OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# RPG-40

La RPG-40 era una granada antitancs, dissenyada per la Unió Soviètica el 1940, i utilitzada en la Segona Guerra Mundial, en la Front Oriental.

## Història

La RPG-40 dissenyada el 1940 i utilitzada durant tota la Segona Guerra Mundial. Era la arma antitancs principal de la Unió Soviètica al principi d'aquesta guerra. Era una arma bastant efectiva en blindatges lleugers, de fins a 40 mm, i amb una penetració mitjana de 20 mm. Era molt efectiva contra vehicles no blindats o poc blindats, com ho eren les primeres versions dels tancs alemanys durant la guerra, com per exemple els Panzer I i els Panzer II, i fins i tot, els Panzer III. Però amb la arribada de nous i més blindats tancs alemanys, com el Panzer IV i el Panzer V, aquesta arma era ineficaç, i en 1943, es va començar a produir la RPG-43, una granada antitancs, amb una càrrega HEAT (High Explosive Anti-Tank, és a dir: Alt Explosiu Anti-Tanc), amb molta més capacitat antitancs.
La arma va seguir sent utilitzada fins a la Guerra de Corea, per part de les tropes de Corea del Nord.

## Disseny

Aquesta arma, pesava 1,22 kg, dels quals 0,76 kg eren una càrrega explosiva de TNT en la part superior i més grossa de la granada. Tenia una llargada total de 213 mm i una amplada màxima de 95 mm. Podia ser llançada a una distància màxima d'uns 27 metres, i tenia la capacitat de penetrar blindatges lleugers (que no excedissin els 40 mm), i tenia una penetració mitjana de 20 mm. Tenia un sistema de detonació d'impacte. Usualment tenien un manual d'ús en la part on estava situada la carrega explosiva.

## Usuaris

* Unió Soviètica
* Albània
* Bulgària
* Txecoslovàquia
* Alemanya de l'Est
* Hongria
* Polònia
* Romania

## Referències

* ↑ https://www.militaryfactory.com/smallarms/detail.asp?smallarms_id=437
# Psettina iijimae

Psettina iijimae és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 8,5 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes del sud del Japó, sud d'Indonèsia i nord-oest d'Austràlia.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Pseudacanthicus fordii

Pseudacanthicus fordii és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 23 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques costaneres de Surinam.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Quinzena

Una quinzena és un període etimològicament igual a 15 dies.
No obstant això, la definició pot variar:
* Una revista quinzenal s'edita cada dues setmanes (14 dies)
* Normalment, es considera que un mes es dividix en dues quinzenes. La primera quinzena dura des del dia 1 fins al 15, i la segona dura des del dia 16 fins a l'últim dia del mes. Açò significa que hi haurà quinzenes d'entre 13 i 16 dies.

## Astronomia

En astronomia, una quinzena és el temps mitjà entre la lluna plena i la lluna nova (i a la inversa) o la meitat d'un mes lunar. Equival a 14,77 dies.

## Referències

* ↑ Littmann, Mark; Fred Espenak, Ken Willcox. Totality: Eclipses of the Sun. Oxford University Press, 2008. ISBN 0-19-953209-5.
* ↑ Synodic Month definition Eric W. Weisstein
# Punta de les Cambres

La Punta de les Cambres és una muntanya de 666 metres que es troba al municipi de Bellaguarda, a la comarca catalana de les Garrigues.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 255129001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pyapon

Pyapon o Hpyar-pon és una ciutat i municipi de Birmània (Myanmar) capital del districte de Pyapon a la divisió d'Ayeyarwady, situada a la riba del riu Pyapon, afluent de l'Irauadi (Ayeyarwady), a uns 15 km de la costa del golf de Martaban a la mar d'Andaman i a uns 120 km al sud-oest de Yangon. La població el 2003 era de 65.601 persones; el 2000 s'estimava en 58.500 i el 1901 en 5.883. És un centre de recol·lecció d'arròs per a tota la comarca. Una part de la població es dedica a la pesca. Fou capital de township i subdivisió fins al 1903 i de districte des d'aquesta data. El comitè urbà es va formar el 1899 i el 1905 es va transformar en municipalitat.

## Nota

* ↑ http://encyclopedia.farlex.com/Pyapon Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine. Enciclopèdia Hutchinson

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Pycnarmon

Pycnarmon és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per Julius Lederer el 1863.

## Taxonomia

* Pycnarmon abraxalis (Walker, 1866)
* Pycnarmon aeriferalis (Moore, 1877)
* Pycnarmon albivittalis (Hampson, 1912)
* Pycnarmon alboflavalis (Moore, 1888)
* Pycnarmon annulalis (Dognin, 1906)
* Pycnarmon argenticincta (Hampson, 1899)
* Pycnarmon argyria (Butler, 1879)
* Pycnarmon aripanalis (Hampson, 1899)
* Pycnarmon cecinalis (Dognin, 1897)
* Pycnarmon chinensis (South in Leech & South, 1901)
* Pycnarmon cribrata (Fabricius, 1794)
* Pycnarmon crocalis (Hampson, 1899)
* Pycnarmon decipiens Munroe, 1958
* Pycnarmon deicoonalis (Walker, 1859)
* Pycnarmon diaphana (Cramer, 1777)
* Pycnarmon dichocrocidalis (Strand, 1918)
* Pycnarmon diffusalis Hampson, 1917
* Pycnarmon eosalis Viette, 1958
* Pycnarmon fulvomarginalis (Pagenstecher, 1900)
* Pycnarmon geminipuncta (Hampson, 1912)
* Pycnarmon glaucias (Meyrick, 1894)
* Pycnarmon grisealis (Kenrick, 1912)
* Pycnarmon idalis (Walker, 1859)
* Pycnarmon jaguaralis (Guenée, 1854)
* Pycnarmon juanalis
* Pycnarmon lactiferalis (Walker, 1859)
* Pycnarmon leucinodialis
* Pycnarmon leucodoce Meyrick, 1936
* Pycnarmon levinia (Stoll in Cramer & Stoll, 1781)
* Pycnarmon macilentalis Viette, 1958
* Pycnarmon macrotis (Meyrick, 1897)
* Pycnarmon mallaleuca (Hampson, 1907)
* Pycnarmon marginalis (Snellen, 1890)
* Pycnarmon meritalis (Walker, 1859)
* Pycnarmon mioswari (Kenrick, 1912)
* Pycnarmon nebulosalis Hampson, 1896
* Pycnarmon obinusalis Walker, 1859
* Pycnarmon orophila Ghesquière, 1940
* Pycnarmon pantherata Butler, 1878
* Pycnarmon peruvialis
* Pycnarmon praeruptalis (Lederer, 1863)
* Pycnarmon pseudohesusalis Strand, 1920
* Pycnarmon pulchralis (Swinhoe, 1901)
* Pycnarmon quinquepuncta (Swinhoe, 1904)
* Pycnarmon radiata (Warren, 1896)
* Pycnarmon sarumalis (Holland, 1900)
* Pycnarmon schematospila (Meyrick, 1937)
* Pycnarmon sciophila Ghesquière, 1940
* Pycnarmon sericea Ghesquière, 1940
* Pycnarmon septemnotata (Mabille, 1900)
* Pycnarmon sexpunctalis (Hampson, 1912)
* Pycnarmon staminalis (Hampson, 1912)
* Pycnarmon subpictalis (Hampson, 1912)
* Pycnarmon syleptalis (Hampson, 1899)
* Pycnarmon tapeina Ghesquière, 1940
* Pycnarmon virgatalis Moore, 1867

## Espècies antigues

* Pycnarmon dialithalis Hampson, 1917
* Pycnarmon discinotalis Moore, 1877
* Pycnarmon vohilavalis (Viette, 1954)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 31 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Pycnarmon Lederer, 1863» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
# Rambert III Novello Malatesta de Sogliano

Rambert III Novello Malatesta de Sogliano (1475 - 1532), conegut com "el filòsof", fou fill natural de Carlo I Malatesta de Sogliano i de Pierina da Talamello, legitimat per butlla del Papa del 1485 i creat comte per a ell mateix i descendents. Fou comte sobirà de Sogliano, comte de Montecodruzzo, comte de Pondo, senyor i vicari pontifici perpetu de San Giovanni in Galilea, senyor de Roncofreddo, Ciola, Montegelli, Rontagnano, Savignano di Rigo, Pietra dell'Uso, Montepetra, Strigara, San Martino in Converseto, Seguno, Spinello, Tornano, Pratolina, Rufiano, Meleto, Sapeto, Cigna, Bucchio, Monteguidi, Pozzuolo, Vallenzera, Sassetta, Soasia i Serra, el 1486.
Per butlla del Papa del 7 de juliol de 1487 va obtenir la investidura per tres generacions i l'elevació de San Giovanni di Galilea a comtat. Per la mateixa butlla va rebre Talamello (amb un cens anyal a pagar) però com a comtat de Talamello, amb el dret de vicari pontifici. Fou capità de l'exèrcit de la República de Venècia el 1493.
El 1507 per la mort de la seva dona a mans seves, fou declarat desposseït dels feus però els va recuperar el 1512. El 1508 va cedir Roncofreddo al Papa.
El 1513 va cedir a son germà Malatesta els feus de Montecodruzzo, Serra, Tornano i Ciola Araldi.
Versat en filosofia, astronomia i matemàtiques, va freqüentar l'acadèmia platònica de Florència entre el 1490 i el 1493 i va escriure "Adversus falsas astrologantium minitationes conventu planetarum in signo piscium" el 1524.
Va morir a Sogliano el 5 de juny de 1532. Estava casat en primeres noces amb Maria Zoagli, de la que derivava el dret a Talamello, però la va matar el 1507 a instigació de la seva amant. En articulo mortis es va casar amb la seva amant Angelina. Va deixar tretze fills: Carlo II Malatesta de Sogliano, Corneli Malatesta de San Giovanni, Francesc Malatesta de Sogliano, Alexandre, Àgata (casada amb el comte Galeotto Malatesta de Valdoppio), Lucrècia (hereva del comtat de Talamello el va renunciar a favor de son germà Francesc Malatesta de Sogliano, i es va casar amb Filippo I Dòria, comte de Sassocorvaro i de Canosa), Caterina, Joan Malatesta de San Giovanni, Galeotto Malatesta de Sogliano, Esteve (frare), Violant, Cecília i Lucrècia (monja).
# Quart Creixent

«Quart Creixent» té aquests significats:
* Astronomia: el quart creixent (o lluna creixent) és la fase lunar anterior al pleniluni en què la Lluna només presenta mitja cara il·luminada
* Mallorca: Quart Creixent (llibreria), oberta l'any 1982 a Palma i especialitzada en publicacions en llengua catalana
* Música popular:
** Quart Creixent (1990), concert col·lectiu i disc homònim de cantants en valencià (vegeu també Al Tall i Lluís el Sifoner)
** Quart Creixent (grup), fundat a Mallorca l'any 2001
** Quart creixent (2003), disc del Grup de Danses de Quart
** Quart creixent (2007), disc d'Òscar Briz
# Quart Primera

Quart Primera (sovint abreujat 4t1a o 4t 1a) és un grup de música barceloní.
L'estil de 4t1a és un pop de la quotidianitat amb reminiscències folk, com els joglars medievals. El grup no se centra tant en la part lírica de la cançó com en la melòdica, d'influències anglosaxones. El grup va començar a cantar sense micròfons, a viva veu, i a abaixar el so dels instruments, i a poc a poc tota la creació musical va créixer en funció de tocar en aquestes condicions. Un volum baix però suficient per sentir els matisos de totes les veus i instruments, i també per sentir respirar el públic, com un grup d'amics escoltant música en directe al saló de casa seva. Aquestes maneres de fer marquen molt la música que produeixen.

## Membres

La banda actualment està formada per quatre membres:
* Pere Jou - guitarra, teclats i veu
* Juan Pablo Balcázar: baix i contrabaix
* Joan Canals: piano
* Carlos Falanga: bateria

## Referències

* ↑ Enderrock.cat. «4t 1a - El món en un cafè», 01-11-2010. [Consulta: 30 agost 2018].
* 1 2 «El món de Quart Primera en tretze cançons». Vilaweb, 20-12-2010.
* ↑ «Entrevista a Pere Jou, líder de la formació "4t 1ª", per Sonia Urbano». RTVE, 11-03-2011.
* ↑ «Quart Primera». nosonores.com. Arxivat 2013-04-13 a Wayback Machine.
* ↑ «Dues nits de cafès amb Quart Primera». Enderrock, 02-02-2011.
* ↑ «Avui arriba el nou disc de Quart Primera». Enderrock, 27-10-2012.

## Enllaços externs

* Quart Primera - Lloc web oficial
* Pàgina del Myspace
* «Quart Primera». Viasona.
# Reinhard Bendix

Reinhard Bendix (1916-1991) fou un sociòleg alemany. Activista antinazi en la seva joventut, va emigrar als Estats Units, on va exercir de professor universitari. Presidí l'American Sociological Association i obtingué diversos reconeixements per la seva tasca docent i investigadora. Entre els seus treballs destaquen aquells dedicats a l'obra de Max Weber i al paper del proletariat com a classe social.

## Referències

* ↑ Smelser, Neil J. «Reinhard Bendix (25 February 1916-28 February 1991)». Proceedings of the American Philosophical Society, Vol. 137, Núm. 1, 01-03-1993, pàg. 118-123. ISSN: 0003-049X [Consulta: 3 desembre 2016].
# RAGT Semences

L'equip RAGT Semences, conegut anteriorment com a Jean Delatour, va ser un equip ciclista professional francès que va competir del 2000 al 2005. L'últim any va tenir categoria continental professional. Va participar quatre cops al Tour de França, i una vegada a la Volta a Espanya.

## Principals resultats

* À travers le Morbihan: Patrice Halgand (2000), Laurent Lefèvre (2002)
* Tour del Llemosí: Patrice Halgand (2000, 2002)
* París-Bourges: Laurent Brochard (2000)
* Trofeu dels Escaladors: Patrice Halgand (2000)
* Ruta Adélie de Vitré: Laurent Brochard (2000), Sébastien Joly (2003)
* Copa de França de ciclisme: Patrice Halgand (2000), Laurent Brochard (2001)
* París-Camembert: Laurent Brochard (2001)
* Tour de l'Ain: Ivailo Gabrovski (2001)
* Tour del Doubs: Eddy Lembo (2001), Frédéric Finot (2002)
* Regio-Tour: Patrice Halgand (2001), Laurent Brochard (2002)
* Boucles de l'Aulne: Patrice Halgand (2001), Frédéric Finot (2004)
* Volta a Polònia: Laurent Brochard (2002)
* Tour de Normandia: Samuel Dumoulin (2003)
* Tro Bro Leon: Samuel Dumoulin (2003)
* Tour de l'Avenir: Sylvain Calzati (2004)
* Duo Normand: Eddy Seigneur i Frédéric Finot (2004)

### Campionats nacionals

* Campionat de França en contrarellotge (4): Francisque Teyssier (2000), Eddy Seigneur (2002, 2003, 2004)
* Campionat de Bulgària en contrarellotge (1): Ivailo Gabrovski (2001)
* Campionat de Bulgària en ruta (1): Ivailo Gabrovski (2002)

### A les grans voltes

* Tour de França
** 4 participacions (2001, 2002, 2003, 2004)
** 2 victòries d'etapa:
*** 1 el 2002: Patrice Halgand
*** 1 el 2003: Jean-Patrick Nazon
** 0 classificació finals:
** 0 classificacions secundàries:
* Volta a Espanya
** 1 participacions (2000)
** 0 victòries d'etapa:
** 0 classificació finals:
** 0 classificacions secundàries:
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions

## Classificacions UCI

Fins al 1998 els equips ciclistes es trobaven classificats dins l'UCI en una única categoria. El 1999 la classificació UCI per equips es dividí entre GSI, GSII i GSIII. D'acord amb aquesta classificació els Grups Esportius I són la primera categoria dels equips ciclistes professionals. La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2000 | 4t (GSII) | Laurent Brochard (24è) |
| 2001 | 3r (GSII) | Patrice Halgand (44è) |
| 2002 | 23è | Laurent Brochard (25è) |
| 2003 | 25è | Patrice Halgand (71è) |
| 2004 | 30è | Frédéric Finot (356è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2005 | 34è | Christophe Rinero (133è) |

## Referències

* ↑ Arxius dels anys 1995 a 2009 Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Ratolí menjacucs

Els ratolins menjacucs (Apomys) són un gènere de rosegadors endèmics de les Filipines. Estan presents a la majoria d'illes del país, tret de Palawan, l'arxipèlag de Sulu, les Batanes i les Babuyan.
Les espècies d'aquest grup pesen entre 18 i 128 g. La cua és igual de llarga, o més, que la resta del cos. Aquests ratolins tenen el pelatge suau i espès. El pèl és més fosc al darrere i més pàl·lid al davant, sovint de color gairebé blanc amb un toc groc ataronjat. Les potes posteriors són bastant llargues i estretes, presenten sis coixinets i tenen els dits 2–4 visiblement més llargs que el dit 5 i l'hàl·lux. Totes les espècies tenen dos parells de mamelles inguinals.

## Taxonomia

* Subgènere Apomys
** A. camiguinensis
** A. hylocetes
** A. insignis
** A. iridensis
** A. littoralis
** A. lubangensis
** A. magnus
** A. microdon
** A. musculus
** A. sierrae
* Subgènere Megapomys
** A. abrae
** A. aurorae
** A. banahao
** A. brownorum
** A. datae
** Ratolí menjacucs de musell esvelt (A. gracilirostris)
** A. magnus
** A. minganensis
** A. sacobianus
** A. sierrae
** A. zambalensis

## Referències

* ↑ Heaney, L; Balete D; Rickart E; Alviola P; Duya M «Seven New Species and a New Subgenus of Forest Mice (Rodentia: Muridae: Apomys) from Luzon Island» (en anglès). Fieldiana Life and Earth Sciences, 2011. DOI: 10.3158/2158-5520-2.1.1 [Consulta: 15 juny 2011].
# Ratolí servidor

El ratolí servidor (Mus famulus) és una espècie de rosegador pertanyent a la família dels múrids.
Viu als boscos montans de clima tropical i subtropical de fulla perenne i, també, pastures entre 1.540 i 2.400 m d'altitud.
És un endemisme dels Ghats Occidentals (Kerala i Tamil Nadu, l'Índia).
És terrestre i nocturn.
Les seves principals amenaces són l'escàs territori que ocupa (menys de 5.000 km²) i la seva fragmentada distribució. A més, la qualitat del seu hàbitat, fora de les àrees protegides, es veu afectada a causa de la interferències humanes (en especial, la conversió de la terra a altres usos).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Agrawal, V. C., 2000. Taxonomic studies on Indian Muridae and Hystricidae (Mammalia: Rodentia). Records of the Zoological survey of India 180: 1-177.
* ↑ Molur, S., Srinivasulu, C., Srinivasulu, B., Walker, S., Nameer, P. O. i Ravikumar, L., 2005. Status of non-volant small mammals: Conservation Assessment and Management Plan (C.A.M.P) workshop report. Zoo Outreach Organisation / CBSG-South Asia., Comibatore, l'Índia.
* ↑ Pradhan, M. S., 2002. Mammalia. A: Director (ed.), Fauna of Eravikulam National Park; Fauna of Conservation Areas 13, pàg. 79-97. Zoological Survey of India, Calcuta.
* ↑ Pradhan, M. S. i Kurup, G. U., 2001. Mammalia. Fauna of Nilgiri Biosphere Reserve In Fauna of Conservation Areas 11, pàg. 311-330. Zoological Survey of India, Calcuta.
* 1 2 3 Pradhan, M.S. (2019). "Mus famulus." 2019 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2019. [Consulta: 8 abril 2023]

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Catalogue of Life (anglès)
* Comparative Toxicogenomics Database (anglès)
# Ratolí orellut dels Andes

El ratolí orellut dels Andes (Auliscomys sublimis) és una espècie de rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 3.800 i 5.500 msnm al sud del Perú, l'oest de Bolívia, Xile i el nord-est de l'Argentina. El seu hàbitat natural són les zones obertes, especialment si tenen tussocks i roques. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Dunnum, J. et al. Auliscomys sublimis. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 9 març 2017.
# Rengan

Rengan (o Regan) fou un estat tributari protegit a l'agència de Rewa Kantha, presidència de Bombai divisio de Sankheda Mehwas, amb una superfície de 10 km² i administrada per vuit propietaris tributaris. Els ingressos s'estimaven em 104 lliures i el tribut era de 426 rupies pagades al Gaikwar de Baroda.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Ramon Celma i Grau

Ramon Celma i Grau (Morella, 24 de gener de 1924 - Terrassa, 16 d'agost de 2007) fou un futbolista català de les dècades de 1940 i 1950.

## Trajectòria

Fou un centrecampista defensiu, que ocasionalment arribà a jugar de defensa. Procedent del Terrassa FC, jugà un total de nou temporades al RCD Espanyol, entre els anys 1944 i 1953, amb un total de 118 partits a primera divisió i 6 gols marcats. Formà un gran tàndem al centre del camp amb Mariano Veloy. Disputà la final de Copa de l'any 1947 a La Corunya enfront del Reial Madrid i que es perdé per 2 a 0, així com de les golejades per 7 a 1 al Reial Madrid i 6 a 0 al FC Barcelona, a Sarrià. El 1953 fitxà pel Centre d'Esports Sabadell, i una temporada més tard jugà al Deportivo de La Corunya. Acabà la seva trajectòria a la seva ciutat natal, al Terrassa FC i al CD Agut. Disputà tres partits amb la selecció catalana de futbol entre 1947 i 1948. Un cop retirat fou secretari tècnic del Terrassa FC, i entrenador del club.

## Referències

* ↑ «Ramon Celma Grau». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Perfil a periquito.cat». periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «El Español presentará un gran combinado frente al Granollers». Mundo Deportivo, 18-05-1944. [Consulta: 20 octubre 2012].
* ↑ «Ramón CELMA». hallofameperico. [Consulta: 20 octubre 2012].
* ↑ «CELMA GRAU, Ramon». Web oficial CE Sabadell. [Consulta: 20 octubre 2012].
* ↑ «Sanciones impuestas por la F.C. de Fútbol». Mundo Deportivo, 19-06-1958. [Consulta: 20 octubre 2012].
* ↑ Closa, Antoni; Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Editorial Jaume Rius, 1999. ISBN 8492294434.
* ↑ «Sebastián Franch al Tarrasa...». Mundo Deportivo, 25-03-1959. [Consulta: 20 octubre 2012].
* ↑ «ELS ENTRENADORS». El Punt Avui, 22-01-2010. [Consulta: 20 octubre 2012].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol