OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hatra

Hatra (llatí: Atra; grec antic: Ατραι; àrab: الحضر, al-Ḥaḍr) fou una antiga ciutat en ruïnes de l'Iraq a la governació de Nínive, a la regió de la Jazira. La ciutat se situava a 290 km al nord-oest de Bagdad i al sud-oest de Mossul. Estava inscrita en la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1985, i en la llista del Patrimoni de la Humanitat en perill des del 2015.

## Història

Hatra fou fundada pels selèucides al segle iii aC i va florir com a centre religiós i comercial als segles II i I aC. En aquest darrer, va esdevenir la seu del primer regne àrab de la zona, de manera similar a com després van sorgir Palmira, Baalbek i Petra; el regne es va dir Araba i estava a la zona entre parts i romans, oscil·lant entre els dos poders, però governada per prínceps àrabs. Ciutat fortificada, fou atacada diverses vegades pels romans i va tenir un paper notable en la Segona Guerra de Pàrtia. Va rebutjar els setges de Trajà (116-117) i Septimi Sever (198-199). El 238, derrotà un atac persa en la batalla de Shahrazur, però va caure en mans dels sassànides sota Sapor I el 241 i fou destruïda. La llegenda diu que fou la filla del rei, al-Nadira, qui lliurà la ciutat als perses, i Sapor matà el rei al-Djayzan, i es casà amb al-Nadira, a qui més tard també va matar. Sota els sassànides, forma part de la província de Khvarvaran. Se sap que el 363 ja estava en ruïnes.
Les ruïnes estaven ben conservades. Estava rodejada per dos cercles de muralles, un d'interior i un d'exterior, de quasi 6,5 km de circumferència, amb 160 torres. Els edificis principals, els temples, eren al centre, cobrint 1,2 hectàrees, presidits pel gran temple, una estructura gegantina amb cambres i columnes, algunes de 30 metres. A la ciutat, es van fusionar els panteons grec, mesopotàmic, siríac i àrab i és per això que fou anomenada en arameu Beiṯ Ĕlāhā (‘Casa de Déu’); els temples estaven dedicats a les deïtats Nergal (babilònia i accadiana), Hermes (grega), Atargatis (sirioaramea), Allat i Xamiyya (àrabs) i Xamaix (mesopotàmica).
El març del 2015, diversos milicians d'Estat Islàmic destruïren les ruïnes de la ciutat.

## Governants

* Worod, mry´
* Ma’nu, mry´
* Elkud, mry´ (155/156)
* Nashrihab, mry´ (128/129-137/138)
* Naṣru, mry´ (128/129-176/177)
* Wolgash I, mry´ i mlk (‘rei’) (176/177, junt amb el següent)
* Sanatruq I, mry´ i mlk (‘rei’) (176/177, junt amb l'anterior)
* Wolgash II, fill de Wolgash I?
* Abdsamiya, mlk (‘rei’) (192/193-201/202) (aliat de l'emperador Pescenni Níger)
* Sanatruq II, mlk (‘rei’) (207/208-229/230)

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Hatra» (en anglès). [Consulta: 17 març 2021].
* ↑ Europa Press «L'Estat Islàmic destrueix l'antiga ciutat de Hatra». El Periódico, 07-03-2015 [Consulta: 8 març 2015].

## Enllaços externs

* Hatra Arxivat 2006-07-27 a Wayback Machine.
* Hatra.
# Herjulf Bårdsson

Herjulf Bårdsson (nòrdic antic: Herjólfr Bárðarson) va ser un dels primers colons vikings en la història de Groenlàndia. Herjulf procedia de Drepstokki, Islàndia; era fill de Bárður Herjólfsson i va casar amb Þorgerður. El seu fill Bjarni Herjólfsson va ser el primer escandinau a albirar les costes del continent americà en 986.
Herjólfr era un dels homes de Erik el Roig, qui va marxar d'Islàndia amb 25 naus en 985 para colonizar Groenlàndia. Només van arribar 14 naus segons la sagues. Herjulf i el seu pare Bárður van fundar un assentament i van emplaçar la seva hisenda a Herjolfsnes, que porta el seu nom.
Landnámabók (llibre dels assentaments) esmenta que la seva família va ocupar Herjólfsfjörð (avui Amitsuarssuk), en la península de Herjolfsnes, al sud de Brattahlíð (actualment Ikigait, al sud de Nanortalik).

## Referències

* ↑ Saga Grœnlendinga, Cap. 2
* ↑ Landnámabók, llibre 2, Cap. 14
* ↑ hálfr þriði tögr = (literalment) la meitat de trenta, i deu
* ↑ Saga Grœnlendinga, Cap. 1
* ↑ The Vindland Sagas, Penguin Classics, 2008, ISBN 0140447768 p. 109.

## Bibliografia

* Wahlgren, Erik. Los Vikingos y América. Barcelona: Destino, 1990. 84-233-1915-6.
* Grönländer und Färinger Geschichten. Trad. Felix Niedner. Düsseldorf-Köln 1965.
* Islands Besiedlung und älteste Geschichte. Trad. Walter Baetke. Düsseldorf-Köln 1967

## Enllaços externs

* Grænlendinga saga
* InternetArchiveBot
* Partial English translation of the graenlendinga saga Arxivat 2013-01-05 at Archive.is
# Heritage Hills (Nova York)

Heritage Hills és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 3.683 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Heritage Hills tenia 3.683 habitants, 2.119 habitatges, i 1.146 famílies. La densitat de població era de 615,6 habitants per km².
Dels 2.119 habitatges en un 5,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,6% hi vivien parelles casades, en un 3,6% dones solteres, i en un 45,9% no eren unitats familiars. En el 43% dels habitatges hi vivien persones soles el 30% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 5,3% tenia menys de 18 anys, un 1,3% entre 18 i 24, un 11,7% entre 25 i 44, un 27,1% de 45 a 60 i un 54,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 67 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 67,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 63.450 $ i la renda mediana per família de 90.904 $. Els homes tenien una renda mediana de 89.866 $ mentre que les dones 48.598 $. La renda per capita de la població era de 46.523 $. Entorn del 0,6% de les famílies i el 3,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Heritage Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Heritage Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hixam

Hixem, Hixam o Hisham és el nom dels següents personatges:
* Hixam ibn Abd-al-Màlik (724–743), califa omeia de Damasc
* Hixam I (788–796), emir omeia de Còrdova
* Hixam al-Muàyyad bi-L·lah (976-1009), segon califa omeia de Còrdova amb aquest nom
* Hixam III (1027–1031), califa omeia de Còrdova
# Henri Cassiers

Henri Cassiers (Anvers, 11 d'agost de 1858 - Ixelles, 1944) va ser un artista flamenc, més conegut pel seu les seves il·lustracions, cartells, murals i pòsters, sovint amb un toc marítim.

## Biografia

Cassiers es va formar com a arquitecte i va rebre la seva formació artística a les acadèmies de Brussel·les i Sint-Joost-ten-Node. Aviat va desenvolupar el seu propi estil, centrant-se en les escenes marítimes i vistes al pobles, tant a Flandes (per exemple, a Genk) i als Països Baixos. Es va sentir atret particularment pels vestits holandesos nacionals.
El va il·lustrar entre 1886-1893 moltes revistes populars com The Patriot Vlaamsche, Le Globe Illustré, L'Illustration Européenne. A més les seves il·lustracions van aparèixer en diversos dels seus llibres, incloent Camille Mauclair, Cyriel Buysse i Jean d'Ardenne.
L'estil de Cassiers es prestava perfectament per a fins publicitaris i especialment per a llocs turístics i empreses de transport. Es va fer conegut pel seu treball per a la Red Star Line. A partir de 1898 va fer d'aquesta línia molts pòsters, postals, menús i altres materials de promoció. Ell fera també un membre del grup d'artistes belgues conegut amb el nom de Les Hydrophiles.Al Museu Nacional d'Art de Catalunya es conserven obres seves.

## Referències

* ↑ «El Cartell Modern». PDF. MNAC, Del 19 juliol al 30 setembre 2007. [Consulta: 11 gener 2013].
# Hui (sacerdotessa)

Hui va ser una sacerdotessa egípcia de la XVIII Dinastia. Era la mare de Merit-Ra Hatxepsut, la Gran Esposa Reial del faraó Tuthmosis III.
Hui en jeroglífic :
Hui va tenir un paper important en els cultes d'Amon, Ra i Atum. Es va trobar una de les seves estàtues, que la nomena com la possible mare de la Gran Esposa Reial. Això podria demostrar que Merit-Ra no era la filla de la reina Hatxepsut, com es creia. L'estàtua, que avui es troba al Museu Britànic, també representa els fills de Tuthmosis i Merit-Ra, a excepció d'Amenofis II. La princesa Nebetiunet està asseguda a la falda de la seva àvia, el príncep Menkheperre i les princeses Meritamon C, Meritamon D i Iset es poden veure al costat de l'estàtua. Probablement Iset era la més jove, ja que la seva figura és molt més petita que la dels altres.
Aquesta estàtua és l'única atestació de l'existència de la divina adoratriu, de moment no ens ha arribat cap altre indici de la seva existència. El nom d'Amon s'hi va amartellar durant el regnat d'Akhenaton.

## Referències

* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 138.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 133, 138.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 133.
* ↑ Gitton, 1984, p. 81.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Gitton, Michel. Les divines épouses de la 18e dynastie (en francès). Belles-Lettres, 1984. ISBN 2-25160-306-9.
# Henri Sensever

Henri Sensever (Tarba, Alts Pirineus, 16 de febrer de 1922) va ser un ciclista francès. Va destacar com a amateur on va aconseguir una medalla de bronze als Campionats del món en velocitat de 1947 per darrere del britànic Reginald Harris i del neerlandès Cor Bijster.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Hug de Pierrepont

Hug de Pierrepont (diòcesi de Laon, 1165 - Huy, 4 d'abril de 1229) fou príncep-bisbe del principat de Lieja des de 1200 a 1229. El 1227 van oferir-li l'arquebisbat de Reims, però no l'acceptà.
Hugues era fill de Hugues Vanault i de Clemència de Rethel, i nebot d'Albert de Rethel, ardiaca i gran prebost de la catedral de Sant Lambert de Lieja. Va rebre el suport de Balduí I, comte de Flandes i d'Hainaut i va triar el camp d'Otó IV.
Hugues va ser el primer d'una sèrie de nobles francesos que van ocupar la seu de Lieja de 1200 a 1248. El seu regne es caracteritza per a la fortificació de Lieja i d'unes guerres d'influència amb el ducat de Brabant. De Pierrepont va negociar o conquerir diversos feus que va integrar al principat:
* 1201: adquisició del comtat de Waleffe i dels castells de Montenaken (a l'actual Gingelom), Tessenderlo, Brustem, Hasselt i Lummen;
* 1204: Maastricht esdevingué una senyoria compartida entre el principat de Lieja i el ducat de Brabant. El comte Albert II de Dasburg dit de Moha vengué les seves terres a de Pierrepont, cosa que no va agradar el seu nebot el duc de Brabant;
* 1212-1213: Enric I de Brabant l'atacà, conduint diverses campanyes militars en les quals va saquejar el camp d'Haspengouw i Lieja. Junt amb una coalició de milícies de Lieja, Huy, Dinant, Thuin i del comtat de Loon, de Pierrepont va vèncer-lo a la batalla de Steps el 1213;
* 1214: 2 de febrer, tractat de pau amb Brabant;
* 1227: comprà la sobirania de Sint-Truiden de l'arquebisbe de Metz. Sint-Truiden esdevingué una Bona Vila;
* 1229: el duc de Brabant reconegué els drets de Lieja al comtat de Moha.
Durant el seu govern, al principat de Lieja es va descobrir carbó i mineral de plom, el que seria l'inici d'una indústria que va transformar la regió durant més de 700 anys, fins al tancament de la darrera mina el 1984.

## Referències i bibliografia

* ↑ Jacques Stiennon (redacció) & Joseph Deckers, Vie culturelle, artistique et religieuxe du VII au XV siècle, Histoire de Liège, Toulouse, Privat, 1991, pàgina 121, ISBN 2-7089-4724-9
* ↑ Claude Mélard, Hugues de Pierrepont Arxivat 2013-11-05 a Wayback Machine. a: Chronologie de la principauté de Liége, consulta el 25 de febrer de 2012
* ↑ Jean Janssen, Sous la crosse: évolution socio-politique, économique et culturelle au Pays de Liège, Bruxelles, Jean Janssen, 2000, pàgina 48
* Édouard Poncelet, Hugues de Pierrepont 1200-1229, Actes des Princes-Évêques de Liège, Brussel·les, Commission Royale d'Histoire - Palais des Académies, 1946, XCVII + 314 pàgines
* Llista dels bisbes de Tongeren, Maastricht i Lieja
# Honrubia

Honrubia és un municipi de la província de Conca a la comunitat autònoma de Castella la Manxa, situada 78 km de Conca, al costat de l'embassament d'Alarcón. En el cens de 2007 tenia 1696 habitants en un territori de 110,34 km². El codi postal és 16730. Limita al nord amb Castillo de Garcimuñoz, Torrubia del Castillo, Valverde del Júcar i Hontecillas, a l'est amb Buenache de Alarcón i Alarcón, al sud amb Cañada Juncosa i El Cañavate i a l'oest amb Santa María del Campo Rus i Pinarejo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1842 | 1857 | 1860 | 1877 | 1887 |
| 1861 | 1598 | 1462 | 1597 | 1628 |
Evolució demogràfica :
| 1897 | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 |
| 1463 | 1510 | 1638 | 1791 | 1881 |
Evolució demogràfica :
| 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 |
| 2223 | 2344 | 2318 | 1942 | 1740 |
Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2007 |
| 1599 | 1647 | 1625 | 1650 | 1696 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Julián Pardo Coso | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Julián Pardo Coso | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Jose Vicente Moya Ovejero | IXC | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Julián Pardo Coso | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* 1 2 Alcaldes de Conca, eleccions municipals 2003

## Enllaços externs

* Web oficial de l'ajuntament Arxivat 2018-01-08 a Wayback Machine.
# Honorat Gil i Barberà

Honorat Gil i Barberà (Alfarb, segle xix - 29 de gener de 1929) fou un músic valencià, virtuós de la dolçaina. Va ser l'intèrpret a la primera gravació amb este instrument.

## Referències

* ↑ «Honorat Gil, un dolçainer històric (1.45.00)». Territori Sonor, À Punt, 15-03-2019. [Consulta: 18 octubre 2019].

## Bibliografia

* Juanes Peris, Gerard. Cançoner Tradicional d'Alfarb. ISBN 978-84-09-07073-2.
# IEEE Intelligent Systems

IEEE Intelligent Systems és una publicació acadèmica realitzada mitjançant el sistema de peer-review. És publicada per la IEEE Computer Society i promocionada per la Association for the Advancement of Artificial Intelligence, British Computer Society, i l'European Coordinating Committee for Artificial Intelligence. Va ser publicada per primera vegada el 1986 amb el títol IEEE expert, de manera trimestral, i posteriorment el 1990 va passar a ser de caràcter bimensual, canviant el 1997 seu nom a IEEE Intelligent Systems & Their Applications. Va modificar finalment el seu nom per l'actual el 2001. El seu editor en cap és Daniel Zeng (Universitat d'Arizona). Segons el Journal Citation Reports, el 2013 tenia un factor d'impacte de 1.920. Pel seu 25è aniversari, la revista va realitzar un "Saló de la Fama"' i els 10 finalistes van ser anunciats dins 2011.

## Referències

* ↑ «IEEE Intelligent Systems». A: 2013 Journal Citation Reports. Science. Thomson Reuters, 2014.
* ↑ http://www.computer.org/cms/Computer.org/ComputingNow/homepage/2011/0811/rW_IS_AIsHallofFame.pdf Arxivat 2011-12-16 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* IEEE Intelligent Systems - Lloc web oficial
* IEEE Expert archive damunt 'IEEE Xplore', 1986-1997 (incl.)
* IEEE Sistemes Intel·ligents i Les seves Aplicacions archive damunt 'IEEE Xplore', 1998-2000 (incl.)
# IC

IC té els següents significats:
* Iniciativa per Catalunya Verds, formació política catalana dels segles XX i XXI.
* Interval de confiança, paràmetre estadístic.
* IC, és un catàleg de galàxies, nebuloses i cúmuls estel·lars.
# Illa de Stefansson

L'Illa Stefansson (en anglès Stefansson Island) és una illa canadenca de l'Arxipèlag Àrtic Canadenc, que pertany administrativament al territori de Nunavut.
Té una superfície de 4.463 km², sent la 128a del món i 27a del Canadà. L'illa, pel nord, està banyada per les aigües del Canal del Vescomte Melville i, per l'est per les aigües del Canal M'Clintock. Es troba just al costat de la península Storkerson de l'Illa Victòria, de la qual la separa el Canal de Goldsmith. El punt més elevat d'Illa Stefansson té una altitud de 290 m.
L'illa porta el seu nom en honor de l'explorador canadenc Vilhjalmur Stefansson (1879-1962).

## Bibliografia

* Fyles, J. G. Surficial Geology of Victoria and Stefansson Islands, District of Franklin. Ottawa: Roger Duhamel, Queen's Printr, 1963.

## Enllaços externs

* Atles del Canadà en línia (anglès) (francès)
# Houtteville

Houtteville és un municipi francès situat al departament de la Manche i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 93 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Houtteville era de 93 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 homes vivint sols), 4 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 44 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 44 habitatges eren cases. Dels 35 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien dues cambres, 7 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 21 en tenien cinc o més. 28 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Houtteville el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 53 persones, 32 eren actives i 21 eren inactives. De les 32 persones actives 28 estaven ocupades (18 homes i 10 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 21 persones inactives 8 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva i 1 d'una empresa de construcció.
L'any 2000 a Houtteville hi havia 10 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 303 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Houtteville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Houtteville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Houthulst

Houthulst és un municipi belga de la província de Flandes Occidental a la regió de Flandes.

## Seccions

| # | Nom | Superfície (km²) | Població |
| I | Houthulst | 12,49 | 3.701 |
| II | Klerken | 7,44 | 1.825 |
| III | Merkem | 26,42 | 2.270 |
| IV | Jonkershove | 9,56 | 1.254 |
| (V) | - Sint-Kristoffel | -- | -- |

## Localització

* a. Staden
* b. Poelkapelle (Langemark-Poelkapelle)
* c. Langemark (Langemark-Poelkapelle)
* d. Bikschote (Langemark-Poelkapelle)
* e. Noordschote (Lo-Reninge)
* f. Reninge (Lo-Reninge)
* g. Nieuwkapelle (Diksmuide)
* h. Woumen (Diksmuide)
* i. Esen (Diksmuide)
* j. Zarren (Kortemark)
# Iaxamates

Els iaxàmates (grec antic: Ἰαξαμάται, llatí: Iaxamatae) van ser un poble que apareix durant el regnat de Sàtir III del Bòsfor, que va fer la guerra a la reina Tirgataida dels iaxàmates.
Suposadament eren sàrmates, segons els Iambes al Rei Nicomedes, i Pomponi Mela afirma que les dones eren unes guerreres tan valentes com els homes. Claudi Ptolemeu els situa a la Sarmàtia asiàtica, entre el riu Don i el Volga. Després del segle ii no tornen a ser esmentats. És possible que aquestes tribus fossin eslaves i no sàrmates.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Jaxamatae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 18 juliol 2022].
# Icelus rastrinoides

Icelus rastrinoides és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Descripció

* Fa 12 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 40-500 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: el Golf de Pere el Gran.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1845. Ichthyologiske Bidrag. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (N. S.) v. 1. 213-282.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Taranetz, A. Ya, 1936. Description of three new species of the genus Icelus Kröyer (Pisces, Cottidae) from the Sea of Japan and from Okhotsk Sea. Doklady Akademii nauk SSSR = Comptes rendus de l'Académie des sciences de l'URSS. v. 4 (13) Núm. 3: 149-152.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Nóvikov, N. P.; Sokolovski, A. S.; Sokolóvskaia, T. G.; Iàkovlev, I. M., 2002. The fishes of Primorye. Vladivostok, Far Eastern State Tech. Fish. Univ., 552 p.
* ↑ Sokolovskaya, T.G., A.S. Sokolovskii i E.I. Sobolevskii, 1998. A list of fishes of Peter the Great Bay (the Sea of Japan). J. Ichthyol. 38(1):1-11.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB