OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hans Hagen

Hans Hagen (15 de juliol de 1894 - 11 d'octubre de 1957) fou un futbolista alemany de la dècada de 1920.
Fou 12 cops internacional amb la selecció alemanya. Pel que fa a clubs, defensà els colors de SpVgg Fürth.

## Referències

* ↑ Kicker Fußball-Almanach 2011: Mit aktuellem Bundesliga-Spieler-ABC. Stiebner Verlag GmbH, August 2010, p. 115-. ISBN 978-3-7679-0914-4 [Consulta: 17 octubre 2012].
* ↑ «Profile». kleeblatt-chronik.de. [Consulta: 17 octubre 2012].
* ↑ «German Soccer Personalities». abseits-soccer.com. Arxivat de l'original el 2008-12-22. [Consulta: 9 febrer 2018].
# Hans Hahn

Hans Hahn (Viena, 27 de setembre de 1879 - Viena, 24 de juliol de 1934) va ser un matemàtic austríac que va fer múltiples contribucions a l'anàlisi funcional, a la topologia, a la teoria de conjunts, al càlcul de variacions, a l'anàlisi real ia la teoria de l'ordre. Va ser a més estudiant de la Technische Hochschule a Viena.
Va estudiar també a Estrasburg, Múnic i Göttingen, sent designat membre del professorat de Viena el 1905 i convertint-se en professor de matemàtiques el 1921 en aquesta mateixa universitat. Durant l'any acadèmic 1905-06, Hahn substitueix Otto Stolz a Innsbruck.
Va estar així mateix molt interessat en la filosofia i va ser membre d'un grup de discussió sobre el neopositivisme de Mach, amb Otto Neurath i Phillip Frank, abans de la Primera Guerra Mundial. El 1922, Hahn ajuda a Moritz Schlick a entrar al grup. Ben aviat acabà formant-se el Cercle de Viena, del qual Hahn fou un dels seus fundadors. Aquest moviment acabaria convertint-se en el més important pel que fa a l'empirisme lògic durant la dècada dels 1920. El seu estudiant més famós va ser Kurt Gödel, la tesi va ser completada en 1929.
Les contribucions de Hahn a la matemàtica inclouen el famós teorema de Hahn-Banach i (amb independència de Banach i Steinhausen), el principi d'acotació uniforme.

## Publicacions

* Rosenthal, Arthur. Set Functions (en anglès). Albuquerque: The University of New Mexico Press, NM, 1948 [Consulta: 11 octubre 2013].
* Hahn, Hans. Gesammelte Abhandlungen/Collected works. Band 1/Vol. 1 (en anglès). Berlín: Springer-Verlag, 1995. ISBN 978-3-211-82682-9 [Consulta: 11 octubre 2013].
* Hahn, Hans. Gesammelte Abhandlungen/Collected works. Band 1/Vol. 2 (en anglès). Berlín: Springer-Verlag, 1996. ISBN 978-3-211-82750-5 [Consulta: 11 octubre 2013].
* Hahn, Hans. Gesammelte Abhandlungen/Collected works. Band 1/Vol. 3 (en anglès). Berlín: Springer-Verlag. ISBN 978-3-211-82781-9 [Consulta: 11 octubre 2013].

## Referències

* ↑ «Biografia de Hans Han» (en alemany) p. 147. biographien.ac.at. [Consulta: 11 octubre 2013].
* ↑ Weitz, Morris. Twentieth-Century Philosophy. Simon and Schuster, Gener de 1966, p. 220–221. ISBN 978-0-02-934990-8.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Hans Hahn» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Harry Browne

Harry Edson Browne (17 de juny de 1933 - 1 de març de 2006) fou un escriptor, polític i assessor financer estatunidenc. Va ser el candidat presidencial del Partit Llibertari a les eleccions dels Estats Units de 1996 i 2000. Va ser autor de 12 llibres que en total han venut més de 2 milions d'exemplars.

## Referències

* ↑ McCain, Robert Stacy «Libertarian Leader Browne Dies at 72; Ran for President in 1996, 2000». The Washington Times, 02-03-2006 [Consulta: 7 novembre 2020].
# Halacà

L'halacà (en hebreu: הלכה, halakhà, 'anar per la via recta', plural halakhot) designa el que es coneix com a 'Llei jueva', és a dir la institució judaica que reagrupa les sentències i prescripcions religioses amb la incorporació de les lleis talmúdiques i rabíniques, com costums i tradicions que regeixen la vida quotidiana dels jueus.
En no haver tingut els jueus una jerarquia unificada (des dels temps del Sanedrí) i uns jutges suprems, en la pràctica, les opinions dels diversos rabins fan que per seguir l'halacà el creient jueu s'adapti a les opinions d'uns rabins determinats.
Reflectint la diversitat entre les comunitats jueves del món hi ha certes diferències en l'halacà que s'hi aplica. Entre els jueus asquenazites el desacord sobre l'halacà i sobre si els jueus han de continuar seguint-la ha estat de gran importància en el sorgiment del judaisme reformista, el judaisme conservador i el judaisme reconstruccionista.
El judaisme ortodox no distingeix en les seves lleis entre la vida religiosa i l'aparentment vida no religiosa; la tradició religiosa jueva, no distingeix clarament entre les identitats religioses, nacionals, racials o ètniques.

## Orígens de l'halacà

El judaisme és anterior a la distinció entre els dominis quotidians religiosos i no religiosos, per tant l'halacà no guia només la vida ritual o les creences sinó també nombrosos aspectes de la vida quotidiana. Es fonamenta tant sobre el que s'ha adquirit de les generacions precedents com sobre els debats que presenten les generacions actuals. Els llibres a on es troben les regles de l'halacà són el Talmud, el Xulhan Arukh, el Mixné Torà de Maimònides, la Mixnà Berura i el Hayei Adam.

## L'halacà en el dret israelià

L'actual estat jueu d'Israel es fonamenta en alguns punts en l'halacà especialment pel que fa al dret israelià respecte al matrimoni i el divorci.

## Pecat

El judaisme veu la violació dels manaments de la mitsvà com un pecat. Aquest terme significa coses diferents pel que fa al cristianisme, ja que en aquest darrer és una ofensa contra Déu, el pecador perd la gràcia divina, i podria ser castigat a menys que hi hagi penediment. El judaisme té una visió més àmplia del concepte de pecat, ja que la violació de la mitsvà no implica sempre la moralitat, ja que tothom peca al llarg de la vida i Déu imparteix la justícia amb misericòrdia.
Els graus del pecat en el judaisme són:
* Peixa פֶּֽשַׁע — Pecat intencional en obert desafiament a Déu
* Avon עָווֹן — Per passió emoció incontrolable, sense desafiar Déu
* Het חֵטְא — Pecat sense intenció.

## Referències

* ↑ «Halacà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Hershel Edelheit, Abraham J. Edelheit, History of Zionism: A Handbook and Dictionary Arxivat 2011-06-24 a Wayback Machine., p.3, citant a Solomon Zeitlin, The Jews. Race, Nation, or Religion? (Filadèlfia: Dropsie College Press, 1936).

## Enllaços externs

* Mishneh Torah Arxivat 2020-11-27 a Wayback Machine. (hebreu)
* Ben Ish Chai Arxivat 2005-08-29 a Wayback Machine. (hebreu)
* Halakha.com: El Talmud babilònic online (anglès)
# Hausgauen

Hausgauen (en alsacià Hüsgaie) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2005 tenia 441 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 263 | 269 | 285 | 326 | 351 | 381 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Joseph Maurice Wiss | |
# Henri Pirenne

Henri Pirenne (1862-1935) és un historiador belga, especialitzat en l'edat mitjana. A més és una de les grans figures de la resistència no violent contra l'ocupació prussiana de Belgica durant la Primera Guerra Mundial. És conegut per la seva obra major Histoire de Belgique en set volums, publicat entre 1900 i 1948.
Va desenvolupar la teoria d'un «poble belga» amb civilització i destí comuns des de l'edat mitjana, sintesi de les cultures romàniques i germàniques, que corresponia a la voluntat del jove estat belga creat el 1830 de tenir una història nacional plurisecular molt més antiga i no només un «accident de la història».
Va ser catedràtic a la Universitat de Gant de 1886 a 1930. Quan el 1930 el govern belga va decidir que el neerlandès serà la llengua de docència de la Universitat, va demanar ser promogut amb anticipació professor emèrit.

## Referències

* ↑ «Henri Pirenne». Brussel·les: Académie Royale de Belgique. (Fitxa biogràfica)
* 1 2 Delforge, Paul. «Henri Pirenne» (en francès). Dictionnaire des Wallons. Govern de Valònia, 2011.
* ↑ Havaux, Pierre «Comment la Belgique a manipulé le passé pour se créer une Histoire». Le Vif, 11-11-2015.
* ↑ «Henri Pirenne». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Ganshof, Franz. «Pirenne (Henri)». A: Biographie Nationale de Belgique (en francès). XXX. Brussel·les: Bruylants, 1959, p. 671-723.
* Geyl, Pieter. «Belgicistische Geschiedschrijving (1927)». A: Noord en Zuid: eenheid en tweeheid in de Lage Landen (Nord i sud: unitat i dualitat als Països Baixos) (en neerlandès). Antwerpen-Utrecht: Het Spectrum, 1960, p. 90-117.
* Hasquin, Hervé. Déconstruire la Belgique? Pour lui assurer un avenir? (en francès). Brussel·les: Académie Royale de Belgique, octubre de 2014, p. 138. ISBN 9782803104253.
* Stengers, Jean. Histoire du sentiment national en Belgique des origines à 1918 (en francès). tom 1 Les Racines de la Belgique. Brussel·les: éditions Racine, 2000. ISBN 2-87386-218-1.
* Thoen, Erik; Vanhaute, Eric «Pirenne and economic and social theory: influences, methods and reception». Journal of Belgian History, 2011, pàg. 323-353.
# Higinio Vilches Pescador

Higinio Vilches Pescador (Jaén, 17 de setembre de 1954 - Jaén, 9 de maig de 2024) fou un futbolista espanyol de les dècades de 1970 i 1980.

## Trajectòria

Jugava d'interior esquerre. Es formà al futbol base de l'Atlètic de Madrid. Després jugà a l'Atlético Madrileño i fou cedit al CD Málaga, club amb el qual debutà a primera divisió. Tornà a l'Atlètic de Madrid, però no gaudí de minuts i acabà cedit al Gimnàstic de Tarragona. Després de dues temporades al club grana a bon nivell ingressà al RCD Espanyol l'abril de 1980, on jugà durant tres temporades i mitja un total de 72 partits. Acabà la seva trajectòria al Cadis CF, a primera i segona divisió, i al Real Jaén a tercera.
Participà en la Universíada l'any 1977.
Un cop retirat fou entrenador del Martos CD i president del Real Jaén CF.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Higinio Vilches Pescador». Gran Enciclopèdia Catalana, 31-10-2014. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ «Fallece Higinio Vilches». Mundo Deportivo, 09-05-2024. [Consulta: 11 maig 2023].
* 1 2 3 4 «Fitxa a cadistas1910». cadistas1910. Arxivat de l'original el 2017-03-27. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ «Dimite el presidente del Real Jaén por desacuerdo con Hitos». diariojaen.es, 25-10-2016. [Consulta: 9 gener 2017].

## Enllaços externs

* Higinio Vilches Pescador a BDFutbol
# Gus Hutchison

Gus Hutchison va ser un pilot de curses automobilístiques estatunidenc que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 26 d'abril del 1937 a Atlanta, Geòrgia, Estats Units.

## A la F1

Gus Hutchison va debutar a la dotzena i penúltima cursa de la temporada 1970 (la 21a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 4 d'octubre del 1970 el GP dels Estats Units al circuit de Watkins Glen.
Va participar en una única cursa puntuable pel campionat de la F1,havent-se de retirar per una pèrdua de combustible quan portava disputades 21 voltes de la cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | Posició | Punts |
| 1970 | Gus Hutchison | Brabham | Ford | SUD | ESP | MON | BEL | HOL | FRA | GBR | ALE | AUT | ITA | CAN | USA Ret | MEX | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Henry Sanfourche

Henry Sanfourche, nascut a Sarlat el 24 de març de 1775 i mort a Sarlat el 10 d'abril de 1841, fou un coronel de l'Imperi francès, comandant de la Legió d’Honor i Cavaller de l’Orde de Saint-Louis. Va sumar 24 campanyes militars sota Napoléon Bonaparte. reposa al cementiri de Sarlat, a prop del general François Fournier-Sarlovèze.

## Referències

* ↑ Base de données Léonore (Légion d'honneur) | Henry Sanfourche
# Henry Kaltenbrun

Henry Gustaves Kaltenbrun (Vryburg, Província del Nord-oest, 15 de maig de 1897 - Benoni, Gauteng, 15 de febrer de 1971) va ser un ciclista sud-africà que va prendre part en els Jocs Olímpics de 1920 i 1924.
Va guanyar dues medalles als Jocs Olímpics d'Anvers, el 1920: una de plata en la contrarellotge individual, per darrere Harry Stenqvist i per davant Fernand Canteloube; i una de bronze en la persecució per equips, formant equip amb James Walker, Sammy Goosen i William Smith. El 1924, als Jocs Olímpics de París, finalitzà en onzena posició en la contrarellotge individual i abandonà en la cursa dels 50 quilòmetres.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Henry Kaltenbrunn». [Consulta: 17 agost 2024].
* ↑ «Henry Kaltenbrunn». FirstCycling.com, 23-07-1924. [Consulta: 17 December 2023].
* ↑ DK Publishing, Inc. Chronicle of the Olympics, 1896-2000. DK Pub., 1998, p. 235 (Chronicle Series). ISBN 978-0-7894-2312-2.
# HNH

HNH té els següents significats:
* Hope not Hate, grup activista contra el racisme i el feixisme
* HNH International (de l'acrònim de Henryk Nishizaki Heymann), casa discogràfica antecessora de Naxos Records, amb seu a Hong Kong
* Domini HNH (de l'acrònim d'Histidina-asparagiNa-Histidina), un dels dominis de l'endonucleasa Cas9 associada a CRISPR
# HM Treasury

HM Treasury, de forma completa Her Majesty's Treasury («El Tresor de sa Majestat»), és el ministeri d'economia i de les finances de l'administració britànica encarregat d'elaborar i establir les polítiques de finances públiques i les polítiques econòmiques. És a Westminster, a Londres. El Tresor comença al segle xvii confiant-lo a una comissió, i si bé en alguna ocasió se'n feu càrrec una sola persona, a partir de 1714, sempre fou en comissió. Els comissaris s'anomenaven Lords of the Treasury, i se'ls donava un nombre basat en l'antiguitat. Finalment, el Primer Lord del Tresor venia a ser com el cap natural de qualsevol govern, i des de Robert Walpole en endavant, comença a ser conegut, no oficialment, com el primer ministre. Carles II d'Anglaterra fou el responsable de nomenar George Downing (el constructor de Downing Street) per reformar radicalment el Tresor i la recaptació d'impostos.

## Referències

* ↑ http://www.hm-treasury.gov.uk/about_history.htm
* ↑ http://data.gov.uk/dataset/staff-organograms-and-pay-hm-treasury-group Arxivat 2012-10-04 a Wayback Machine.
* ↑ Budget 2011. Londres: HM Treasury, 2011, p. 48 [Consulta: 30 desembre 2011]. Arxivat 1 d'agost 2011 at the UK Government Web Archive
# Habitatge al carrer Montserrat, 31 (Calafell)

Habitatge al carrer Montserrat, 31 és un edifici noucentista de Calafell (Baix Penedès) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta trapezoïdal amb una única planta que disposa d'un pati a la part posterior de la finca, en la qual hi ha un cos annex. La façana principal mostra una composició ordenada a partir d'un eix central, on hi ha la porta d'accés, que conserva la porta de fusta original. A cada banda hi ha una finestra vertical amb reixes de ferro. Les obertures estan emmarcades i a la part superior hi ha una decoració de garlandes. A la part baixa de la façana hi ha un sòcol i a la superior una cornisa i un ampit. A la part central de l'ampit hi ha un cos sobrealçat i cada extrem una copa de pedra artificial. La façana és pintada de blanc i gris.
El sistema constructiu és de tipus tradicional amb murs de càrrega i sostres unidireccionals amb jàsseres i bigues de fusta. Els murs són de maons ceràmics amb morter de calç. Els elements ornamentals són de pedra artificial i estuc.

## Referències

* 1 2 «Habitatge al carrer Montserrat, 31». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 setembre 2016].
# Hatsumi Morinaga

Hatsumi Morinaga (en japonès: 守永 初美, Morinaga Hatsumi) va néixer el 4 de gener de 1979, és una ex-cantant de J-Pop provinent de Nagoya, Prefectura d'Aichi, Japó, la seva alçada és d'1,67 cm i el seu grup sanguini es O positiu. El seu primer senzill "Aozora no Knife" va ser creat per al videojoc "Bust A Move" i va rebre un gran èxit mundial per part dels seguidors d'aquell videojoc. Dades sobre la cantant gairebé no n'hi ha a causa del fet que únicament va llançar tres senzills.

## Discografia
### Senzills

* Aozora no Knife (青空のknife, Aozora no Knife) (01-28-1998)
* Kakumei Mitai na Kanjou (革命みたいな感情, Kakumei Mitai na Kanjou) (09-02-1998)
* SAVE OUR SONG (12-02-1998)

## Enllaços externs

* Hatsumi Morinaga en la Base de Dades d'Avex Arxivat 2007-11-14 a Wayback Machine. (japonès)
* Entrevista a Hatsumi Morinaga sobre el seu senzill "Aozora no Knife" (japonès)
# Heritage Hills (Colorado)

Heritage Hills és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 658 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Heritage Hills tenia 658 habitants, 235 habitatges, i 207 famílies. La densitat de població era de 135,1 habitants per km².
Dels 235 habitatges en un 39,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 83,4% hi vivien parelles casades, en un 3% dones solteres, i en un 11,9% no eren unitats familiars. En el 8,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 0,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 2,3% entre 18 i 24, un 31,5% entre 25 i 44, un 30,5% de 45 a 60 i un 7,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 110.186 $ i la renda mediana per família de 120.532 $. Els homes tenien una renda mediana de 83.273 $ mentre que les dones 32.083 $. La renda per capita de la població era de 50.041 $. Cap de les famílies i l'1,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Heritage Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Heritage Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Hitomi Kanehara

Hitomi Kanehara (japonès: 金原 ひとみ, Kanehara Hitomi; Tòquio, 8 d'agost de 1983) és una escriptora japonesa. Va deixar els estudis amb 15 anys per dedicar-se a la literatura amb el suport pel seu pare, el professor de literatura, escriptor de novel·la infantil i traductor Mizuhito Kanehara. Ha rebut els premis Akutagawa (2003) i Shueisha (Hebi ni Piasu, 2003).

## Obres

* 2003 Hebi ni piasu (蛇にピアス), ISBN 4087746836
* 2004 Asshu beibii (アッシュベイビー), ISBN 4087747018
* 2005 AMEBIC, ISBN 4087747018
* 2005 Ōtofikushon (オートフィクション), ISBN 9784087753646
* 2007 Haidora (ハイドラ), ISBN 4103045310
* 2007 Hoshi e ochiru (星へ落ちる), ISBN 4087748979
* 2009 Yūutsu tachi (憂鬱たち), ISBN 4163285202
* 2009 Trip Trap (トリップ・トラップ), ISBN 4048740121
* 2011 Mazāzu (マザーズ), ISBN 9784103045328

## Notes

* ↑ http://www.nytimes.com/2004/06/06/world/an-aging-island-embraces-japan-s-young-dropouts
* ↑ Thorne, Matt

## Notes

* J'Lit | Authors : Hitomi Kanehara* | Books from Japan Arxivat 2013-06-18 a Wayback Machine. (anglès)
# Hippolyte Bis

Hippolyte Louis Florent Bis (29 d'agost de 1789 – 3 de març de 1855) fou un dramaturg i llibretista francès, conegut per haver escrit el llibert de l'òpera Guillaume Tell per a Giachino Rossini, estrenada el 1829, conjuntament amb Étienne de Jouy.

## Obra
### Teatre

* Lothaire, tragèdia en 3 actes i en vers, amb François Hay, 1817
* Attila, tragédie en 5 actes, París, Théâtre de l'Odéon, 26 d'abril de 1822
* Blanche d'Aquitaine, ou le Dernier des Carlovingiens, tragèdia en 5 actes, París, Théâtre-Français, 29 d'octubre de 1827
* Jeanne de Flandre, ou Régner à tout prix, tragédie, creat pel Théâtre-Français a la salle Richelieu el 29 d'octubre de 1845, una actuació única

### Òpera

* Guillaume Tell, òpera en 4 actes, amb Étienne de Jouy, música de Rossini, París, Académie royale de musique, 3 d'agost de 1829

### Diversos

* Le Cimetière, poema líric, 1822
* La Marseillaise du Nord, cantada el 6 de desembre de 1830, en un banquet dels Gardes nationaux de Lille et de Douai.
* Notice sur le Mal Mortier, duc de Trévise, mort assassiné près du roi, le 28 juillet 1835, suivie du programme de l'inauguration de sa statue, 16 de setembre de 1838 al Catteau-Cambrésis
* La Flamande, chansonnette en 12 cuplets en vers, a la reunió infantil del Nord del 29 d'abril de 1839
* Le Général Guilleminot, esquisse historique, 1842

## Referències

* ↑ Phillips, Lawrence Barnett (1871).
* ↑ «Libretto to Guillaume Tell». Stanford OperaGlass.
# Henri Salvador

Henri Gabriel Salvador, conegut artísticament com a Henri Salvador (Cayenne, Guaiana Francesa, el 18 de juliol de 1917 - París, el 13 de febrer de 2008) va ser un cantant, compositor i guitarrista de jazz francès.

## Discografia

* 1958. Dans mon île
* 1959. Un certain sourire

## Enllaços externs

* Notícia del seu decés, a la Vanguardia Arxivat 2009-03-22 a Wayback Machine.
# Henri Safran

Henri Safran (nascut el 7 d'octubre de 1932) és un director de cinema nascut a París que va treballar molt a Austràlia. Va treballar a la televisió francesa, després a Gran Bretanya, abans de traslladar-se a Austràlia el 1960 per treballar amb l'ABC. Es va convertir en ciutadà australià el 1963, però va tornar a Anglaterra el 1966 per treballar a la televisió britànica. Va tornar a Austràlia de nou a mitjans dels anys setanta.

## Filmografia selecta

* Jenny (1962) (telefilm)
* A Season in Hell (1964) (telefilm)
* A Sound of Trumpets (1964) (telefilm)
* Storm Boy (1976)
* Listen to the Lion (1977)
* Golden Soak (1979) (mini-series)
* Norman Loves Rose (1982)
* Bush Christmas (1983)
* The Wild Duck (1984)
* The Edge of Power (1987)
* The Rogue Stallion (1990)
* Flair (1990) (minisèrie)

## Referències

* ↑ Andrew Pike and Ross Cooper, Australian Film 1900–1977: A Guide to Feature Film Production, Melbourne: Oxford University Press, 1998, 306.
* ↑ Margaret Smith, "Henri Safran talks about Norman Loves Rose", Cinema Papers, October 1982 p409 -412