OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Prototip Parc de Bombers "Doble Negativo"

El Prototip de Parc de Bombers 'Doble Negativo' és un model de parc de bombers construït a diferents localitats de la província de Cadis. El Consorci de Bombers de la Província de Cadis (CBPC) va promoure un concurs per tal d'homogeneïtzar els parcs de bombers, resultant guanyador el projecte 'Doble Negativo' proposat pels arquitectes Darío Gazapo, Concha Lapayese i Víctor Gómez. Està catalogat com a Patrimoni Històric Andalús.
El primer parc es va construir el 2006 a Jimena de la Frontera, guanyant el Premi Sánchez Esteve 2006, atorgat pel Col·legi d'Arquitectes d'Andalusia a la millor obra construïda, per la seva proposta modular i el seu sistema general de creixement per juxtaposició respon al prototip que assumeix tres mides diferents: Parcs Central, Principal i Reforç. Després de Jimena de la Frontera, amb aquest mateix model es van construir parcs de bombers a Cadis, Algesires, San Fernando, Chiclana de la Frontera, Conil de la Frontera, San Roque i Tarifa.

## Doble Negatiu

La idea del projecte pateix d'un 'doble invers': 'doble mòdul: mòdul de cotxera-mòdul de pati de maniobres'. El mòdul de cotxera té les dimensions: 20 x 5 m amb 7 m en alçada, compost per un doble pòrtic cobert-descobert. El mòdul del pati de maniobres té les dimensions: 20 x 5 m, a l'aire lliure, rematat per paraments de 7 m d'alçada. Així, el projecte es materialitza per la repetició en sèrie d'aquest 'doble mòdul', segons les necessitats del programa. Entre mòdul i mòdul se situa, a nivell de coberta, una claraboia correguda, que permet la il·luminació natural, i allotja, en el cas del cos de cotxeres, les prestatgeries d'emmagatzematge, i en el cas del cos de dependències i cos de prefectura, l'escala d'accés a entreplanta.

## Referències

* ↑ «Parque de Bomberos» (en castellà). DobleG Arquitectos.
* 1 2 «Prototip Parc de Bombers 'Doble Negatiu?» (en castellà). Instituto Andaluz del Patrimonio Histórico.
* ↑ «La Janda litoral cuenta por fin con un parque de bomberos». Diario de Cádiz, 26-07-2008.
* ↑ «Premios Sánchez Esteve y Torres Clavé» (en castellà). Colegio Oficial de Arquitectos de Cádiz.
* ↑ «El nuevo parque de bomberos de Tarifa entra en funcionamiento». Europa Sur, 11-04-2019.
# Tenna (Grisons)

Tenna és un municipi del cantó dels Grisons (Suïssa), situat al districte de Surselva.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Julio Salinas Fernández

Julio Salinas Fernández (Bilbao, País Basc, 11 de setembre de 1962) és un exfutbolista basc. Actualment és comentarista esportiu en La Sexta. És germà del també futbolista Patxi Salinas.

## Trajectòria

* Athletic Club (1982-86)
* Atlètic de Madrid (1986-88)
* Futbol Club Barcelona (1988-94)
* Deportivo de La Coruña (1994-95)
* Sporting de Gijón (1995-97)
* Yokohama F. Marinos (1997-98)
* Deportivo Alavés (1998-2000)

## Palmarès

* 6 Lligues (1983, 1984, 1991, 1992, 1993, 1994)
* 3 Copes del Rei (1984, 1990, 1995)
* 4 Supercopes d'Espanya (1984, 1991, 1994)
* 1 Copa d'Europa (1992)
* 1 Recopa d'Europa (1989)
* 1 Supercopa d'Europa (1992)

## Enllaços externs

* Perfil de Julio Salinas a bdfutbol.com
Julio Salinas - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Espanya – Copa del Món de futbol 1986
1 Zubizarreta •
2 Tomás •
3 Camacho •
4 Maceda •
5 Víctor •
6 Gordillo •
7 Señor •
8 Goikoetxea •
9 Butragueño •
10 Carrasco •
11 Julio Alberto •
12 Quique Setién •
13 Urruti •
14 Gallego •
15 Chendo •
16 Rincón •
17 Francisco •
18 Calderé •
19 Salinas •
20 Eloy •
21 Míchel •
22 Ablanedo •
Entrenador: Muñoz
Selecció de futbol d'Espanya – Eurocopa 1988
1 Zubizarreta •
2 Tomás •
3 Camacho •
4 Andrinúa •
5 Víctor •
6 Calderé •
7 Salinas •
8 Sanchís •
9 Butragueño •
10 Eloy •
11 Gordillo •
12 Diego •
13 Buyo •
14 Gallego •
15 Eusebio •
16 Bakero •
17 Begiristain •
18 Soler •
19 Martín Vázquez •
20 Míchel •
Entrenador: Muñoz
Selecció de futbol d'Espanya – Copa del Món de futbol 1990
1 Zubizarreta •
2 Chendo •
3 Jiménez •
4 Andrinúa •
5 Sanchís •
6 Martín Vázquez •
7 Pardeza •
8 Quique •
9 Butragueño •
10 Fernando •
11 Villarroya •
12 Alkorta •
13 Ablanedo •
14 Górriz •
15 Robert •
16 Bakero •
17 Hierro •
18 Paz •
19 Salinas •
20 Manolo •
21 Míchel •
22 Otxotorena •
Entrenador: Suárez
Selecció de futbol d'Espanya – Copa del Món de futbol 1994
1 Zubizarreta •
2 Ferrer •
3 Otero •
4 Camarasa •
5 Abelardo •
6 Hierro •
7 Goikoetxea •
8 Guerrero •
9 Guardiola •
10 Bakero •
11 Begiristain •
12 Sergi •
13 Cañizares •
14 Juanele •
15 Caminero •
16 Miñambres •
17 Voro •
18 Alkorta •
19 Salinas •
20 Nadal •
21 Luis Enrique •
22 Lopetegui •
Entrenador: Clemente
Selecció de futbol d'Espanya – Eurocopa 1996
1 Zubizarreta •
2 J. M. López •
3 Belsué •
4 Alkorta •
5 Abelardo •
6 Hierro •
7 Amavisca •
8 Guerrero •
9 Pizzi •
10 Donato •
11 Alfonso •
12 Sergi •
13 Cañizares •
14 Kiko •
15 Caminero •
16 Otero •
17 Manjarín •
18 Amor •
19 Salinas •
20 Nadal •
21 Luis Enrique •
22 Molina •
Entrenador: Clemente
El Barça del Dream TeamZubizarreta 'Txapi' Ferrer - Nando - Koeman - Alexanko - Juan Carlos - Sergi Eusebio - Guardiola - Bakero - Amor - Goikoetxea Stòitxkov - 'Txiki' Begiristain - Romário - Julio Salinas - Laudrup Entrenador: Johan Cruyff :
# Departament de San Miguel

San Miguel és un departament de la regió oriental del Salvador, des del 12 de juny de 1824. Limita al Nord amb la República d'Hondures; a l'Est amb els departaments de Morazán i La Unión; a l'Oest amb els departaments de Cabañas i Usulután; i al Sud amb l'oceà Pacífic.
La seva capital és San Miguel. Té 2077,1 km² i una població de més de 450.000 habitants.

## Municipis

* Carolina
* Chapeltique
* Chinameca
* Chirilagua
* Ciudad Barrios
* Comacarán
* El Tránsito
* Lolotique
* Moncagua
* Nueva Guadalupe
* Nuevo Edén de San Juan
* Quelepa
* San Antonio
* San Gerardo
* San Jorge
* San Luis de la Reina
* San Miguel
* San Rafael
* Sesori
* Uluazapa

## Història

El territori va ser poblat originalment per grups lenques. Després de la fundació de la vila de San Salvador en 1525, els espanyols van encomanar al capità Luis de Moscoso la fundació de San Miguel de la Frontera, la qual va tenir lloc en 1530.
En 1865, durant el Govern de Francisco Dueñas, va ser determinat que el departament reduís la seva dimensió i es creés a costa del territori els departaments de La Unión i Usulután.
Entre les figures polítiques notables originàries d'aquest departament es troben el Capità General Gerardo Barrios, i el Capità General Miguel Santín del Castillo, els qui en sengles períodes presidencials van fer contribucions importants com la introducció de l'educació normal i les escoles públiques; i el foment al cultiu industrialitzat del cafè.

## Referències

* ↑ «Departament de San Miguel». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Web del Carnaval de San Miguel
* Web de l'Alcaldia de San Miguel Arxivat 2008-06-18 a Wayback Machine.
* Web d'El Periódico SV (Noticias diarias de San Miguel) Arxivat 2013-07-24 a Wayback Machine.
# Clot de les Creus

El Clot de les Creus és un indret del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Gurp de la Conca.
Està situat al nord del poble de Sant Adrià, en el vessant meridional de lo Tossal, contrafort sud-oriental de la Roca de la Mola, a través del Serrat del Comellar.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Venango (Nebraska)

Venango és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 175 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Venango tenia 175 habitants, 68 habitatges, i 51 famílies. La densitat de població era de 270,3 habitants per km².
Dels 68 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,1% hi vivien parelles casades, en un 4,4% dones solteres, i en un 25% no eren unitats familiars. En el 22,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 21,1% entre 25 i 44, un 33,7% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.444 $ i la renda mediana per família de 29.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.125 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 12.281 $. Aproximadament el 15,7% de les famílies i el 21,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Venango». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Venango». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# 626

El 626 (DCXXVI) fou un any comú començat en dimecres del calendari julià.

## Esdeveniments

* 29 de juliol – 7 d'agost: setge fallit de Constantinoble pels àvars, els eslaus, els búlgars i altres tribus paganes en coordinació amb els perses acampats a l'altra banda del Bòsfor.
* Fundació d'Edimburg

## Referències

* ↑ Hurbanič, 2019, p. 1.

## Bibliografia

* Hurbanič, M. The Avar Siege of Constantinople in 626: History and Legend (en anglès). Palgrave Macmillan, 2019. DOI 10.1007/978-3-030-16684-7. ISBN 978-3-030-16684-7.
# Pseudancistrus orinoco

Pseudancistrus orinoco és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Orinoco.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Isbrücker, I. J. H. (1980). Classification and catalogue of the mailed Loricariidae (Pisces, Siluriformes). Verslagen en Technische Gegevens, Universiteit van Amsterdam, 22, 1-181.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Joseph Boussinesq

Joseph Valentin Boussinesq (1842-1929) va ser un matemàtic i físic francès que es va especialitzar en mecànica dels fluids.

## Vida i Obra

Fill d'un modest agricultor d'un petit poble entre Besiers i Montpeller, el jove Boussinesq va deixar la casa paterna per aquesta darrera ciutat per poder cursar estudis superiors, en contra del desig del seu pare de que continués explotant la granja familiar. El 1861 va obtenir la seva llicenciatura en ciències a la universitat de Montpeller. Els anys successius va ser professor de secundària a Agde, Vigan i Gap, fins que el 1867 va obtenir el doctorat de la Facultat de Ciències de París.
A partir d'aquesta data, en que Saint-Venant, un reconegut enginyer, es va fixar en ell i el va convertir en el seu protegit, va començar la seva carrera de docència i recerca universitària. Primer obtenint una titulació en física i després essent nomenat professor de càlcul a la universitat de Lilla (1873), càrrec que mantindrà fins al 1886, en que és escollit membre de l'Acadèmia Francesa de les Ciències i es trasllada a París, on ocuparà, a més, diferents càtedres a la Sorbona (Mecànica, Física teòrica i Probabilitat).
La gran majoria d'obres de Boussinesq versen sobre dinàmica de fluids i hidràulica.

## Referències

* ↑ Zerner, 1994, p. 320.
* ↑ Zerner, 1994, p. 321-322.
* ↑ Parreau, 1996, p. Université de Lille.
* ↑ Darrigol, 2017, p. 428.

## Bibliografia

* Darrigol, Olivier «Joseph Boussinesq's legacy in fluid mechanics» (en (anglès)). Comptes Rendus Mécanique, Vol. 345, Num. 7, 2017, pàg. 427-445. DOI: 10.1016/j.crme.2017.05.008. ISSN: 1631-0721.
* Zerner, Martin. «Origine et réception des articles de Boussinesq sur le déterminisme». A: Santiago Garma, Dominique Flament, Víctor Navarro Brotons (eds.). Contra los titanes de la rutina (en (francès)). Comunidad de Madrid / CSIC, 1994, p. 319-334. ISBN 84-451-0762-3.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Joseph Boussinesq» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Félix, Lucienne. «Boussinesq, Joseph Valentin». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 25 setembre 2017].
* Parreau, M. «Joseph Valentin BOUSSINESQ (1842 - 1929)». ASA Université de Lille, 1996. Arxivat de l'original el 6 de febrer 2010. [Consulta: 25 setembre 2017].
# Danko Lazović

Danko Lazović (serbi: Данко Лазовић; nascut el 17 de maig de 1983 en Kragujevac) és un futbolista serbi que juga pel Zenit Saint Petersburg de la Lliga Russa i forma part del combinat nacional de Sèrbia.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Danko Lazović Arxivat 2012-03-07 a Wayback Machine. (anglès)
* Danko Lazović a rfpl.org (anglès)
* Danko Lazović Arxivat 2009-09-14 a Wayback Machine. a reprezentacija.rs (anglès)
# Clot del Ferrer

El Clot del Ferrer és un clot -petita vall molt tancada- del municipi de Castell de Mur, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Mur, en terres del poble de Vilamolat de Mur.
Està situat al sud-oest del nucli del poble, al sud de l'Obaguet, al sud-oest del Vedat de Petit, al nord-oest dels Horts de Rius i al nord-est del Vedat de la Solana. És als peus, a l'extrem oriental, del Serrat Rodó.
# Delio Gamboa

Delio Gamboa (Buenaventura, 28 de gener de 1936 - Cali, 23 d'agost de 2018), anomenat Delio Maravilla Gamboa, fou un futbolista colombià de la dècada de 1960.
Fou 23 cops internacional amb la selecció de Colòmbia. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Atlético Nacional, Millonarios, Independiente Santa Fe, Once Caldas, i Deportes Tolima. A Mèxic fou jugador de CD Oro.

## Referències

* ↑ [«(castellà) Perfil a colombiaaprende.edu.co». Arxivat de l'original el 2012-02-06. [Consulta: 14 gener 2019]. (castellà) Perfil a colombiaaprende.edu.co]
* ↑ «Delio 'Maravilla' Gamboa, un 'azul' campeón con el 'rojo'» (en castellà). El Tiempo, 15-02-2011.
* ↑ «(castellà) Perfil a losmillonarios.net». Arxivat de l'original el 2011-07-23. [Consulta: 14 gener 2019].
* ↑ Carreño Suárez, Alfredo. «Histórico Cápsulas» (en castellà). El Colombiano, 01-09-2001. Arxivat de l'original el 2009-08-25. [Consulta: 14 gener 2019].
# Qana

Qana, Canà o Canaa (en àrab قـانـا) és una ciutat situada a 10 km al sud de Tir (Líban) i a 12 km de la frontera nord d'Israel. Té una població aproximada de 10.000 habitants, majoritàriament musulmans xiïtes, amb una reduïda comunitat cristiana.
Segons una molt dubtosa tradició generada el 1994 per un polític xiïta libanès, correspon a la població bíblica de Canà on Jesús va realitzar el seu primer miracle, el de la conversió de l'aigua en vi.
Aquesta ciutat va ser objecte d'una acció militar durant el conflicte araboisraelià, en el qual la Força Aèria Israeliana hi va bombardejar un edifici de refugiats on deien que hi havia amagat un arsenal de Hezbol·là, que va causar la mort de 102 persones, la majoria de les quals eren infants i vells.

## Vegeu també

* Canaan
* Qatna
* Qani o Qana (Bir Ali)

## Referències

* ↑ Volk, Lucia. Memorials and Martyrs in Modern Lebanon (en anglès). Indiana University Press, 2010, p.123. ISBN 0253222303.
# Tanant

Tanant (en àrab تنانت, Tanānt; en amazic ⵜⴰⵏⴰⵏⵜ) és una comuna rural de la província d'Azilal, a la regió de Béni Mellal-Khénifra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.706 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Karl-Heinz Schnellinger

Karl-Heinz Schnellinger (Düren, 31 de març de 1939 - Milà, 20 de maig de 2024) va ser un futbolista alemany.
Jugava a la posició de defensa. La major part de la seva vida esportiva la passà a Itàlia. Debutà a la Sèrie A el 1963, a l'AC Mantova, on arribà del 1. FC Köln. Després d'una temporada fitxà per l'AS Roma i el 1965 pel Milan. Amb els rossoneri jugà durant nou temporades, amb força èxit. L'any 1974, tornà a Alemanya, retirant-se al Tennis Borussia Berlin.
També defensà els colors de la selecció de futbol d'Alemanya Occidental, amb la qual disputà el Mundial de Mèxic 1970, on marcà un gol. Curiosament, no va marcar mai cap gol en els 222 partits que va jugar amb el Milan. Prèviament havia disputat els Mundials de 1958, 1962 i 1966.

## Referències

* ↑ Simon, Lluís. «Mor Karl-Heinz Schnellinger, el llegendari ‘Volkswagen' del futbol alemany». L'Esportiu, 22-05-2024. [Consulta: 23 maig 2024].
* ↑ «Karl-Heinz Schnellinger» (en alemany). fussballdaten.de. [Consulta: 11 febrer 2010].
* ↑ «Karl Heinz SCHNELLINGER ("Panzer")» (en italian). Magliarossonera.it. [Consulta: 9 març 2017].
* ↑ «A.C. Milan Fall of Fame: Karl-Heinz Schnellinger». A.C. Milan. [Consulta: 13 maig 2017].
* ↑ Karl-Heinz Schnellinger Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Matthias Arnhold. «Karl-Heinz Schnellinger – International Appearances». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 04-12-2004. [Consulta: 18 juny 2013].
Karl-Heinz Schnellinger amb la selecció alemanya - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de futbol 1958
1 Herkenrath •
2 Erhardt •
3 Juskowiak •
4 Eckel •
5 Wewers •
6 Szymaniak •
7 Stollenwerk •
8 Rahn •
9 Walter •
10 Schmidt •
11 Schäfer •
12 Seeler •
13 Klodt •
14 Cieslarczyk •
15 Kelbassa •
16 Sturm •
17 Schnellinger •
18 Hoffmann •
19 Peters •
20 Nuber •
21 Sawitzki •
22 Kwiatkowski •
Seleccionador: Herberger
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de futbol 1962
1 Tilkowski •
2 Erhardt •
3 Schnellinger •
4 Schulz •
5 Wilden •
6 Szymaniak •
7 Koslowski •
8 Haller •
9 Seeler •
10 Brülls •
11 Schäfer •
12 Nowak •
13 Kurbjuhn •
14 Werner •
15 Giesemann •
16 Sturm •
17 Kraus •
18 Herrmann •
19 Strehl •
20 Vollmar •
21 Sawitzki •
22 Fahrian •
Seleccionador: Herberger
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de futbol 1966
1 Tilkowski •
2 Höttges •
3 Schnellinger •
4 Beckenbauer •
5 Schulz •
6 Weber •
7 Brülls •
8 Haller •
9 Seeler •
10 Held •
11 Emmerich •
12 Overath •
13 Hornig •
14 Lutz •
15 Patzke •
16 Lorenz •
17 Paul •
18 Sieloff •
19 Krämer •
20 Grabowski •
21 Bernard •
22 Maier •
Seleccionador: Schön
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de futbol 1970
1 Maier •
2 Höttges •
3 Schnellinger •
4 Beckenbauer •
5 Schulz •
6 Weber •
7 Vogts •
8 Haller •
9 Seeler •
10 Held •
11 Fichtel •
12 Overath •
13 Müller •
14 Libuda •
15 Patzke •
16 Lorenz •
17 Löhr •
18 Sieloff •
19 Dietrich •
20 Grabowski •
21 Manglitz •
22 Wolter •
Seleccionador: Schön :
# Devise

Devise és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 62 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Devise era de 62 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 32 habitatges, 25 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 32 habitatges eren cases. Dels 25 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 5 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 8 en tenien cinc o més. 14 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Devise el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 45 persones, 26 eren actives i 19 eren inactives. De les 26 persones actives 25 estaven ocupades (13 homes i 12 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 19 persones inactives 1 estava jubilada, 7 estaven estudiant i 11 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de transport, 1 d'una empresa d'informació i comunicació, 1 d'una empresa financera i 1 d'una empresa de serveis.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Devise a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Devise a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
Viccionari