OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Garland (Utah)

Garland és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 6.000 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Garland tenia 1.943 habitants, 588 habitatges, i 476 famílies. La densitat de població era de 423,8 habitants per km².
Dels 588 habitatges en un 51,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,2% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 18,9% no eren unitats familiars. En el 17,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 39,6% tenia menys de 18 anys, un 10,4% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 14% de 45 a 60 i un 8,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 25 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.679 $ i la renda mediana per família de 42.426 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.518 $ mentre que les dones 22.237 $. La renda per capita de la població era de 13.408 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 6,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Garland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Garland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Saint-Yzan-de-Soudiac

Saint-Yzan-de-Soudiac és un municipi francès, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. És un dels municipis situats al País Gavai o Gavacheria, que tot i trobar-se geogràficament a Occitània és de parla oïl (saintongesa).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.382 | 1.393 | 1.384 | 1.552 | 1.461 | 1.530 | 1.799 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pierre Roques | |

## Agermanaments

* Mendavia

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Belwood

Belwood és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 962 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Belwood tenia 962 habitants, 373 habitatges i 280 famílies. La densitat de població era de 30,2 habitants per km².
Dels 373 habitatges en un 36,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,9% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 24,7% no eren unitats familiars. En el 22,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,8% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 11,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.471 $ i la renda mediana per família de 40.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.139 $ mentre que les dones 19.118 $. La renda per capita de la població era de 14.323 $. Entorn del 9,5% de les famílies i el 13,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Belwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Belwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Bubba Smith

Bubba Smith (Beaumont i Orange, 28 de febrer de 1945 - Los Angeles, 3 d'agost de 2011) nom artístic de Charles Aaron Smith va ser un actor i jugador de futbol americà nord-americà. Era conegut per la seva gran estatura (2,01 metres). Va arribar per primera vegada a la Universitat Estatal de Michigan, on va guanyar dues vegades els honors d'All-American a l'equip de futbol dels Spartans. Va tenir un paper important en un empat de 10 a 10 amb Notre Dame el 1966 que va ser anunciat com "El joc del segle". És un dels sis jugadors que el programa ha retirat el seu dorsal. Va ser inclòs al Saló de la Fama del Futbol Universitari el 1988.
Bubba Smith va aconseguir notorietat internacional com a actor a la saga cinematogràfica Police Academy. Va començar a jugar a futbol americà a la Universitat Estatal de Michigan. Línia defensiu exterior, va ser elegit millor jugador de la Lliga Universitària el 1965 i 1966 a l'any següent va ser elegit número u del draft. Va debutar a la NFL amb el Colts de Baltimore, amb què va guanyar l'anell de campió de la Super Bowl el 1970. Posteriorment va jugar amb l'Oackland Raiders (1973/74) i el Houston Oilers (1975/76). Al final de la seva carrera esportiva, va iniciar la seva singladura com a estrella convidada en sèries de TV com Els Àngels de Charlie (1976) o Eight is Enough (1977), però va ser el paper de l'agent Moses Hightower a la pel·lícula Boja acadèmia de policia (1984) el que li va donar la fama mundial.
Després de participar en les successives seqüeles de la saga --una de les més populars de la dècada--, van ser habituals les seves aparicions a la pantalla petita (MacGyver, Family Matters o Married... with Children).

## Referències

* ↑ «Former Two-Time All-American Bubba Smith Passes Away At Age 66». msuspartans.com. Arxivat de l'original el January 12, 2015. [Consulta: January 20, 2015].

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum 2011/12, pàg. 373. (ISBN 978-84-670-3206-2)
# Marthamea beraudi

Marthamea beraudi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults són de color marró groguenc amb una petita marca central al cap i ales de 16-26 mm de llargària.
* El penis del mascle és igual de gros que el de Marthamea selysii.
* L'ou fa 0,47 mm de llargada.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Orient Mitjà: les capçaleres dels rius Jordà i riu Litani a l'Antilíban.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1907. Rozpr. Ceské. Akad. 16(16):19.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Navàs, 1909. Brotér.Sér.Zool. 8:102.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Zwick, P., 1984. Marthamea beraudi (Navàs) and its European congeners (Plecoptera : Perlidae). Ann. Limnol. 20(1/2):129-139. «Enllaç».
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ River Dan, headwater of the Jordan, an aquatic oasis of the Middle East (anglès)
* ↑ Cycle de Marthamea beraudi Navás dans un cours d'eau du Liban (Plecoptera) (francès)
* ↑ C. Berthélemy i A. Dia: Plécoptères du Liban (Insecta). Annls Limnol. 18 (2) 1982: 191-214. «Enllaç».

## Bibliografia

* Klapálek, 1923. Coll. Zool. Selys. 4(2):100.
* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:124.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:264, 266.
* Sivec, Stark & Uchida, 1988. Scopolia 16:29, 30.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Guardià de les Corts

El Guardià és la bèstia de foc del barri de les Corts i representa un drac d'inspiració gaudiniana. En van impulsar la construcció els quatre grups de foc i percussió que hi ha al barri: la colla de diables els Bocs de Can Rosés, els Diables de les Corts, La Repúbli-k de l'Avern i els Diables i Timbalers d'Ítaca. Va ser construït entre el 2008 i el 2009 per un grup d'estudiants de la Facultat de Belles Arts de la Universitat de Barcelona a partir d'un disseny de Pau Cohí, membre dels Diables de les Corts.
És el primer drac construït íntegrament amb metall forjat i té un seguit d'engranatges que li donen mobilitat. La seva estructura és totalment metàl·lica, llevat del cap, que és fet de fibres sintètiques. El Guardià és una rèplica mòbil d'un drac molt famós d'Antoni Gaudí situat a la reixa d'entrada dels Pavellons Güell, al districte de les Corts. L'anomenada Porta del Drac és una gran escultura de ferro forjat, on apareix un drac amb ales de ratpenat, cos amb escates, boca oberta i llengua sinuosa.

## Referències

* 1 2 3 4 «Guardià de les Corts». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Garmita

La garmita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la mica trioctaedral.

## Característiques

La garmita és un fil·losilicat de fórmula química CsLiMg₂(Si₄O$_{10}$)F₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2017. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersman, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscú (Rússia), amb el número de registre: 4934/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la glacera Dara-i-Pioz, als Districtes de la Subordinació Republicana (Tadjikistan). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Garmite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 juny 2021].
# 1r NHK Kōhaku Uta Gassen

El 1r NHK Kōhaku Uta Gassen (第1回NHK紅白歌合戦, en català: 1a Batalla de Cançons de Roigs i Blancs) fou celebrat el 3 de gener de 1951 a Tòquio i emés en directe per la Ràdio 1 de la Corporació Emissora del Japó (NHK). L'emissió va durar una hora, des de les 20:00 fins a les 21:00 hores. En aquesta primera edició, l'equip guanyador fou el blanc o Shiro-gumi, compost pels artistes masculins.

## Presentadors

* Masaharu Tanabe — Moderador del concurs i presentador de l'NHK
* Michiko Katō — Actriu i padrina de l'equip roig.
* Shūichi Fujikura — Presentador i padrí de l'equip blanc.

## Cançons participants

| Ordre | Artista | # | Cançó |
| 1 | Tsuzuko Sugawara | 1ra | "Akogare no Sumu Machi" |
| 2 | Rokurō Tsuruta | 1ra | "Minato no Koi Uta" |
| 3 | Teruko Akatsuki | 1ra | "Rio no Popo Uri" |
| 4 | Isao Hayashi | 1ra | "Ginza Yakyoku" |
| 5 | Akiko Kikuchi | 1ra | "Hahakōbai no Uta" |
| 6 | Toshirō Ōmi | 1ra | "Yu no Machi Elegy" |
| 7 | Koume Akasaka | 1ra | "Miike Tankō Bushi" |
| 8 | Masao Suzuki | 1ra | "Jōban Tankō Bushi" |
| 9 | Utako Matsushima | 1ra | "Shanghai no Hana-uri Musume" |
| 10 | Shigeo Kusunoki | 1ra | "Kurenai Moyuru Chiheisen" |
| 11 | Akiko Futaba | 1ra | "Hoshi no Tameiki" |
| 12 | Tarō Shōji | 1ra | "Akagi Karigane" |
| 13 | Hamako Watanabe | 1ra | "San Francisco no Chinatown" |
| 14 | Ichirō Fujiyama | 1ra | "Nagasaki no Kane" |

## Referències

* ↑ NHK. «第1回 NHK紅白歌合戦» (en japonès). [Consulta: 24 maig 2021].
* ↑ «NHK紅白歌合戦ヒストリー». [Consulta: 24 maig 2021].
# Scorpaenopsis altirostris

Scorpaenopsis altirostris és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.

## Descripció

* Fa 4,6 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu entre 79-134 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central: les illes Hawaii.

## Costums

És bentònic.

## Observacions

És verinós per als humans.

## Referències

* ↑ Heckel J. J., 1837. Ichthyologische Beiträge zu den Familien der Cottoiden, Scorpaenoiden, Gobioiden und Cyprinoiden. Ann. Wien. Mus. Naturges. v. 2. 143-164.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H., 1905. II. The deep-sea fishes of the Hawaiian Islands. A: The aquatic resources of the Hawaiian Islands. Bull. U. S. Fish Comm. v. 23 (pt 2) (for 1903): 577-713, Pls. 66-101.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Scorpaenopsis altirostris» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Randall, J.E i W.N. Eschmeyer, 2001. Revision of the Indo-Pacific scorpionfish genus Scopaenopsis, with descriptions of eight new species. Indo-Pacific Fishes (34):79 p.
* ↑ Eschmeyer, W.N. i J.E. Randall, 1975. The scorpaenid fishes of the Hawaiian Islands, including new species and new records (Pisces: Scorpaenidae). Proc. Calif. Acad. Sci. 40(11):265-334.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Bubbio

Bubbio (Bube o Bubi en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Canelli, Cassinasco, Cessole, Loazzolo, Monastero Bormida i Roccaverano.

## Galeria fotogràfica

* Panorama
* Vista del poble
# Maria de França i d'Aquitània

Maria de França i d'Aquitània (1145 - 11 de març del 1198) fou princesa de França i regent del comtat de Xampanya (1181 - 1187 i 1190 - 1197). Va mantenir una cort molt conreada i va protegir molts escriptors; entre ells, Chrétien de Troyes.

## Orígens familiars

Filla primera del rei Lluís VII de França i la seva primera muller, Elionor d'Aquitània. Era neta per línia paterna de Lluís VI de França i Adelaida de Savoia, i per línia materna de Guillem X d'Aquitània i Elionor de Chatellerault. Fou germana gran, per part de mare, dels futurs reis d'Anglaterra Ricard Cor de Lleó i Joan sense Terra.

## Núpcies i descendents

Es casà el 1164 amb Enric I de Xampanya, comte de Xampanya i Brie. D'aquesta unió nasqueren cinc fills:
* l'infant Enric II de Xampanya (1166-1197), comte de Xampanya i rei de Jerusalem,
* la infanta Maria de Xampanya (1174-1204), casada el 1186 amb Balduí IX de Flandes, emperador llatí de Constantinoble,
* l'infant Teobald III de Xampanya (1179-1201), comte de Xampanya i pare de Teobald I de Navarra,
* la infanta Escolàstica de Xampanya (?-1219), casada amb Guillem IV de Macon.
Després de la mort del seu espòs, assumeix la regència del comtat de Xampanya en nom del seu fill fins a l'any 1187. El 1190, el seu fill marxa a combatre a Terra Santa i ella torna a esdevenir regent del regne, fins que Enric II es casa amb la reina de Jerusalen i és nomenat rei. Quan el seu fill Enric II mor, l'any 1197, Maria de França cedeix el poder al seu segon fill Teobald II i es retira a un convent. Va morir el 1198.
# Guillem de Peratallada

Guillem de Peratallada fou bisbe de Girona entre 1161 i 1168. Era nebot de Berenguer de Llers a qui succeí poc després de la seva mort a la càtedra gironina. Assistí el 1162 a les Corts d'Osca convocades per la reina Peronella d'Aragó per a fer les darreres voluntats del seu difunt espòs el comte Ramon Berenguer III. Aquell mateix any recobrà per al bisbat de Berenguer de Rocacorba les capelles de Rocacorba i Granollers, fet recopilat en el llibre verd. L'any 1164 recuperà per al bisbat l'església de Borrassà i diversos alous d'aquest lloc. L'any 1166 fou nomenat testamentari d'una vídua anomenada Buneta, que fou muller de Pere Amely, que donà diversos llegats a l'església, d'acord amb documents de la canònica de Girona. El 1167 feu una donació al monestir de Ripoll. En un martirologi antic esmentat per Flórez, diu que morí el 20 de març de 1168.

## Bibliografia

Merino, Antolín; de la Canal, José. «Cap. VI. Obispos de Gerona». A: Enrique Flórez. España sagrada: Tratado LXXXI de la Santa Iglesia de Gerona en su estado antiguo. Madrid: Imprenta de Collado, 1819, p. 210-213 [Consulta: 27 març 2014].
# Georges Christiaens

Georges Christiaens (Kooigem, 30 de juny de 1930 – Oudenaarde, 13 de gener de 1986) és un ciclista belga, que fou professional entre 1932 i 1940.
En el seu palmarès destaca la general al Tour del Nord, dues etapes a la Volta a Suïssa, ambdues el 1937 i una segona posició al Tour de Flandes de 1940.

## Palmarès

* 1932
** 1r al Gran Premi de Fourmies
** 1r al Gran Premi de Cambrai
* 1933
** 1r a la París-Boulogne sur Mer
* 1935
** 1r a la París-Arras
** 1r al Tour del Nord i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Oest
* 1936
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Oest
* 1937
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Suïssa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica
* 1939
** 1r al Circuit del Port de Dunkerque
** 1r a la Tourcoing-Dunkerque-Tourcoing

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1938. 13è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# 393 aC

El 393 aC va ser un any del calendari romà prejulià. En aquell temps, era conegut com a any del consolat de Potit i Maluginense (o, més rarament, any 361 ab urbe condita). L'ús del nom «393 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Grècia

* Guerra de Corint. Aquest any, dins del context de la guerra, Conó, almirall atenenc, junt amb Farnabazos, van anar amb la flota a la costa de Lacònia, van assolar la vall del Pamisos i es van apoderar de les illes de Citera i Melos. Llavors Conó es va dirigir a Corint mentre Farnabazos va tornar a la seva satrapia.
* Puja al tron Amintes III, rei de Macedònia, fill de Filip, després d'haver assassinat a Pausànies de Macedònia que ja havia pres possessió del tron, segons Diodor de Sicília.
* Isòcrates, orador, logògraf i retòric, funda a Atenes la seva escola més famosa.

### Sicília

* Magó, successor d'Himilcó, comandant de la marina cartaginesa, amb el suport dels sículs, va avançar amb la flota contra Messana però Dionisi el Vell, tirà de Siracusa el va atacar i el va derrotar a Abacaenum.

### Roma

* Són elegits cònsols Luci Valeri Potit i Publi Corneli Maluginense Cos. Van haver de renunciar per certs problemes amb els auspicis i els van substituir els cònsols sufectes Luci Lucreci Flavus Triciptí i Servi Sulpici Camerí, que en el seu mandat van derrotar els eqües.

## Necrològiques

* Aquest any mor Kōshō, emperador del Japó.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos: nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, IV, 8, 7-10
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XIV, 86
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XI, 82, 84
* ↑ Pseudo Plutarc. Vitae Decem Oratorum, IV, 6
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XV, 15
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, V, 29
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XIV, 99
* ↑ Annales des empereurs du japon, pp. 4-5. a Google Books (francès)
# Scorpaenodes tribulosus

Scorpaenodes tribulosus és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.

## Descripció

* Fa 5,1 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 24.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu entre 73-176 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic occidental: Somàlia i Kenya.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker, P., 1857. Bijdrage tot de kennis der ichthyologische fauna van de Sangi-eilanden. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 13. 369-380.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Eschmeyer, W. N., 1969. A new scorpionfish of the genus Scorpaenodes and Scorpaenodes muciparus (Alcock) from the Indian Ocean, with comments on the limits of the genus. Occas. Pap. Calif. Acad. Sci. Núm. 76: 1-11.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Greenfield, D.W. i K. Matsuura, 2002. Scorpaenodes quadrispinosus: a new Indo-Pacific scorpionfish (Teleostei: Scorpaenidae). Copeia (4):973-978.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# CEIP Lluís Piquer

El CEIP Lluís Piquer és un edifici noucentista de Parets del Vallès (Vallès Oriental) és una obra noucentista inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Hi ha l'Escola Lluís Piquer.

## Edifici

Edifici aïllat de planta rectangular compost de diversos cossos de planta baixa, aixecat respecte el terreny. Actualment la façana principal té adossat un cos de planta baixa que l'oculta en part. Els diferents cossos es cobreixen amb teula àrab a dues o quatre vessants, acabades amb una imbricació de peces ceràmiques. Els buit són de proporció vertical. Les façanes estan arrebossades i pintades. A la façana posterior s'hi ha adossat una rampa d'accés.

## Història

El 1926, l'ajuntament encapçalat per Cristòfol Ferrer Albà, aconseguí del ministeri la construcció d'un edifici escolar. L'ajuntament comprà els terrenys i encarregà el projecte de l'arquitecte Marià Romaní Rius. L'escola s'inaugurà el setembre de 1928 durant la dictadura de Primo de Rivera.
Lluís Piquer és el nom del mestre d'escola que va morir assassinat durant la Guerra Civil.

## Referències

* 1 2 3 «CEIP Lluís Piquer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2017].
# Maria de Clèveris

Maria de Clèveris (19 de setembre del 1426 - Chauny (Picardia), 23 d'agost del 1487) fou infanta de Clèveris, duquessa consort de Valois i Orleans (1441-1465).

## Orígens familiars

Filla del duc Adolf II de Clèveris i la seva esposa Maria de Borgonya. Era neta per línia paterna d'Adolf I de Clèveris i Margarida de Julich, i per línia materna de Joan I de Borgonya i Margarida de Baviera-Straubing.

## Núpcies i descendents

Es casà el 26 de novembre de 1441 a Saint-Omer amb el duc Carles I d'Orleans, sent la tercera esposa d'aquest. D'aquesta unió nasqueren:
* la infanta Maria d'Orleans (1457-1493)
* l'infant Lluís II d'Orleans (1462-1515), duc d'Orleans i posterior rei de França amb el nom de Lluís XII
* la infanta Anna d'Orleans (1464-1491), abadessa de Poitiers
Maria de Clèveris morí a la Picardia el 1487 i fou enterrada a París.