OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Trenton (Kentucky)

Trenton és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 419 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Trenton tenia 419 habitants, 177 habitatges, i 121 famílies. La densitat de població era de 288,9 habitants/km².
Dels 177 habitatges en un 22,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,8% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 31,6% no eren unitats familiars. En el 28,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,5% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 26,7% de 45 a 60 i un 20,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.250 $ i la renda mediana per família de 35.938 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.917 $ mentre que les dones 19.167 $. La renda per capita de la població era de 17.723 $. Entorn del 17,4% de les famílies i el 19,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Trenton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Trenton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Universitat de Lovaina

«Universitat de Lovaina» té aquests significats:
Al curs de la història, hi ha hagut diferents universitats a Lovaina (Leuven, Louvain), actualment a Bèlgica, amb confusió freqüent del nom:
* Antiga Universitat de Lovaina (1425-1797), la universitat històrica, catòlica, tipus studium generale, abolida durant la revolució francesa el 1797
* Universitat estatal de Lovaina (1817-1835), nova universitat pública, no confessional, creada per Guillem I dels Països Baixos
* Universitat catòlica de Lovaina (1834-1968) (1834-1968), creada per l'episcopat belga, primer a Malines (Universitat catòlica de Malines), transferida el 1835 a Lovaina quan la Universitat estatal va ser abolida per les forces clericals del jove estat belga
* KU Leuven (1968), universitat catòlica de parla neerlandesa, resultat de l'escissió de la Universitat catòlica de Lovaina (1834-1968); establerta a Lovaina
* Universitat catòlica de Lovaina (1968) (1968), universitat de parla francesa, resultat de l'escissió de la Universitat catòlica de Lovaina (1834-1968); establerta a la ciutat nova de Ottignies-Louvain-la-Neuve
# Turó de Cisnolla

El Turó de Cisnolla és una muntanya de 800,6 metres d'altitud que es troba a cavall dels termes municipals de Castellterçol i Granera, a la comarca del Moianès.
Està situat en el sector nord-oest del terme de Granera i en el sud-oest del de Castellterçol, al nord-est de la Trona i de l'extrem de llevant de la Serra de l'Olleret. És al nord-oest de la masia de la Manyosa i al sud-est de la de Vila-rúbia.

## Enllaços externs

* El Turó de Cisnolla en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Turó de Castellví

El Turó de Castellví és una muntanya de 461 metres que es troba al municipi de Barcelona, a la comarca del Barcelonès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Trimma avidori

Trimma avidori és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall fins als 6 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Golf d'Aqaba fins al Golf de Tadjoura (Djibouti, Golf d'Aden).

## Referències

* ↑ Jordan, D. S. & A. Seale, 1906. The fishes of Samoa. Description of the species found in the archipelago, with a provisional check-list of the fishes of Oceania. Bull. Bur. Fish. v. 25 (for 1905): 173-455 + index 457-488, Pls. 33-53.
* ↑ Goren, M., 1978. A new gobiid genus and seven new species from Sinai coasts (Pisces: Gobiidae). Senckenb. Biol. v. 59 (núms. 3/4): 191-203.
* ↑ «Trimma avidori». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Winterbottom, R., 1995. Red Sea gobiid fishes of the genus Trimma, with the description of two new species. Rev. Fr. Aquariol. 22(3-4):93-98.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hagiwara, K. i R. Winterbottom, 2007. Two new species of Trimma (Gobiidae) from the Western Pacific. Bull. Natl. Mus. Nat. Sci., Ser. A, Suppl. 1:163-174.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Urraca Garcés de Pamplona

Urraca Garcés de Pamplona (? - 1041), infanta de Pamplona, comtessa consort de Castella (v 959-970) i duquessa consort de Gascunya.
Filla de Garcia Sanxes I de Pamplona i la seva segona esposa Teresa de Lleó, i germana de Sanç II Abarca.
Es casà vers el 959 amb el comte de Castella Ferran González, vidu de la seva primera muller Sança de Pamplona. D'aquest matrimoni en nasqueren dos fills:
* l'infant Pere Fernández de Castella, que fou avi d'Urraca Salvadórez, muller del futur rei Sanç I Garcia
* la infanta Toda Fernández de Castella
En segones núpcies es casà amb Guillem I de Gascunya. D'aquest matrimoni nasqueren:
* l'infant Bernat-Guillem de Gascunya (?-1009), duc de Gascunya
* l'infant Sanç-Guillem de Gascunya (?-1032), duc de Gascunya
* la infanta Brisa de Gascunya, casada amb Guillem V de Poitiers, comte de Poitiers i duc d'Aquitània.
* la infanta Garsenda de Gascunya, casada amb un gran senyor de Borgonya
* la infanta Toda de Gascunya, casada el 992 amb Bernat I de Besalú
Urraca va morir el 12 d'agost de 1041.
# Universidade Estadual de Feira de Santana

La Universitat Estatal de Feira de Santana (Universidade Estadual de Feira de Santana, UEFS) és una institució pública d'educació superior al Brasil, amb seu a la ciutat de Feira de Santana, Bahia. Fins a la dècada de 1990, també va ser l'única universitat en aquesta ciutat.
En l'actualitat, la universitat compta amb 27 cursos de pregrau, ofereix 765 places per al tercer grau, amb una mitjana de 17,85 candidats per escó.

## Referències

* ↑ UNIVERSIDADE FEDERAL DO RECÔNCAVO DA BAHIA. Feira de Santana e Santo Amaro ganham novos campi da UFRB. Disponível em: <http://ufrb.edu.br/cecult/noticias/3-feira-de-santana-e-santo-amaro-ganham-novos-campi-da-ufrb>. Acesso em: 18 set. 2014.
* ↑ «Sobre a UNEB». Arxivat de l'original el 2017-01-21. [Consulta: 29 gener 2017].

## Enllaços externs

* Universidade Estadual de Feira de Santana Arxivat 1997-04-12 a Wayback Machine.
# Vera Koedooder

Vera Koedooder (Hoorn, 31 d'octubre de 1983) és una ciclista neerlandesa, professional del 2003 al 2016. Ha combinat la carretera a amb el ciclisme en pista.

## Palmarès en ruta

* 2000
** Campiona dels Països Baixos júnior en contrarellotge
* 2001
** Campiona dels Països Baixos júnior en ruta
** Campiona dels Països Baixos júnior en contrarellotge
* 2003
** 1a a l'Acht van Chaam
* 2007
** 1a a la Parel van de Veluwe
* 2008
** 1a a l'Acht van Chaam
* 2013
** 1a al Gran Premi de Dottignies
** 1a a l'Omloop van Borsele
** Vencedora d'una etapa al Tour de Bretanya
* 2014
** Vencedora d'una etapa a l'Energiewacht Tour

## Palmarès en pista

* 2000
** Campiona del món júnior en Puntuació
* 2001
** Campiona del món júnior en Persecució
* 2002
** Campiona d'Europa sub-23 en Puntuació
* 2008
** Campiona dels Països Baixos en Persecució
** Campiona dels Països Baixos en Puntuació
* 2009
** Campiona dels Països Baixos en Madison (amb Kirsten Wild)
* 2010
** Campiona dels Països Baixos en Òmnium
* 2015
** Campiona dels Països Baixos en Puntuació

### Resultats a la Copa del Món

* 2006-2007
** 1a a Sydney, en Scratch
* 2009-2010
** 1a a Pequín, en Scratch

## Referències

* ↑ «Vera Koedooder» (en anglès). Procyclingstats.com. [Consulta: 14 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Vers iàmbic

Un vers iàmbic és un vers que es basa en el ritme accentual de la poesia clàssica, format per peus de sí·laba breu i síl·laba llarga. És la base dels dístics elegíacs. Segons Plini el Vell, el poeta i satíric llatí Horaci considerava que fou Arquíloc de Paros qui inventà el vers iàmbic durant el segle vii aC.

## Referències

* ↑ Esteve, 2008, p. 45.

## Bibliografia

* Esteve, Cesc. La invenció dels orígens : la història literària en la poètica del Renaixement. 133. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2008, p. 45 (Textos i estudis de cultura catalana). ISBN 9788484152170.
# Vers de Nadal

El Vers de Nadal és una de les moltes tradicions nadalenques que hi ha a Catalunya per part dels més petits de la família. Generalment es fa després del gran àpat –tant si és un dinar com un sopar–, amb tota la família aplegada al voltant de la taula. Els nens i nenes s'enfilen dalt d'una cadira per cridar l'atenció dels adults i comencen a dir un refrany, un vers, un rodolí o un poema. La llargada i la temàtica del vers depenen de l'edat del rapsode, però gairebé sempre fan referència a l'hivern, a Nadal o als valors que se’n desprenen.
En el curs de la història, poetes catalans destacats han dedicat obres a aquest subgènere, sobretot a partir del segle xix. Per exemple, són molt populars els versos de Jacint Verdaguer, de Josep Maria de Sagarra, de Joan Salvat-Papasseit o de Guerau de Liost. No obstant això, alguns dels poemes nadalencs més clàssics són d'autor desconegut i es reciten de generació en generació. A més, configuren un gènere que es manté viu i en evolució constant: tal com passa amb les nadales, cada any se’n componen de nous.

## Referències

* ↑ «Vers de Nadal». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Vevey

Vevey (arpità: Vevê, francès: Vevey) és un municipi de Suïssa del cantó de Vaud, cap del districte de la Riviera-Pays-d'Enhaut. Està situat a la riba del Llac Léman i està agermanat amb el municipi francès de Carpentras.

## Vegeu també

* Museu suís de la càmera fotogràfica
# Vessioli (Zàssovskaia)

Vessioli - Весёлый (rus) - és un khútor que pertany a l'stanitsa de Zàssovskaia (krai de Krasnodar, Rússia). Es troba a la vora dreta del Labà, tributari del riu Kuban. És a 23 km al sud-est de Labinsk i a 162 km al sud-est de Krasnodar.
# Vaissís

Vaissís (en francès Vaychis) és un municipi francès del departament de l'Arieja i la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Vicent Pueyo i Ariño

Vicent Pueyo i Ariño (València, 15 de juny de 1832 - València, 12 de juliol de 1883) fou un polític valencià.

## Biografia

El 1855 es llicencià en dret a la Universitat de València, i ja el 1864 fou regidor de l'Ajuntament de València per la Unió Liberal. Durant el Sexenni Democràtic es vinculà als partidaris d'Alfons de Borbó (futur Alfons XII), de manera que el 1875 esdevingué novament regidor de l'Ajuntament de València i diputat provincial el 1876-1877. El 1877 fou vicepresident de la Diputació de València. Considerat un personatge conciliador dins els corrents del nou Partit Liberal Conservador al País Valencià, el juliol de 1879 fou nomenat alcalde de València, tot i que dimití el 1881 quan tocà el torn al Partit Liberal. També fou membre de la Societat Valenciana d'Agricultura i de la societat literària Lo Rat Penat, de la que en fou president el 1882-1883.

## Referències

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2013-06-18 a Wayback Machine.
# Valérie Miles

Valerie Miles (Nova York, 1963) és una editora, escriptora, professora, investigadora de l'obra de l'escriptor Roberto Bolaño i cofundadora de la revista Granta en castellà.
El 2013 la Fundació El Libro de l'Argentina la va triar com una de "les professionals més influents" al món del llibre.

## Biografia

Valerie Miles va néixer a Nova York, tot i que es va formar a Pennsilvània. Es dedica a l'edició i al periodisme cultural des que va arribar a Espanya fa més de vint anys. Va ser directora editorial d'Emecé, on va difondre l'obra de John Cheever, Yasunari Kawabata, Silvina Ocampo i Adolfo Bioy Casares, entre d'altres, i directora associada d'Alfaguara, on va publicar John Banville o Joyce Carol Oates. Des del 2009 és directora editorial de Duomo Ediciones, segell de grup italià Mauri Spagnol, en què publica l'obra de joves autors com Carlos Yushimito, Sebastià Jovani i Rodrigo Hasbún, a més d'escriptors com Azar Nafisi, Aleksandar Hemon, Jayne Anne Phillips o John Gray, i també es dedica a projectes com la coedició de llibres de la col·lecció New York Review of Books. El 2003 va fundar amb Aurelio Major la versió en castellà de la revista Granta. Els seus articles i reportatges han estat publicats en diaris com La Vanguardia i ABC, i en revistes com The Paris Review, Harper’s i Granta. També és professora de postgrau de Traducció Literària de la Universitat Pompeu Fabra de Barcelona. Fa poc ha publicat l'antologia Mil bosques en una bellota (2012), en la qual vint-i-vuit escriptors fonamentals de la literatura en castellà presenten les pàgines predilectes de la seva obra; entre ells destaquen Javier Marías, Mario Vargas Llosa, Ana María Matute, Carlos Fuentes i Juan Goytisolo.

## Referències

* ↑ Miles, Valerie. «Vuelta al origen». A: Archivo Bolaño. 1977-2003. Barcelona: Centro de Cultura Contemporánea de Barcelona, p. 15-29. ISBN 978 84 9803 651 0 [Consulta: 30 desembre 2014].
* ↑ «Los profesionales más influyentes». Arxivat de l'original el 2014-07-08. [Consulta: 30 desembre 2014].
* ↑ «Valerie Miles». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Valérie Fourneyron

Valérie Fourneyron, nascuda Valérie Absire (Le Petit-Quevilly, 4 d'octubre de 1959) és una expolítica socialista francesa.
Entre el 16 de maig de 2012 i el 31 de març del 2014 fou ministra d'Esports, de Joventut, d'Educació popular i de Vida associativa del govern Jean-Marc Ayrault.
# Vallo Torinese

Vallo Torinese és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 25 quilòmetres al nord-oest de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 775 habitants.
Vallo Torinese limita amb els següents municipis: Cafasse, Fiano, Germagnano, Varisella i Viù.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 11 abril 2020].
# Las Migas

Las Migas és una banda femenina formada el 2004 a Barcelona per integrants i músics de diversos països europeus amb el flamenc com a base.

## Trajectòria artística

Las Migas van iniciar la seva trajectòria el 2004, quan Marta Robles, Sílvia Pérez Cruz (fins a 2011) i Isabelle Laudenbach (fins a 2013), totes alumnes de l'Escola Superior de Música de Catalunya, van unir-se per formar un grup al que poc més tard s'uniria Lisa Bause (fins a 2013). Només començar, van guanyar el premi de l'Institut de la Joventut al millor grup de flamenc. Després van tocar en diferents esdeveniments, com els Tarantos, el Mercat de Música Viva de Vic, el Festival de Flamenc de Ciutat Vella, la Pedrera, i van girar per diversos festivals d'Itàlia, Holanda, Hongria, Bulgària, França i Tunísia.
Van participar en l'enregistrament del disc de la Marató de TV3 contra les malalties cardiovasculars, de 2007, i en la composició de la banda sonora original de l'obra de teatre Unes veus, dirigida per Marta Angelat.
El 2010 van publicar el seu primer treball discogràfic, titulat Reinas del matute, que va comptar amb la producció de Raül Fernández «Refree» i les col·laboracions de músics com Raúl Rodríguez o Javier Colina. Aquest disc va portar al grup a iniciar una gira per Espanya i Europa.
A la fi de juliol de 2011 es va anunciar que Sílvia Pérez Cruz deixava el grup per centrar-se en projectes propis. El seu últim concert amb la banda va ser al Teatre Grec de Barcelona. Després, Las Migas van presentar a la seva nova cantant Alba Carmona, que ja havia fet cors en l'àlbum Reinas del matute.
A principis de 2012 va sortir a la venda el segon disc del grup, Nosotras somos, gravat en els estudis Manitú i produït per Raúl Rodríguez, i van iniciar una gira que les va portar a recórrer Catalunya, el sud d'Espanya i Madrid.
El 21 de febrer de 2013, coincidint amb l'actuació de Las Migas al Festival D'Cajón de Barcelona, el grup va anunciar la sortida de Lisa Bause, membre de Las Migas des dels seus inicis, i dies més tard van anunciar que Roser Loscos seria la nova violinista. El desembre de 2013 la bretona Isabelle Laudenbach també va dir adéu a la seva col·laboració amb Las Migas i en el seu lloc va entrar la guitarrista cordovesa Alicia Grill.
A principis de 2014 van estrenar el seu últim espectacle, que va ser un recorregut pels nous temes que s'inclourien en el següent disc, així com alguns del disc anterior, però amb nous arranjaments.

## Discografia i treballs
### Àlbums

* Libres (2022), amb Carolina Fernández La Chispa com a cantant.
* Cuatro (2019), amb Begoña Salazar como a cantant.
* Vente conmigo (Concert Music, 2016), amb Alba Carmona com a cantant.
* Nosotras somos (Chesapik, 2012), amb Alba Carmona com a cantant.
* Reinas del matute (Nuevos Medios, 2010), amb Sílvia Pérez Cruz com a cantant.

### Videoclips

* «La Guitarrina», de l'àlbum Nosotras somos (2012)
* «Perdoname Luna», de l'àlbum Reinas del matute (2010)
* «Gitana Hechicera» (2014)

## Vegeu també

* Gitana hechicera

## Enllaços externs

* Las Migas - Lloc web oficial (castellà)
# Yu (kana)

En l'escriptura japonesa, els caràcters ゆ en hiragana o ユ en katakana són dues mores o kanes.
En la taula de l'ordre gojūon (per columnes, i de dreta a esquerra), es troba a la huitena columna (な行, columna «ya») i la tercera fila (あ段, fila «u»).

## Romanització

Segons els sistemes de romanització Hepburn modificat, Kunrei-shiki i Nihon-shiki, ゆ o ユ es romanitzen com a «yo».

## Escriptura

* ゆ s'escriu en dos traços
* ユ s'escriu en dos traços

## Altres escriptures

ゆ o ユ en braille japonès :
| ゆ o ユ yu | ゆう o ユー yū |
* Codi Morse: –••－－

## Referències

* ↑ «escriptura japonesa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bernabé, Marc. Japonès en vinyetes. Norma editorail, maig del 2005, p. 17-19 i 26-28. ISBN 84-9814-162-1.
* ↑ «mora». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Gilhooly, Helen. Beginner's Japanese Script (en anglès). Teach Yourself, 2003. ISBN 978-0-340-86024-3.
* ↑ «Romanization of Japanese Kana – Modified Hepburn System» (pdf) (en anglès) p. 2. Government Digital Service (GDS) – The National Archives (Regne Unit), 01-10-2016.
* ↑ «Japanese Braille» (en anglès). Accessible Japan, 12-10-2015. [Consulta: 4 febrer 2024].
* ↑ Ohta, Satoru. «The Earliest Japanese Telecommunication Technology» (en anglès). IEEE Conference Publication. Institute of Electrical and Electronics Engineers (IEEE), 01-08-2017. DOI: 10.1109/histelcon.2017.8535723. [Consulta: 4 febrer 2024].

## Bibliografia

* López i Vidal, Lluc López i. L'escriptura japonesa. Editorial UOC, 2008. ISBN 978-84-9788-772-4.
* Nolla i Cabellos, Albert. L'escriptura en kanji (pdf). Barcelona: Universitat Oberta de Catalunya, p. 40.
# Pau Vidal Oliver

Pau Vidal Oliver (Llucmajor, 21 d'agost de 1920 - Palma, 25 de desembre de 2004) fou un jugador i entrenador de futbol mallorquí del RCD Mallorca i del Reial Madrid. És considerat com un dels millors extrems esquerre del futbol espanyol dels anys 1940.
Fill únic de Pau Vidal Sastre, sabater de professió, i de Catalina Oliver Mut, naixé a Llucmajor el 1920. S'inicià en el futbol a l'equip de l'Espanya de Llucmajor, però la guerra civil (1936-1939) el dugué a fer el servei militar a Menorca i en finalitzar la contesa el fitxà pel Reial Mallorca. La temporada 1939-1940 s'havia duit a terme una reestructuració radical del futbol espanyol i se situà al Mallorca i al Constància a una nova Segona Divisió formada per grups geogràfics, juntament amb Castelló, Llevant, Sabadell, Girona, Granollers i Badalona. El Mallorca quedà penúltim i descendí. La temporada 1943-44 el Reial Mallorca, amb Vidal erigit en una de les seves principals figures en la posició d'extrem esquerr, ascendí a Segona Divisió, però Vidal fitxà pel Reial Madrid de primera divisió.
Vidal debutà oficialment amb el Reial Madrid el 28 de gener de 1945 i es mantingué en l'equip madridista durant cinc temporades, des de la 1944-45 fins a la 1948-49, tenint en el seu haver dos títols de Copa d'Espanya, en 1946, el final de la qual de Montjuïc enfront del València no jugà per lesió, ocupant Elices el seu lloc, i 1947; així com l'honor d'haver figurat en l'alineació titular del Reial Madrid en el partit inaugural de l'estadi Nuevo Chamartín, posteriorment estadi Santiago Bernabéu, el 14 de desembre de 1947.
La temporada 1949-50 Vidal tornà al Mallorca després d'haver jugat 86 partits oficials amb el Reial Madrid i fet 19 gols. Amb la volta de Vidal el Mallorca té una participació discreta en la Lliga, però en la Copa d'Espanya arribà per primera vegada en la seva història fins a quarts de final. La temporada 1952-53 fou entrenador del CE Espanya de Llucmajor. El juny de 1953, amb trenta-tres anys, Vidal deixà el futbol com a jugador, després d'haver fet 78 gols amb el RCD Mallorca i essent actualment el 5è jugador que ha fet més gols del RCD Mallorca. Accedí a entrenar a un Mallorca sumit en una greu crisi econòmica i de nou en Tercera Divisió. Vidal entrenà el Mallorca tota la temporada 1954-55 i part de la temporada 1955-56 en què fou substituït per l'entrenador d'origen hongarès Esteban Platko.

## Referències

* 1 2 3 «Pau Vidal, un grande del fútbol español» (en castellà). Ultima Hora, 27-12-2004.
* ↑ Quintana, J. «Marco Asensio sigue la estela de Pau Vidal». Diario de Mallorca, 28-02-2018.
* ↑ Xesc. «Los 25 principales». [Consulta: 5 agost 2018].
# PTX

PTX té els següents significats:
* Pentatonix, grup a cappella originari d'Arlington (Texas)
* Pneumotòrax, presència d'aire en la cavitat pleural
* Paclitaxel, fàrmac utilitzat pel tractament del càncer
* Picrotoxina, toxina extreta de la planta Anamirta cocculus
* Pumiliotoxina, toxina que es troba a la pell de les granotes Dendrobatidae
* Parallel Thread eXecution, màquina virtual de baix nivell utilitzada per la plataforma CUDA
* ptx també és una eina de GNU Core Utilities que crea un índex permutat
# Batarà ala-rogenc

El batarà ala-rogenc (Thamnophilus torquatus) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita garrigues i zones amb arbres menuts de les terres baixes de l'est de Bolívia i est i centre del Brasil.

## Referències

* ↑ «Batarà ala-rogenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Batarà becfalcat

El batarà becfalcat (Neoctantes niger) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae) i única espècie del gènere Neoctantes.

## Hàbitat i distribució

Habita al sotabosc de la selva humida de les terres baixes a l'est dels Andes, del sud-est de Colòmbia, est de l'Equador, nord-est del Perú i oest amazònic del Brasil.

## Referències

* ↑ «Batarà becfalcat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 29-12-2010, (català)