OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Interfície (Java)

Una interfície (interface en anglès) en programació orientada a objectes, i més concretament, en llenguatge Java, és un tipus abstracte útil per definir el conjunt d'operacions i dades realitzable i accessibles sobre un objecte.

## Descripció

Quan es defineix una interfície se solen especificar només les funcions sobre l'objecte, sense implementar-ne la lògica. És quan es creen classes que es poden implementar les operacions definides en interfícies. Aquesta pràctica és útil quan es vol focalitzar unes funcionalitats/característiques que són comunes entre diferents classes però que, en canvi, no estan relacionades jeràrquicament.

## Exemples

L'objecte de classe "Ocell" i el de classe "Avió" no tenen de cap manera cap relació jeràrquica. El primer pertany al regne animal i el segon és una màquina artificial. Però els dos tenen la capacitat de volar. En java, aquesta realitat es definiria de la següent manera:
Suposem ara que necessitem utilitzar una classe que tingui la capacitat de volar, independentment de si es tracta d'un avió o d'un ocell. Amb les interfícies java és possible:
Els dos objectes, tot i ser de diferent tipus, s'utilitzen de la mateixa manera perquè han estat instanciats sobre la mateixa interfície. La resta de les seves funcionalitats pròpies de la classe no són accessibles.
Ja que cada classe pot tenir múltiples característiques, les classes poden implementar tantes interfícies com es necessiti:

## Vegeu també

* Llenguatge Java
# James Michel

James Alix Michel (n. 1944) és un polític de Seychelles, president del país des del 14 d'abril de 2004 fins a 16 d'octubre de 2016.
Michel comença la seva vida professional com a instructor però des de l'obertura de l'illa al turisme després de la construcció d'un aeroport internacional en Mahé en 1971, Michel es va reconvertir a aquesta activitat més lucrativa. Políticament, integra el Partit Popular Unit de Seychelles de France-Albert René poc abans de la independència del 29 de juny de 1976.
Michel es manté en l'ombra de René durant tota la seva carrera política. Després del cop d'estat pacífic que va esfondrar a France-Albert René al poder el 5 de juny de 1977, Michel ocupa els llocs ministerials més importants, com l'economia. Michel intenta també promoure i desenvolupar una democràcia més oberta. En 1993, les primeres eleccions lliures tenen lloc després de la presa del poder del president René. Els resultats d'aquesta democratització no són plens: la premsa segueix sent controlada i les eleccions probablement manipulades. Així, les presidencials del 2001 i les legislatives de 2002 potser haurien pogut inclinar-se en favor del cap de l'oposició Wavel Ramkalawan i el seu Partit Nacional des Seychelles (Partit Nacional de Seychelles).
En 1996, Michel és nomenat vicepresident de France-Albert René i li succeeix el 14 d'abril de 2004. El nou president ha d'encarar la crisi pressupostària que amenaça a l'arxipèlag: el turisme segueix sent el principal motor de l'economia però l'Estat, per desenvolupar les seves infraestructures, s'ha sumit en un profund dèficit pressupostari.

## Referències

* 1 2 «Seychelles president James Michel steps down after change in law» (en anglès). Nation, 03-07-2020. [Consulta: 25 juny 2023].
* ↑ «Seychelles: life after the boss» (en anglès). Lowy Institute, 25-06-2019. [Consulta: 25 juny 2023].
* ↑ Chiefs of State and Cabinet members of foreign governments / National Foreign Assessment Center. Jan-Oct 1989., 2003.
* ↑ Chiefs of State and Cabinet members of foreign governments / National Foreign Assessment Center. May-Aug 2002., 2003.
# Jardins de Métis

Els Jardins de Métis són uns jardins a l'anglesa situats a Grand-Métis al Quebec. Oberts al públic d'ençà 1962, van esdevenir un lloc històric nacional el 1995 i estan reconeguts internacionalment com una obra excepcional d'art hortícola.
Els Jardins de Métis són el resultat del treball d'una apassionada, Elsie Reford que, entre 1926 i 1958, va transformar la seva finca en paradís privat. Aproximadament hi ha 3.000 espècies i varietats de plantes repartides en una quinzena de jardins. Nombroses obres d'art contemporani sembren el recorregut i s'integren amb harmonia als jardins històrics.
A la Villa Estevan, magnífica residència d'estiu que data de 1887, s'hi troba una exposició permanent que relata el passat de la família Reford. A més, s'hi troben exposicions temporals i és en aquest indret que hi tenen lloc certs esdeveniments especials a l'estiu; brunchs musicals, tes literaris, concerts a l'aire lliure, casaments, etc.
Cada any, d'ençà l'any 2000, arquitectes paisatgistes, arquitectes i artistes de reputació internacional hi acudeixen per crear jardins contemporanis en el marc del Festival internacional de jardins. Aquest esdeveniment permet als visitants explorar l'art contemporani.
Els jardins també disposen entre les seves instal·lacions amb serveis de restauració i botigues.

## Galeria

* Àrea de lleure, 2009
* Cascall blau d'Himalaya fotografiat als jardins de Métis
* Villa Estevan, 2009
* Retrat d'Elsie Reford
* Every Gardens Need a Shed & a Lawn, 10a edició del Festival international de jardins

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2010-02-08 a Wayback Machine.
* Portrait d'un Paysage
* Lieux patrimoniaux du Canada: Jardins de Métis
# JPEG XL

JPEG XL, abreviat com JXL, és un format de codi obert per a imatges de tipus raster amb suport HDR i pensat per a la web. Està dissenyat per a oferir una millor compressió que formats previs com JPEG, es pot enviar de manera més veloç alhora que serveix com un reemplaçament universal. Preserva detalls i textures de manera més acurada que altres formats derivats de vídeo com AVIF i HEIC. Basat en els formats PIK de Google i FUIF de Cloudinary i estandarditzat amb ISO.
Malgrat el suport inicial de Google, l'octubre de 2022 es va saber que Chrome en discontinuaria el suport. Finalment Google va retirar el suport a la versió Chrome 110. Posteriorment, Firefox anunciava a finals de gener de 2023, que de moment continuaria donat suport per aquest format.

## Referències

* ↑ Shankland, Stephen. «Google's Chrome Team Rejected a Photo Format That Could Save Space on Your Phone». CNET, 02-11-2022. [Consulta: 22 desembre 2022].
* ↑ «JPEG XL decoding support (image/jxl) in blink». Chrome Platform Status. [Consulta: 22 desembre 2022].
* ↑ Larabel, Michael. «Google Chrome Is Already Preparing To Deprecate JPEG-XL». Phoronix, 29-10-2022. [Consulta: 22 desembre 2022].
* ↑ Proven, Liam. «Google drops forthcoming version of JPEG from Chromium». The Register, 31-10-2022. [Consulta: 2 febrer 2023].
* ↑ Larabel, Michael. «Mozilla Comes Out Neutral On JPEG-XL Image Format Support». Phoronix, 31-01-2023. [Consulta: 2 febrer 2023].
# Jessica Mink

Jessica Mink (anteriorment Douglas John Mink) és una desenvolupadora de programari i arxivera estatunidenca a la Harvard-Smithsonian Center for Astrophysics. Mink va formar part de l'equip que va descobrir els anells al voltant del planeta Urà.
Mink va néixer a Lincoln, Nebraska en el 1951 i es va graduar a la Dundee Community High School en el 1969. Mink va obtenir un grau S.B. (1973) i el S.M. (1974) en Ciència Planetària del Massachusetts Institute of Technology (MIT). Va exercir com a funcionari i director de la Massachusetts Bicycle Coalition i ha estat el planificador de rutes de la part de Massachusetts de l'East Coast Greenway des del 1991. Actualment viu a Massachusetts (EUA), i té una filla anomenada Sarah.

## Referències

* ↑ «Doug to Jessica». [Consulta: 4 desembre 2012].
* ↑ Elliot, J.L.; E. Dunham, D. Mink «The Rings of Uranus». Nature, 267, 5609, 1977, pàg. 328–330. Bibcode: 1977Natur.267..328E. DOI: 10.1038/267328a0.
* ↑ Who's Who in Frontier Science and Technology. 1st ed. 1984-1985. Chicago 1984, p. 512
* ↑ «Jessica Mink, MassPaths Webmistress», 11-03-2012. [Consulta: 16 maig 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web personal de Jessica Mink
# Jessica Meir

Jessica Ulrika Meir (Caribou, Maine, 1 de juliol de 1977) és una fisiòloga i astronauta suecaestatunidenca. D'ençà del 25 de setembre del 2019 participa a l'Estació Espacial Internacional com a enginyera de vol per a les Expedicions 61 i 62. Conjuntament amb Christina Koch van formar la primera parella únicament femenina a caminar per l'espai el 18 d'octubre del 2019 per a substituir una bateria defectuosa. És la primera dona astronauta de nacionalitat sueca.

## Biografia

Jessica Meir va néixer l'1 de juliol de 1977 a Caribou, una ciutat petita de Maine. És la més menuda dels cinc infants d'un metge israelià d'origen jueu iraquià i d'una infermera sueca.
La seva vocació es va confirmar més seriosament quan va anar a un campament espacial per al jovent a la Universitat Purdue d'Indiana i després de participar a un experiment com a estudiant en la nau de gravetat reduïda de la NASA “vomit comet” durant els seus estudis de biologia a la Universitat de Brown. El 2003, la futura astronauta es va graduar amb un Màster d'estudis espacials a la Universitat Espacial Internacional a Estrasburg.
Més tard, Meir va obtenir el seu doctorat en fisiologia marina el 2009 a la Institució Scripps d'Oceanografia.

## Referències

* ↑ Bonilla, Lara «Les dones caminen a l'espai». Ara, 19-10-2019.
# Jalandhar

* Per a altres significats, vegeu «Jalandhar (desambiguació)».
Jalandhar (panjabi ਜਲੰਧਰ, hindi जलंधर) és una ciutat i municipalitat, capital del districte de Jalandhar i de la divisió de Jalandhar, a l'estat del Panjab (Índia). Fou coneguda com a Prasthala al Mahabharata. El seu nom alternatiu és Jullundur emprat sovint pels britànics. La seva població al cens del 2001 era de 709.255 habitants. La població el 1901, incloent els quarters, era de 67.735 habitants. El 1868 eren 50.067 i el 1881 eren 52.119.

## Història

Vegeu: Districte de Jalandhar
Al segle xvii es va fundar pels ansaris shaykhs l'important barri de Basti Shaikh Darwesh (7019 habitants el 1901); un altre barri important era Basti Danishmandan (2.770 habitants el 1901). El 1846 va esdevenir capital de divisió i es va fundar el "cantonement" (camp militar amb més de 13.000 ocupants el 1901) i el 1849 fou capital del districte del seu nom. El 1867 es va fundar la municipalitat. El 1947 molts musulmans residents de la ciutat van haver d'emigrar al Pakistan, però hi van arribar molts hindús.

## Economia

És la major productora del món de bosses d'eines i davantals de cuiro. Hi ha també industria de components electrònics.

## Agermanaments

* Wolverhampton, Regne Unit
* Sydney, Austràlia
* Calgary, Canadà

## Referències

* ↑ Refuge in memories - Dawn

## Enllaços externs

* Unearthing The happening Jalandhar Arxivat 2010-01-03 a Wayback Machine.
* Govt. Website on Jalandhar
* Public blog on Jalandhar
* Site About Jalandhar Jalandhari.com
* Website about the Jalandhari presence in the UK, Centre for Applied South Asian Studies (CASAS) Arxivat 2012-07-18 a Wayback Machine.
# Jalapa (Nicaragua)

Jalapa és un municipi del departament de Nueva Segovia de la República de Nicaragua. Es troba al nord de Nicaragua, a prop de la frontera amb Hondures.

## Demografia

El 2020 Jalapa tenia 71.998 habitants. De la població total, el 50,1% eren homes i el 49,9% eren dones. Gairebé el 56.7% de la població vivia a la zona urbana.del municipi. És el municipi més poblat de tot el departament.

## Història

Es va constituir com a municipi l'any 1891, durant l'administració del president Evaristo Carazo.
Durant la Revolució Sandinista Jalapa va ser el lloc de dos intents fallits de conquesta dels Contras que, finançats per la CIA, pretenien entrar a la ciutat i instal·lar-hi un govern provisional. Aquests intents van ser a finals de 1982 i el desembre de 1983, amb els què la CIA va informar que els contras serien immediatament reconegut pel govern dels Estats Units.

## Agermanaments

* Boulder, Colorado, des de 1987
* Champigny-sur-Marne, Illa de França, des de 1983

## Referències

* ↑ «Jalapa» (en castellà). citypopulation.de, 2020. [Consulta: 11 novembre 2021].
* ↑ Gill, 1989, p. 187-191.
* ↑ «Healthy Communities, Brighter Futures» (en anglès). Boulder Jalapa Friendship City Projects. [Consulta: 11 novembre 2021].
* ↑ «La ville de Jalapa» (en francès). Comité de jumelage de Champigny-sur-Marne. [Consulta: 11 novembre 2021].

## Bibliografia

* Gill, Terry D. Litigation strategy at the International Court a case study of the Nicaragua v United States dispute (en anglès). Dordrecht, 1989. ISBN 0-7923-0332-6.
# Jaldhaka

Jaldhaka (Nepali: जलढका Jalḍhaka) és un riu de Bengala que neix a les muntanyes entre el sud-est de Sikkim i Bhutan amb el nom de De-chu i corre cap al sud. La seva llargada és de 192 km. Primer marca el límit del districte de Darjeeling amb Bhutan; travessa el districte de Jalpaiguri i el districte de Cooch Behar (ambdós de Bengala Occidental, Índia) i entra a Bangladesh al [districte de Lalmonirhat] i llavors s'uneix al Dharla o Torsha (prop de Durgarpur i de Gitaldaha) el qual desaigua al Brahmaputra al districte de Kurigram.
Els principals afluents a la part superior són el Paralang-chu, Rang-chu, i Ma-chu, tots per la dreta; a la part final del seu curs és conegut Singimari i els seus principals afluents són el Murti, Dina, Mujnai, Satanga, Duduyi, Dolang i Dalkhoa. El riu és ample però poc fondo.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Joan Escofet i Palau

Joan Baptista Francesc Antoni Escofet i Palau, més conegut com a Joan Escofet i Palau o Joan d'Escofet i Palau, (Cadaqués, maig de 1720 - Cadaqués, 25 de març de 1808) fou un militar català.
El seu llinatge, dedicat al comerç, s'establí a la vila al segle xvi. Als 19 anys ingressà a l'exèrcit i el 1742 participà en l'expedició a Itàlia, on lluità durant set anys i fou ferit en diverses ocasions. Accedí a l'Acadèmia Militar de Barcelona (1749), en la qual obtingué el títol d'enginyer i exercí com a docent. El 1755 fou nomenat enginyer ordinari amb grau de capità. Entre 1760 i 1762 dirigí les obres del nou camí entre Barcelona i Lleida. El 1766 passà a projectar el castell d'Ayamonte (Huelva) i les séquies reials de Motril (Granada) i València. El 1769 s'establí a Llorca (Múrcia) on treballà també en la conducció d'aigües. Durant els anys setanta viatjà repetidament a Amèrica (Veneçuela i Argentina). Fou nomenat brigadier i governador militar de Roses (1780), tinent del rei a Barcelona (1789) i fou ascendit a mariscal de camp i destinat a Figueres (1791), a fi de contenir la contaminació revolucionària, tot dirigint el cordó sanitari de frontera. A l'esclat de la Guerra Gran, fou enginyer general de l'exèrcit de Catalunya i Rosselló. Conquerí als francesos Sant Llorenç de Cerdans, Arles, el Fort dels Banys i Ceret (abril del 1793). El 1795, com a comandant general de l'Empordà, combaté a Roses i Cadaqués fins a la pau de Basilea. L'any següent fou nomenat governador militar i polític de Barcelona, càrrec que exercí fins a jubilar-s'hi el 1798.

## Referències

* ↑ «Joan Escofet i Palau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Mora, Rosa «Un libro rescata del olvido la historia de Joan Escofet, el 'general de Cadaqués'» (en castellà). El País [Madrid], 05-09-2006. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «El fons Joan Escofet i Palau, tresor del segle XVIII català». Arxiu Nacional de Catalunya, 23-07-2013. [Consulta: 11 maig 2023].
# Joan Escolà

Joan Escolà (Anglesola, 26 de desembre de 1927 - Barcelona, 19 de juliol de 1963) va ser un ciclista català que va córrer professionalment entre 1952 i 1963.
Natural de l'Urgell, va viure molts anys a Sabadell. Un any després de retirar-se, va morir en un accident de motocicleta al barri de Sant Andreu de Barcelona.

## Palmarès

* 1954
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Mallorca
* 1956
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
* 1958
** 2n a la Volta a Llevant
* 1960
** 3r al Trofeu Jaumendreu
* 1961
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1956. Abandona
* 1957. 28è de la classificació general
* 1958. Abandona
* 1959. Abandona
* 1960. Abandona
* 1961. Abandona
* 1962. Abandona

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1955. 84è de la classificació general

## Referències

* ↑ El ex corredor ciclista Juan Escolá murió ayer en accidente de moto

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Joan Minuart i Parets

Joan Minuart i Parets (1693-1768) fou un botànic català, nascut a Barcelona d'una família de Sant Celoni, Baix Montseny.

## Biografia

Minuart era deixeble del boticari barceloní Jaume Salvador i Pedrol (1649-1740). Fou farmacèutic a Sant Cugat del Vallès i després a Barcelona. Va viatjar a Itàlia i a Madrid on va tindre un important paper en la creació i organització del Reial Jardí Botànic. Va passar un temps fent recerques botàniques a la Sierra de Ávila, al Valle de los Pedroches i a les muntanyes de Catalunya.
Minuart va fer dos opúsculs, un sobre la Cotyledon hispanica (sin. de Sedum hispanicum (L.) DC.) i un altre sobre la cerviana (Mollugo cerviana), que foren publicats a Madrid l'any 1739.

## Honors pòstums

El gènere de plantes Minuartia va rebre el nom d'aquest botànic i a Sant Celoni hi ha un carrer amb el nom de Joan Minuart.

## Bibliografia

* J. M. Camarasa, El botànic Joan Minuart (1693-1768), Sant Celoni, reed. Ajuntament de Sant Celoni, 1986
* María del Carmen Calleja, La farmacia en la Ilustración, AKAL, 1992 ISBN 978-84-7600-986-4
* Miguel Colmeiro La botánica y los botánicos de la Península Hispano-Lusitana, 1858

## Referències

* ↑ "Proceedings of the Linnean Society of London" 132d session, (November 1919 to June 1920)
* ↑ Neus Ibáñez, Josep M Montserrat, Ignasi Soriano & Josep M. Camarasa, Plant material exchanged between James Petiver (ca. 1663–1718) and Joan Salvador i Riera (1683–1725).
* ↑ Joan Cadevall i Diars & Àngel Sallent i Gotés Flora de Catalunya
* ↑ La botànica moderna
# Joan Josep Anzizu i Yarza

Joan Josep Anzizu i Yarza (Hernani, 1802 - Barcelona, 28 de març de 1865) fou un farmacèutic, bibliotecari i professor universitari català.

## Biografia

Fill d'un metge, es traslladà a Madrid a cursar els estudis de farmàcia. Fou catedràtic de la Facultat de Ciències mèdiques a la ciutat de Barcelona, i bibliotecari i catedràtic de matèria farmacèutica al Real Colegio de San Fernando de Madrid (1829). També fou apotecari de cambra del rei Ferran VII i boticari honorari de la reina regent Maria Cristina de Borbó-Dues Sicílies, reina d'Espanya (1835).
El 1831, es casà amb Mercè Girona i Agrafel, filla de l'empresari Ignasi Girona i Targa, i posteriorment, es van traslladar a Barcelona, on fou substitut de càtedra i secretari interí del Reial Col·legi de Sant Victorià de Barcelona (1841), director de la Junta superior governativa de Farmàcia, i doctor i catedràtic de la Facultat farmacèutica de Barcelona, com a titular de la càtedra de mineralogia i zoologia (1845), ocupant el càrrec de degà de la facultat de farmàcia de Barcelona des de l'any 1857 fins al 1865. Fou un dels principals redactors del Repertorio médico-farmacéutico (1842).
L'any 1845 ingressà com a membre numerari a la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona (RACAB), on ocupà diferents càrrecs, tresorer, encarregat del gabinet i director de la Secció de Ciències fisicoquímiques, i finalment, el 1850, fou elegit president de la RACAB.
Una de les seves netes va ser la poetessa Mercè Anzizu i Vila (1868-1916), més coneguda com a Sor Eulàlia d'Anzizu, monja clarissa del monestir de Pedralbes.

## Referències

* 1 2 «Joan Josep Anzizu i Yarza». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 «Juan José Anzizu y de Yarza». Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona.
* ↑ Miguel Alonso i González Bueno, 1992, p. 186.
* 1 2 «Els Anzizu al segle xix». A: Fincas Anzizu 1904-2004. Barcelona: Clipmedia Edicions, 2004, p. 15.

## Bibliografia

* Miguel Alonso, A.; González Bueno, A. «La Biblioteca del Real Colegio de San Fernando de Madrid (1806-1843)». Asclepio, 44, 2, 1992, pàg. 193-205.</ref>
# Itrocrasita-(Y)

La itrocrasita-(Y) és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de l'euxenita. El nom de la seva composició química, que conté itri, i del grec krasis, "barreja", en al·lusió als molts altres elements presents.

## Característiques

La itrocrasita-(Y) és un òxid de fórmula química (Y,Th,Ca,U)(Ti,Fe)₂(O,OH)₆. No cristal·litza, al tractar-se d'un mineral amorf. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5,5 i 6. Va ser publicat per primera vegada l'any 1906. Es tracta d'un mineral mal caracteritzat, sovint metamict que podria ser idèntic a l'euxenita-(Y). Es compara també amb la policrasa-(Y). És per aquest motiu que el seu estatus com a mineral vàlid segons l'Associació Mineralògica Internacional és qüestionat.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'itrocrasita-(Y) pertany a «04.DG: Òxids i hidròxids amb proporció Metall:Oxigen = 1:2 i similars, amb cations grans (+- mida mitjana); cadenes que comparteixen costats d'octàedres» juntament amb els següents minerals: euxenita-(Y), fersmita, kobeïta-(Y), loranskita-(Y), policrasa-(Y), tanteuxenita-(Y), uranopolicrasa, β-fergusonita-(Y), β-fergusonita-(Nd), β-fergusonita-(Ce), itrotantalita-(Y), foordita, thoreaulita i raspita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pegmatita sense nom del comtat de Burnet, a l'estat de Texas, als Estats Units. També ha estat descrita a Califòrnia, a Suècia, a la Xina i a Rússia.

## Referències

* ↑ «Yttrocrasite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 abril 2017].
# Jordi Amorós

Jordi Amorós (Barcelona, 1945) conegut pel seu pseudònim Ja és un dibuixant d'humor, guionista, animador, cineasta i publicista català.
El seu humor ferotge i radical es va mostrar plenament en els setmanaris Barrabás i El Papus durant els anys setanta. Ha publicat però amb diverses revistes satíriques, de còmic o d'humor com Matarratos, Pacha, El cuervo, Hara Kiri, Rambla, El Jueves i des de 2013 a Revista Mongolia.
Va ser un dels pioners en l'estudi de l'animació per ordinador en Catalunya. L'any 1989 va fundar el segon estudi d'animació, Cine Nic, nom que fa homenatge als projectors infantils de tanta anomenada als anys 50. Ha dirigit diversos projectes d'animació, un dels més coneguts Despertaferro de l'any 1990. L'Acadèmia del Cinema Català va nomenar Jordi Amorós Membre d'Honor el juliol de 2020.

## Referències

* ↑ De la historieta y su uso. Jesús Cuadrado. Ediciones Sinsentido, 2000. LLibre 2, pàgina 665,ISBN 84-89384-23-1.(castellà)
* ↑ Lladó, Francesca, en Los Comics de la Transición, pp. 124-126, Ediciones Glénat, 2001. ISBN 84-8449-108-0.(castellà)
* ↑ Fitxa Jordi Amorós a IMDb(anglès)
* ↑ «Cinema Català». Activitats Acadèmia, 06-07-2020. [Consulta: 14 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Entrevista Humoristan Ja: «El dibuix ha d'harmonitzar i supeditar-se a la idea, que és el més important»