OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Andreas Stokbro

Andreas Stokbro (Brøndbyvester, 8 d'abril de 1997) és un ciclista danès professional des del 2016. Després de córrer al Riwal Cycling Team i al Qhubeka Assos, el 2022 fitxà pel Team Coop. Combina la carretera amb el ciclisme en pista. En el seu palmarès destaca el Tour de Flandes sub-23 i el Gran Premi Herning del 2019 i 2022.

## Palmarès en ruta

* 2015
** Vencedor d'una etapa al Trofeu Karlsberg
* 2016
** Vencedor d'una etapa al ZLM Tour
* 2018
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Estònia
* 2019
** 1r al Tour de Flandes sub-23
** 1r al Gran Premi Herning
* 2022
** 1r al Gran Premi Herning
** Vencedor d'una etapa al Tour de Loir i Cher
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Alta Àustria
* 2023
** 1r al Gran Premi de Lillers-Souvenir Bruno Comini
** 1r a la Gylne Gutuer

## Referències

* ↑ «La Riwal presenta gli ultimi cinque acquisti e annuncia un nuovo cosponsor» (en italian). Cicloweb.it. Cicloweb, 18-10-2018 [Consulta: 24 gener 2019].
* ↑ «NTT Pro Cycling Team». UCI.org. Union Cycliste Internationale. Arxivat de l'original el 3 gener 2020. [Consulta: 3 gener 2020].
* ↑ «Transfert - Le Team Coop fait signer le Danois Andreas Stokbro» (en francès). [Consulta: 21 gener 2022].
* ↑ «El danés Andreas Stokbro Nielsen se impone en el Tour de Flandes Sub23 / Aficionados / Noticias del ciclismo / BICI CICLISMO». [Consulta: 21 gener 2022].
* ↑ Apr 2019, 27; S, kl 19:58 Artiklen er mere end 30 dage gammel Pernille Keller; Journalist. «Andreas Stokbro vinder Danmarks hårdeste cykelløb» (en danès). [Consulta: 21 gener 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a Sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Eugène Carrière

Eugène Carrière (Gournay-sur-Marne (Seine-et-Oise), 18 de gener de 1849 – París, 27 de març de 1906) fou un pintor simbolista i litògraf francès.
Deixeble d'Alexandre Cabanel, residí a París a partir de 1869. Tingueren renom les seves obres inspirades en el tema de la maternitat, i els seus retrats (Paul Verlaine, Alfons Daudet, Anatole France), quadres boirosos tractats sempre d'una manera literària. És conegut per la seva paleta monocromàtica de color marró. Era un amic de Rodin i la seva obra ha influït en Matisse i Picasso.

## Galeria

* Maternitat (c. 1890)
* Retrat de Paul Verlaine (1890)
* Femme accoudée à la table (1893)

## Biografies

Ha estat objecte de diverses publicacions recents:
* AAVV. Eugène Carrière 1849-1906, Musée de Strasbourg, éditions RMN.
* AAVV. Auguste Rodin / Eugène Carrière, Musée d'Orsay, Flammarion.
* AAVV. Eugène Carrière le peintre et son univers autour de 1900, éditions du Musée de Saint-Cloud.
* Valérie Bajou. Eugène Carrière, portrait intimiste, éditions Acatos.
* Émilie Cappella, Agnès Lauvinerie, Eduardo Leal de la Gala. Moi, Eugène Carrière, éditions Magellan.

## Referències

* ↑ «[Eugène Carrière Eugène Carrière]». Gran Enciclopèdia Catalana. Enciclopèdia Catalana, SAU. [Consulta: 25 agost 2009].
# Yasin Malik

Yasin Malik (urdú: یاسین ملک) (Maisuma, 3 d'abril de 1966) és un polític caixmiri, que lidera el Front d'Alliberament de Caixmir de Jammu.
És líder separatista caixmir i antic militant que defensa la independència de Caixmir tant de l'Índia com del Pakistan. És el president del Front d'Alliberament de Jammu i Caixmir, que originalment va encapçalar la militància armada a la vall del Caixmir. Malik va renunciar a la violència en 1994 i va adoptar mètodes pacífics per a arribar a una solució del conflicte del Caixmir. El maig de 2022, Malik es va declarar culpable dels càrrecs de conspiració criminal i de fer la guerra contra l'Estat, i va ser condemnat a cadena perpètua.

## Referències

* ↑ May 19, TIMESOFINDIA COM / Updated:; 2022; Ist, 15:31. «Yasin Malik: Terror funding case; NIA court convicts Yasin Malik | India News - Times of India» (en anglès). [Consulta: 30 maig 2022].
* ↑ Reuters, Story by. «Indian court sentences top Kashmiri separatist to life in prison». [Consulta: 30 maig 2022].
# Chiasmocleis ventrimaculata

Chiasmocleis ventrimaculata és una espècie de granota de la família dels microhílids. Es distribueix per les terres baixes de l'est de la selva amazònica de l'Equador, Colòmbia (Leticia), Perú (Huánuco, Loreto, Madre de Dios, and Ucayali), nord i centre de Bolívia i oest de l'Estat d'Acre (Brasil). Es troba per sota dels 400 metres d'altitud. És comuna a Perú i Bolívia i rara a Equador i Colòmbia.
Habita en la matèria vegetal del terra, entre la vegetació baixa i prop o dins de basses temporals a la selva tropical primària. Els ous es dipositen a les basses. Ha aparegut en zones talades i en àrees lleugerament pertorbades per l'home. Tenen una relació mutualista amb algunes espècies de taràntules.

## Referències

* 1 2 3 «Chiasmocleis ventrimaculata» (en anglès). IUCN Red List. Luis A. Coloma, Santiago Ron, Javier Icochea, Ariadne Angulo, Karl-Heinz Jungfer, Fernando Castro, Jose Vicente Rueda, Steffen Reichle, Ignacio De la Riva, Claude Gascon. 2004. [Consulta: 29 agost 2014].
# Pòstum Comini Aurunc

Pòstum Comini Aurunc (en llatí Postumus Cominius Auruncus) va ser un magistrat romà del segle vi aC. Segurament formava part de la gens Postúmia, perquè segons Valeri Màxim els Fasti, que donen aquest nom, confonien de vegades els agnomen amb els praenomen i els cognomen.
Va ser elegit cònsol de Roma l'any 501 aC quan per primera vegada es va establir la figura del dictador degut a l'aliança dels estats llatins contra Roma. Sembla que hauria dedicat el temple de Saturn l'any 497 aC segons que va ordenar un decret del senat. Aurunc va ser altra vegada cònsol l'any 493 aC quan els plebeus s'havien revoltat i havien ocupat l'Aventí. Va fer la guerra contra els volscs i els va ocupar diverses ciutats. En aquesta campanya Gai Marci es va distingir en la lluita a la ciutat de Corioli i va rebre el sobrenom de Coriolà. Justament més tard Pòstum, segurament perquè l'havia tingut a les seves ordres, va ser ambaixador romà davant Coriolà quan aquest amenaçava Roma.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 444.
# Spinibarbus caldwelli

Spinibarbus caldwelli és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina i al Vietnam.

## Referències

* ↑ Oshima M. 1919. Contributions to the study of the fresh water fishes of the island of Formosa. Ann. Carnegie Mus. v. 12 (núms. 2-4). 169-328.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Nichols, J.T. 1943 The freshwater fishes of China. Natural history of Central Asia: Volum IX. The American Museum of Natural History, Nova York, Estats Units. 322 p.

## Bibliografia

* Chen, X., J.-H. Pan, Z. Liu i D. Liang 1991 Barbinae. p. 136-167. A J.-H. Pan, L. Zhong, C.-Y. Zheng, H.-L. Wu i J.-H. Liu (eds.) The freshwater fishes of Guangdong Province. Guangdong Science and Technology Press, Guangzhou. 589 p.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Llista de partits polítics de Finlàndia
## Partits al Parlament

| Nom del partit | Color | Ideologia | President | Representació |
| Kansallinen Kokoomus/Samlingspartiet Partit de la Coalició Nacional | blau | Liberalisme conservador, Centredreta | Jyrki Katainen | 44 |
| Suomen Sosialidemokraattinen Puolue/Finlands Socialdemokratiska Parti Partit Socialdemòcrata | vermell | Socialdemocràcia, Centreesquerra | Jutta Urpilainen | 42 |
| Perussuomalaiset/Sannfinländarna Veritables Finlandesos | blau, blanc i groc | Nacionalisme finlandès, Nacional Populisme | Timo Soini | 39 |
| Suomen Keskusta/Centern i Finland Partit del Centre | verd | Centrisme, Agrarianisme | Juha Sipilä | 35 |
| Vasemmistoliitto/Vänsterförbundet Aliança d'Esquerra | vermell i verd | Ecosocialisme, Socialisme democràtic | Paavo Arhinmäki | 14 |
| Vihreä liitto/Gröna Förbundet Lliga Verda | verd | Política verda, Liberalisme verd | Ville Niinistö | 10 |
| Ruotsalainen kansanpuolue/Svenska Folkpartiet Partit Popular Suec | groc | Liberalisme, Defensa dels interessos de la minoria sueca | Carl Haglund | 9 |
| Kristillisdemokraatit/Kristdemokraterna Demòcrata-Cristians | blau i taronja | Democràcia cristiana, Conservadorisme social | Päivi Räsänen | 6 |
# Evelyn (cràter)

Evelyn és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 18 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim celta, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Evelyn». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Zippeïta

La zippeïta és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany i dona nom al grup de la zippeïta. Va ser descoberta l'any 1845 a les Muntanyes Metal·líferes, a la regió de Karlovy Vary (República Txeca), sent nomenada així en honor de František Xaver Maximilian Zippe (1791-1863), mineralogista austríac.

## Característiques

És un uranil-sulfat hidroxilat i hidratat de potassi, de fórmula K₃(UO₂)₄(SO₄)₂O₃(OH)·3H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic en forma d'incrustacions. La seva duresa a l'escala de Mohs és de 2, sent un mineral força tou. És extreta de les mines com mena de l'estratègic urani. Per la seva alta radioactivitat ha de ser manipulada i emmagatzemada amb els corresponents protocols de seguretat.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la zippeïta pertany a «07.EC: Uranil sulfats amb cations de mida mitjana i grans» juntament amb els següents minerals: cobaltzippeïta, magnesiozippeïta, niquelzippeïta, natrozippeïta, zinczippeïta, rabejacita, marecottita, sejkoraïta-(Y) i pseudojohannita.

## Formació i jaciments

Apareix de manera comuna en mines d'urani, sent un mineral de formació secundària, en part post-mineria, en jaciments oxidats d'urani contenint sulfurs. Sol trobar-se associada a altres minerals com: uranopilita, johannita, uranofana, schröckingerita o guix. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina Eureka (La Torre de Cabdella, Pallars Jussà).

## Varietats

Es coneix una varietat de zippeïta, la cuprozippeïta, una varietat que conté coure amb fórmula Cu(UO₂)₃(SO₄)₃(OH)₂·11H₂O.

## Referències

* ↑ «Zippeite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 març 2015].
* ↑ «Zippeite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 març 2015].
* ↑ «Zippeite from Eureka mine, Castell-estaó, La Torre de Cabdella, La Vall Fosca, El Pallars Jussà, Lleida, Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 7 febrer 2024].
* ↑ «Cuprozippeite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 març 2015].
# Charles G. Finney

Charles G. Finney (Sedalia, Missouri, 1905-1984) va ser un escriptor i periodista estatunidenc, que va conrear el gènere fantàstic. El seu nom complet era Charles Grandison Finney en honor de l'homònim líder religiós nord-americà.
Va servir a la Xina amb l'Armada dels Estats Units, en el 15é regiment d'infanteria, des de l'any 1927 fins a l'any 1929. En les seues memòries, indica que la seua primera novel·la, i l'obra més famosa de les que va escriure, The Circus of Dr. Lao (El circ del Dr. Lao), va ser concebuda a Tientsin el 1929. Després del seu pas per l'exèrcit, va treballar a l'Arizona Daily Star a Tucson, Arizona, 1930-1970, segons sembla de corrector de proves.
Diversos documents de Finney, incloent-hi fotografies i correspondència, han estat recollits per la Biblioteca de la Universitat d'Arizona (Main Library Special Collections, Collection Number: AZ 024, Papers of Charles G. Finney, 1959-1966). Entre aquests documents s'hi troben els manuscrits (a màquina) de "A Sermon at Casa Grande", "Isabelle the Inscrutable", "Murder with Feathers", ""The Night Crawler", "Private Prince", "An Anabasis in Minor Key", "The Old China Hands", i "The Ghosts of Manacle".

## Obres selectes

* 1935 The Circus of Dr. Lao
* 1937 The Unholy City
* 1939 Past the End of the Pavement
* 1945 Fraulein Thea (en col·laboració amb Hans Natonek)
* ???? Lilith (en col·laboració amb Hans Natonek)
* 1961 The Old China Hands, memòries
* 1964 The Ghosts of Manacle,una col·lecció
* 1968 The Magician Out of Manchuria
* "A Sermon at Casa Grande" a Point West, setembre, 1963
* "Isabelle the Inscrutable" a Harper's, 228:1367 (abril 1964) pp. 51-58.
* "Murder with Feathers" a Harper's 232:1391 (abril 1966) pp. 112-113.
* "The Night Crawler" a The New Yorker, 5 de desembre, 1959.
* "Private Prince" a The New Yorker, 24 de juny, 1961.
* "An Anabasis in Minor Key" a The New Yorker, 26 de març, 1960.

## Enllaços externs

* Charles G. Finney Una introducció a la seua obra.
# Sŏngch'ŏn

El riu Sŏngch'ŏn (en coreà: 성천강) desemboca en un estuari a la Mar Oriental de Corea a Hungnam (Corea del Nord). La ciutat de Hamhung es troba al seu marge esquerre.

## Referències

* ↑ «golf de Tongjosŏn | enciclopèdia.cat». [Consulta: 1r gener 2022].
# Alfonso Silva Placeres

Alfonso Silva Placeres (Las Palmas de Gran Canària, 19 de març de 1926 - † Constança, Alemanya, 16 de febrer de 2007) fou un futbolista gran-canari que jugava en la posició de migcampista. És considerat com un dels millors futbolistes nascuts a les Illes Canàries.

## Trajectòria

Silva començà la seva carrera professional, el 1946, a l'Atlètic de Madrid, equip amb el qual va guanyar 2 lligues i 1 copa Eva Duarte. L'any 1957 va fitxar per la UD Las Palmas, equip en el qual es va retirar del futbol.
Silva va ser internacional amb la selecció espanyola en 5 partits i hi va marcar un gol. Amb la selecció espanyola va participar en la Copa del món de 1950.

## Palmarès

* 2 lligues: 1949/50, 1950/51.
* 1 copa Eva Duarte: 1950-51.

## Referències

* ↑ «Silva». BDFutbol. [Consulta: 7 juny 2018].
* ↑ «Murió Alfonso Silva» (en castellà). eldiario.es, 16-02-2007. [Consulta: 7 juny 2018].
* ↑ Dorta, Nehemías. «Ídolos del pasado: Alfonso Silva» (en castellà). Vavel, 21-01-2015. [Consulta: 7 juny 2018].
# Zarzalejo

Zarzalejo és un municipi de la Comunitat de Madrid, a Espanya. El 2023 tenia 1.803 habitants.

## Referències

* ↑ «Madrid (Spain): Municipalities in Province - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 27 gener 2024].
# Zarzosa

Zarzosa és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Baixa.

## Història

El 1366 va ser inclosa entre les localitats del Senyoriu de Cameros, que va ser cedit per Enric II de Trastámara a Juan Ramírez de Arellano pel seu recolzo en la lluita contra Pere I el Cruel. En 1556, Martín Gil apuntava en el seu "Relación del Arciprestazgo de Arnedo": "Aquest lloc de Carcosa és de vuitanta veïns jurisdicció del comte d'Aguilar …". Fins a 1708 va ser llogaret de Munilla pertanyent al senyoriu dels comtes d'Aguilar i Inestrillas, qui nomenaven el seu alcalde ordinari, però aquest any es va independitzar després de pagar vuit mil cinc-cents reals. Després de la desaparició dels senyorius, en 1811, es va convertir en vila de la província de Sòria, fins a la creació de la província de Logronyo el 30 de novembre de 1833. A mitjan segle xix, tenia una fàbrica de draps i tres tinys.

## Política

En tenir tan poca població, el seu ajuntament té un sol membre que és actualment José María Sáenz Blanco del Partit Popular que va aconseguir 15 vots de 16 totals (l'altre va ser per al PSOE) i dues abstencions. A partir de 1983, l'alcalde sempre ha estat del Partit Popular. En 1979 va guanyar les eleccions la UCD amb 11 vots vàlids i 6 abstencions.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
# Zézé Gamboa

José Augusto Octávio Gamboa dos Passos (Luanda, 31 d'octubre de 1955), conegut com a Zézé Gamboa, és un director de cinema i enginyer de so angolès.

## Biografia

Va néixer a Luanda el 1955. Entre 1974 i 1980 va dirigir les notícies de la Televisão Pública de Angola. El 1984 se'n va cap a París on es va formar com a enginyer de so. Seguidament va treballar principalment en el cinema de Portugal, i va fer films com ara Balada da Praia dos Cães (de José Fonseca e Costa, 1987) o Terra Estrangeira (de Walter Salles i Daniela Thomas, 1996).
El curtmetratge Mopiopio, un documental realitzat el 1991, va ser la seva primera obra com a realitzador. Després de fer alguns documentals i curtmetratges, el 2004 va dirigir O Herói, que va llançar el seu nom com a realitzador en el món del cinema d'autor. La pel·lícula fou presentada en alguns festivals internacionals on va guanyar alguns premis, entre ells el World Dramatic Competition del Festival de Sundance 2005, el premi del públic al festival de cinema de Nantes 2004, i el premi de millor pel·lícula al Pan-African Film Festival de Los Angeles.
Zézé Gamboa és considerat internacionalment com una referència del cinema d'Angola.
La seva pel·lícula O Grande Kilapy de 2012, fou nominada a Portugal per a millor film als Globos de Ouro de 2015 i als Premis Sophia. Va passar per alguns festivals internacionals, entre ells el Festival Internacional de Cinema de Toronto i el Festival Internacional de Cinema de Dubai. A Portugal va guanyar un premi al Caminhos do Cinema Português a Coïmbra i al Festival de Cinema Itinerant de la Llengua Portuguesa a Lisboa.

## Filmografia

* O Grande Kilapy (2012)
* Bom Dia, África (2009, cm)
* O Herói (2004)
* O Desassossego de Pessoa (2002, cm)
* Burned by Blue (2001, doc., cm)
* Dissidence (1998, doc.)
* Mopiopio (1991, doc.)

## Referències

* ↑ Artigo de 4 de maio de 2012 sobre a apresentação do filme O Herói no Canada, web d'Agência Angola Press, visitato a 18 de outubro de 2015
* ↑ Biografia de Zézé Gamboa no sítio do www.festivalscope.com (inglês), visitado a 18 de outubro de 2015
* ↑ Lista de prémios do filme O Herói a l'Internet Movie Database, visitado a 18 de outubro de 2015
* ↑ Article sobre Zézé Gamboa, realizador de O Herói Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a www.powerofculture.nl, visitat el 18 d'ovtubro de 2015
* ↑ Lista de prémios do filme O Grande Kilapy a Internet Movie Database, visitado a 18 d'octubro de 2015
# Zésar Biec Arbués

Zésar Biec Arbués és un escriptor en aragonès nascut a Osca, (1970), però va passar bona part de la seua infantesa a Santolaria de Galligo. El tancament de l'escola del poble l'obligà a anar a viure a la capital, que li permitria d'estudiar a l'escola Univeritària de Magisteri i a més cursar estudis de mestre d'anglès.
Ha realitzat conferències, comunicacions o ponènces sobre l'aragonès i la seua didàctica com "Literatura infantil e chobenil en aragonés" (2008) i "Los cuentos en la enseñanza del aragonés" (2013-2014). Durant quatre anys va impartir classes de llengua aragonesa com a assignatura voluntària en els centres escolars de Jaca. Té publicades diverses obres adreçades als infants.
És membre del Consello d'a Fabla Aragonesa i va guanyar el 2011 el VIII Premi de Relats Luis del Val amb el relat De cazata.

## Obras

* 1995: Bel puesto en a pantalla, premi "O Gua" de 1995
* 2000: Abenta-las ta ra mar, premi "A Carracla" de 1999
* 2002: Animals barrenatos
* 2002: A selba amenazata
* 2008: Augua de bida
* 2009: O fuego que nunca no s'amorta, premi "O Gua" de 2007
* 2009: Foto fixa
* 2009: 24 fotogramas
* 2011: Cartas con retraso, Premi "Billa de Siétamo" de 2009
* 2012: De cazata, Premi de Relats Luis del Val de 2011

## Referències

* ↑ Portella, Mercedes «"Llevar a cabo pequeñas acciones nos puede llevar a salvar el aragonés"». Diario del Alto Aragón, 29-09-2012 [Consulta: 28 desembre 2015]. Arxivat 19 de gener 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-01-19. [Consulta: 1r octubre 2012].
# Čaklov

Čaklov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1282.

## Persones il·lustres

* Ján Figel' (1960): polític eslovac.
# 1539
## Esdeveniments

* Expedicions nord-americanes d'Hernando de Soto
* Guerra entre els conqueridors del Perú per les seves riqueses
* Llei dels sis articles, proclamant la supremacia de l'anglicanisme al Regne Unit

## Naixements

* 15 de febrer: Chieti (Regne de Nàpols): Alessandro Valignano, jesuïta italià, missioner al Japó (m. 1606).
* Garcilaso de la Vega, Inca
* 29 de setembre: Joan Terès i Borrull, bisbe català.
* Luis de Velasco, virrei de la Nova Espanya.
* Fausto Socino, teòleg italià.

## Necrològiques

* 13 de febrer, Màntua: Isabel d'Este, princesa del ducat de Ferrara i Mòdena i mecenes del Renaixement (n. 1474).
* 1 de maig, Toledo: Isabel de Portugal i d'Aragó, reina de les corones de Castella i d'Aragó i, més tard, emperadriu imperial (n. 1503).

## Referències

* ↑ Scheuer, Jacques.. Huit jésuites à la rencontre des religions de l'Asie : itinéraires XVIe-XXIe siècles. ISBN 978-2-87299-366-6.
* ↑ «Isabella d'Este (1474-1539) - Find a Grave...» (en anglès). [Consulta: 5 gener 2024].
* ↑ «Isabel de Portugal». Real Academia de la Historia. [Consulta: 6 setembre 2023].
# Acetat de sodi

L'acetat de sodi, també etaonat de sodi, és una sal química de sodi provinent de l'àcid acètic. És una sal incolora amb molt usos entre ells el de neutralitzant.

## Aplicacions
### Industrial

L'acetat de sodi es fa servir en la indústria tèxtil per neutralitzar els residus de l'àcid sulfúric i com fotoresistent quan es fan servir tints d'anilines. També és un agent tamponant, neutralitzant en l'adoberia. També serveix per retardar la vulcanització en la producció de goma sintètica.

### Alimentació

S'afegeix als aliment per assaonar-los. Es pot fer servir en la forma de diacetat de sodi. sota el codi alimentari E262.

### Solució tampó

La solució d'acetat de sodi en àcid acètic és una solució tampó per mantenir relativament constant el pH. Es fa servir sobretot en reaccions bioquímiques.

### Coixí tèrmic

Els cristalls trihidratats d'acetat de sodi es fonen a 58 °C i escalfats a uns 100 °C i deixats refredar la solució aquosa queda sobresaturada i es pot fer que recristallitzi i tingui una reacció exotèrmica capaç d'escalfar les mans o un coixí.

## Reaccions

L'acetat de sodi es pot fer servir per produir un èster amb per exemple bromoetà.:
    NaO₂CCH₃ + BrCH₂CH₃ → C₂H₅O₂CCH₃ + NaBr
Les sals de cesi catalitzen aquesta reacció.

## Referències

* ↑ Sodium Diacetate Arxivat 2010-10-12 a Wayback Machine. a jungbunzlauer.com
* ↑ «Crystallization of Supersaturated Sodium Acetate». Journal of Chemical Education.
* ↑ «Fake latent heat and supersaturation». Arxivat de l'original el 2007-12-15. [Consulta: 21 novembre 2010].
* ↑ «How do sodium acetate heat pads work?». HowStuffWorks. [Consulta: 3 setembre 2007].

## Enllaços externs

* Hot Ice – Instructions, Pictures, and Videos
* Sodium Acetate Experiment yields instant crystals
# Abu-l-Múthir al-Bahlawí

Abu-l-Múthir as-Salt ibn Khamís al-Bahlawí al-Umaní, més conegut simplement com a Abu-l-Múthir al-Bahlawí (segle ix) fou un historiador ibadita nadiu de Bahla a Oman, anterior a Ibn Baraka. Fou partidari de l'imam as-Salt ibn Màlik, imam que fou deposat el 886/887.
Entre les seves obres:
* Al-Ahdath wa-l-sifat (història d'Oman en temps de l'imam as-Salt ibn Màlik)
* Al-Bayan wa-l-burhan (sobre la institució de l'imamat)
* Al-Sira (biografies de destacats ibadites)
* Tafsir al-khamsi mi'at aya (versos)

## Bibliografia

* A. De Motylinski, Bibliographie du Mzab. Les livres de la secte abadhite, Alger 1885
* Lewicki, T. «Abu ’l-Muʾt̲h̲ir al-Ṣalt b. K̲h̲amīs al-Bahlawī». Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editat per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 22 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/abu-l-muthir-al-salt-b-khamis-al-bahlawi-SIM_0236>