OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Munroe Falls

Munroe Falls és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 5.314 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Munroe Falls tenia 5.314 habitants, 1.955 habitatges, i 1.524 famílies. La densitat de població era de 748,8 habitants per km².
Dels 1.955 habitatges en un 35% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,7% hi vivien parelles casades, en un 6,7% dones solteres, i en un 22% no eren unitats familiars. En el 18,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 29,8% de 45 a 60 i un 13,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 61.169 $ i la renda mediana per família de 69.918 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.277 $ mentre que les dones 31.563 $. La renda per capita de la població era de 27.317 $. Aproximadament el 0,3% de les famílies i l'1,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Munroe Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Munroe Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Baynun

Baynun és una antiga ciutat i fortalesa del Iemen, prop de la moderna Hayawa.
La llegenda diu que fou fundada pel rei Salomó junt amb Ghumdan i Salhin, fortaleses de Sana i Marib. És famosa pels dos túnels excavats a la roca. Hi residí el rei himiarita Asab Tubba o Abikarib Asab (vers 385-420) que residia alternativament també a Zafar. Fou destruïda pels abissinis el 525.

## Bibliografia

C. Conti, Storia d'Etiopia
# Infàmia

La Infàmia, a l'antiga Roma, era un concepte jurídic que definia la "Degradació de l'honor civil", que consisteix en la pèrdua de reputació o descrèdit en la qual queia el ciutadà romà una vegada efectuat el Cens per part del magistrat competent (censor). D'aquesta forma, era marcat amb nota d'Infàmia.
Part important de l'estatus d'un ciutadà romà, era el seu Existimatio, o timbre d'orgull que ostentava davant de la societat; i era aquesta estima, en la que la societat romana el tenia, la que es veia afectada amb el fet de ser considerat «infame». Si bé la infàmia no comporta un impediment explícit conforme a dret, a la pràctica limita tàcitament el ciutadà en molts àmbits de la vida jurídica i social; no podent per exemple, votar en els Comicis ni tampoc accedir als càrrecs d'elecció popular; o exercir tuteles o curateles.
Es distingien dos tipus d'infàmia en el Dret Romà:
Viccionari
# Catedral d'Anvers

La catedral d'Anvers és una església gòtica a Anvers, Bèlgica.
Construïda entre dos segles, de 1352 a 1521, segons un disseny dels arquitectes Jan i Pieter Appelmans, la catedral pot ser considerada com un dels cims de l'art gòtic brabançó. La torre més alta fa 123 m d'alçària i va ser finançada per la ciutat. És la torre més alta de tot el Benelux. Una segona torre havia de ser finançada per la parròquia però per falta de diners no va atènyer l'alçada prevista en el seu disseny.
L'església actual va reemplaçar una antiga església romànica construïda al mateix indret; l'emperador Carles V va tenir l'ambició de construir una de les majors esglésies del món però l'incendi de 1533 el feu despertar d'aquest somni. El 1570, es va crear la diòcesi d'Anvers que promocionaria l'església a l'estatut de catedral.
Conté un cert nombre d'obres significatives del pintor barroc Peter Paul Rubens, així com d'altres pintors com Otto van Veen, Jacob de Backer i Marten de Vos.

## Referències

* 1 2 «De Antwerpse brug tussen hemel en aarde: een blik achter de stellingen rond de Onze-Lieve-Vrouwekathedraal» (en neerlandès). Gazet van Antwerpen, 18-09-2021. [Consulta: 16 juny 2024].
* 1 2 «Monumentale kerken» (en neerlandès). Het Teken, núm.6, 01-12-2010, pàg. 177.
# Can Gori (Rupit i Pruit)

Can Gori és una casa de Rupit, al municipi de Rupit i Pruit (Osona), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa mitgera assentada damunt la pedra viva. Consta de planta baixa i dos pisos. És coberta a dues vessants i amb el carener paral·lel al mur de migdia. En aquest mur s'hi adossen unes escales de pedra per les quals s'accedeix al primer pis, on a través d'un porxo sostingut per un pilar s'arriba a un portal de forma rectangular amb la llinda datada (1608), al damunt hi ha un porxo de fusta abrigat sota un amplia voladís, a mig tram de l'escala hi ha un portal d'arc de mig punt. Al primer i segon pis s'hi distribueixen finestres, dues de les quals són tapiades. És construïda en pedra, li resten alguns trossos arrebossats.

## Història

La importància d'aquest carrer rau sobretot en la bellesa arquitectònica dels edificis que la integren, tots ells construïts als segle XVII-XVIII i que han estat restaurats amb molta fidelitat. L'establiment de cavallers al Castell de Rupit als segles XII-XIII donà un caire aristocràtic a la vila. Al segle xiv la demografia baixà considerablement, no obstant en el fogatge del segle xvi s'observa un cert creixement i al segle xvii comença a ésser un nucli important de població, ja que durant la guerra dels Segadors (1654) s'hi establiren molt francesos.

## Referències

* 1 2 «Can Gori». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2017].
# Tanakia shimazui

Tanakia shimazui és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nathan Söderblom

Lars Olof Nathan Söderblom (Trönö, Suècia 1866 - Uppsala 1931) fou un teòleg i religiós luterà suec que fou guardonat el 1930 amb el Premi Nobel de la Pau.

## Bibliografia

Söderblom nasqué el 15 de gener de 1866 a la ciutat de Trönö a la província de Hälsingland sent fill d'un pastor pietista i descendents d'un bisbe d'Oslo. El 1886 el llicencià en llengües clàssiques. Posteriorment van entrar al Seminari de Teologia.
Fou ordenat capellà el 1893 i després fou enviat a París com a ambaixador de l'Església sueca, càrrec que desenvolupa fins al 1901. En la seva estada a París es relacionà amb molts suecs i noruecs residents a la ciutat, entre ells Alfred Nobel i August Strindberg.
A partir d'aquell moment es va dedicar a l'estudi i l'ensenyament de la història de les religions, principalment a Leipzig i Uppsala. El 1914 fou designat arquebisbe de l'església luterana d'Uppsala, que és el cap de l'Església Luterana Sueca.
A partir dels anys vint, Söderblom utilitzà el seu càrrec per impulsar el moviment ecumènic. En va ser el seu principal impulsor durant el segle xx i va intentar apropar posicions entre les esglésies anglicana i sueca, i posteriorment amb les ortodoxes tot i topar-se sempre amb l'oposició de l'Església catòlica i del papa Pius XI. El 1930 fou guardonat amb el Premi Nobel de la Pau «pel seu lideratge en el moviment ecumènic pacifista».
Söderblom morí a Uppsala el 12 de juliol de 1931.

## Obres destacades

Dins la seva obra de doctrina luterana ressalten les següents obres:
* Die Religionen der Erde (Les religions de la Terra, 1905)
* Natürliche Theologie und allgemeine Religionsgeschichte (Teologia natural i història general de les religions, 1913)
* Einführung in die Religionsgeschichte (Introducció a la història de les religions, 1920).

## Referències

* ↑ Haberman, Frederick W. «Nathan Söderblom Biographical» (en anglès). The Nobel Peace Prize 1930. Elsevier Publishing Company, 1972. [Consulta: 8 abril 2021].
* ↑ «The Nobel Peace Prize 1930.» (en anglès). NobelPrize. Nobel Media, 2021. [Consulta: 8 abril 2021].
* ↑ Heinzelmann, Gerhard «Söderblom, Nathan, Natürliche Theologie und allgemeine Religionsgeschichte: [Ressenya]» (en alemany). Theologisches Literaturblatt, 36, 12, 1915, pàg. 270-272.

## Bibliografia

* Sundkler, Bengt. Nathan Söderblom. His life and work. (en anglès). Lund,: Gleerup, 1968. ISBN 0-7188-1573-4.
* Curtis, Charles J. «Nathan Söderblom: Pope John of Protestant Ecumenism». American Ecclesiastical Review, 156, 01-01-1967, pàg. 1-9.
# Bayid

Els Bajad o Bayid (mongol: Баяд; rus: Баяты, Bajaty) eren un clan important de l'Imperi Mongol. Entre els segles IX i XI, els Bayat erenvnombrosos i estaven dividits en grups territorials. Els establerts a la zona de Kyakhta i el mont Burenkhan eren coneguts amb el nom de Kherin bayats i els que es van establir al llarg del riu Dzhida es van anomenar Dzhidin bayats. Els Bayat es van establir a la zona dels llacs Dalai-Nor (Hulun) i Buyr-Nur també es van dividir en una sèrie de grups (Duklat , Gorlos , Chanshigut , Kiad). La tribu Bayat va ajudar Genguis Kan a unir els mongols en un sol estat, així com en les conquestes de l'Imperi mongol a finals del segle XII i principis del XIII. Es van convertir en part dels "quatre aliats" Oyrats: Halh, Buryats, Oyrats i mongols interiors. L'etnònim "Bayaty" ("Bayaut") va ser esmentat per primera vegada al segle XIII [4] .

## Població

Els Bajid resideixen a Baruunturuun, Hyargas, Malchin, Tes i Zu'ungovi, a la província d'Uvs.

## Personatges famosos

* Bulugan Khatun (mort el 1286).
* Kököchin (Gogatim), dell'Ilkhan Gaza dona, que va ser escortat per Khanbaliq (Beijing) a Pèrsia (on van arribar en 1293) de Marco Polo.
* Jambyn Batmönkh (Жамбын Батмөнх), líder polític de Mongòlia, un membre del primer ministre МАХН (1974) i cap d'Estat (1984-1990) de Mongòlia.

## Referències

* ↑ «Баяты». A: М.: Советская энциклопедия. Народы мира: историко-этнографический справочник. гл. ред. Ю. В. Бромлей, 1988, p. 93—94.
# Inga & Anush

Inga i Anush (Inga armeni:Ինգա) (Anush armeni:Անուշ) són dues cantants armènies. L'Inga va néixer el 18 de març de 1982 a Erevan i Anush va néixer el 24 de desembre de 1980 també a Erevan. Les germanes Arshakyan van representar Armènia al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2009 amb "Jan Jan" (El Meu Estimat). Van superar la semifinal, obtenint així, a la Final, 92 punts que les classificaven a la 10a posició .

## Àlbums d'estudi

* 2003: We and our Mountains
* 2006: Tamzara
* 2009: Heartbeat of my Land
# Navalagamella

Navalagamella és un municipi de la Comunitat de Madrid. El seu terme municipal està banyat pel riu Perales, a les riberes del qual es conserven diversos molins fariners, sobre els quals la Comunitat de Madrid ha articulat diferents rutes de senderisme.
L'edifici més notable de la localitat és l'Església de Nostra Senyora de l'Estrella, declarada Bé d'Interès Cultural. Va ser construïda com un temple fortificat en gòtic tardà, estil que encara es conserva en els seus gruixuts contraforts i en la nau interior, rematada per una volta de creueria. L'exterior presenta traces herrerianes, fruit de la reforma impulsada a la fi del segle xvi.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 625 | 939 | 1200 | 1600 |
# Baylakan

Baylakan (armeni Phaitakaran o Paytakaran o Phaïdagaran) és una ciutat de l'Azerbaidjan, moderna Beylagan (també apareix com Beyləqan, Beyläqan, Bejlagan, Beilagan, Jdanov, Zhdanov, Ždanovsk, i Zhdanovsk, rus Байлакане), capital del districte de Beylagan. El nom Zhdanov (Жданов) el va portar durant l'era soviètica pel polític estalinista Andrei Zhdanov però el 1991 va recuperar el seu nom tradicional. Està situada al triangle entre els rius Kura i Aras i el seu nom podria derivar segons Moisès de Khoren del persa Payda-gharan (پایداقاران, Lloc de Payda), i l'hauria fundat el rei sassànida Kobad I (488-497) a la regió que portava el mateix nom. Per la seva història vegeu Phaitakaran.
Al començament del califat d'Uthman es van sotmetre als àrabs les principals ciutats d'Arran i entre elles Paytakaran, en endavant anomenada Baylakan. El 730 fou teatre de lluites entre àrabs i khàzars durant la segona guerra khàzar, i el general musulmà Said ibn Amr al-Harashi hi va obtenir una important victòria. Entre el 731 i el 744 sota el govern a Arran de Merwan ben Muhammad (que fou després el darrer califa omeia) els khàzars foren rebutjats definitivament. Es coneixen monedes emeses a Bardaa i Baylakan entre el 762 i el 840. Al segle ix s'hi establiren els paulicians expulsats de Tefrícia, sota protecció dels àrabs; els paulicians foren coneguts com a baylikani.
El 1075 els shaddàdides que governaven Arran foren eliminats pels seljúcides. Alp Arslan va nomenar governador al general Sawtakin, i les tribus turques es van establir a la regió i la capital, que era a Bardaa, es va desplaçar a Baylakan fins al 1221 en què fou destruïda pels mongols després d'un setge. Al segle xii i començament del XIII dominaren la regió els ildegízides.
Tamerlà va passar per la ciutat l'hivern del 1403 al 1404, i la va destruir però després la va fer restaurar. Tot el territori entre Baylakan i Trebisonda fou donat en feu al príncep Khalil Mirza. Més tard la ciutat va quedar deserta i les seves ruïnes es diuen avui dia Oren-kala al costat del llogaret de Kabirli village i a 22 km de la moderna ciutat.

## Referències

* ↑ «Encyclopedia Iranica. C. E. Bosworth. Baylaqan». Arxivat de l'original el 2007-10-04. [Consulta: 25 novembre 2008].
* ↑ «Great Soviet Encyclopedia. Oren-kala.». Arxivat de l'original el 2007-09-30. [Consulta: 25 novembre 2008].
# Geldermalsen

Geldermalsen és un municipi de la província de Gelderland, al centre-oest dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 26.275 habitants repartits sobre una superfície de 101,67 km² (dels quals 1,95 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Culemborg i Buren, a l'oest amb Leerdam, a l'est amb Tiel i al sud amb Neerijnen.

## Centres de població

Acquoy, Beesd, Buurmalsen, Deil, Enspijk, Geldermalsen, Gellicum, Meteren, Rhenoy, Rumpt i Tricht.

## Administració

El consistori consta de 21 membres, compost per:
* Partit del Treball, (PvdA) 5 regidors
* Crida Demòcrata Cristiana, (CDA) 4 regidors
* Dorpsbelangen, 4 regidors
* Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia, (VVD) 4 regidors
* SGP, 3 regidors
* Demòcrates 66, 1 regidor

## Enllaços externs

* www.geldermalsen.nl
# Cayuela

Cayuela és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Alfoz de Burgos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 116 | 126 | 126 | 130 |
# Cantó de Saint-Maur-des-Fossés-2

El cantó de Saint-Maur-des-Fossés-2 és un cantó francès del departament de la Val-de-Marne, dividit entre el districte de Nogent-sur-Marne i el districte de Créteil. Creat amb la reorganització cantonal del 2015.

## Municipis

* Bonneuil-sur-Marne
* Ormesson-sur-Marne
* Saint-Maur-des-Fossés (en part)
* Sucy-en-Brie

## Referències

* ↑ Décret n° 2014-171 du 17 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département du Val-de-Marne
# The Fratellis

The Fratellis són un grup de música rock format a Glasgow el 2005. La banda està formada pel cantant i guitarrista Jon Fratelli, el baixista Barry Fratelli, i el bateria Mince Fratelli.
El seu nom prové de la família de criminals que apareix a Els Goonies.

## Discografia

Àlbums d'estudi:
* Costello Music (2006)
* Here We Stand (2008)
* We Need Medicine (2013)
* Eyes Wide, Tongue Tied (2015)
* In Your Own Sweet Time (2018)
* Half Drunk Under a Full Moon (2020)
# Intimidades de Shakespeare y Víctor Hugo

Intimidades de Shakespeare y Víctor Hugo és una pel·lícula documental de 2008 dirigida per Yulene Olaizola. Incorpora testimoniatges de Rosa Elena Carvajal i Florència Vega Moctezuma. A través dels testimoniatges reconstrueix la història de Jorge Riosse, qui va viure com a hoste de Rosa Carvajal.
Es va estrenar mundialment en el FICCO el 27 de febrer de 2009.

## Sinopsi

A la cantonada de Shakespeare i Víctor Hugo, en la colònia Anzures de la ciutat de Mèxic es troba una casa en la qual habita una dona gran, qui és àvia de la directora i qui té una casa d'hostes. La directora recorda especialment a un personatge de la seva infància, Jorge Riosse, que es va allotjar a la casa de la seva àvia. En aparença un jove tranquil que es dedicava a la pintura, hi ha indicis que realment tenia un altre passatemps ocult.

## Producció

El film es va crear com un exercici escolar per al quart any d'estudis de la directora en el Centre de Capacitació Cinematogràfica. Es va rodar a la casa de Rosa Carvajal amb l'ajuda de Rubén Imaz en menys de 20 dies al llarg de sis mesos.

## Recepció

La cinta es va exhibir en diversos festivals internacionals entre els quals es troben el FICCO, el Festival Internacional de Cinema de Morelia i el Festival Internacional de Cinema de Transsilvània.

## Premis

Va ser nominada a quatre arieles dels quals va guanyar el premi a millor Opera prima. A més va guanyar més de deu premis internacionals entre els quals es destaquen el premi FIPRESCI al Millor Documental Mexicà i el Premi a Millor Pel·lícula en el Festival Internacional de Cinema de Transsilvània.
| Any | Categoria | Persona | Resultat |
| 2009 | Ariel Millor Opera prima | Yulene Olaizola | Guanyador |
| 2009 | Premi Ariel a la millor pel·lícula | Centro de Capacitación Cinematográfica | Nominat |
| 2009 | Ariel Millor edició | Yulene Olaizola | Nominat |
| 2009 | Ariel Millor llargmetratge documental | Yulene Olaizola | Nominat |
* Millor documental, XV Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya, 2009

## Referències

* 1 2 3 «Intimidades de Shakespeare y Víctor Hugo». Expediente de Cineteca Nacional, A-05698 [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ «Intimidades de Shakespeare y Víctor Hugo» (en castellà). [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ «Presenta Yulene Olaizola documental en San Sebastián» (en castellà). , 25-09-2008 [Consulta: 17 octubre 2015].
* 1 2 3 4 «Ganadores y Nominados» (en castellà). [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ Desierto adentro, de Rodrigo Plá, la mejor de la 15 Mostra de cine de Cataluña, La Jornada, 4 d'abril de 2009

## Enllaços externs

* Intimidades de Shakespeare y Víctor Hugo a YouTube
# Navajoïta

La navajoïta és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom en honor de la Nació Navajo, a la reserva dels quals es va descobrir el material tipus.

## Característiques

La navajoïta és un òxid de fórmula química Fe$^{3+}$V$_9$$^{5+}$O$_{24}$·12H₂O. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1954. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la navajoïta pertany a «04.HG: V[$^{5+}$, $^{6+}$] vanadats. Òxids de V sense classificar» juntament amb els següents minerals: fervanita, huemulita, vanalita, vanoxita, simplotita, delrioïta, metadelrioïta, barnesita, hendersonita, grantsita, lenoblita i satpaevita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Monument No. 2, a la reserva índia dels Navajo, al comtat d'Apache (Arizona, Estats Units). També ha estat descrita en altres indrets dels estats d'Arkansas, Colorado i Utah, i al dipòsit de vanadi de Jianggu, a Guizhou (República Popular de la Xina).

## Referències

* ↑ «Navajoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 desembre 2019].
# Barberà Rookies

Barberà Rookies (català: Novells de Barberà) és un equip de futbol americà de Barberà del Vallès.
Creat la temporada 2001-02 per un grup d'estudiants de l'IES Ca Planas de Barberà del Vallès, començaren a organitzar partits amistosos de futbol flag. Amb l'arribada i l'impuls de Roberto Torrecillas, el 21 de desembre de 2002 va fundar-se el Club de Futbol Americà Barberà Rookies i el seu primer partit oficial fou contra el Badalona Dracs en el Torneig de Nadal d'aquell mateix any.

## Palmarès
### Equip masculí

* 2 Lliga catalana de futbol americà: 2007, 2010

### Equip Femení

* 3 Lliga catalana de futbol americà femenina: 2010, 2015, 2016
* 7 Lliga espanyola de futbol americà femenina: 2011, 2012, 2013, 2014, 2016, 2017, 2018
* 7 Copa espanyola de futbol americà: 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016

### Altres Premis

* 2005 Campions del torneig Granollers Fenix
* 2006 Reconeixement de la fundació Esport Català
* 2007 Campions del torneig Badalona Dracs

## Referències

* ↑ «Barberà Rookies». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «El Barberà Rookies guanya la Copa d'Espanya Femenina de futbol americà - Sabadell Informa!». Sabadell Informa!, 17-12-2013. Arxivat de l'original el 2016-12-25 [Consulta: 25 desembre 2016].
* ↑ FCFA. «Les barberà Rookies campiones de la Copa d'Espanya Femenina per setè any consecutiu». www.fcfa.cat. [Consulta: 25 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa del club a la Federació Catalana de Futbol Americà Arxivat 2016-12-26 a Wayback Machine.
# Gabriel María Madariaga Izurza

Gabriel Madariaga Izurza (Portugalete, 1929 -19 de juliol de 2023) va ser un polític nacionalista basc.
Va treballar com a professor mercantil i assessor comptable, i va ser director administratiu a Odiel Bilbao S.A. i a Naviera García Miñaur, S.A. Militant del Partit Nacionalista Basc (PNB), en fou tinent d'alcalde a l'Ajuntament de Portugalete de 1979 a 1987, i senador per la província de Biscaia a les eleccions generals espanyoles de 1989.

## Referències

* ↑ Necrològica a El Correo
* ↑ FALLECE SENADOR DEL EAJ-PNV QUE EN 1977 OCUPÓ EL BATZOKI DE PORTUGALETE al bloc d'Iñaki Anasagasti
* ↑ Fitxa del Senat