OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Campionat d'Espanya de trial 1968

La temporada de 1968 del Campionat d'Espanya de trial fou la 1a edició d'aquest campionat, organitzat per la Reial Federació Motociclista Espanyola. Instaurat com a continuació del Campionat de Catalunya, existent des de 1965, el primer campionat estatal constava de tres proves: Trial de València (disputat a Sagunt l'11 de febrer), Trial de Primavera (disputat al Tibidabo el 24 de març) i Trial de Madrid (a Navacerrada). Pere Pi, pilotant la Montesa 250 Trial (poc abans del llançament de la reeixida Cota 247), va guanyar-les totes tres.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Pere Pi | Montesa | 16 |
| 2 | Manuel Marquès | Bultaco | 9 |
| 3 | Jaume Marquès | Bultaco | 7 |
| 4 | ? | ? | ? |
| 5 | ? | ? | ? |
| 6 | ? | ? | ? |
| 7 | ? | ? | ? |
| 8 | ? | ? | ? |
| 9 | ? | ? | ? |
| 10 | ? | ? | ? |

## Notes

* ↑ Segons alguna altra font, la darrera prova del Campionat d'Espanya de 1968 fou el Trial de Sant Llorenç, disputat el 20 d'octubre.

## Referències

* ↑ «Campeonato de España de Trial: Un poco de historia (II)» (en castellà). blogs.motociclismo.es. Motor Press Ibérica, 05-11-2008. Arxivat de l'original el 5 de juliol 2012. [Consulta: 29 desembre 2009].
* ↑ «Pedro Pi (Montesa), vencedor del IV Trial Primavera de Peña Motorista Barcelona» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 25-03-1968. [Consulta: 17 març 2013].
* ↑ «Campeonato de España de Trial: Un poco de historia (III)» (en castellà). blogs.motociclismo.es. Motor Press Ibérica, 05-11-2008. Arxivat de l'original el 26 d’agost 2014. [Consulta: 29 desembre 2009].
* ↑ «Pedro Pi (Montesa), vencedor del II Trial de Sant Llorenç de Munt» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 21-10-1968. [Consulta: 14 gener 2010].
* ↑ Pi 2012: «82. Primer títol d'Espanya i de Catalunya de trial» p. 127-128
* ↑ Pi 2012: «Resultats oficials dels tres primers classificats de tots els Campionats d'Espanya de trial. Resultats facilitats per la RFME» p. 129
* ↑ «Spain - 1968» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 6 agost 2020].

### Bibliografia

* Pi, Pere. No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012. ISBN 9788461590353.
# Can Giralt (Sant Pere de Ribes)

Can Giralt és una obra del municipi de Sant Pere de Ribes (Garraf) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt de diverses edificacions, organitzades al voltant d'un pati central i unides per una tanca. El cos principal té dos accessos, la façana que dona a la carretera i també un altre de posterior.
És d'estructura basilical i té la coberta de teula, a dues vessants i a doble nivell. La façana, de composició simètrica i senzilla, té a la planta baixa la porta d'accés d'arc escarser centrada, i als costats dues finestres rectangulars. El primer pis presenta tres obertures allindanades, dues finestres als costats i un balcó al centre, amb barana de ferro.
A la part superior hi ha un rellotge de sol i una obertura ovalada. L'acabament de la façana és sinuós, amb cornisa. A la part dreta d'aquesta façana hi ha una capella, bastida en una etapa posterior a la de la construcció original.

## Història

Can Giralt, també coneguda amb el nom de "Casa Roja", és un edifici bastit durant el segle xviii. En una de les construccions que hi ha al voltant del pati posterior, figura a la façana la data de 1770.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Giralt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
* ↑ «Can Giralt del Palou (Sant Pere de Ribes - Garraf)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
# Canencia

Canencia és un municipi del nord-est de la Comunitat de Madrid.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 420 | 474 | 414 | 457 |
# Can Trullol

Can Trullol és una casa a l'inici del nucli urbà alt-empordanès de Cabanelles, formant cantonada entre els carrers de l'Arc i de Lladó. Està inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Edifici de grans dimensions, amb jardí davanter i planta rectangular, format per dos grans cossos adossats. El cos principal presenta la coberta de dos vessants de teula i està distribuït en planta baixa i dos pisos. La façana principal, orientada a migdia, presenta un portal d'accés a l'interior d'arc rebaixat emmarcat en carreus de pedra calcària blanquinosa i, al costat, un portal rectangular de les mateixes característiques. Al primer pis, damunt del portal principal, hi ha una finestra rectangular emmarcada en pedra, amb un escut treballat situat sobre la llinda. A banda i banda, dos balcons exempts amb els finestrals fets de carreus de pedra. A la segona planta hi ha diverses finestres rectangulars amb els emmarcaments arrebossats. La resta de façanes presenten finestres rectangulars, la majoria amb els emmarcaments arrebossats. L'interior de l'edifici presenta un vestíbul cobert amb voltes d'arestes rebaixades sostingudes per un pilar quadrat central de pedra, i comunicades a través d'arcs rebaixats bastits en maons i emblanquinats, de la mateixa manera que les voltes.
L'altre edifici, de cronologia més moderna, s'adossa a la banda de llevant del cos principal. Té la coberta plana utilitzada com a terrat, està distribuït en planta baixa i dos pisos i presenta un cos adossat a la façana principal, amb terrassa al nivell de la primera planta. Majoritàriament, les obertures són rectangulars i estan bastides en maons, tot i que se'n conserven algunes emmarcades en pedra. A la façana principal, a la planta baixa, hi ha dues esveltes arcades de mig punt, tot i que una d'elles està tapiada. De la façana de tramuntana destaca una gran arcada de mig punt bastida en pedra, actualment tapiada i reformada.
La construcció està bastida en pedra sense treballar i fragments de maons, disposats en filades més o menys regulars, tot i que el parament del cos principal estava arrebossat. Cal mencionar el fet que l'edifici està reforçat mitjançant un contrafort que el lliga amb la casa veïna situada a l'altre costat del carrer.

## Referències

* 1 2 3 «Can Trullol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Can Jornet

«Can Jornet» té aquests significats:
* Can Jornet de Gallecs
* Can Jornet de Parets
# Basanita fonolítica

Les basanites fonolítiques són roques ígnies volcàniques constituïdes per plagiòclasi, feldspatoide, olivina (més de 10%; cosa que la distingeix de la tefrita fonolítica), augita, i, de vegades sanidina com a mineral accessori. Es troba definida modalment al camp 13 del diagrama QAPF de Streckeisen. És l'equivalent de les monzodiorites foidítiques o dels gabres foídics.

## Referències

* ↑ «Basanita fonolítica». Diccionari de geologia. [Consulta: 9 novembre 2017].
# T-11

La T-11 és un tram d'autovia el trajecte és de Reus a Tarragona substituint l'antic traçat de la N-420. La construcció d'aquesta autovia va ser entre 1998 i 2001. Part del desdoblament de la N-420 entre les Borges del Camp i Reus, a quatre quilòmetres a l'oest de Reus i circumval la ciutat del nord-oest al sud-est enllaçant amb l'antic traçat de la N-420 (transformat en autovia) prop de l'aeroport de Reus per finalitzar a l'extrem oest de Tarragona, al pont sobre el riu Francolí. La longitud total de l'autovia és de 17,3 km. Des de febrer de 2008 el tram des de Boella / Aeroport fins a Tarragona es troba immers en obres després de la reordenació dels enllaços amb l'Autovia de la Mediterrania, Autopista del Mediterrani, els accessos amb els barris de Ponent i el centre comercial Les Gavarres, així com el encreuament amb el Corredor Mediterrani.

## Referències

* ↑ Palau, Òscar. «Les obres a la T-11 encara s'allargaran un any i mig més - 30 juliol 2011». [Consulta: 9 desembre 2018].
# Raúl Moro Prescoli

Raúl Moro Prescoli, conegut com a Raúl Moro (nascut el 5 de desembre de 2002), és un futbolista professional català que juga d'extrem al Reial Valladolid.

## Carrera de club

Moro va néixer a Abrera. Va debutar a la Sèrie A amb la Lazio el 20 de juliol de 2020 en un partit contra la Juventus.
El 23 d'agost de 2022, Moro es va unir al Ternana Calcio cedit durant tota la temporada. El gener del 2023, Moro va acabar la cessió i es va incorporar al Reial Oviedo cedit fins a final de temporada.
El 17 de juliol de 2023, Moro es va traslladar al Reial Valladolid de Segona Divisió amb un contracte de cessió d'un any. Després d'ajudar en l'ascens del club a la Lliga, va signar un contracte indefinit de quatre anys el 30 de juny de 2024.

## Referències

* 1 2 Raúl Moro Prescoli a worldfootball.net
* ↑ «Raúl Moro». BDF Futbol. [Consulta: 11 novembre 2021].
* ↑ «Juventus v Lazio game report». Soccerway, 20-07-2020.
* ↑ «Dalla Lazio arriva l'attaccante spagnolo Raúl Moro» (en italià). Ternana, 23-08-2022. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ «Raúl Moro, nuevo jugador del Real Oviedo» (en castellà). www.realoviedo.es, 25-01-2023. [Consulta: 25 gener 2023].
* ↑ «Raúl Moro refuerza el ataque» (en castellà). Real Valladolid, 17-07-2023. [Consulta: 17 juliol 2023].
* ↑ «Moro 2028» (en castellà). Real Valladolid, 30-06-2024. [Consulta: 5 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Raúl Moro Prescoli a BDFutbol
# Climent d'Arretium

Climent d'Arretium o Climent Arretí (en llatí Clemens Arretinus) era un romà de rang senatorial, connectat per matrimoni a la família de Vespasià i íntim amic de Domicià.
Licini Mucià el va nomenar prefecte de la guàrdia pretoriana l'any 70, càrrec que el seu pare ja havia tingut sota Calígula. Climent devia exercir el càrrec poc temps i amb poc poder. Tot i la seva amistat amb Domicià aquest el va fer matar poc després de pujar al tron.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/803?rgn=full+text;view=image;q1=ClemensSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 788. ]
# Xot de Guatemala

El xot de Guatemala (Megascops guatemalae) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita els boscos des de Mèxic cap al sud, a través d'Amèrica Central fins al nord de Nicaragua. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Xot de Guatemala». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 17 gener 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 260. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Guatemalan Screech-owl. Megascops guatemalae» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 17 febrer 2023].
# Şekerpare

Els şekerpares són unes postres de pasta i xarop de la cuina turca. El şekerpare té una forma rodona i damunt sempre porta una avellana.

## Vegeu també

* Badem tatlısı
* Bülbülyuvası

## Referències

* ↑ Complete Book Of Turkish Cooking. Taylor & Francis, 2013. ISBN 9781136166211 [Consulta: 13 desembre 2014].
# Xavier Rocha i Rocha

Xavier Rocha i Rocha (Madrid, 12 d'abril de 1922) és un advocat i polític català.

## Biografia

Nascut a Madrid, es va establir a Catalunya en 1935. Es llicencià en Dret a la Universitat de Barcelona. Va exercir com a notari a Premià de Mar i a Calella. Participà en l'oposició catòlica al règim, de manera que fins a 1966 fou secretari de Pax Christi. Va mantenir contactes amb el grup de Josep Pallach i fou detingut i multat arran el procés de Burgos (1970). Així el 1975 es va integrar en el Reagrupament Socialista i Democràtic de Catalunya, del que en fou nomenat secretari en 1976. S'integrà en el PSC-Reagrupament i el 1978 formà part de la comissió formada per unificar-se amb el PSC-Congrés, de la que en sorgiria al PSC-PSOE, del que en fou nomenat Primer Secretari de la Federació del Maresme.
Fou candidat del PSC a les eleccions generals espanyoles de 1979, però no fou escollit. El 9 d'abril de 1980 va substituir en el Congrés dels Diputats Joan Reventós, qui dimití per poder presentar-se a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980. Tanmateix, el 6 de novembre deixà l'escó per raons de caràcter professional i fou substituït per Jaume Valls i Ortiz. El novembre de 1986 anuncià que es donava de baixa del PSC-PSOE a causa de l'actitud del PSOE arran la LOAPA i perquè havia marginat excessius continguts nacionalistes.

## Referències

* ↑ L'Opinió Socialista Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., 1979 p. 11
* ↑ Abandonos en el PSC (r) tras la expulsión de Arana a El País, 7 de març de 1978
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Xavier Rocha, ex diputado socialista catalán, deja el partido por creerlo "falto de contenido nacionalista" a La Vanguardia, 10 de novembre de 1986
# Xavier Roca Mateo

Xavier Roca Mateo (Barcelona, 19 de gener de 1974) és un exfutbolista català. A les temporades 2006-2008 fou jugador i capità del Centre d'Esports Sabadell. Posteriorment es desplaçà a Nova Zelanda, on va ser jugador de l'Auckland City.
En el seu debut amb l'Auckland City va patir una greu lesió al genoll. La temporada següent tornà a Catalunya i s'incorporà a l'àrea esportiva del CE Sabadell. Uns dies després anuncià el seu fitxatge pel CE Europa. Així que actualment realitza les dues activitats.

## Palmarès

* Lliga de Campions de l'OFC (1): 2008-09.
* Campionat de Futbol de Nova Zelanda (1): 2008-09.

## Referències

* ↑ Fitxa amb l'Espanyol - Diari El Mundo (castellà)
* ↑ «El Mundo Deportivo: Entrevista després del fitxatge per l'Auckland City». Arxivat de l'original el 2009-09-03. [Consulta: 11 novembre 2008].
* ↑ Xavi Roca es ‘trenca' al seu debut a Nova Zelanda - Diari Marca (castellà)

## Enllaços externs

* Estadístiques a Primera Divisió - LFP (castellà)
* Fitxatge per l'Espanyol - Diari ABC (castellà)
* Trajectòria del jugador fins al 2003 - Diari AS (castellà)
* Entrevista a Xavi Roca - Diari AS (castellà)
# Zoo Marí de Barcelona

El Zoo Marí de Barcelona fou un projecte de zoo de fauna marina dissenyat amb l'objectiu de complementar el Parc Zoològic de Barcelona desdoblant-lo en dues instal·lacions, els hàbitats terrestres al Zoo de Ciutadella i els marins a un nou espai al front litoral del Besòs, al costat del Parc del Fòrum.
L'any 2009 van començar les obres amb la retirada de les terres de precàrrega i la construcció de les estructures dels murs perimetrals necessaris per crear una plataforma marina de 8 hectàrees.
Inicialment estava previst que el 2011 s'acabés la urbanització de l'entorn, el 2013 les obres de les instal·lacions i el 2014 es pogués obrir al públic el Zoo Marí.
L'any 2011 el projecte va ser aparcat per l'alcalde Xavier Trias. Posteriorment va ser completament cancel·lat. Del projecte inicial només es va finalitzar una plataforma marina, que actualment es fa servir per a diverses activitats ciutadanes, dins del conjunt del Parc del Forum.

## Referències

* ↑ B:SM, Arxivat 2009-12-13 a Wayback Machine. Inici de les obres del nou Zoo de Barcelona.
* ↑ Trias aparca el zoo marí del Fòrum
# Zoo Aquarium de Madrid

El Zoo Aquarium de Madrid és un zoològic de Madrid (Espanya) que es troba a la Casa de Campo, gran parc forestal de la ciutat de Madrid. El parc pertany a Parques Reunidos.

## Història

El primer zoològic de Madrid data de l'any 1770. Es coneixia com la Casa de Fieras del Retiro i va ser fundada per Carles III.
El promotor de l'actual zoològic va ser Antonio Lleó de la Viña, que va construir les instal·lacions del recinte a la Casa de Campo. El projecte inicial del Zoo de Madrid va estar a càrrec de l'arquitecte català Jordi Mir i Valls, guanyador del concurs convocat per tal efecte. El parc es va inaugurar l'any 1972.
Quinze anys més tard, el 1987, es va construir el delfinari. Va inaugurar-se amb set dofins mulars. També es va construir el pavelló Naturaleza Misteriosa, on s'exhibeix una col·lecció de rèptils, amfibis i invertebrats.
L'any 1995 es va construir a la part sud-oest del recinte l'aquari del zoo, amb sostre piramidal de vidre. Mesura 3.000m².
L'any 1997 es van iniciar les exhibicions de vol d'aus rapinyaires i exòtiques a un espai proper al dofinari.
El 2002, la Reina Sofía i el llavors alcalde de Madrid José María Álvarez del Manzano van inaugurar les aules d'educació ambiental del Zoo Aquarium.
L'any 2003 va construir-se les instal·lacions per lleons marins de Califòrnia i pingüins del Cap.
L'any 2006 es completava la construcció del complex de primats del sud-est asiàtic (orangutans de Borneo i gibons de mans blanques).
Des del setembre de 2007, el Zoo Aquarium de Madrid compta amb un nou complex amb pandes gegants. Els dos primers exemplars van ser donats pel govern xinès.

## Cria d'animals

Al Zoo Aquarium de Madrid es crien un important nombre d'espècies, com ara el panda gegant, la foca grisa i l'orangutan de Borneo.
Entre 2007 i 2008 va participar en 30 programes EEP i 21 programes ESB coordinats per EAZA.

## Instal·lacions i espècies

El Zoo Aquarium de Madrid exhibeix una col·lecció de més de 6.000 animals de més de 500 espècies diferents.
L'any 1987 es va construir el delfinari. Va inaugurar-se a l'agost del mateix any, important els animals des de Marineland Catalunya.
El delfinariés una piscina de 36 metres de longitud per 10 m d'ample i 5,20 m de profunditat, amb una capacitat de més de 2 milions de litres d'aigua i amb dues piscines secundàries per al cuidat i manteniment dels dofins que compten amb 300m³ d'aigua. La composició de l'aigua s'aconsegueix a partir d'aigua dolça tractada amb sal.
L'any 1995 es construeix l'aquari. Compta amb 35 tancs d'exposició i més de 200 espècies (principalment peixos i invertebrats marins).
* Rinoceront blanc
* Lleó marí de Califòrnia
* Camell bactrià

### Serveis

El parc compta amb diversos restaurants, kioscs de menjar i botigues de records.

## Referències

* ↑ «China ofrece a España una pareja de pandas». El Mundo, 28-06-2007.
* ↑ EAZA Executive Office. D. de Man, W. van Lint, A. Garn and C. Henke. EAZA Yearbook 2007‐2008. Amsterdam: EAZA.
* ↑ Zoo de Madrid.
# Ònnega Garcés

Ònnega Garcés (segle ix) va ser comtessa consort d'Aragó.
Era filla de rei de Pamplona Garcia Ènnec (851-882).
Va casar-se amb el comte Asnar Galí II. El matrimoni estava pensat amb la finalitat de mantenir el comtat d'Aragó sota la tutela de la monarquia pamplonesa, donant inici a aquesta dependència, si bé a la pràctica el comtat va mantenir la seva autonomia.
Els comtes van tenir tres fills: el següent comte d'Aragó, Galí Asnar II, Sança Asnar, la qual va casar-se amb el valí d'Osca, Muhàmmad al-Tawil, i finalment Garcia Asnar.

## Referències

* 1 2 «Onneca Garcés» (en castellà). Gran Enciclopedia de Navarra. Fundación Caja Navarra. [Consulta: 10 gener 2021].
* 1 2 Lacarra de Miguel, José María «Textos navarros del Códice de Roda». Estudios de Edad Media de la Corona de Aragón, vol. 1, 1945, pàg. 212, 243. Arxivat de l'original el 2021-01-31 [Consulta: 14 maig 2022].
* ↑ Bertran Roigé, Prim. «Aznar II Galíndez» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 9 gener 2021].
# Òpal

* No s'ha de confondre amb Opal.
L'òpal és un mineral de la classe dels òxids, emprat sovint en joieria. L'origen del nom és incert. Es creu que pot provenir del sànscrit upala, que significa "pedra" o "pedra preciosa" o de l'antic nom llatí de la gemma, opalus (Plini el Vell, 75-79). Plini pot haver-se referit també a la joia com paederos.

## Característiques

Tot i que encara és considerat com una espècie mineral vàlida per raons històriques, l'òpal no és un veritable mineral en el sentit acceptat de la paraula, és un mineraloide format de cristobalita i/o tridimita o compost de silici amorf. És un mineral amorf, amb aspecte cerós, de qualsevol color fins i tot irisat, i de densitat 2,1 a 2,2. La seva fórmula és SiO₂·nH2O. És una de les primeres pedres que es va fer servir en joieria; cal humidejar-la de tant en tant perquè no perdi el seu aspecte opalí. L'òpal, en astrologia, és associat al signe del Lleó.

## Tipus d'òpal

L'òpal es classifica en quatre tipus:
* Òpal-CT. Consisteix en empaquetats d'esferes microscòpiques (150-300 nm) constituïdes per petites fulles microcristal·lines de cristobalita i/o tridimita, amb un contingut d'aigua de fins a un 10% del seu pes. També es coneix amb el nom de lussatita.
* Òpal-C. Un tipus d'òpal que consisteix en una desendreçada α-cristobalita.
* Òpal-AG. Un tipus d'òpal que consisteix en agregats d'esferes de silici amorf, amb aigua omplint els espais del mig. També conegut com a òpal preciós.
* Òpal-AN. Òpal amorf amb una estructura similar al vidre. També coneguda com a hialita.
Les transicions entre òpal-AG, òpal-CT i l'òpal-C són comunes.
* Òpal-CT de Lussat, Puy-de-Dôme, França
* Òpal-AN, o hialita, de la muntanya de Montjuïc, Barcelona
* Òpal-C, de Salar del Hombre Muerto, Antofagasta de la Sierra, Argentina
* Òpal-AG, d'Andamooka, Austràlia del Sud

## Referències

* ↑ «Opal» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 novembre 2014].
* ↑ «Opal-CT» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 novembre 2014].
* ↑ «Opal-C» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 novembre 2014].
* ↑ «Opal-AG» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 novembre 2014].
* ↑ «Opal-AN» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 novembre 2014].
# Švábovce

Švábovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1268.
# Čierny Balog

Čierny Balog és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1607.

## Ciutats agermanades

* Týniště nad Orlicí, República Txeca
# 1222
## Esdeveniments

* Creació de la universitat a Pàdua
* Primera irrupció dels mongols a Europa
* Mali esdevé oficialment un imperi
* Fundació de l'ordre dels cavallers teutònics a les croades

## Necrològiques

* 23 de juny, Catània, Sicíliaː Constança d'Aragó i de Castella, princesa de la Corona d'Aragó, reina consort d'Hongria i emperadriu consort del Sacre Imperi Romanogermànic (n. ca. 1179).
* 2 d'agost, Tolosa de Llenguadoc (Comtat de Tolosa)ː Ramon VI, comte de Tolosa i Melguelh i marquès de Provença (n. 1156).

## Referències

* ↑ Pons, Marc. «Mor Constança d’Aragó, la catalana que va ser emperadriu». ElNacional.cat, 23-06-2018. [Consulta: 19 abril 2022].
# .aero

El domini .aero és el domini de primer nivell patrocinat (sponsored TLD en anglès) d'Internet per als negocis relacionats amb l'aviació. Fou aprovat oficialment el 2002 per la ICANN. És gestionat per la SITA.
El domini .aero està reservat per a empreses, organitzacions, associacions, agències governamentals i individual relacionats amb la indústria de l'aviació.

## Referències

* ↑ «.aero - the world's first industry-based top level Internet domain» (en anglès). Aeor, the domain of aviation. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «.aero Domain Delegation Data». Internet Assidgne Numbers Authority (iana). [Consulta: 19 desembre 2021].
Domini de primer nivell genèric :
Actuals :
Proposats :
Llista de dominis de primer nivell territorial :