OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Platinum (Alaska)

Platinum és una població dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2007 tenia 41 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Platinum tenia 41 habitants, 17 habitatges, i 9 famílies La densitat de població era de 0,4 habitants/km².
Dels 17 habitatges en un 47,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 29,4% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 41,2% no eren unitats familiars. En el 41,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 41,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 2,4% entre 18 i 24, un 43,9% entre 25 i 44, un 17,1% de 45 a 60 i un 9,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones hi havia 105 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 130,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.250 $ i la renda mediana per família de 22.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 0 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 7.632 $. Aproximadament el 33,3% de les famílies i el 22% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Platinum». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Platinum». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
Viccionari
# Zaryn Dentzel

Zaryn Dentzel (nascut el 8 de juny de 1983) és el fundador i chairman de Tuenti, la més gran xarxa social d'Espanya amb 8 milions d'usuaris.

## Biografia

Dentzel és originari de Santa Barbara, Califòrnia. L'any 1998 va arribar per primera vegada a Espanya com a estudiant d'intercanvi. Va canviar Califòrnia per la localitat extremenya de Cabeza del Buey, on va aprendre a parlar castellà i es va endinsar completament en la cultura espanyola. Després de cinc mesos a Espanya, va tornar a Califòrnia, va acabar l'institut, va començar la Universitat i, als 21 anys, va co-crear la xarxa social Essembly. El 2006 va tornar a Espanya per estudiar Literatura espanyola i Relacions internacionals i va començar a introduir-se al món de les xarxes socials espanyoles, on juntament amb Félix, Joaquín, Adeyemi i Kenny es va posar a treballar en el qual avui dia és Tuenti.
Des de llavors, Dentzel s'ha convertit en un dels joves emprenedors més rics i més famosos d'Espanya, gràcies a l'èxit i el ràpid creixement del Tuenti. Ha estat destacat àmpliament en els mitjans de comunicació espanyols i recentment ha revelat la seva ambició de “canviar la manera de consumir informació a Espanya” i aconseguir que tots els espanyols tinguin Tuenti. Tuenti va ser adquirit pel gegant de les telecomunicacions espanyol Telefonica el 4 d'agost de 2010, per un total de 70 milions d'euros, tot i que Zaryn encara continua en l'empresa en qualitat de director general. Aquest mateix any va participar en la primera edició del Fòrum Impulsa com a ponent. Zaryn actualment és solter i viu a Madrid, on Tuenti té la seva oficina central, no gaire lluny del Parlament.

## Referències

* ↑ Simón, Alfonso «Tuenti, la competencia de Facebook hecha en España». Cinco Días, 11-04-2008 [Consulta: 18 juny 2016].
* ↑ Elola, Joseba «O estás en Tuenti o perdiste el tren». El País, 14-12-2008 [Consulta: 18 juny 2016].
* ↑ G., A. ««Tuenti existe gracias al viaje que inicié en Extremadura»». Hoy, 2008 [Consulta: 18 juny 2016].
* ↑ Lapetra, R. J. «Zaryn Dentzel, el gurú de Tuenti». El Confidencial, 31-10-2009 [Consulta: 18 juny 2016].
# Silurus lithophilus

Silurus lithophilus és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes endèmica del llac Biwa (Japó).
Els mascles poden assolir els 58 cm de llargària total i 1,5 kg de pes.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Chhalla

Chhalla o Chhalala fou un petit estat tributari protegit al districte de Jhalawar, a Kathiawar, presidència de Bombai. Està format per un sol poble amb dos tributaris separats.
Un tribut de 97 lliures es pagava al govern britànic i 7 lliures al nawab de Junagarh.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Charles Chaynes

Charles Chaynes (Tolosa, 11 de juliol de 1925 - Saint-Mandé, 24 de juny de 2016) va ser un compositor francès.

## Biografia

Chaynes va néixer a Tolosa el 1925. Va estudiar al Conservatori de París amb Darius Milhaud, Gabriel Bouillon i Jean Rivier. El 1951 va guanyar el Prix de Rome amb la cantata Et l'homme se vit les portes rouvrir. Durant la seva estada a la Villa Medici de Roma va escriure el primer concert per a orquestra de corda i lOda per a una mort tràgica.
El 1956 es va convertir en productor de la Radiodiffusion Télévision Française (RTF). El 1964 va succeir a Marius Constant com a cap del canal "France Musique". Del 1975 al 1990 va dirigir el servei de creació musical a Radio France.
A més de diverses òperes, una simfonia i obres de cambra, Chaynes va compondre nombrosos concerts, etc. per a trompeta, violí, piano i orgue, i dos concerts orquestrals. El 1966 va compondre un concert per a orgue, orquestra de corda, timbals i percussió per a l'organista Marie Claire Alain. El seu concert per a piano va ser estrenat el 1967 per Yvonne Loriod.
Va morir el 24 de juny de 2016 a l'edat de 90 anys.

## Obres seleccionades

* Concert per a orgue, orquestra de corda, timbals i percussió (1966)
* Concert per a piano (1966)
* Alternances per a viola i piano (1966)

## Honors

* Chaynes va ser entre d'altres el Gran Premi Musical de París (1965),
* Prix du Disque de l'Académie du disque français (1968, 1970, 1975 i 1981),
* prix de la Tribune internationale des compositeurs UNESCO (1976),
* Prix Musical de la SACD (1988) i l'Orphée d'Or de l'Académie du Disque Lyrique (1996 i 2003).
* Mònaco: Comandant de l'Orde del Mèrit Cultural (novembre de 1999)
Va ser guardonat amb la Legió d'Honor, l'Ordre nacional du Mérite i el Comandant de l'Ordre des Arts et des Lettres. El 2005 es va convertir en membre de l'Académie des Beaux-Arts.

## Notes

* ↑ http://www.pizzicato.lu/composer-charles-chaynes-died-at-90/
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2022-01-20. [Consulta: 5 abril 2021].
* ↑ http://www.academie-des-beaux-arts.fr/membres/actuel/musique/Chaynes/Fiche.htm

## Enllaços externs

* https://web.archive.org/web/20130707180849/http://charleschaynes.com/
# Platina de tricotosa

Una platina de tricotosa és una placa d'acer d'un gruix de aprox. 0,3 mm, que en aquestes màquines fa diferents funcions, per exemple, la retracció, distribució dels fils. En el diagrama de l'esquerra es mostra (en verd) la forma d'una platina d'una màquina de teixir per ordit. En el marc de mitja de l'inventor William Lee (1589) el seu ajudant Aston va utilitzar per primera vegada el 1620, una platina que permetia augmentar la densitat de les agulles de llengüeta fins a 16/polzada (sobre 6/cm).

## Tipus

Es coneixen dos tipus de platines en la construcció de màquines de teixir:
* Un exemple d'ús de la platina és la formació de malles de platina. Aquestes són connexions entre dos punts adjacents des de dues files consecutives de punts. Depenent del pas de la màquina, una màquina de teixir per ordit es pot equipar amb fins a 1600 platines per metre d'amplada de treball.
* Les platines també tenen ganxos metàl·lics des de la màquina Jacquard que s'utilitzen per controlar els fils individuals del teler. Les màquines jacquard controlades electrònicament poden arribar a funcionar amb 24.000 platines.

## Vegeu també

* Tricotosa rectilínia
* Tricotosa circular
* Ganxet (tèxtil)
* Braçalet teixit
* Punta de coixí
* Frivolité

## Referències

* ↑ Spencer, David J. Knitting technology : a comprehensive handbook and practical guide. Lancaster, Pa.: Technomic, 2001. ISBN 1-59124-760-8. OCLC 57250778.
* ↑ GmbH, Grosse; Thormaehlen, Agnes. «GROSSE Webereimaschinen GmbH», 16-09-2007. Arxivat de l'original el 2007-09-16.

## Bibliografia

* Earnshaw, Pat. Lace machines and machine laces. Londres: B.T. Batsford, 1986. ISBN 0-7134-4684-6. OCLC 16054009.
* Cooper, B., (1983) Transformació d'una Vall: El Derbyshire Derwent, Heinneman, republished 1991 Cromford: Scarthin Llibres
* Denninger/Giese: Tèxtil - und Modelexikon, ISBN 3-87150-848-9 Deutscher Fachverlag Frankfurt/Main 2006, pàg. 542
* Wünsch: Lèxic Wirkerei und Strickerei, Deutscher Fachverlag, Frankfurt/Main 2008, ISBN 978-3-87150-909-4
* Mecheels, Vogler, Taxa: Kultur - und Industriegeschichte der Textilien, Hohensteininstitute Bönningheim 2009, ISBN 978-3-9812485-3-1, str. 320

## Enllaços externs

* Leicestershire Societat d'Història industrial el vídeo explicatiu que presenta Martin Verd
# Charles Churchill

Charles Churchill (Westminster, Febrer de 1731 - Boulogne, 4 de novembre de 1764) fou un poeta anglès satíric, membre del Nonsense Club.

## Referències

* ↑ «Charles Churchill | 18th-century poet, satirist, clergyman | Britannica» (en anglès). [Consulta: 16 juliol 2024].
# Perry (Iowa)

Perry és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 7.633 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Perry tenia 7.633 habitants, 2.831 habitatges, i 1.942 famílies. La densitat de població era de 796,5 habitants/km².
Dels 2.831 habitatges en un 34,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,1% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 31,4% no eren unitats familiars. En el 26,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 14% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,3% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 18,2% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.429 $ i la renda mediana per família de 41.771 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.610 $ mentre que les dones 21.839 $. La renda per capita de la població era de 15.935 $. Entorn del 8,9% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Perry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Perry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Zoeterwoude

Zoeterwoude és un municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 8.113 habitants repartits sobre una superfície de 21,91 km² (dels quals 0,7 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Voorschoten, Leiden i Leiderdorp, a l'oest amb Leidschendam-Voorburg, a l'est amb Rijnwoude i al sud amb Zoetermeer. AL municipi hi ha la seu de la fàbrica de cervesa Heineken.

## Fills il·lustres

* Paul van Kempen (1893-1955) director d'orquestra i violinista.

## Centres de població

Zoeterwoude-Dorp, Zoeterwoude-Rijndijk, Gelderswoude, Weipoort, Westeinde, i Zuidbuurt.

## Eleccions municipals

| Llista | Partit | Vots '06 | % '06 | Regidors '06 | Vots '02 | % '02 | Regidors '02 |
| 1 | CDA | 1661 | 42,7% | 6 | 2057 | 51,3% | 7 |
| 2 | Progressief Zoeterwoude * | 1528 | 39,2% | 5 | 1355 | 33,8% | 4 |
| 3 | VVD | 706 | 18,1% | 2 | 599 | 14,9% | 2 |
| | Total | 3895 | 100% | 13 | 4011 | 100% | 13 |
| | Participació | | 60,8% | | | 62,4% | |
*: Coalició formada per PvdA, GroenLinks i D66

## Enllaços externs

* www.zoeterwoude.nl
# Francisco Javier Ugarte Pagés

Francisco Javier Ugarte y Pagés (Barcelona, 24 de febrer de 1852 - Madrid, 27 de juny de 1919) va ser un advocat i polític espanyol. Va ser ministre de Governació durant la regència de Maria Cristina d'Habsburg-Lorena i ministre de Gracia i Justícia i ministre de Foment durant el regnat d'Alfons XIII.

## Biografia

Era advocat del cos militar, del qual en fou auditor. Membre del Partit Conservador va ser escollit diputat pel districte d'O Carballiño (Ourense) a les eleccions generals espanyoles de 1891, escó que tornarà a obtenir a les eleccions generals espanyoles de 1896, 1898, 1899, 1901 i 1903. El 1903 renunciarà a l'escó de diputat per ocupar una plaça en el Senat com a senador vitalici.
Va ser ministre de Governació entre el 23 d'octubre de 1900 i el 6 de març de 1901 en un govern presidit per Azcárraga amb el qual també seria ministre de Gracia i Justícia entre el 16 de desembre de 1904 i el 23 de juny de 1905. Entre el 8 i el 24 d'agost de 1909, com a fiscal del Tribunal Suprem d'Espanya, després dels fets de la Setmana Tràgica, es va traslladar a Barcelona per recollir informació dels fets i va redactar una memòria de l'any judicial dedicada exclusivament als fets.
També seria ministre de Foment entre el 27 d'octubre de 1913 i el 25 d'octubre de 1915 en un gabinet presidit per Eduardo Dato e Iradier.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Dalmau, Antoni. Set dies de fúria. Columna edicions, 2009, p. 137-138. ISBN 9788466410946.

## Enllaços externs

* Necrològica a Boletín de la Real Academia Española, Tomo VI, Cuaderno XXX, 1919, pàgs. 665-670.
* Francisco Javier Ugarte a xtec.es
# Rubus spectabilis

Rubus spectabilis (en anglès: Salmonberry) és una espècie del gènere Rubus nativa de la costa oest de Nord-amèrica des d'Alaska a Califòrnia.
És un arbust d'1 a 4 m d'alt, amb tiges llenyoses perennes. Les fulles són trifoliades, de 7–22 cm de llarg. Les flors fan 2–3 cm de diàmetre, amb cinc pètals prorpra. El fruit madura al final de l'estiu i al principi de la tardor i sembla un gerd gros taronja o groc ambmoltes petites drupes.

## Cultiu i usos

Els fruits són una mica insípids i milloren preparats en melmelada i altres formes cuinades.
Els indígenes americans la incorporaven com única fruita al pemmican.
Es cultiva com planta ornamental per les seves flors. Hi ha cultivars ornamentals com 'Olympic Double' o 'Olympic'.
S'ha naturalitzat a parts d'Europa.
Es multiplica amb facilitat per esqueixos, tros de rizoma. Les llavors també germinen bé.

## Referències

* ↑ Plants of British Columbia: Rubus spectabilis Arxivat 2017-03-14 a Wayback Machine.
* ↑ Jepson Flora: Rubus spectabilis
* ↑ http://www.ubcbotanicalgarden.org/potd/2007/04/rubus_spectabilis_olympic_double_1.php#c217006
* ↑ Mulligan, Brian O. (1977). Woody Plants in the University of Washington Arboretum, Washington Park. University of Washington, College of Forest Resources, Seattle.
* ↑ Mulligan, Brian O. (1963). Accession records of the University of Washington Arboretum
* ↑ Flora of NW Europe: Rubus spectabilis
* ↑ Højgaard, A. et al., eds. (1989). A century of tree-planting in the Faroe Islands. Føroya Fróðskaparfelag, Tórshavn.
# Swan Valley

Swan Valley és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 213 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Swan Valley tenia 213 habitants, 79 habitatges, i 57 famílies. La densitat de població era de 8 habitants/km².
Dels 79 habitatges en un 26,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,6% hi vivien parelles casades, en un 1,3% dones solteres, i en un 26,6% no eren unitats familiars. En el 19% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 4,2% entre 18 i 24, un 23,5% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 18,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 113,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.083 $ i la renda mediana per família de 41.071 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.083 $ mentre que les dones 17.813 $. La renda per capita de la població era de 18.527 $. Aproximadament el 3,8% de les famílies i el 9,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Swan Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Swan Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Societat Catalana d'Estudis Litúrgics

La Societat Catalana d'Estudis Litúrgics (SCEL) és una societat filial de l'Institut d'Estudis Catalans adscrita a la Secció Històrico-Arqueològica, i té per finalitat l'estudi i la publicació de la documentació relativa a la història dels usos litúrgics a Catalunya i els territoris de les antigues províncies eclesiàstiques de Narbona i Tarragona.
Fou fundada a Barcelona el 30 de juny de 1969 pels estudiosos de la litúrgia Alexandre Olivar i Daydí, Miquel dels Sants Gros i Pujol i José Janini Cuesta, arran de la constatació de l'interès de nombrosos estudiosos nacionals i estrangers per la litúrgia i el seu estudi en el domini català; Catalunya i els països emparentats amb la cultura catalana disposen de fonts abundants i importants per al coneixement de la història del culte, i la litúrgia s'hi ha manifestat en formes particulars i autòctones.
La Societat agrupa estudiosos de diferents especialitats (edició de textos, musicologia, codicologia, arqueologia, història de l'art, estudis del pròxim orient, patrologia, arxivística), que reflexionen sobre diferents aspectes relacionats amb la litúrgia i la seva història. Els estatuts de la Societat van ser aprovats per l'Assemblea General del 23 d'abril de 1991 i van ser ratificats pel Ple de l'Institut d'Estudis Catalans el 21 de maig de 1991.
El primer president fou el liturgista Josep Vives i Gatell, director de la Biblioteca Balmes (1969-1978); el succeí a la seva mort Alexandre Olivar, que el 2003 cedí la presidència efectiva a Miquel dels Sants Gros.

## Publicacions

* Miscel·lània Litúrgica Catalana - publicació periòdica d'aparició anual, que dona a conèixer conté treballs sobre història de la litúrgia en els seus diversos caps dels membres de la Secció i d'estudiosos nacionals i estrangers.
* Biblioteca Litúrgica Catalana - col·lecció especialitzada en l'edició de textos litúrgics d'una certa extensió.

## Referències

* ↑ L'Institut d'estudis catalans 1907-2007: un segle de cultura i ciència, Barcelona: IEC, 2007, p. 53
* 1 2 http://blogs.iec.cat/scel/
* ↑ «Societat Catalana d'Estudis Litúrgics». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Societat Catalana d'Estudis Litúrgics». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ http://blogs.iec.cat/scel/estatuts/

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la SCEL
* IEC societats filials
# Catherine Delahunty

Catherine Delahunty (Wellington, 1 de novembre de 1953) és una política neozelandesa i diputada de la Cambra de Representants de Nova Zelanda des de les eleccions de 2008. És membre del Partit Verd.

## Inicis

Va néixer a Wellington l'1 de novembre de 1953. Abans de ser diputada treballà per Greenpeace i pel consell del districte de Thames-Coromandel a Waikato.

## Diputada

Parlament de Nova Zelanda :
| Anys | Leg. | Circumscripció | Llista | Partit |
| 2008-2011 | 49 | Llista | 8 | Verd |
| 2011-actualitat | 50 | Llista | 4 | Verd |
Delahunty fou la candidata pel Partit Verd a East Coast en les eleccions de 2008. Va quedar en quart lloc amb el 5,37% del vot. Fou elegida com a diputada de llista al trobar-se vuitena en la llista electoral del partit.
En les eleccions de 2011 fou la candidata a Coromandel. Va quedar en tercer lloc amb el 16,18% del vot. Al trobar-se quarta en la llista del Partit Verd va ser elegida de nou.

## Vida personal

La seva parella és Gordon Jackman.

## Referències

* 1 2 (anglès) «Catherine Delahunty – List member, Green Party Arxivat 2013-02-09 a Wayback Machine.». Parlament de Nova Zelanda. [Consulta: 25/06/2013.]
* 1 2 3 (anglès) «Catherine Delahunty MP Arxivat 2013-05-26 a Wayback Machine.». Partit Verd d'Aotearoa Nova Zelanda. [Consulta: 25/06/2013.]
* ↑ (anglès) «Official Count Results -- East Coast Arxivat 2013-02-08 a Wayback Machine.» (2008). Comissió Electoral. [Consulta: 25/06/2013.]
* ↑ (anglès) «Passionate and experienced - Green Party list 2008». Scoop.co.nz. [Publicació: 12/05/2008.] [Consulta: 25/02/2013.]
* ↑ (anglès) «Official Count Results -- Successful Candidates Arxivat 2013-06-26 a Wayback Machine.» (2008). Comissió Electoral. [Consulta: 25/06/2013.]
* ↑ (anglès) «Official Count Results -- Coromandel». Comissió Electoral. [Consulta: 25/06/2013.]
* ↑ (anglès) «Greens release party list rankings». The New Zealand Herald. [Publicació: 04/05/2011.] [Consulta: 25/06/2013.]
* ↑ (anglès) «Official Count Results -- Successful Candidates» (2011). Comissió Electoral. [Consulta: 25/06/2013.]

## Vegeu també

* Partit Verd d'Aotearoa Nova Zelanda

## Enllaços externs

* (anglès) Informació sobre Catherine Delahunty a la pàgina web del Parlament de Nova Zelanda Arxivat 2013-02-09 a Wayback Machine.
* (anglès) Informació sobre Catherine Delahunty a la pàgina web del Partit Verd Arxivat 2013-05-26 a Wayback Machine.