OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Crònica de Morea

La Crònica de Morea (en grec: Το χρονικόν του Μορέως) és un extens text del segle xiii o xiv del qual existeixen quatre versions; la primera en francès medieval, la segona en grec medieval, la tercera en italià i la quarta en aragonès. La Crònica de Morea, traduïda a l'aragonès per encàrrec de Johan Ferrández d'Heredia, mestre de l'orde de l'Hospital, es titulà Libro de los fechos et conquistas del principado de la Morea. Originàriament, estava formada per més de 9.000 línies i narra els fets relacionats amb la conquesta de la península del Peloponès (Grècia), península que a l'edat mitjana rebia el nom de Morea, des de la Quarta Croada (1204), quan es constituí el Principat d'Acaia, fins al 1292, i fou ampliada fins al 1377 en la traducció aragonesa.

## Vegeu també

* Johan Ferrández d'Heredia

## Referències

* ↑ «Crònica de Morea». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Anne Van Arsdall; Helen Moody The Old French Chronicle of Morea: An Account of Frankish Greece after the Fourth Crusade. Taylor & Francis, 7 desembre 2018. ISBN 978-1-134-79746-2.

## Bibliografia

* (grec) La versió grega de la Crònica de Morea. Arxivat 2009-06-04 a Wayback Machine.
* (aragonès) La versió aragonesa de la Crònica de Morea.
# Servilia de civitate

La lex Servilia de civitate va ser una antiga llei romana, de la que no se'n coneix la data de creació ni la persona que la va proposar.
Se suposa que potser va ser el tribú de la plebs Gai Servili Glàucia, l'any 100 aC, quan eren cònsols Gai Mari i Luci Valeri Flac. Establia el dret dels llatins d'acusar de repetundis (extorsió) als senadors i als ciutadans romans, i rebrien la ciutadania si provaven el delicte.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de; José Francisco Díaz. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de lalama, 1840, p. 150 [Consulta: 27 abril 2022].
# Platja del Pinar

La platja del Pinar és una platja pertanyent al terme municipal de Castelló de la Plana. Se situa al nord de la Platja del Pla de la Torre Ben-Afeli (Almassora) i al sud de la platja del Gurugú. Pren el seu nom del barri homònim, el Pinal del Grau situat vora mar.

## Referències

* ↑ «Plana oficial de Castelló:Platges». Arxivat de l'original el 2009-07-20. [Consulta: 29 juliol 2009].
# Joachim Mattern

Joachim Mattern (Beeskow, 2 de maig de 1948) és un piragüista alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Múnic, on fou va disputar dues proves del programa de piragüisme. En el K-1 1.000 metres fou sisè, mentre en el K-4 1.000 metres quedà eliminat en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de Mont-real, tornà a disputar dues proves del programa de piragüisme. Fent parella amb Bernd Olbricht guanyà la medalla d'or en K-2 500 metres i la de plata en el K-2 1.000 metres.
En el seu palmarès també destaquen cinc medalles al Campionat del Món en aigües tranquil·les, una d'or, dues de plata i dues de bronze entre les edicions de 1970 i 1977. A nivell nacional guanyà vuit campionats de la República Democràtica Alemanya entre 1969 i 1978.
Una vegada retirat va exercir d'entrenador, primer de la selecció de la República Democràtica Alemanya i una vegada reunificat el país de la selecció alemanya fins al 2005 i novament el 2009.

## Referències

* 1 2 3 4 «Olympedia – Joachim Mattern». [Consulta: 12 setembre 2022].
* ↑ «Medal Winners – Olympic Games and World Championships (1936–2007)» p. 1–83. International Canoe Federation, 2008. Arxivat de l'original el 18 maig 2018.
# Udhra ibn Abd-Al·lah al-Fihrí

Udhra ibn Abd-Al·lah al-Fihrí (àrab: عذرة بن عبد الله الفهري, ʿUḏra ibn ʿAbd Allāh al-Fihrī) fou valí de l'Àndalus (726).
Va ser nomenat interinament valí de l'Àndalus, nomenat pels mateixos andalusins a la mort del seu antecessor, Ànbassa al-Kalbí. Va ser substituït al cap de dos mesos pel nou valí, Yahya al-Kalbí.
# Sobreviure al joc

Sobreviure al joc o En terres perilloses (títol original en anglès, Survive the Game) és una pel·lícula de thriller d'acció estatunidenca del 2021 dirigida per James Cullen Bressack i protagonitzada per Bruce Willis i Chad Michael Murray. S'ha doblat i subtitulat al català.
Es va estrenar als Estats Units el 8 d'octubre de 2021 a càrrec de Lionsgate.

## Referències

* ↑ «Pel·lícula - Sobreviure al joc - 3Cat». CCMA. [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «En terres perilloses». FilminCAT. [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ LePire, Bobby. «Survive the Game». Film Threat, October 19, 2021. [Consulta: November 9, 2021].
* ↑ «En terres perilloses». Goita què fan, ara!. [Consulta: 29 maig 2023].
* ↑ Leishman, Rachel. «Bruce Willis and Chad Michael Murray Go on the Defensive in Action-Packed 'Survive the Game' Trailer». Collider, September 6, 2021. [Consulta: November 9, 2021].
* ↑ Dela Paz, Maggie. «Survive the Game Trailer Previews Bruce Willis' Newest Action Pic». Comingsoon.net, September 1, 2021. [Consulta: November 9, 2021].
* ↑ Darmon, Aynslee. «Bruce Willis, Chad Michael Murray Star In First Look At Action-Packed 'Survive The Game'». Entertainment Tonight Canada, September 6, 2021. Arxivat de l'original el de setembre 6, 2021. [Consulta: November 9, 2021].
# Pla de la Llena

El Pla de la Llena són uns plans de muntanya del terme municipal de Tremp, dins de l'antic terme de Fígols de Tremp, al Pallars Jussà.
Està situat al sud-est del poble de Claramunt, al sud-oest del d'Eroles i al nord-oest de Montllobar. Hi passa la carretera local que des de la C-1311, entre els punts quilomètrics 11 i 12, porta en direcció nord a Clarasmunt. És tot el vessant sud-occidental del Serrat de l'Àliga.

## Enllaços externs

* Pla de la Llena al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Jocs Asiàtics de 1990

Els Jocs Asiàtics de 1990 es van celebrar del 22 de setembre al 7 d'octubre de 1990 a Pequín, República Popular de la Xina.
Fou el primer gran esdeveniment esportiu internacional que es disputà a la Xina. Debutaren en aquesta edició els esports del softbol, sepak takraw, wushu, kabaddi i piragüisme.
Es van batre set rècords del món (sis en tir amb arc i un en ciclisme) i 89 d'Àsia, a més d'igualar-se un rècord del món i 11 asiàtics.
Els jocs van servir per desenvolupar l'àrea esportiva de la ciutat que estava en la lluita per aconseguir els Jocs Olímpics del 2000 i que finalment organitzà els del 2008.
La Xina fou la gran dominadora de la competició, en guanyar el 60% de les medalles d'or i el 34% del total.
La mascota oficial fou un ós panda anomenat PanPan.

## Esports

| Tir amb arc Atletisme Bàdminton Basquetbol Boxa Piragüisme Ciclisme Esgrima Futbol | Golf Gimnàstica Handbol Hoquei sobre herba Judo Kabaddi Rem Vela Sepak Takraw | Tir olímpic Softbol Natació Tennis de taula Tennis Voleibol Halterofília Lluita Wushu |

## Comitès Participants

Comitès Olímpics Nacionals (CONs) anomenats segons la seva designació oficial del COI el 1990.
| Maldives Malàisia Iemen Bhutan  Japó Xina Taipei Brunei Bahrain Pakistan Palestina Qatar Índia | Indonèsia Nepal Laos Iran Oman República Democràtica de l'Afganistan Emirats Àrabs Units Aràbia Saudita Bangladesh Kuwait Hong Kong Síria | Tailàndia Filipines  DPR Korea Sri Lanka Vietnam Corea del Sud Myanmar  Mongolia Singapur Líban Macau R.P. de la Xina |

## Medallers

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | R.P. de la Xina | 183 | 107 | 51 | 341 |
| 2 | Korea | 54 | 54 | 73 | 181 |
| 3 | Japó | 38 | 60 | 76 | 174 |
| 4 | DPR Korea | 12 | 31 | 39 | 82 |
| 5 | Iran | 4 | 6 | 8 | 18 |
| 6 | Filipines | 4 | 5 | 9 | 18 |
| 7 | Pakistan | 4 | 1 | 7 | 12 |
| 8 | Indonèsia | 3 | 6 | 21 | 30 |
| 9 | Qatar | 3 | 2 | 1 | 6 |
| 10 | Tailàndia | 2 | 7 | 8 | 17 |
| 11 | Malàisia | 2 | 2 | 4 | 8 |
| 12 | Índia | 1 | 8 | 14 | 23 |
| 13 | Mongolia | 1 | 7 | 9 | 17 |
| 14 | Síria | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 15 | Oman | 1 | 0 | 0 | 0 |
| 16 | Xina Taipei | 0 | 10 | 21 | 31 |
| 17 | Hong Kong | 0 | 2 | 5 | 7 |
| 18 | Sri Lanka | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 19 | Singapur | 0 | 1 | 4 | 5 |
| 20 | Bangladesh | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 21 | Myanmar | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 22 | Laos | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 23 | Macau | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 24 | Nepal | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 25 | Aràbia Saudita | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 313 | 312 | 358 | 983 |
# Carlos Daniel Tapia

Carlos Daniel Tapia (20 d'agost de 1962) és un exfutbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1986.

## Referències

* ↑ (castellà) BDFA profile
# Tranqueras

Tranqueras és una localitat de l'Uruguai, ubicada al nord del departament de Rivera.
Es troba a 163 metres sobre el nivell del mar. Té una població aproximada de 5.842 habitants. Va ser fundada el 1892.

## Referències

* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Sobreviu aquesta nit

Sobreviu aquesta nit (també coneguda com a Survive the Night) és una pel·lícula de thriller d'acció estatunidenca del 2020 dirigida per Matt Eskandari i protagonitzada per Bruce Willis, Chad Michael Murray i Shea Buckner. El rodatge principal va durar només deu dies i va tenir lloc a Columbus (Geòrgia). La pel·lícula es va estrenar als Estats Units el 22 de maig de 2020. S'ha doblat i subtitulat al català amb la distribució de Youplanet Pictures.

## Sinopsi

Un metge caigut en desgràcia i la seva família són presos com a ostatges, a casa seva, per dos delinqüents que fugen. Un ha rebut un tret durant un robatori que ha anat malament i això els ha obligat a buscar atenció immediata. Encara que el doctor intenta ajudar-lo, el seu coneixement no és suficient i la seva única preocupació és protegir la família.

## Repartiment

* Bruce Willis com a Frank Clark
* Chad Michael Murray com a Rich Clark
* Shea Buckner com a Jamie Granger
* Tyler Jon Olson com a Matthias Granger
* Lydia Hull com a Jan Clark
* Riley Wolfe Rach com a Riley Clark
* Jessica Abrams com a Rachel Clark
* Sara Lynn Holbrook com a dona a la botiga
* Jef Holbrook com a Clerk

## Referències

* ↑ «Sobreviu aquesta nit». Goita què fan ara. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ «Sobreviu aquesta nit». FilminCAT. [Consulta: 15 juliol 2022].
* 1 2 3 Survive the Night a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Ho, Rodney. «Bruce Willis coming to Georgia for film "Run of the Hitman"». The Atlanta Journal-Constitution, 19-02-2020. [Consulta: 29 febrer 2020].
* ↑ Wiseman, Andreas. «Bruce Willis To Star In Action-Sci-Fi 'Cosmic Sin', The Exchange To Launch Movie At EFM». Deadline Hollywood, 12-02-2020. [Consulta: 29 febrer 2020].
* ↑ Kiesewetter, John. «Bruce Willis Shooting Fourth Movie In Cincinnati». WVXU, 30-01-2020. [Consulta: 29 febrer 2020].
* ↑ Rice, Mark. «What was it like to be on the Bruce Willis movie set? We asked locals who were there.». Ledger-Enquirer, 26-08-2019. [Consulta: 29 febrer 2020].
* ↑ smith, Tandra. «Columbus-filmed movie starring Bruce Willis now has a trailer. Watch it here.». Ledger-Enquirer, 24-03-2020. [Consulta: 1r abril 2020].
# Pla de la Casanova

El Pla de la Casanova és una plana del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès.
Està situada en el sector central del terme, a la part meridional de la Serra de Barnils. És just al nord del punt quilomètric 5 de la carretera C-1413b, al sud-oest de la masia de Plana Serra i a migdia de Puigdolena. És a la carena que separa les valls dels torrents Rovira, a ponent, i de Seldasses, a llevant. És al costat nord-est de la Solella de la Casanova.
# Javier de Hoz

Javier de Hoz (Madrid, 29 de juliol de 1940 - Las Rozas de Madrid, 12 de gener de 2019) va ser un filòleg i catedràtic d'universitat espanyol. Ensenya en el Departament de Filologia Grega i Lingüística indoeuropea de la Universitat Complutense de Madrid.
Es va llicenciar en filologia clàssica el 1962 a la Universitat Complutense. Es doctorà a la mateixa universitat el 1966 amb un treball titulat "Estructura de la tragedia de Esquilo", dirigit per Francisco Rodríguez Adrados, pel qual rebé el premi extraordinari.
Esdevingué professor a la Universitat de Sevilla (1967-1969), de la Universitat de Salamanca (1969-1989), degà de la Facultat de Filologia de la Universitat de Salamanca (1981-1985), director del Col·legi Trilingüe de Salamanca (1970-1984), i a partir de 1989 va ser professor a la Universitat Complutense de Madrid, en el Departament de Filologia Clàssica i d'estudis indoeuropeus.
És membre del patronat de la Fundación Pastor d'estudis clàssics i antic becari de la Fundació W. von Humboldt, Universitat de Tubinga (1978-1979) i professor convidat a la Universitat de Bonn (1988). Ha estat conseller del Central Coordinating Comitee for Study of Celtic de la Unesco a Paris (1984-1999). Va ser un dels fundadors de la revista "Habis" a la Universitat de Sevilla (1969). Pertany als consells editors o assessors de publicacions com: "Veleia", "Habis", "Cuadernos de Filología Clásica", "Complutum", "Tempus", "Hispania Epigraphica" i "Palaeohispanica".
S'ha interessat per la filologia clàssica, en particular per la literatura grega arcaica, el teatre grec i l'epigrafia grega; la paleohispanística i els estudis cèltics; la lingüística històrica i la història de l'escriptura.

## Obra

* La inscripción celtibérica de Botorrita. Salamanca, 1974. (amb L. Michelena).
* On Aeschylean Composition. Vol. I, Salamanca, 1979.
* El barco de El Sec (Costa de Calviá, Mallorca). Estudio de los materiales. Mallorca, 1987. (amb A. Arribas, M.ª Gloria Trías i D. Cerdá).
* El tercer bronce de Botorrita (Contrebia Belaisca) Zaragoza, 1996. (amb F. Beltrán i J. Untermann].
* New Approaches to Celtic Place-names in Ptolemy’s Geography. Madrid, 2005. (editor, amb E. R. Luján i P. Sims-Williams].
* Historia Lingüística de la Península Ibérica en la antigüedad. I. Preliminares y mundo meridional prerromano. Madrid: CSIC, 2010.
* Historia Lingüística de la Península Ibérica en la antigüedad. II. El mundo ibérico prerromano y la indopeurización. Madrid: CSIC, 2011.

## Referències

* ↑ (anglès) First report of the Central Co-ordinating Committee for the Study of Celtic Cultures
* ↑ Página de Jesús Javier de Hoz Bravo en Dialnet
# Casa Delger

La Casa Delger és una obra de Caldes de Montbui (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local. Està al costat del Museu Delger.

## Descripció

Casa unifamiliar entre mitgeres, de planta baixa i dos pisos. Estructura tradicional de gruixudes parets de càrrega i forjats unidireccionals de biguetes de fusta. La coberta de l'edifici és inclinada i de teula aràbiga.
A la façana hi ha un clar ordre, tant en vertical com en horitzontal, en la disposició i en el tipus de forats. És fonamentalment simètrica respecte un eix de simetria central, sols la incorporació de la porta d'entrada a la planta baixa fa trencar aquesta. Les diverses plantes es distingeixen per la incorporació d'elements arquitectònics diferents en cadascuna d'elles. Hi ha una clara disminució dels forats segons l'alçada. Aquests són d'iguals característiques segons les alçades, amb unes proporcions verticals. L'edifici queda rematat per una cornisa amb pedra artificial, i per un ampit adornat amb esgrafiats. Els acabats de la façana són estucats imitant la pedra picada. Cal destacar principalment el coronament de l'edifici, format per una cornisa i un ampit que amaga la coberta, el treball de la barana del balcó de la primera planta, així com els elements de decoració de la façana, com són els esgrafiats que es troben a les llindes i en el remat de la coberta.

## Història

La casa pairal Delger, del carrer Joaquim Delger, fou restaurada l'any 1930, per Joaquima Delger Padrinas, el seu marit Pau Armengol i el Dr. Joaquim Delger, d'una manera força considerable. En aquesta mateixa data s'edificà la casa del carrer del Forn, ampliant la propietat. Joaquima Delger, última persona en viure a la casa pairal, va morir sense fills, nomenant hereu al seu cosí germà, el Dr. Joaquim Delger Bueno. El 25 d'octubre de 1959 la Casa Delger fou lliurada per aquest últim a l'Ajuntament de Caldes per bé comú de tots els calderins.
L'edifici del carrer del Forn, va ser anteriorment una merceria que es deia Ca la Rosita, més tard es tancà durant bastants anys fins que l'Ajuntament la convertí en l'Escola de Música.
Es troba al bell mig del centre històric de Caldes, en un dels carrer més tradicionals del poble. No ha canviat mai de nom al llarg del temps (des de finals del segle xiii), i es creu que li ve de l'existència d'un forn comunal dels jueus. Antigament, part d'aquest carrer es deia "d'en Porcell", nom d'una família rica, propietària de ramats de bens i que tenia els seus corrals en aquest carrer. Carrer d'origen i traçat medieval que unia i uneix la plaça de les termes (Plaça de la Font del Lleó) amb la Plaça de l'Església.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Casa Delger». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].
# Viquipèdia en japonès

La Viquipèdia en japonès (ウィキペディア Uikipedia) és l'edició en japonès de la Viquipèdia, una enciclopèdia lliure i oberta. Aquesta edició és la cinquena més gran després de la Viquipèdia en anglès, la Viquipèdia en alemany, la Viquipèdia en francès i la Viquipèdia en polonès. Va començar al setembre de 2002, i en l'actualitat octubre 2024 té 1.295.966 articles.
El maig del 2001 es van crear dotze edicions de la Viquipèdia en diferents llengües, incloent-n'hi una en japonès. Tant la portada com les altres pàgines estaven escrites en alfabet llatí o romaji, ja que el programari no permetia caràcters japonesos.
El primer article va ser "Nihongo No Funimekusu" (encara que era incorrecte, probablement volia dir onso taikei (fonologia) i estava escrit en romaji.
L'1 de setembre del 2002, el programari va ser actualitzat a la "Fase III" i els articles van ser traslladats a la nova versió. Va ser en aquest punt en el qual es va traduir el programari interfície al japonès.
Com a polítiques particulars destaca la prohibició de copiar trossos d'articles per fer-ne d'altres fins i tot dins la mateixa viquipèdia japonesa, ja que es considera una violació de la llicència. Es prohibeix citar noms de persones que no siguin personatges públics.

## Referències

* ↑ ja:メインページ
* ↑ De la Wayback Machine: L'antiga "HomePage" de la viquipèdia en anglès datada 2001-03-30, que lliga als projectes germans en "Deutsch (German)", "Catalan", i "Nihongo (Japanese)".

## Bibliografia

* Lih, Andrew. The Wikipedia Revolution: How a Bunch of Nobodies Created the World's Greatest Encyclopedia. Hyperion, Nova York. 2009. First Edition. ISBN 978-1-4013-0371-6 (alkaline paper).
# Turó d'en Rossic

El Turó d'en Rossic és una muntanya de 432 metres que es troba en el terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca del Vallès Oriental, en territori de Riells del Fai.
Està situat en el sector de ponent del terme, a prop de Sant Feliu de Codines, al nord-est de la urbanització dels Saulons d'en Déu. És el segon de més a llevant d'una carena que forma amb el Turó del Camp Gran i el Turó d'en Xifreda, a ponent, i el Turó de Can Garriga a llevant. La carretera BP-1432 discorre pel seu vessant nord, on hi ha també l'indret de la Margeneda.
# Convertidor

«Convertidor» té aquests significats:
* Electrònica:
** Convertidor analògic-digital
** Convertidor digital-analògic
** Convertidor de potència
* Mecànica:
** Convertidor automàtic o transmissió automàtica
* Siderúrgia:
** Convertidor Thomas-Bessemer, vegeu procés Bessemer
# Sofia de Solms-Laubach

Sofia de Solms-Laubach (en alemany Sophie von Solms-Laubach) va néixer a Laubach (Alemanya) el 15 de maig de 1594 i va morir a Plötzkau el 16 de maig de 1651. Era una noble alemanya, filla del comte Joan Jordi I (1546-1600) i de Margarida de Schonburg-Glauchau (1554-1606).
Comtessa de Solms, pel seu casament va esdevenir marcgravina de Brandenburg-Ansbach. Després de la mort del seu marit el 1625, va assumir el govern del marcgraviat de Brandenburg-Ansbach, com a tutor i regent del seu fill Frederic. Però, aquest va morir el 1634 en la Batalla de Nördlingen, poc després d'haver arribat a la majoria d'edat. Sofia va continuar governant com a regent del seu fill Albert, fins a la seva majoria d'edat el 1639.

## Matrimoni i fills

El 1612 es va casar amb Joaquim Ernest de Brandenburg-Ansbach (1583-1625), fill del duc de Prússia Joan Jordi II Brandenburg (1525-1598) i d'Elisabet d'Anhalt-Zerbst (1563-1607). El matrimoni va tenir cinc fills:
* Sofia (1614-1646), casada amb Erdmann August de Brandenburg-Bayreuth (1615-1651)
* Frederic (1616-1634).
* Albert (1617-1617).
* Albert (1620-1667), casat primer amb la princesa Enriqueta Lluïsa de Württemberg-Mömpelgard (1623-1650), després amb Sofia Margarida d'Oettingen-Oettingen (1634-1664), i finalment amb la princesa Cristina de Baden-Durlach (1645-1705).
* Cristià (1623-1633).

## Bibliografia

* M. Spindler, A. Kraus: Geschichte Frankens bis zum Ausgang des 18. Jahrhunderts, München 1997. ISBN 3-406-39451-5
# Pla de la Crossa

El Pla de la Crossa és una plana de camps de conreu del terme municipal de l'Estany, a la comarca del Moianès.
Està situat a tocar i al nord-oest del nucli urbà de l'Estany, a ponent de la masia de la Crossa, al nord del cementiri municipal i de la capella del Sant Crist del Fossar i als peus, sud-sud-est, del Puig de la Caritat. És també a llevant del Collet de Sant Pere i del lloc on hi ha les restes de la capella de Sant Pere del Coll de la Crossa.

## Etimologia

És un topònim romànic modern de caràcter descriptiu: és el pla que s'estén al costat de ponent de la masia de la Crossa.
# Consell General del Loiret

El Consell General del Loiret és l'assemblea deliberant executiva del departament francès del Loiret a la regió de Centre. La seva seu es troba a Orleans. Des de 2004, el president és Éric Doligé (UMP)

## Antics presidents del Consell

| Nom | Dates de mandat | Dates de mandat | Partit |
| Pierre Dezarnaulds | 1945 | 1956 | Radical |
| Maurice Charpentier | 1956 | 1958 | |
| Pierre Perroy | 1958 | 1961 | |
| Claude Lemaitre-Basset | 1961 | 1964 | RGR |
| Pierre Pagot | 1964 | 1979 | |
| Kléber Malécot | 1979 | 1994 | UC |
| Éric Doligé | 1994 | - | UMP |

## Composició

El març de 2011 el Consell General del Loiret era constituït per 41 elegits pels 41 cantons del Loiret.
| Partit | Sigles | Electes |
| Oposició (14 escons) |||
| Partit Socialista | PS | 9 |
| Partit Comunista Francès | PCF | 3 |
| Europa Ecologia – Els Verds | DVG | 2 |
| Majoria (27 escons) |||
| Unió pel Moviment Popular | UMP | 18 |
| Divers Droite | DVD | 8 |
| Moviment Demòcrata | MoDem | 1 |
| President del Consell General |||
| Éric Doligé (UMD) |||

## Vegeu també

* Consell Regional del Centre
* Llista dels presidents dels Consells Generals de França

## Enllaços externs

* Consell General del Loiret Arxivat 2011-02-26 a Wayback Machine.
# Joan Banyeres i Cateura

Joan Banyeres i Cateura (Barcelona, 22 de novembre de 1883 - Cauderan, vora Bordeus, 4 d'abril de 1942) fou un empresari i polític català, diputat a les Corts Espanyoles durant la Segona República.

## Biografia

Fill d'un comerciant de l'Alguaire establit a Barcelona. Era propietari i industrial militant d'Esquerra Republicana de Catalunya (ERC) des de 1931. A les eleccions generals espanyoles de 1936 fou elegit diputat per la província de Lleida dins del Front d'Esquerres. En acabar la guerra marxà a l'exili a França, on va morir.

## Enllaços externs

* Biografies de parlamentaris catalans hi apareix com a Bañeras
* Biografia Arxivat 2008-11-22 a Wayback Machine. Hi apareix com a Banyeres
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà) hi apareix com a Bañeres.
* Joan Banyeres a memòriaesquerra.cat