OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hípica als Jocs Olímpics d'estiu de 1900 - Salt de llargada

Hípica als Jocs Olímpics d'estiu de 1900 :
Salts d'obstacles :
Salt d'alçada :
Salt de llargada :
Tallar i caçar a cavall :
Repartir correu a cavall :
* 1912>
El salt de llargada va ser una de les proves d'hípica dels Jocs Olímpics d'Estiu de 1900. Hi van prendre part 17 participants, però sols es coneix el nom de sis d'ells. De la resta se sap que set eren francesos i dos belgues.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Constant van Langendonck Extra-Dry | Giovanni Giorgio Trissino Oreste | Camille de La Forgue de Bellegarde Tolla |

## Resultats

| Posició | Genet | Cavall | Distància |
| | Constant van Langendonck | Extra-Dry | 6,10m |
| | Giovanni Giorgio Trissino | Oreste | 5,70m |
| | Camille de La Forgue de Bellegarde | Tolla | 5,30m |
| 4 | Napoléon Murat | Bayard | 4,90m |
| 5-17 | Hermann John Mandl | desconegut | desconegut |
| 5-17 | Uberto Visconti di Modrone | Jupe-en-l'Air | desconegut |
| 5-17 | Orloff | desconegut | desconegut |
| 5-17 | de Poliakov | desconegut | desconegut |
| 9 participants més ||||

## Enllaços externs

* Base de dades del Comitè Olímpic Internacional
* De Wael, Herman. Herman's Full Olympians: "Equestrian 1900". Accés el 19 de gener de 2006. Consultable electrònicament a Herman's Full Olympians: "Equestrian 1900" Arxivat 2012-07-16 a Wayback Machine..
* Mallon, Bill. The 1900 Olympic Games, Results for All Competitors in All Events, with Commentary. Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, Inc., Publishers, 1998. ISBN 0-7864-0378-0.
# Interior gateway protocol

Interior gateway protocol (amb acrònim anglès IGP) és un tipus de protocol d'enrutament emprat per intercanviat informació d'enrutament entre passarel·les (normalment encaminadors o ruters) dintre d'una sistema autònom (una sistema autònom és un grup de xarxes i passarel·les que tenen la responsabilitat d'una autoritat administrativa). Es defineixen les següents recomanacions RFC 3906, RFC 3785, RFC 3906, RFC 1371.

## Tipus d'IGP
### Protocol de vector de distàncies

* Utilitza l'algorisme de Bellman-Ford, on cada node no té informació sobre la topologia general de la xarxa. Presenten l'inconvenient d'una convergència lenta.
* Exemples :
** Routing Information Protocol (RIP, RIPv2, RIPng).
** Interior Gateway Routing Protocol.

### Link-state routing protocol

* Cada node té la informació completa de la topologia de la xarxa. Llavors cada node calcula el millor camí per a cada destinació dintre de la xarxa.
* Exemples :
** OSPF (Open Shortest Path First).
** IS-IS (Intermediate system to intermediate system).

## Referències

* ↑ «What is IGP (Interior Gateway Protocol)? - Definition from WhatIs.com» (en anglès). SearchSecurity, 05-11-2017.
* ↑ Osterloh, Heather. IP Routing: From Basic Principles to Link State Protocols (en anglès). http://www.informit.com,+2002-03-29.
* ↑ «Interior vs. Exterior routing protocols - InetDaemon's IT Tutorials» (en anglès). http://www.inetdaemon.com.+[Consulta: 5 novembre 2017].
* ↑ «IBM Knowledge Center» (en anglès). https://www.ibm.com.+[Consulta: 5 novembre 2017].

## Vegeu també

Exterior gateway protocol
# Ilia Plavev

Ilia Plavev (Илија Плавев en macedoni) (Veles, actualment a Macedònia del Nord, 1867 - Belgrad, 1940) va ser un dels primers socialistes de Macedònia. Va ser marit de Rosa Plaveva, socialista i una de les primeres lluitadores pels drets de la dona a Macedònia del Nord.

## Biografia

De jove va treballar i estudiar a Tessalònica i posteriorment a Sofia, on es va unir al Grup de socialistes macedonis. El 1902 va tornar a Veles i es va convertir en un dels principals activistes del moviment obrer local. El 1905 es va traslladar amb la seua família a Skopje i va passar a formar part de la direcció del grup socialdemòcrata. Després de la Revolució dels Joves Turcs va participar en les vagues i va gestionar la vaga que els treballadors del sector del calçat van organitzar a Skopje. Va ser membre del Partit Federal Popular.
Després de la Primera Guerra Mundial va treballar en la reconstrucció del partit i es va convertir en el seu tresorer. Va ser vicepresident del Comitè Regional del Partit Comunista de Iugoslàvia per a Macedònia. Va ser perseguit pel govern i empresonat en diverses ocasions. Es va veure obligat a abandonar Skopje i es va traslladar a Belgrad, on va morir el 1940.

## Referències

* ↑ Македонска енциклопедија (en macedoni). Skopje: Македонска академија на науките и уметностите, 2009, p. 1163.
* ↑ Hronologija radničkog pokreta i SKJ 1919-1979. 1. Belgrad: Narodna knjiga i Institut za savremenu istoriju, 1980, p. 296.
* ↑ Имиња на улиците на Скопје (en macedoni), 1981, p. 111.
# Isabel Muñoz Villalonga

Isabel Muñoz Villalonga (Barcelona, 1951) fotògrafa catalana establerta a Madrid. Filla de Julio Muñoz Ramonet i de Carmen de Villalonga.
Als vint anys, es trasllada a Madrid i al 1979 decideix fer de la fotografia la seva professió matriculant-se en Photocentro. El 1986 realitza la seva primera exposició, "Tocs", a la qual han seguit moltes altres a diverses ciutats del món des de fa més de vint anys.
Les seves obres es poden trobar a la Casa Europea de la Fotografia (MEP) a París, el New Museum of Contemporary Art, de Nova York, el Contemporary Arts Museum d'Houston o en col·leccions privades.

## Tècnica

Les seves fotografies, gairebé sempre en blanc i negre, són un estudi humà mostrant parts del cos, imatges de guerrers, toreros o ballarines, utilitzant un procés minuciós i artesanal de revelat:
| « | Totes les fotografies són contactes de gran format, realitzats per l'artista directament del negatiu, fent servir l'antic procés del platí. En aquest procés, l'artista s'ha de preparar ella mateixa el paper aplicant-li, com si es tractés de pintura, una solució de platí. Més tard, els negatius, que han de tenir la mateixa mida que la fotografia final, es posen en contacte directe amb el paper preparat, per ser exposats a la llum sota una gran premsa de contactes. Un cop acabat aquest procés, les imatges són revelades i rentades a mà en grans safates. | » |
| — Web d'Isabel Muñoz |||

## Llibres

* Parade Nuptiale, 1992, Fata Morgana, amb text de Gérard Macé.
* Fragments, 1994, Saint-Gervais.
* En jambes, 1994, Azygos.
* María Il·lusió, 1995, Plume.
* Rome Efemer, 1997, Gallimard.
* Figuris Sans Visages,1997, Fata Morgana, amb text de Gérard Macé.
* Rome, l'invention du Barroque, 1997, Marva, amb text de Gérard Macé.
* I corpi la pietra, 1997, Leonardo Art.
* Fort com un turc,1998, Galàxia.
* El parany del ball, 2000, Photobolsillo.

## Premis

* Medalla d'Or en la Biennal d'Alexandria, 1999
* 2º premi de "The Arts Stories" en la 43ª Edició do World Press Photo per "Chines Martial Arts Training"
* 3º Premi "Portraits Stories" en la 48ª Edició do World Press Photo per "The Surma people of Etiopia", publicat per El País Setmanal.
* Premi Nacional de Fotografia 2016, del Ministeri de Cultura d'Espanya.

## Referències

* ↑ «El último capítulo del legado envenenado del hombre fuerte de Franco en Barcelona» (en castellà). Vanitatis El Confidencial, 04-04-2016, pàg. 18 [Consulta: 9 març 2018].
* ↑ «Isabel Muñoz, Premio Nacional de Fotografía 2016», 17-11-2016. [Consulta: 17 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Isabel Muñoz Villalonga - Lloc web oficial
* Entrevista RTVE Isabel Muñoz
# Isabel Muradàs i Vázquez

Isabel Muradàs i Vázquez (Ciutat de Mèxic, 1967) és una economista i política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la X Legislatura.

## Biografia

És llicenciada en Ciències Econòmiques i Empresarials per la Universitat Pontifícia de Comillas i màster en Gestió i Política Universitària per la Universitat Politècnica de Catalunya. Ha estat administradora de l'Àrea de Lletres de la Universitat de Girona i ha treballat com a auditora d'Ernst & Young. És membre del Registre Oficial d'Auditors de Comptes.
Militant de Demòcrates de Catalunya, ha estat subdirectora d'Estudis i Coordinació de la Direcció General d'Administració Local del Departament de Governació i Relacions Institucionals de la Generalitat de Catalunya. Després de les eleccions municipals espanyoles de 2011 fou nomenada regidora d'Educació i Esports i quarta tinenta d'alcalde de l'ajuntament de Girona. En febrer de 2013 fou nomenada directora dels Serveis Territorials de Governació i Relacions Institucionals de la Generalitat de Catalunya a Girona. En març de 2014 fou nomenada cap de Gabinet de Presidència de la Diputació de Girona.
En maig de 2015 va substituir en el seu escó al Parlament de Catalunya Xavier Crespo i Llobet. qui hagué de renunciar per estar implicat en un afer de corrupció. Alhora, a les eleccions municipals espanyoles de 2015 va revalidar la seva acta com a regidora i fou nomenada primera tinenta d'alcalde de l'ajuntament de Girona. Després que l'alcalde de Girona Carles Puigdemont fos investit president de la Generalitat de Catalunya el 10 de gener de 2016, Muradàs ocupà el càrrec d'alcaldessa fins a l'elecció del seu successor.

## Referències

* ↑ Isabel Muradás, nova directora dels Serveis Territorials de Governació a Girona Arxivat 2016-01-25 a Wayback Machine., gencat, 4 de febrer de 2013
* ↑ Isabel Muradàs serà la nova cap de gabinet de la Diputació Arxivat 2016-01-25 a Wayback Machine., Diari de Girona, 21 de març de 2014
* ↑ Fitxa del Parlament de Catalunya
* ↑ «Equip de govern de l'ajuntament de Girona». Arxivat de l'original el 2016-06-04. [Consulta: 9 setembre 2015].
* ↑ Benejam, F. «Puigdemont deixarà l'alcaldia dilluns a les 10 del matí». Diari de Girona, 10-01-2016.
# Isthmohyla angustilineata

Isthmohyla angustilineata és una espècie de granota que viu a Costa Rica i Panamà.

## Referències

* Solís, F., Ibáñez, R., Pounds, A., Bolaños, F. & Chaves, G. 2004. Isthmohyla angustilineata. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 10 de gener de 2008.
# Isthmohyla calypsa

Isthmohyla calypsa és una espècie de granota que viu a Costa Rica i Panamà.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Bolaños, F., Chaves, G., Solís, F., Ibáñez, R., Savage, J., Jaramillo, C & Fuenmayor, Q. 2004. Isthmohyla calypsa. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 10 de gener de 2008.
# Iuri Drozdov

Iuri Drozdov (Minsk, 19 de setembre de 1925 - Moscou, 21 de juny de 2017) va ser un militar i espia soviètic, alt càrrec del KGB.
Va lluitar en la Segona Guerra Mundial i posteriorment es va afiliar al KGB que el va enviar a la República Democràtica Alemanya. El 1962 va participar en el famós intercanvi dels espies Rudolf Abel i Francis Gary Powers als afores de Berlín. També va dirigir durant anys el famós Directorat S, a càrrec dels espies "il·legals" que vivien ocults en països occidentals. Durant la seva carrera va treballar també a la Xina i als Estats Units.

## Referències

* ↑ «Iuri Drozdov: la mort derrota finalment l'espia més llegendari de la guerra freda». [Consulta: 23 juny 2017].
# Jak and Daxter

Jak and Daxter és una saga de videojocs desenvolupada per Naughty Dog. tracta de dos protagonistes en Jak i daxter, Samos que té una filla que es diu Kiera activa el portal precursor i són llançats a un altre món, i així és com comença una llarga i emocionant aventura.

## Referències

* ↑ Eddie Makuch. «Jak and Daxter Collection hits PS3 February 7». Gamespot. Arxivat de l'original el 12 abril 2013.
# Jack Rackham

Jack Rackham (1682 - 1720), conegut com a Calico Jack o Jack el Calicó, fou un capità pirata anglès durant el segle xviii que es guanyà el sobrenom per les seves acolorides vestimentes de calicó que lluïa, tot i que també es feu famós pel fet de portar a bord les més famoses dones pirata: Anne Bonny i Mary Read.
Rackman havia estat contramestre del capità pirata Charles Vane, però quan Vane refusà perseguir un vaixell de guerra francès en plena batalla, la tripulació es disgustà de tal manera que s'amotinà i alçà en Rackham com a nou capità.
Posteriorment, Rackham decidí acceptar una oferta de perdó reial i navegà cap al port de New Providence. Durant la seva estada allà s'enamorà d'una dona casada, Anne Bonny i s'uní a la tripulació del corsari Capità Burgess.
Quan la relació entre Rackham i Bonny es feu pública, el governador de Nueva Providencia amenaçà a Bonny d'assotar-la per adulteri, de manera que la parella formà una tripulació i robà un vaixell per dedicar-se novament a la pirateria, si bé Bonny es vestí com un home i adoptà el nom d'Adam Bonny per tal que la resta de tripulació no sabés que es tractava d'una dona.
Després de certa activitat pirata aconseguint el control de diversos carguers de pesca i un bergantí, foren capturats pel Capità Barnet, caçador de pirates. Rackham i la seva tripulació foren jutjats a Saint Jago De la Vega, a Jamaica, el 16 de novembre de 1720, essent culpats de pirateria i penjats l'endemà. Anne Bonny i Mary Read aconseguiren eludir la forca al·legant estar embarassades.
En la figura de Calico Jack s'ha inspirat el personatge de Jack Sparrow de saga fílmica de Pirates del Carib, així com el personatge de Les aventures de Tintín a Rackham el Roig.
# Jaume Grau Ciscar

* Per a altres significats, vegeu «Jaume Grau».
Jaume Grau Ciscar (Tavernes de la Valldigna, 5 de maig de 1997), conegut com a Jaume Grau, és un futbolista valencià. Juga en la posició de migcampista i el seu actual equip és el AVS.

## Trajectòria

Jaume Grau es formà en les categories inferiors del València CF. El 2013 va ingressar en la pedrera del Reial Madrid per a iniciar el període juvenil. Després d'una temporada en el Juvenil C i dues en el Juvenil A, va ser cedit al Club Deportivo Artístico Navalcarnero de la Segona B. Després de la seua primera experiència en la categoria de bronze, tornà al Reial Madrid Castella per a ser un dels seus referents. El seu bon rendiment li va servir per a ser convocat per a un partit del primer equip del Reial Madrid el 2018.
Durant les temporades 2017-18 i 2018-19 el migcampista esquerrà juga 66 partits en les files del Reial Madrid Castella, 59 d'ells com a titular.
El juliol de 2019, es converteix en jugador del C.A. Osasuna durant 3 temporades i és cedit al Club Deportivo Lugo per a jugar en la Segona Divisió durant la temporada 2019-20. Va debutar com a professional el 17 d'agost, com a titular en un empat 0–0 a casa contra l'Extremadura UD.
El 24 d'agost de 2020, Grau va marxar a l'estranger per jugar a la Primeira Liga amb el C.D. Tondela, amb contracte de cessió per un any. Després de tornar, va tornar a la primera divisió espanyola, on va debutar el 18 de setembre de 2021, substituint Darko Brašanac en una victòria a fora 2–0 contra el Deportivo Alavés.
El 19 de gener de 2022, Grau va signar contracte per tres anys i mig amb el Reial Saragossa de segona divisió.

## Referències

* ↑ «Jaume, séptimo fichaje del Naval» (en castellà). CDA Navalcarnero, 22-07-2016. Arxivat de l'original el 19 d’agost 2019. [Consulta: 19 agost 2019].
* ↑ El Real Madrid blinda a una de sus perlas: Jaume Grau
* ↑ «Osasuna ficha a Jaume hasta el 2022 y lo cede una temporada al Lugo» (en castellà). Arxivat de l'original el 10 de juliol de 2019. [Consulta: 4 setembre 2019].
* ↑ «Lugo y Extremadura alargan la pretemporada en el inicio de Liga» (en castellà). Marca, 17-08-2019. [Consulta: 17 agost 2019].
* ↑ «Jaume Grau, cedido al C. D. Tondela de la Primeira portuguesa» (en castellà). CA Osasuna, 24-08-2020. Arxivat de l'original el 7 de novembre 2021. [Consulta: 24 agost 2020].
* ↑ «Triunfo de solidez (0–2)» (en castellà). CA Osasuna, 19-09-2021. Arxivat de l'original el 19 de gener 2022. [Consulta: 19 gener 2022].
* ↑ «El Real Zaragoza se refuerza con el centrocampista Jaume Grau» (en castellà). Real Zaragoza, 19-01-2022. [Consulta: 19 gener 2022].

## Enllaços externs

* Perfil a transfermarkt
* Fitxa al Reial Madrid
* Jaume Grau Ciscar a BDFutbol
* Jaume Grau Ciscar, fitxa a ForaDeJogo
# Jaume Grau Castellà

* Per a altres significats, vegeu «Jaume Grau».
Jaume Grau Castellà (Barcelona, segle xix - Barcelona, 1922) va ser un periodista esportiu i directiu de premsa esportiva català.
Fou el primer gerent i propietari del diari esportiu El Mundo Deportivo, una de les primeres publicacions esportives de Catalunya, nascuda el 1906, i fundada per ell mateix i per Narcís Masferrer i Sala, amb el qual s'alternà en la direcció. Fou director d'aquesta publicació durant els períodes compresos entre 1913 i 1914, i entre 1919 i 1921. L'any 1922 el succeí en la direcció del diari el seu fill Ricard Grau Escoda. El seu net Alejandro Grau de la Herrán també seguí la tradició familiar, com a periodista esportiu i vinculat al diari que fundà el seu avi.

## Referències

* ↑ «Jaume Grau Castellà». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ ««El Mundo Deportivo» celebra su cincuenta aniversario». La Vanguardia (Hemeroteca), 02-02-1956, pàg. 14 [Consulta: 21 maig 2020].
* ↑ Gallén, Carles «Alejandro Grau, adiós a un forjador». El Mundo Deportivo, 01-10-2010 [Consulta: 20 maig 2020].
# Punta del Calà

La Punta del Calà és una muntanya de 390 metres que es troba al municipi de Maials, a la comarca catalana del Segrià.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Procés Kroll

El procés Kroll (en anglès: Kroll process) és un procediment industrial de la pirometal·lúrgia que es fa servir per produir titani metàl·lic. El va inventar William J. Kroll a Luxemburg l'any 1940. Després de traslladar-se als Estats Units, Kroll va continuar desenvolupant aquest mètode per a produir zirconi. El procés Kroll va desplaçar el procés Hunter per a gairebé tota la producció industrial.

## Procés

El rútil refinat (o ilmenita) de la mena es redueix amb coke derivat del petroli en un reactor fluiditzat a 1000 °C. Aleshores la mescla es tracta amb gas clor donant tetraclorur de titani TiCl₄ i altres clorurs volàtils, que a continuació se separen per destil·lació fraccionada contínua. En un reactor separat, el TiCl₄ es redueix mitjançant magnesi o sodi líquids a 800-850 °C en una retorta d'acer inoxidable per assegurar la reducció completa:
    2Mg (l) + TiCl₄ (g) → 2MgCl₂ (l) + Ti (s) [T = 800-850 °C]

## Referències

* ↑ Holleman, A. F.; Wiberg, E. "Inorganic Chemistry" Academic Press: San Diego, 2001. ISBN 0-12-352651-5
* ↑ Habashi, F. (ed.) Handbook of Extractive Metallurgy, Wiley-VCH, Weinheim, 1997.

## Bibliografia

* P.Kar, Mathematical modeling of phase change electrodes with application to the FFC process, PhD thesis; UC, Berkeley, 2007.
# Procés Hall-Héroult

El procés Hall-Héroult és la base de les fabriques de producció d'alumini primari, ja que és l'únic mètode que existeix en l'actualitat per convertir l'alúmina en alumini metàl·lic.

## Antecedents

Aquest procés va ser descobert independentment el 1886 pel nord-americà Charles Martin Hall i el francès Paul Héroult. Es pot esmentar com a anècdota que tots dos científics nasqueren i moriren en les mateixes dates i que patentaren el seu descobriment amb poca diferència de temps i sense conèixer-se.

## Aspectes tècnics

En aquest procés l'alúmina (Al$_2$O$_3$) és dissolta dins d'una cuba electrolítica revestida interiorment de carbó en un bany electrolític amb criolita (Na $_3$ AlF $_6$) fosa. La cuba actua com a càtode, mentre que com a ànodes se solen utilitzar uns elèctrodes de carbó de Soldberg. Com a conseqüència d'aquesta alta intensitat, l'alumini es diposita fos al fons del tanc, i es trasllada periòdicament a un forn de fosa. La reacció existent és la següent:
2 Al$_2$O$_3$+3 C → 4 Al +3 CO$_2$
L'alúmina es descompon en alumini i oxigen molecular. Com l'alumini líquid és més dens que la criolita es diposita en el fons de la cuba, de manera que queda protegit de l'oxidació a altes temperatures. L'oxigen es diposita sobre els elèctrodes de carbó, cremant i produint el CO $_2$.

## Paràmetres i costos

Els paràmetres del procés són els següents:
* Tensió: 5-6 V.
* Densitat de corrent: 1,5-3 A/cm $^2$, el que suposa un corrent de 150.000 ampers.
* Els elèctrodes han d'estar sempre a la mateixa alçada, per la qual cosa cal regular-los, ja que es van descomponent durant la reacció.
* Cal controlar que la proporció d'alumini sigui constant durant el procés, de manera que caldrà anar abocant-ne més segons avanci el procés.
Aquest és un procés molt costós des del punt de vista energètic, ja que es necessiten 15,7 kWh per poder produir un kilogram d'alumini. L'alumini resultant d'aquest procés sol tenir un alt grau de puresa (99,7%), tot i que en situacions especials en les que es necessita un alumini molt més pur es pot arribar fins a un grau del 99,9% de puresa.

## Notes

* ↑ Per Rubinos Gonzalez, David. «Utilización de lodos rojos de bauxita en la contención e inactivación de residuos tóxicos i peligrosos.». Universidad de Santiago de Compostela. [Consulta: 15 gener 2007].

## Vegeu també

* Procés Bayer
# RPG (llenguatge de programació)

RPG (de l'anglès Report Program Generator) és un llenguatge de programació d'alt nivell que va ser presentat al públic per IBM el 1964 i estava dissenyat originalment per generar informes comercials o de negocis.
L'RPG va ser creat el 1960 per a la sèrie 1400, però no va ser fins al 1964 quan es va presentar la versió final per a la IBM System/360. Ha estat actualitzat en diverses ocasions, donant origen a les diferents versions del llenguatge. Una de les últimes actualitzacions que s'ha realitzat fins avui és l'RPG/IV el 1995, disponible per als ordinadors IBM de la família AS/400. Posteriorment, el 2001, i amb l'aparició de la versió 5 de l'OS/400, va sorgir una nova modificació sobre el llenguatge, suportant-se a partir d'aquest moment la programació en format lliure. Així mateix, es desenvolupen les funcions incorporades que substitueixen a molts dels antics indicadors i codis d'operació. Totes aquestes incorporacions permeten que l'RPG es converteixi en un llenguatge molt més llegible, clar, flexible i modern.
Entre els seus principals característiques es poden destacar les següents:
* Orientat a la producció d'informes.
* Realitza càlculs fàcilment.
* Fa servir fulles de codificació diferents per a la descripció de fitxers, entrada de dades, sortida de resultats, etc.

## Referències

* ↑ says, Federico Grieco. «A Brief History Of The IBM RPG Programming Language » Nick Litten [IBM I AS400 ISeries Software Developer]» (en anglès americà), 08-09-2009. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ «History Of The IBM RPG Programming Language » Nick Litten [IBM I AS400 ISeries Software Developer]» (en anglès americà), 26-01-2013. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ «RPG» (en anglès americà). [Consulta: 14 maig 2023].

## Vegeu també

* IBM