentèrica diferenciades. El seu dors és de color verd-terrós, i els costats són de color verd. Disseny negre poc marcat. El ventre es presenta groguenc, o blau a la part anterior, amb taques negres o blaves.

## Vegeu també

* Sargantana gimnèsia

## Bibliografia

* Mayol Serra, J. Rèptils i amfibis de les Balears. Ed Moll. 1985
# Podarcis lilfordi porrosicola

Podarcis lilfordi porrosicola és una subespècie de la sargantana gimnèsia que habita l'Illa des Porros de Fornells, a la badia de Fornells (costa nord de Menorca). Els individus són més grossos que en altres subespècies, amb els membres relativament llargs i el cap estret. Presenten una coloració verd oliva.

## Referències

* ↑ Mayol Serra, J. (2003) Rèptils i amfibis de les Balears. Segona Edició Revisada. Editorial Moll. Palma.
# Podarcis lilfordi carbonerae

Podarcis lilfordi carbonerae és una subespècie de la sargantana gimnèsia que habita l'illa des Carbó de la costa Nord de Menorca. És un illot situat a l'entrada del Port d'Addaia, al nord-est de Punta de Mongofre i al sud-oest de l'illa Addaia Gran. En realitat, és una parella d'illots molt propers, el més petit dels quals és es Carbonet i el de majors dimensions es Carbó. La profunditat màxima que separa els illots de la costa és d'uns dos metres, cosa que indica un recent aïllament. La superfície amb vegetació des Carbó no supera els 2000 m². En un informe elaborat per la Direcció General d'Ordenació del Territori i Medi Ambient de la Conselleria d'Obres Públiques i Ordenació del Territori del Govern Balear sobre els illots costaners de les Balears apareix una descripció des Carbó i de l'illot adjacent i fragmentat en dos, als que es denomina genèricament com Llosa de Na Macaret o Illes des Carbó. En dit informe no es fa esment de l'existència de Podarcis lilfordi!
És de mida mitjana; coloració marronosa (a diferència de les de la veïna illa d'Addaia Gran). La regió ventral és gris uniforme o gris barrejat amb tons salmonats, tant en mascles com en femelles. Així mateix, la zona gular és majoritàriament grisa, pigallada amb taques negrenques irregulars i, en molts casos, amb tons rosats o ferruginosos. Coll més ample que el cap. Elevat nombre d'escates dorsals, gulars, collars, i ventrals.

## Estat de conservació

Està protegida pel Reial Decret 439/1990, per la Directiva Hàbitat i pel Conveni de Berna. Malgrat això, és una espècie que es troba en situació de perill d'extinció: viu en un hàbitat molt reduït i molt hostil (tot i la protecció d'Addaia Gran, la seva baixa alçada la fa molt vulnerable als temporals de tramuntana que poden acabar definitivament amb la població) i tot i la protecció genèrica que gaudeix el desconeixement del seu hàbitat per part dels organismes competents locals la fa totalment vulnerable al furtivisme dels col·leccionistes científics (que sí que saben on trobar-la).

## Consideracions sistemàtiques/taxonòmiques

Exemplars típics etiquetats per Pérez-Mellado i Salvador (1988) com de l'illa Carbonera (Menorca) topònim de localització incerta fins que en l'any 2002 s'ha descobert que corresponien de la població de sargantanes que hi ha a l'illa des Carbó. Una publicació recent explica aquest redescobriment.

## Referències

* Valentín Pérez Mellado, Gloria Cortázar, Claudia Corti, Anna Perera. Redescubrimiento d'una población de Lagartija balear "Podarcis lilfordi" (Squamata, Lacertidae) en Menorca (Islas Baleares. Bolletí de la Societat d'Història Natural de les Balears, ISSN 0212-260X, Nº. 45, 2002, pags. 45-50
# Podarcis lilfordi rodriquezi

Podarcis lilfordi rodriquezi és una subespècie de la sargantana gimnèsia que habitava a l'Illa de ses Rates (Menorca), dins el Port de Maó, a la costa Est de Menorca i que s'extingí en desaparèixer aquest illot, que fou dinamitat entre 1934 i 1936. Els exemplars, de complexió robusta, presentaven el dors de color terrós/oliva, amb tendència al blau. Les extremitats eren verdoses, i la cua era de color verd blavós. El ventre era roig o groc, amb taques negres, blaves o verdes.

## Vegeu també

* Llista d'animals extints d'Europa

## Referències

* ↑ http://www.magrama.gob.es/es/biodiversidad/temas/conservacion-de-especies-amenazadas/ver66_tcm7-20316.pdf%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ Mayol Serra, J. (2003) Rèptils i amfibis de les Balears. Segona Edició Revisada. Editorial Moll. Palma.