OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pere Mayor i Penadés

Pere Mayor i Penadés (Ontinyent, 1959) és un polític i empresari valencià. Fou el líder polític de la Unitat del Poble Valencià (UPV) primer i del Bloc Nacionalista Valencià (BLOC) després fins que dimití el 2003 i es retirà de l'activitat política.
Es llicencià en geografia i història a la Universitat de València, on es vinculà al nacionalisme valencià. La seua dona Consol Castillo, amb qui té dos fills, ha estat regidora a la ciutat de València entre el 2011 i el 2019 per la coalició Compromís per València on s'integra el BLOC.

## Trajectòria política

Secretari General del partit nacionalista valencià Unitat del Poble Valencià (UPV) des de 1986, Pere Mayor aconsegueix l'acta de diputat a les Corts Valencianes a les eleccions valencianes de 1987 arran de la coalició formada pel seu partit i Esquerra Unida del País Valencià (EUPV). Poc després de la constitució de les Corts, els dos diputats nacionalistes (el mateix Mayor i el seu company Aureli Ferrando, candidat per Castelló) abandonarien el grup parlamentari d'EUPV passant-se al Grup Mixt. De 1988 a 1991 fou secretari de la Comissió d'Investigació i seguiment del procés d'expropiació i relocalització del poble de Gavarda. A les successives eleccions en les quals Mayor fou candidat nacionalista, la formació no va obtindre representació.
Així mateix, també va ser tinent d'alcalde a l'Ajuntament d'Ontinyent (la Vall d'Albaida) i conseller de la Mancomunitat de Municipis de la Vall d'Albaida entre 1991 a 1995.
Amb la creació del Bloc Nacionalista Valencià el 2000, Pere Mayor va ser elegit president de la nova formació, però va dimitir el 2003, després de les Eleccions a les Corts Valencianes, per no haver obtingut representació parlamentària malgrat haver obtingut el 4,8% dels vots. Després de la seua retirada del món de la política, es va dedicar al món dels negocis a l'estranger.
Des del 2010 presideix la Fundació Valencianista i Demòcrata Josep Lluís Blasco de nova creació, un think tank per tal de ser un «instrument als servei del valencianisme polític», en paraules del mateix Mayor.
Pere Mayor deixà la militància al seu partit el novembre de 2021 al·legant que havia perdut les essències nacionalistes amb que havia nascut. El BLOC havia celebrat mesos abans un congrés de refundació passant a dir-se Més Compromís.
L'abril de 2024 va anunciar que s'incorporava a la llista de Junts + Puigdemont a les eleccions europees del 2024.

## Referències

* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 1r juny 2015].
* ↑ El BLOC impulsa la fundació Josep Lluís Blasco per fomentar el valencianisme, a Levante-EMV de 25/4/2010.
* ↑ «Pere Mayor deixa Més Compromís perquè creu que no prioritza els interessos nacionals i socials». [Consulta: 29 desembre 2021].
* ↑ «Junts fitxa l'històric dirigent del Bloc Pere Mayor per a les europees». [Consulta: 22 abril 2024].

## Enllaços externs

* Blog de Pere Mayor
# Artemisia pontica

El donzell petit (Artemisia pontica), és una espècie de planta amb flors del gènere Artemisia dins la família de les asteràcies nativa d'Europa, Sibèria, el Caucas i el nord de la Xina. El nom del gènere, deriva d'Artemísia II de Cària, reconeguda com a botànica. L'epítet geogràfic que indica la seva posició a Pontus en la costa nord de Turquia.

## Morfologia

Aquesta planta arriba a una grandària d'uns 50 cm d'alt, peluda i amb la tija prima. Les fulles són gruixudes i la superfície inferior grisenca, amb pecíols llargs d'1 cm, fulla triangular en el seu contorn, de 2-3 cm de llarg, l'ample una mica menor, bipinnada. Les inflorescències reunides en grups formant una panícula densa, gairebé hemisfèrica, de 3-5 mm de llarg, 2-3 mm d'ample. Les nombroses flors són grogues.

## Propietats

Serveix com a additiu alimentós (saboritzant). La planta es conrea principalment per les parts aèries, usades en licors per a la fabricació de vermut. En medicina popular aquesta essència s'utilitza per a la dismenorrea i amenorrea.

## Taxonomia

Aquest tàxon va ser publicat per primer cop l'any 1753 a l'obra Species Plantarum de Carl von Linné.
Els següents noms científics són sinònims d'Artemisia pontica:
* Absinthium ponticum Garsault
* Absinthium ponticum Besser
* Absinthium tenuifolium Gaterau
* Artemisia altaica Desf.
* Artemisia balsamita Willd.
* Artemisia grandiflora Fisch. ex Herder
* Artemisia pallida Salisb.
* Artemisia tenuifolia Moench

## Referències

* ↑ «Artemisia pontica». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 2 juliol 2022].
* 1 2 3 «Artemisia pontica» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 2 juliol 2022].
* ↑ «Artemisia II» (en anglès). Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica, Inc.. [Consulta: 18 juny 2022].
* ↑ En Epítetos Botánicos
* ↑ «Artemisia pontica». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 23 e noviembre 2012].
* ↑ Artemisia pontica en PlantList

## Bibliografia

* Bailey, L. H. & I. Z. Bailey. 1976. Hortus Third i–xiv, 1–1290. MacMillan, #New York.
* Fernald, M. 1950. Manual (ed. 8) i–lxiv, 1–1632. American Book Co., #New York.
* Flora of Xina Editorial Committee. 2011. Fl. Xina 20–21: 1–992. Science Press & Missouri Botanical Garden Press, Beijing & St. Louis.
* Flora of North America Editorial Committee, i. 2006. Magnoliophyta: Asteridae, part 6: Asteraceae, part 1. 19: i–xxiv. In Fl. N. Amer.. Oxford University Press, #New York.
* Gleason, H. A. 1968. The Sympetalous Dicotyledoneae. vol. 3. 596 pàg. In H. A. Gleason Ill. Fl. N. O.S. (ed. 3). #New York Botanical Garden, #New York.
* Gleason, H. A. & A. J. Cronquist. 1991. Man. Vasc. Pl. N.I. O.S. (ed. 2) i–910. #New York Botanical Garden, Bronx.
* Scoggan, H. J. 1979. Dicotyledoneae (Loasaceae to Compositae). Part 4. 1117–1711 pàg. In Fl. Canada. National Museums of Canada, Ottawa.
* Voss, I. G. 1996. Michigan Flora, Part III: Dicots (Pyrolaceae-Compositae). Cranbrook Inst. of Science, Ann Arbor

## Enllaços externs

* Noms comuns
# Reverolle

Reverolle és un municipi del cantó suís del Vaud, situat al districte de Morges.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# El Valle de Arroyo Seco

El Valle de Arroyo Seco és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 1.149 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, El Valle de Arroyo Seco tenia 1.149 habitants, 407 habitatges, i 304 famílies. La densitat de població era de 85,5 habitants per km².
Dels 407 habitatges en un 40,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,8% hi vivien parelles casades, en un 15,2% dones solteres, i en un 25,3% no eren unitats familiars. En el 18,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,1% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.056 $ i la renda mediana per família de 42.344 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.139 $ mentre que les dones 27.596 $. La renda per capita de la població era de 19.712 $. Aproximadament el 5,7% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- El Valle de Arroyo Seco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- El Valle de Arroyo Seco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Malaconòtids

Els malaconòtids (Malaconotidae) són una família de petites aus de l'ordre dels passeriformes que van ser ubicades amb els autèntics botxins de la família dels lànids (Laniidae).

## Morfologia

Tot i ser similars en les formes als botxins, aquests tendeixen a ser més acolorits amb sovint zones negres al plomatge. Algunes espècies porten una vida molt reservada.

## Hàbitat i distribució

És un grup d'espècies africanes que es troben als matollars o el bosc obert.

## Alimentació

Són principalment insectívors. Tenen hàbits similars als botxins, caçant insectes i altres preses petites des d'una posta en un arbust.

## Reproducció

Fan els nius als arbres, on ponen fins a quatre ous.

## Llistat de gèneres

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.1, 2021), aquesta família està formada per 8 gèneres amb 50 espècies:
* Gènere Malaconotus amb 6 espècies.
* Gènere Chlorophoneus amb 6 espècies.
* Gènere Telophorus amb 4 espècies.
* Gènere Bocagia amb una espècie: txagra d'aiguamoll (Bocagia minuta).
* Gènere Tchagra amb 4 espècies.
* Gènere Dryoscopus amb 6 espècies.
* Gènere Laniarius amb 22 espècies.
* Gènere Nilaus amb una espècie: brubrú (Nilaus afer).

## Referències

* ↑ F Gill, D Donsker et P Rasmussen (Eds). 2021. IOC World Bird List (v11.1). doi : 10.14344/IOC.ML.11.1.
# Berni Puig

Berni Puig (Castellbell i el Vilar, 1990) és un artista visual català. En les seves obres utilitza les formes geomètriques i els colors primaris per a crear composicions que busquen el límit entre la figuració i l'abstracció, amb l'objectiu que sigui l'espectador qui acabi l'obra a partir de la imaginació, el joc o la interacció amb la peça artística. Una part de les seves obres són murals de grans dimensions fets en parets, construint un llenguatge particular que fa conviure l'art contemporani amb l'entorn rural.
| « | Normalment vaig a llocs industrials, m'apropio d’objectes i els intervinc per crear escultures o modificar espais i fer jocs visuals. | » |
| — Berni Puig |||

## Trajectòria

Des del 2017 resideix al centre cultural i artístic Konvent, a l'antiga colònia tèxtil de Cal Rosal, on té l'estudi, alhora que participa en la gestió de l'espai de creació.
L'any 2020 executà Omnipresent, l'obra més important i significativa de la seva trajectòria artística, a l'església de Sant Joan Baptista de Penelles, una de les primeres esglésies en ús intervingudes per un artista contemporani. Segons Puig, el repte més gran va ser fer una obra inclusiva amb les dues societats: la que és fidel i la que no: «Volia defugir de l'imaginari catòlic», i va agafar Google Maps i va fer una fotografia aèria de Penelles i el territori del voltant: «Vaig seleccionar els camps, el parcel·lari, les cases i els canals; i vaig dotar cada espai d'un color, construint un mapa exacte que després vaig plasmar dins de l'església».
És arran d'aquesta estada a Ponent que s'interessà pel conflicte al voltant de les treballadores temporeres de la fruita a la Plana de Lleida, és per això que idear l'exposició artística El preu de la fruita. L'itinerari consta de sis parades i en cadascuna hi ha un punt de vista diferent sobre el conflicte a través d'àudios de jornalers, pagesos i advocats, entre d'altres. A més, hi ha diferents escultures de ceràmica que representen fruites repartides per diferents punts del Barri Vell de Lleida.

## Referències

* ↑ «Berni Puig». CCCB. [Consulta: 29 juliol 2021].
* 1 2 Rius, Clàudia. «Pintors sota l'ombra: Berni Puig». Núvol, 18-08-2020. [Consulta: 29 juliol 2021].
* ↑ Blaya Sensat, Albert. «L'artista bagenc Berni Puig estrena dimecres a Lleida l'itinerari artístic El preu de la fruita». Regió7, 19-07-2021. [Consulta: 29 juliol 2021].
# Petrovski (Rakítnoie)

* Per a altres significats, vegeu «Petrovski».
Petrovski - Петровский (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 51 habitants. Pertany al districte (raion) de Rakítnoie.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования муниципального района "Ракитянский район" Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «Aleksandrovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 9 gener 2022].
# Robert Z. Leonard

Robert Zigler Leonard (Chicago, Illinois, 7 d'octubre de 1889 - Beverly Hills, Califòrnia, 27 d'agost de 1968) era un director, actor, productor i guionista estatunidenc.
Va ser nominat per l'Oscar al millor director per The Divorcee i The Great Ziegfeld. Cintes que van estar també nominades a l'Oscar com a millor pel·lícula, guardó que la segona es va poder endur. Malgrat tot, la seva cinta més coneguda és el thriller de cinema negre The Bribe (1949).
Per la seva contribució a la indústria cinematogràfica, se li va atorgar una estrella al Passeig de la Fama de Hollywood Boulevard.

## Filmografia

* The Sea Urchin (1913)
* Shon the Piper (1913)
* The Master Key (1914)
* Judge Not; or The Woman of Mona Diggings (1915)
* Secret Love (1916)
* Danger, Go Slow (1918)
* Married Flirts (1924, cameo)
* Bright Lights (1925)
* A Little Journey (1927)
* Show People (1928) (cameo)
* The Cardboard Lover (1928)
* Marianne (1929)
* The Divorcee (1930)
* Susan Lenox (Her Fall and Rise) (1931)
* Dancing Lady (1933)
* Outcast Lady (1934)
* After Office Hours (1935)
* Piccadilly Jim (1936)
* The Great Ziegfeld (1936)
* Maytime (1937)
* The Girl of the Golden West (1938)
* Broadway Serenade (1939)
* New Moon (1940)
* Pride and Prejudice (1940)
* Ziegfeld Girl (1941)
* When Ladies Meet (1941)
* Marriage Is a Private Affair (1944)
* Week-End at the Waldorf (1945)
* The Secret Heart (1946)
* B.F.'s Daughter (1948)
* In the Good Old Summertime (1949)
* Duchess of Idaho (1950)
* The Bribe (1949)
* Her Twelve Men (1954)
* La dona més bonica del món (La donna più bella del mondo) (1955)
* Kelly and Me (1957)

## Referències

* ↑ «Robert Z. Leonard | Hollywood Walk of Fame». www.walkoffame.com. [Consulta: 19 agost 2016].
* ↑ «Robert Z. Leonard». Los Angeles Times. [Consulta: 19 agost 2016].
# Aversa

Aversa és una ciutat italiana de 56.000 habitants, prop de Nàpols, a la província de Caserta de la regió de Campània.

## Història

Aversa fou a l'edat mitjana un comtat regit per normands, amb seu a la ciutat d'Aversa, prop de Nàpols, i que sota aquest nom va perdurar del 1029 al 1156
* Rainulf Drengot 1029-1045
* Ascletí 1045-1045 (germà)
* Rainulf Trincanocte 1045-1048
* Germà 1048-1049
* Ricard I 1049-1078 (nebot de Rainulf)
* Jordà I 1078-1091 (fill)
* Ricard II 1091-1092 (fill)
* Robert I (regent) 1092-1098 (germà)
* Ricard II (segona vegada) 1098-1105
* Robert I (comte) 1105-1120
* Jordà II 1120-1127 (germà)
* Robert II 1127-1132 (fill)
* Roger 1132 (Roger II de Sicília)
* Guillem 1132-1137 (fill, més tard Guillem I de Sicília)
* Robert II (segona vegada) 1137-1139
* Roger de Sicília (segona vegada) 1139
* Guillem (segona vegada) 1139-1154
* Robert II (tercera vegada) 1154-1155
* Guillem (tercera vegada) 1155-1156
a Sicília el 1156.
El rei Robert I de Nàpols, tancà Bernat i Gilbert de Rocafort al castell d'Aversa en 1308, on moriren de fam.

## Fills il·lustres

La ciutat també és coneguda per ser on va néixer el compositor d'òperes Domenico Cimarosa el 17 de desembre de 1749.

## Referències

* ↑ Soldevila i Zubiburu, Ferran. Història de Catalunya. vol.1. 2a edició. Alpha, 1934, p. 422.
# Riu Mahé

El Mahé o en anglès Mahe (malayalam: Mayyazhipuzha) és un riu de l'Índia a l'estat de Kerala, que neix a les muntanyes de Wayanad als Ghats Occidentals, passa per l'enclavament de Mahé (Pondichery) i després d'un curs de 54 km desaigua a la mar d'Aràbia. Passa per Naripetta, Vanimel, Iyyancode, Iringanoor, Tripangathur, Peringalam, Edachery, Kacheri, Eramala, Kariyad, Olavilam, Kunnumakkara, Azhiyoor i Mahé, cobrint una àrea de 394 km².

## Referències

* ↑ «Official website of Kozhikode». Kozhikode. Government of Kerala. Arxivat de l'original el 2007-07-09. [Consulta: 6 agost 2006].
* ↑ Rivers of Western Ghats a Western Ghats Biodiversity Information System
# El gordo

El gordo va ser un concurs de televisió, emès per Antena 3 entre 1990 i 1992. Va comptar amb dues etapes: Entre el 23 de setembre de 1990 i el 15 de setembre de 1991 va ser presentat per l'actor José Coronado. Entre el 22 de setembre de 1991 i el 12 de juliol de 1992 la presentació va ser a càrrec de Irma Soriano, col·laborant els humoristes Luis Sánchez Polack, Los Morancos i Eloy Arenas.

## Mecànica

La novetat del concurs consistia en la possibilitat de participar que tenien no sols els concursants que acudien al plató sinó també els teleespectadors des de les seves pròpies cases.

## Premis i nominacions

Irma Soriano aconseguí el Premi Antena de Oro de 1992, per la seva labor al capdavant del programa. Un any abans va ser nominada com a millor presentadora al TP d'Or 1991.

## Referències

* ↑ «Antena 3 cumple 25 años: recordamos los 25 programas que han marcado su historia». Fórmula TV. Noxvo Editorial [Madrid], 27-01-2015 [Consulta: 27 gener 2015].
* ↑ El País. 20 de setembre de 1991. Visto el 14 de març de 2009.
* ↑ La Vanguardia. 16 de setembre de 1990. Visto el 14 de març de 2009.
# 60S

60S és la subunitat ribosòmica gran dels eucariotes. Correspon funcionalment i estructural a la 50S dels procariotes.
Es compon de:
* 5S
* 28S
* 5m8S

## Referències

* ↑ «60S» (en anglès). Medical Subject Headings.
# Pedrosa de Duero

Pedrosa de Duero és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Ribera del Duero. Es troba entre Roa i Aranda de Duero.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 648 | 607 | 522 | 501 |
# Robert Young (director)

Robert William Young (nascut el 16 de març de 1933) és un director de televisió i de cinema.
Young va néixer a Cheltenham, i a la dècada de 1980 i principis de la dècada de 1990, es va establir com a director principal de drama televisiu britànic. A la dècada de 1970, va dirigir El circ dels vampirs (1972), Soldier's Home (1977) i un episodi de Hammer House of Horror. Va dirigir nombrosos episodis de Minder i Bergerac a principis dels anys 80, i l'aclamada sèrie de televisió The Mad Death que es va centrar en un brot de ràbia. Potser el seu treball televisiu més recordat va ser a Robin of Sherwood, per a la qual va dirigir molts dels episodis més ben considerats.
Young es va moure cap a la comèdia negra a principis dels anys 90, dirigint Jeeves and Wooster basat en les històries escrites per P.G. Wodehouse i G.B.H., per la qual va ser nominat a un premi BAFTA. Va ser en part gràcies a GBH que va ser assignat per dirigir Criatures ferotges, la continuació de John Cleese de 1997 a un peix anomenat Wanda, que comptava amb molts del mateix repartiment que GBH. No obstant això, la producció va tenir problemes i Fred Schepisi va ser portat per finalitzar la pel·lícula. Young, però, va dirigir Splitting Heirs, protagonitzada per Cleese i Eric Idle.
Young ha continuat treballant en drama televisiu des de llavors.

## Filmografia selecta

* 1972: El circ dels vampirs
* 1974: Romance with a Double Bass (curtmetratge)
* 1976: Keep It Up Downstairs
* 1977: Soldier's Home (short film)
* 1979: The World Is Full of Married Men
* 1986: Escola de bruixes (TV)
* 1986: The Ninja Squad
* 1987: Three Wishes for Jamie (TV)
* 1987: Harry's Kingdom
* 1991: G.B.H. (minisèrie)
* 1993: Splitting Heirs
* 1994: Doomsday Gun (TV)
* 1997: Criatures ferotges
* 1997: Jane Eyre (TV)
* 1999: El capità Jack
* 2001: The Infinite Worlds of H. G. Wells (minisèrie)
* 2007: Blood Monkey
* 2007: Eichmann
* 2010: Wide Blue Yonder
* 2014: Curse of the Phoenix

## Referències

* ↑ Thomas S. Hischak. American Literature on Stage and Screen: 525 Works and Their Adaptations. McFarland, 21 June 2012, p. 222. ISBN 978-0-7864-9279-4.
# Asemblea Popular Galega

La Asemblea Popular Galega (APG) va ser una organització política creada el 10 d'octubre de 1976 per un grup escindit de l'Asemblea Nacional-Popular Galega per considerar a aquesta última propera a Unión do Povo Galego. Els seus líders eren Xan López Facal, César Portela, Carlos Vázquez i Mario López Rico i va celebrar el seu primer Congrés al desembre de 1976. L'APG donava suport al Partit Socialista Gallec i en formaven part un sector escindit de les Comisións Labregas denominat Comisións Labregas Terra i els Comités de Traballadores Galegos. Va participar en l'engegada de la revista Teima (1976-1977). L'APG va deixar d'existir el 4 de desembre de 1977; aquest mateix any part de la seva militància va col·laborar en la fundació del Partido Obreiro Galego (POG).

## Bibliografia

* Manuel Anxo Fernández Baz, A formación do nacionalismo galego contemporáneo (1963-1984), Laiovento, 2003
# Riu Kuskokwim

El riu Kuskokwim (en anglès Kuskokwim River o Kusko River; en yupik Kusquqvak) és un riu de l'estat d'Alaska, als Estats Units. Amb 1.165 km de recorregut, una conca hidrogràfica de 120.000 km² i un cabal mitjà de 1.900 m³/s és un dels rius més grans dels Estats Units, ja que se situa en el 9è lloc per cabal mitjà i el 17è per conca. Al mateix temps és el riu més llarg que discorre íntegrament per un sol estat, superant el riu Trinity, Texas, per 22 km.

## Geografia

El riu recull les aigües dels vessants nord i oest de l'Alaska Range, tot recorrent l'interior de l'estat d'Alaska fins a desembocar a la badia Kuskokwim, al mar de Bering. Excepte a la capçalera, el riu és navegable en la seva major part, sent emprat com a mitjà de transport principal per accedir a l'interior de l'estat
El riu es forma partir de diverses brancades, sent les principals la North Fork (400 km), que procedeix de les muntanyes Kuskokwim i que discorre cap al sud-oest per una àmplia vall; el South Fork (320 km) neix a l'extrem sud-oest de les Alaska Range, a l'oest del Mont Gerdine i discorre cap al NNW a través de les muntanyes, rebent, entre d'altres, afluents que procedeixen del Mont McKinley. Aquestes dues brancades principals s'uneixen prop de Medfra per continuar el riu cap al sud-oest, passant per McGrath, en una vall remota entre les muntanyes Kuskokwim, al nord, i l'Alaska Range, al sud.
Al sud-oest d'Alaska surt de les muntanyes per anar a parar a una enorme plana al·luvial, plena de llacs i envoltada de grans boscos de picees, al sud del riu Yukon. El riu passa per pobles esquimals com Aniak i s'apropa a uns 80 km del riu Yukon abans de dirigir-se cap al sud-oest. En aquesta zona es troba el Yukon Delta National Wildlife Refuge. Passat Bethel el riu s'eixampla en una gran delta pantanós, a la badia Kuskokwim.

## Història

Les principals activitats econòmiques que s'han desenvolupat al riu han estat històricament el comerç del cuir i la pesca. La pesca de subsistència del salmó proporciona una parte important de la dieta esquimal. El descobriment d'or a la part superior del riu el 1898 va portar la Febre de l'Or a principis del segle xx.
El primer trajecte de la «Ruta Iditarod», que comunicava la península de Seward amb Nome, a través d'Iditarod, creuava el curs superior del riu a l'alçada de la població de McGrath.

## Referències

* ↑ Largest Rivers in the United States (anglès)
* ↑ GNIS. Kuskokwim Mountains

## Enllaços externs

* Kuskowim River Region, U.S. Department of the Interior, Burea of Land Management Arxivat 2009-01-15 a Wayback Machine. (anglès)