OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Adam Krieger

Adam Krieger (Drezdenko, 7 de gener de 1634 - Dresden, 30 de juny de 1666) va ser un compositor alemany.

## Biografia

Nascut a Driesen, Neumark, va estudiar orgue amb Samuel Scheidt a Halle. Va succeir a Johann Rosenmüller com a organista a Leipzig a l'Església de Sant Nicolau (1655-1657) i va fundar la ciutat de "Collegium Musicum" abans de decidir-se per la resta de la seva carrera en Dresden.
Krieger va compondre i versificar nombroses cançons. La seva fama es basa en el seu paper pioner en el desenvolupament del solo Lied. La seva primera col·lecció de cançons va aparèixer el 1657; estan marcats per melodies senzilles semblants al folk. La seva segona col·lecció dArien (1667) sobreviu i ha estat editada al vol. 19 de "Denkmäler deutscher Tonkunst". La seva cançó més famosa és "Nun sich der Tag geendet hat" (anglès: "Ara el dia ha acabat"), que es pot trobar a l'himnal de l'església luterana.
Adam Krieger no té relació amb els compositors alemanys posteriors Johann Philipp Krieger i Johann Krieger.

## Referències

* ↑ Krieger, Adam (1634, 1666) Musicalion Music-Library
# Prescott (Washington)

Prescott és una ciutat del Comtat de Walla Walla de l'Estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 314 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Prescott tenia 314 habitants, 123 habitatges, i 87 famílies. La densitat de població era de 356,6 habitants per km².
Dels 123 habitatges en un 36,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,5% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 28,5% no eren unitats familiars. En el 22,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,4% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 32,2% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.500 $ i la renda mediana per família de 47.708 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.750 $ mentre que les dones 23.250 $. La renda per capita de la població era de 16.931 $. Aproximadament el 13,8% de les famílies i el 18,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Prescott». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Prescott». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Costibita

La costibita és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al grup de la löllingita. Rep el nom en al·lusió a la seva composició, que conté CObalt i antimoni (llatí = STIBium).

## Característiques

La costibita és un sulfur de fórmula química CoSbS. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la costibita pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Fe, Co, Ni, PGE, etc.» juntament amb els següents minerals: aurostibita, bambollaïta, cattierita, erlichmanita, fukuchilita, geversita, hauerita, insizwaïta, krutaïta, laurita, penroseïta, pirita, sperrylita, trogtalita, vaesita, villamaninita, dzharkenita, gaotaiïta, al·loclasita, ferroselita, frohbergita, glaucodot, kullerudita, marcassita, mattagamita, paracostibita, pararammelsbergita, oenita, anduoïta, clinosafflorita, löllingita, nisbita, omeiïta, paxita, rammelsbergita, safflorita, seinäjokita, arsenopirita, gudmundita, osarsita, ruarsita, cobaltita, gersdorffita, hol·lingworthita, irarsita, jol·liffeïta, krutovita, maslovita, michenerita, padmaïta, platarsita, testibiopal·ladita, tolovkita, ullmannita, wil·lyamita, changchengita, mayingita, hollingsworthita, kalungaïta, milotaïta, urvantsevita i reniïta.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Smithsonian.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Consols, situada a la localitat de Broken Hill, dins el comtat de Yancowinna (Nova Gal·les del Sud, Austràlia). També ha estat descrita al Canadà, el Japó, la República Popular de la Xina i alguns indrets d'Europa.

## Referències

* ↑ «Costibite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 abril 2021].
# Guy Delisle

Guy Delisle (Ciutat de Quebec, 19 de gener de 1966) és un autor de còmics d'origen quebequès. Després d'estudiar animació al Sheridan College de Toronto, va treballar a diferents estudis d'arreu del món, com ara al Canadà, Alemanya, França, la Xina, Corea del Nord, Birmània… Les seues experiències com a supervisor d'animació a l'Àsia i acompanyant la seva muller de Metges sense fronteres han estat un excel·lent material per als seus quatre àlbums autobiogràfics, Shenzhen (2001), Pyongyanyg (2003), Chroniques birmanes (2007) i Chroniques de Jérusalem (2011), que va guanyar el premi al millor àlbum al Festival del Còmic d'Angulema el 2012.

## Obra

* L'aventure est au coin de la rue, Opossum Production, juny 1996
* Réflexion, Collection Patte de Mouche, L'Association, 1996 ISBN 2-909020-72-X
* Aline et les autres, L'Association, 1999 ISBN 2-84414-015-7
* Shenzhen, L'Association, 2000 ISBN 2-84414-035-1
* Inspecteur Moroni 1 : Premiers pas Dargaud, 2001 ISBN 2-205-05081-8
* Albert et les autres, L'Association, 2001 ISBN 2-84414-074-2
* Comment ne rien faire, La Pastèque, 2002 ISBN 2-922585-09-3
* Inspecteur Moroni 2 : Avec ou sans sucre Dargaud, 2002 ISBN 2-205-05256-X
* Pyongyang, L'Association, 2003 ISBN 2-84414-113-7
* Inspecteur Moroni 3 : Le Syndrome de Stockholm, Dargaud, 2004 ISBN 2-205-05551-8
* Louis au ski, Delcourt, col·lecció Shampooing, 2005 ISBN 2-84789-970-7
* Chroniques birmanes, Delcourt, col·lecció Shampooing, 2007 ISBN 978-2-7560-0933-9
* Louis à la plage, Delcourt, col·lecció Shampooing, 2008 ISBN 978-2-7560-1458-6
* Chroniques de Jérusalem, Delcourt, col·lecció Shampooing, 2011 ISBN 978-2-7560-2569-8 - Fauve d'or : prix du meilleur album el 2012
* Le Guide du mauvais père, Delcourt, col·lecció Shampooing
* tome 1, 2013 ISBN 978-2-7560-3873-5
* tome 2, 2014 ISBN 978-2-7560-4777-5
* tome 3, 2015 ISBN 978-2-7560-6647-9
* tome 4, 2018 ISBN 978-2-413-00280-2
* S'enfuir, récit d'un otage, Dargaud, 2016 ISBN 978-2-205-07547-2
* Ici ou ailleurs, amb Jean Echenoz (prefaci), L'Association « Hors collection », 2019 ISBN 978-2844147455.
* Chroniques de jeunesse, Delcourt, col·lecció Shampooing, gener del 2021 ISBN 978-2413039310

## Referències

* ↑ «Angoulême récompense le bédéiste québécois Guy Délisle» (en francès). La Presse, 29-01-2012 [Consulta: 29 gener 2012].
* ↑ Notícia de la presentació de l'àlbum Jerusalem a la Universitat de Barcelona el 20 d'abril de 2012
* ↑ Aurélia Vertaldi «Les dix conseils hilarants de Guy Delisle pour devenir un mauvais père». Le Figaro, 15-06-2018.
* ↑ Frédérique Roussel, « Ici ou ailleurs, la fiction est au coin de la rue », Libération, 28 agost 2019 (francès)
* ↑ «Chroniques de jeunesse - Editions Delcourt».

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
* Pàgina a Drawn & Quarterly
* Intervalles Shenzhen Pyongyang Arxivat 2011-04-29 a Wayback Machine., exposició dels treballs de Delisle per a audiències francòfones, escenografia de Bekir Aysan.
* Pyongyang Too, recreació fotogràfica de la novel·la gràfica de Delisle per Andy Deemer i Michelle Woo.
# Darren Matthews (ciclista)

* No confondre amb Darren Matthews, lluitador anglès
Darren Matthews (Bridgetown, 17 de gener de 1991) és un ciclista de Barbados. Ha estat el primer ciclista dels seu país en competir professionalment. Ha guanyat el campionat nacional en ruta i el de contrarellotge diversos cops.

## Palmarès

* 2010
** Campió de Barbados en contrarellotge
* 2011
** Campió de Barbados en ruta
** Campió de Barbados en contrarellotge
* 2012
** 1r al Tobago Cycling Classic
* 2015
** Campió de Barbados en ruta

## Referències

* ↑ «Darren Matthews». procyclingstats.com. [Consulta: 6 desembre 2017].
* ↑ «Darren Matthews, primer profesional de Barbados al fichar por el Start Trigon paraguayo». biciciclismo.com, 29-01-2013 [Consulta: 6 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# ADN glicosilasa

Les ADN glicosilases, en anglès: DNA glycosylases són una família d'enzims involucrats en el sistema de reparació per excisió de base. Es classifiquen com EC number EC 3.2.2.
Les ADN glicosilases catalitzen el primer pas del procés de reparació de base. Eliminen la base nitrogenada danyada, deixant l'esquelet de sucre-fosfat intacte, la creació d'un lloc apurínic/apirimidínic, comunament coneguda com un lloc AP. Això s'aconsegueix voltejant (flipping) la base danyada de la doble hèlix seguida per escissió de l'enllaç glicosídic-N.
Les glicosilases van ser descobertes primer en els bacteris i finalment s'han trobat en tots els regnes de la vida.
Hi ha dues classes principals de glicosilases: monofuncionals (amb només activitat glicosilasa) i bifuncionals, que tenen també activitat liasa AP que els permeten tallar l'enllaç fosfodièster d'ADN.

## Història

Lindahl va ser el primer a observar reparació d'uracil en ADN. La UDG va ser purificada d'Escherichia coli.

## Referències

* ↑ Lindahl, T. «DNA Glycosylases in DNA Repair». Mechanisms of DNA Damage and Repair, 1986, pàg. 335–340. DOI: 10.1007/978-1-4615-9462-8_36.
* ↑ Aguis, F.; Kapoor, A; Zhu, J-K «Role of the Arabidopsis DNA glycosylase/lyase ROS1 in active DNA demethylation». Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A., 103, 31, 2006, pàg. 11796–11801. DOI: 10.1073/pnas.0603563103.
* ↑ Choi, C-S.; Sano, H. «Identification of tobacco genes encoding proteins possessing removal activity of 5-methylcytosines from intact tobacco DNA». Plant Biotechnology, 24, 2007, pàg. 339–344. DOI: 10.5511/plantbiotechnology.24.339.
* ↑ Fromme JC, Banerjee A, Verdine GL «DNA glycosylase recognition and catalysis». Current Opinion in Structural Biology, 14, 1, 01-02-2004, pàg. 43–9. DOI: 10.1016/j.sbi.2004.01.003. PMID: 15102448.

## Enllaços externs

* «ADN glicosilasa» (en anglès). Medical Subject Headings.
# Sant Martí d'Escart

Sant Martí d'Escart és l'església parroquial del poble d'Escart, en el terme municipal de la Guingueta d'Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà, inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Pertany al territori de l'antic terme d'Escaló.
Està situada dins del nucli de població d'Escart, en el seu extrem nord-oriental.

## Descripció

Església d'una sola nau amb capçalera a l'est i porta a l'extrem oest, on també s'obre un òcul. La coberta és de llicorella a dos vessants. A l'angle Nord-oest s'aixeca un petit campanar, al costat de la rectoria. A l'angle format per aquesta i la façana de l'església hi ha una balconada de fusta coberta amb llosat de pissarra. Al costat meridional es troba la sagristia sota la qual hi ha un porxo que permet el pas.

## Referències

* ↑ «Sant Martí d'Escart». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 abril 2017].

## Bibliografia

* Adell i Gisbert, Joan-Albert [et al.]. «Sant Martí d'Escart». A: El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.
* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Unarre». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.
# Mètopa

Una mètopa (μετόπη) a l'arquitectura clàssica, és un plafó o peça rectangular o quadrada de pedra, marbre o terracota que ocupa part del fris d'un entaulament dòric, situada entre dos tríglifs.
Cada mètopa estava ocupada per un baix relleu. Els seus temes eren variats i es van caracteritzar pel fet de relatar esdeveniments històrics o mitològics. La seva funció era, sobretot, decorativa i estava policromada.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.77. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 3 desembre 2014].
* ↑ «mètopa | enciclopèdia.cat». [Consulta: 25 abril 2019].
# Prescott Bush

Prescott Sheldon Bush (Columbus, 15 de maig de 1895 – Nova York, 8 d'octubre de 1972) va ser un polític estatunidenc, senador republicà per Connecticut i un executiu bancari de Wall Street amb Brown Brothers Harriman. El seu fill, George H. W. Bush, i el seu net George W. Bush serien més tard Presidents dels Estats Units.
# Costigliole d'Asti

Costigliole d'Asti, (Costiòle d'Ast en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Agliano Terme, Antignano, Calosso, Castagnole delle Lanze, Castiglione Tinella, Govone, Isola d'Asti, Montegrosso d'Asti i San Martino Alfieri.
Les frazione d'Annunziata, Bionzo, Boglietto, Burio, Loreto, Madonnina, Motta di Costigliole, Sabbionassi, San Michele, Santa Margherita, Sant'Anna, San Carlo i Valcioccaro pertanyen al municipi.

## Galeria fotogràfica

* Vista del poble
* Vista del castell
# Guy Edwards

Guy Edwards és un ex-pilot de Fórmula 1, nascut a Macclesfield, Anglaterra el 30 de desembre de 1942.

## Apunts biogràfics

Va debutar a la Fórmula 1 la temporada 1974 en el Gran Premi de l'Argentina, aconseguint acabar 11º la cursa al volant d'un monoplaça de l'escuderia Hill.
Va prendre part en 17 curses de Fórmula 1 sense obtenir cap punt.
Després de la seva retirada de la F1 al Gran Premi de Gran Bretanya de la temporada 1977 corregut al circuit de Silverstone, va passar a competir a Sportscars on va obtenir diverses victòries al volant d'un Lola-Ford.
El seu pas per la F1 és recordat també perquè Edwards és un dels pilots (junt amb Arturo Merzario, Brett Lunger i Harald Ertl) que van ajudar a rescatar a Niki Lauda del seu Ferrari en flames en el famós accident del Gran Premi d'Alemanya ocorregut al Circuit de Nürburgring la temporada 1976. Edwards va ser condecorat amb la Queen's Gallantry Medal per la seva valentia.

## Resultats a la F1

| Temporada | Equip | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Equip | WDC | Punts |
| 1974 | Hill | ARG 11 | BRA Ret | SUD | ESP DNQ | BEL 12 | MON 8 | SUE 7 | HOL Ret | FRA 15 | GBR DNS | ALE DNQ | AUT | ITA | CAN | USA | | | Hill | - | 0 |
| 1976 | Hesketh | BRA | SUD | 0.USA | ESP | BEL DNQ | MON | SUE | FRA 17 | GBR Ret | ALE 15 | AUT | HOL | ITA DNS | CAN 20 | USA | JPN | | Hesketh | - | 0 |
| 1977 | BRM | ARG | BRA | SUD | 0.USA | ESP | MON | BEL | SUE | FRA | GBR DNPQ | ALE | AUT | HOL | ITA | USA | CAN | JPN | BRM | - | 0 |
# DLL

DLL (Dynamic Link Library, Biblioteca d'Enllaç Dinàmic) és un format de fitxer de codi executable que és carregat a petició d'un programa per part del sistema operatiu. Esta denominació es referix als sistemes operatius Windows i és l'extensió amb què s'identifiquen els fitxers, encara que el concepte existix en pràcticament tots els sistemes operatius moderns.

## Avantatges

Les DLL es poden veure com l'evolució de les biblioteques estàtiques i de forma anàloga contenen funcionalitat i/o recursos que utilitzen altres aplicacions. Tanmateix, el seu ús proporciona alguns avantatges:
* Reduïxen la grandària dels arxius executables: Gran part del codi pot estar emmagatzemat en biblioteques i no en el propi executable, facilitant la modularització.
* Poden estar compartides entre diverses aplicacions: Si el codi és prou genèric, pot resultar d'utilitat per a múltiples aplicacions (per exemple, la MFC és una biblioteca dinàmica amb classes genèriques que recobrixen l'API gràfica de Windows i que usen gran part de les aplicacions).
* Faciliten la gestió i aprofitament de la memòria del sistema: La càrrega dinàmica permet al sistema operatiu aplicar algoritmes que milloren el rendiment del sistema quan es carreguen estes biblioteques. A més, en estar compartides, n'hi ha prou amb mantindre una còpia en memòria per a tots els programes que la utilitzen.
* Són més flexibles als canvis: És possible millorar el rendiment o solucionar xicotets errors distribuint únicament una nova versió de la biblioteca dinàmica. Novament, esta correcció o millora serà aprofitada per totes les aplicacions que compartisquen la biblioteca.

## Problemes

Tanmateix, no tots són avantatges. En els sistemes Windows, les DLL són molt comuns i molts programes usen les mateixes DLL. Però a causa de l'evolució, cada una de les DLL evoluciona incorporant-se millores però modificant-les de tal forma que deixen de ser compatibles. Açò pot produir dos efectes no desitjats:
* La instal·lació d'un programa reemplaça una DLL amb una nova versió incompatible
* La desinstal·lació del programa esborra una DLL compartida
En ambdós casos, el resultat és que deixen de funcionar els programes que utilitzaven la vella versió. Aquests problemes es denominen en anglès DLL Hell (l'infern de les DLL).
Les versions més modernes de Windows i els nous scripts d'instal·lació MSI aborden aquest problema. Tanmateix, el problema es manté quan s'utilitzen altres instal·ladors (versions antigues) o es realitzen modificacions manuals.
# Santa Caterina Villarmosa

Santa Caterina Villarmosa (sicilià Santa Catarina) és un municipi italià, dins de la província de Caltanissetta. L'any 2007 tenia 5.814 habitants. Limita amb els municipis d'Alimena (PA), Caltanissetta, Enna (EN), Petralia Sottana (PA), Resuttano i Villarosa (EN).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Antonino Fiaccato | PdL |
# Terunobu Fujimori

Terunobu Fujimori (1946, Chino, Prefectura de Nagano, Japó) és un arquitecte japonès i professor emèrit d'història de les ciutats i de l'arquitectura a l'institut de ciència industrial de la Universitat de Tòquio.
Estudià a les universitats de Tohoku i Tòquio. Inicialment es consagrà a la història de l'arquitectura, traduint texts cabdals sobre l'arquitectura europea moderna. No fora fins a l'any 1991 que va debutar com arquitecte amb el museu d'història Jinchokan Moriya. Altres projectes destacats són la casa Tanpopo (1995); la casa Nira (1997); el museu Akino Fuku (1997) a la ciutat de Tenryu; i la residència d'estudiants de l'escola agrícola de Kumamoto (2000).

## Premis i reconeixements

* Japan Grand Art Prix per la casa Nira.
* Premi al disseny de l'institut japonès d'arquitectura per la residència d'estudiants de l'escola agrícola de Kumamoto.

## Notes

* ↑ Llista de professors emèrits de l'institut de ciència industrial de la Universitat de Tòquio (anglès)
* ↑ Architectural Institute of Japan - Premi al disseny 2001 (anglès)

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina web sobre la mostra de l'obra de l'arquitecte a la biennal de Venècia 2006
* (alemany) Exposició sobre l'obra de l'arquitecte al museu Villa Stuck de Múnic
# Pollock (Dakota del Sud)

Pollock és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 339 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pollock tenia 339 habitants, 164 habitatges, i 83 famílies. La densitat de població era de 409 habitants per km².
Dels 164 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47% hi vivien parelles casades, en un 3% dones solteres, i en un 48,8% no eren unitats familiars. En el 47,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 30,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,07 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 19,2% de 45 a 60 i un 26,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.545 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.194 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 13.109 $. Entorn del 7,5% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pollock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pollock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Hidròxid de bari

L'hidròxid de bari és un compost químic inorgànic iònic format per cations bari(2+), ${\ce {Ba^2+}}$, i anions hidròxid, ${\ce {OH^-}}$, un hidròxid de fórmula ${\ce {Ba(OH)2}}$. És un sòlid blanc que cristal·litza en la forma octohidratada, ${\ce {Ba(OH)2\cdot 8H2O}}$. S'utilitza en anàlisi química per a la valoració d'àcids febles, particularment àcids orgànics.

## Propietats

L'hidròxid de bari es presenta en forma de cristalls incolors o blancs. Pots trobar-se en forma anhidre, ${\ce {Ba(OH)2}}$, en forma de monohidrat, ${\ce {Ba(OH)2 . H2O}}$, i en forma octahidratada, ${\ce {Ba(OH)2 . 8H2O}}$, totes elles amb cristalls blancs. No fa olor i és soluble en aigua. És estable en condicions ordinàries d'ús i emmagatzematge. És incompatible amb àcids, oxidants, i amb goma clorada. Corroeix els metalls com el zinc. És molt alcalí i ràpidament absorbeix el diòxid de carboni present en l'aire transformant-se en carbonat de bari insoluble en aigua.
Si s'escalfa a uns 410 °C es descompon en òxid de bari i aigua:
${\ce {Ba(OH)2\;->[410\,^{\circ }C]BaO\;+\;H2O}}$

## Preparació

L'hidròxid de bari s'obté majoritàriament dissolent òxid de bari, ${\ce {BaO}}$, en aigua:
${\ce {BaO + 9H2O -> Ba(OH)2 . 8H2O}}$Pot transformar-se en el monohidrat per escalfament en aire.
Un altre mètode de preparació és per mitjà de la reacció del nitrat de bari, ${\ce {Ba(NO3)2}}$, i l'hidròxid de sodi, ${\ce {NaOH}}$:
${\ce {Ba(NO3)2 + 2NaOH -> Ba(OH)2 + 2NaNO3}}$Per cristal·litzar-lo s'ha d'evaporar l'aigua i afegir-hi etanol.
Si s'escalfa l'octahidrat es descompon a uns 78 °C donant el monohidrat:
${\ce {Ba(OH)2\cdot 8H2O\;->[78\,^{\circ }C]Ba(OH)2\cdot H2O\;+\;7H2O}}$
Si se segueix escalfant a 375 °C dona el compost anhidre:
${\ce {Ba(OH)2\cdot H2O\;->[375\,^{\circ }C]Ba(OH)2\;+\;H2O}}$

## Aplicacions

S'empra en química analítica en les valoracions d'àcids inorgànics febles. Aquestes valoracions s'han de fer en absència de carbonats, ${\ce {CO3^2-}}$, ja que en cas de ser-hi precipita carbonat de bari, ${\ce {BaCO3}}$, enterbolint la dissolució. En síntesi orgànica s'empra com una base forta en la hidròlisi d'èsters i nitrils. En la indústria química es fa servir com additiu en la producció de termoplàstics com ara les resines fenòliques, raió i PVC. També com additiu de lubricants i greixos, en la producció de sucre, en la fabricació de sabons, i altres.
Destaca actualment el seu ús en l'obtenció de superconductors d'alta temperatura, com ara el ${\ce {YBa2Cu3O_{7-x}}}$. Es mesclen en proporcions estequiomètriques nitrat de coure(II), ${\ce {Cu(NO3)2}}$, nitrat d'itri, ${\ce {Y(NO3)3}}$, i hidròxid de bari i s'escalfa la mescla en aire mitjançant un bec Bunsen.

## Referències

* ↑ Jr, John J. McKetta. Encyclopedia of Chemical Processing and Design: Volume 4 - Asphalt Emulsion to Blending (en anglès). CRC Press, 1977-08-01. ISBN 9780824724542.
* ↑ Dikshith, T. S. S.. Handbook of Chemicals and Safety (en anglès). CRC Press, 2016-04-19. ISBN 9781439820612.
* 1 2 3 Ropp, Richard C. Encyclopedia of the Alkaline Earth Compounds (en anglès). Newnes, 2012-12-31. ISBN 9780444595539.