OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Intifada

Intifada (de l'àrab انتفاضة: "exaltació; aixecament") és el nom popular dels tres alçaments populars dels palestins de Cisjordània i la Franja de Gaza contra el règim d'Israel. És un dels aspectes més importants dels últims anys del conflicte araboisraelià.

## Primera intifada (1987 - 93)

La primera intifada es desencadenà el 1987; després de l'assassinat d'un grup d'obrers palestins per part de militars israelians, i les imatges dels joves palestins enfrontant-se només amb pedres als soldats israelians donà la volta al món, va acabar amb les signatures dels acords d'Oslo (agost de 1993) i la creació de l'Autoritat Palestina.
Durant la revolta s'establí el Comandament Nacional Unificat de la Intifada, i començà una vasta campanya de desobediència civil i de mobilitzacions. Nombrosos pobles palestins practicaren la desobediència total a Israel, que en resposta assassinà diversos batlles que es negaren a seguir les ordres de les autoritats d'ocupació. Es convocaren diverses vagues generals i l'alçament assolí gran notorietat en internacionalitzar les reclamacions palestines i la dramàtica situació viscuda als territoris ocupats per Israel el 1967.

## Segona intifada (2000-05)

La segona intifada s'anomenà intifada d'al-Aqsa i començà el setembre de 2000, arran de la visita d'Ariel Xaron a l'Esplanada de les Mesquites de Jerusalem/Al-Quds. En aquesta segona etapa proliferaren les accions suïcides palestines i els bombardejos israelians, justificant les dues parts que actuaven com a resposta a la violència dels altres.
La segona intifada suposà un nombre de víctimes civils palestines encara més elevat, i en alguns períodes s'estengué també a la població àrab dels territoris de Palestina ocupats el 1948. A partir de l'any 2005 la divisió palestina i la construcció del mur a Cisjordània en territoris palestins que aïllava gran part dels territoris ocupats i permetia a Israel annexionar-se nombroses terres, anaren fent minvar l'alçament, si bé l'enfrontament amb Israel continuà.

## Conflicte palestinoisraelià el 2017

El conflicte palestinoisraelià patí una forta crisi quan el moviment islamista palestí Hamàs el 7 de desembre de 2017 anuncià una tercera intifada arran que el president dels Estats Units d'Amèrica, Donald Trump, reconegués el 6 de desembre de 2017 a Jerusalem com la capital d'Israel.

## Referències

* ↑ País, El «Hamás anuncia una tercera intifada por el reconocimiento de Jerusalén como capital israelí» (en castellà). EL PAÍS, 07-12-2017.

## Vegeu també

* Under Siege (videojoc)
# Cayuga

«Cayuga» té aquests significats:
* Cayuga (grup humà), nació de la Confederació Iroquesa que viuen a Nova York, un grup amb els seneca d'Oklahoma, i la resta repartits entre Ohio, Wisconsin i Ontario
* Llengua cayuga, llengua iroquesa del grup de la Confederació Iroquesa, parlada a la Primera Nació Six Nations of the Grand River (Ontario, Canadà) i a la reserva Cattaraugus (Nova York, EUA)
* Toponímia:
** Cayuga (Dakota del Nord), població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord
** Cayuga (Indiana), població dels Estats Units a l'estat d'Indiana
** Cayuga (Oklahoma), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma
** Cayuga (Nova York), població dels Estats Units a l'estat de Nova York
** Cayuga Heights, població dels Estats Units a l'estat de Nova York
** Comtat de Cayuga, divisió administrativa de l'estat de Nova York (Estats Units d'Amèrica)
# The Freak Box

The Freak Box és un box set d'edició limitada de la banda australiana Silverchair, que inclou els quatre principals senzills de l'àlbum Freak Show. Fou llançat el novembre de 1997 i conté un CD de bonificació amb entrevistes als membres del grup sobre les cançons.
# Intibili

Intibili fou una població iberoromana de la Ilercavònia situada en la Via Augusta. És coneguda per ser una mansio de diversos itineraris, que la situen entre Dertosa (Tortosa) i Ildum (entorn de Vilanova d'Alcolea). Modernament, s'ha volgut identificar amb el centre urbà de Traiguera, que en seria continuador.
Titus Livi també esmenta una població amb aquest nom, però no la localitza geogràficament. Es tracta d'un setge a la població (215 aC), en la qual els romans, dirigits per Escipió, van derrotar els cartaginesos de Magó, germà d'Hanníbal, durant la Segona Guerra Púnica. Tot i que el setge s'esmenta a continuació del setge d'Iliturgi, població situada a la Bètica, en realitat Livi no explicita proximitat entre aquestes dues poblacions, i generalment els historiadors moderns posen el setge d'Intibili en relació amb la batalla d'Ibera del mateix any 215 aC, esdevinguda a la desembocadura de l'Ebre, a escassos quilòmetres al nord de la mansio dels itineraris.

## Referències

* ↑ Itinerarium Antonini, 399.5.
* ↑ Itinerarium Gaditanum, 31.
* ↑ Ravennatis Cosmographia, V 3 (341).
* ↑ Rosas Artola, Manuel «El jaciment de les Carrasques (la Jana, Castelló) i la localització de la mansio d'Intibili». Saguntum, 29, 1995, pàg. 241-245 [Consulta: 19 novembre 2021].
* ↑ Livi, Ab Urbe Condita, XXIII 49.
* ↑ Noguera, Jaume. La conquesta romana de Catalunya. Institut català d'arqueologia clàssica, 2011, p. 38 [Consulta: 19 novembre 2021].
# Navalafuente

Navalafuente és un municipi de la Comunitat de Madrid. Limita amb els municipis de Bustarviejo, Valdemanco, Cabanillas de la Sierra i Guadalix de la Sierra.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 326 | 459 | 588 | 714 |
# Bariosincosita

La bariosincosita és un mineral de la classe dels fosfats. Va ser anomenada en referència a la seva relació amb la sincosita, de la qual és l'anàleg mineral amb bari.

## Característiques

La bariosincosita és un fosfat de fórmula química Ba(VO)₂(PO₄)₂·4H₂O. Cristal·litza en el sistema tetragonal en plaques gruixudes, paral·leles a {010}, de fins a 12 cm. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bariosincosita pertany a «02.CJ: Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, només amb cations de mida gran» juntament amb els següents minerals: estercorita, mundrabil·laïta, swaknoïta, nabafita, nastrofita, haidingerita, vladimirita, ferrarisita, machatschkiïta, faunouxita, rauenthalita, brockita, grayita, rabdofana-(Ce), rabdofana-(La), rabdofana-(Nd), tristramita, smirnovskita, ardealita, brushita, churchita-(Y), farmacolita, churchita-(Nd), mcnearita, dorfmanita, sincosita, catalanoïta, guerinita i ningyoïta.

## Formació i jaciments

La bariosincosita va ser descoberta a la mina Spring Creek, a Wilmington (Carena de Flinders, Austràlia Meridional, Austràlia). També ha estat descrita al Big Fish River, al Yukon (Canadà) omplint fractures en una formació de ferro siderítica; en els sediments d'una platja elevada a Marlborough (Nova Zelada) i a la pedrera Azcárate, a Eugui (Navarra, Espanya).
Sol trobar-se associada a altres minerals com: siderita, vivianita, lazulita, whiteita, col·linsita, childita i quars.

## Referències

* 1 2 3 «Bariosincosite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 3 «Bariosincosite». Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 30 novembre 2018].
# Gai Furni (tribú 50 aC)

Gai Furni (en llatí: Gaius Furnius) va ser un magistrat romà del segle i aC.
Va ser tribú de la plebs l'any 50 aC i amic de Ciceró. A proposta seva, Ciceró fou cridat després d'estar un any a Cilícia i el senat li va concedir una supplicatio. La clàusula inclosa per Furni que condicionava el retorn de Ciceró al fet que els parts romanguessin tranquils a l'estiu de l'any 50, no va agradar a Ciceró, perquè l'estiu era el temps més freqüent en què es produïen atacs aïllats.
Es va oposar a la proposta dels optimats de què Juli Cèsar havia de renunciar immediata i incondicionalment al proconsolat de la Gàl·lia. El 49 aC, iniciada la Segona guerra civil, Cèsar el va enviar a Ciceró amb una carta.
Ciceró també el va recomanar l'any 43 aC a Luci Munaci Planc que era procònsol a la Gàl·lia Transalpina, on Furni fou legat del procònsol durant la guerra entre Marc Antoni i Octavi August i romangué al càrrec fins a la batalla de Filipos el 42 aC.
Durant la guerra entre Marc Antoni i Octavi, va informar a Ciceró dels sentiments de les legions i comandants a Hispània i la Gàl·lia. A la guerra de Perusa va prendre partit per Luci Antoni; va defensar Sentinum (Úmbria) contra Octavi August. Va ser un dels tres oficials comissionats per Luci Antoni per negociar la rendició de Perusa i com que fou molt ben rebut per Octavi va despertar sospites entre els antonians.
L'any 35 aC era prefecte (governador) d'Àsia sota Marc Antoni i va fer presoner a Sext Pompeu que havia anat a la zona després de la seva derrota a mans d'Agripa el 36 aC. Després de la batalla d'Àccium (31 aC) es va reconciliar amb August per mediació del seu fill Gai Furni, i va rebre el rang de senador consular essent nomenat un dels cònsols sufectes de l'any 29 aC.
Després va ser procònsol de la Tarraconesa. Tenint assetjats als càntabres al Setge de Castro Medulio el 22 aC, aquests es van suïcidar enverinant-se o ferint-se amb espases.

## Referències

* ↑ (castellà) Ibercronox, Gobernadores de la província Tarraconense
* ↑ Dió Cassi; Florus 4.12.)
* ↑ Vicetto, Benito. Historia de Galicia (en castellà). Nicasio Taxonera, 1866, p. vol.2, p.76.
* ↑ (anglès)
# Hornsby

Hornsby és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 306 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hornsby tenia 306 habitants, 123 habitatges, i 94 famílies. La densitat de població era de 93,8 habitants/km².
Dels 123 habitatges en un 35,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,9% hi vivien parelles casades, en un 13% dones solteres, i en un 22,8% no eren unitats familiars. En el 20,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,5% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.063 $ i la renda mediana per família de 31.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.875 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 12.915 $. Entorn del 23,3% de les famílies i el 17,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hornsby». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hornsby». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cayuga Heights

Cayuga Heights és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 3.273 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cayuga Heights tenia 3.273 habitants, 1.497 habitatges, i 772 famílies. La densitat de població era de 714 habitants/km².
Dels 1.497 habitatges en un 17,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,5% hi vivien parelles casades, en un 2,8% dones solteres, i en un 48,4% no eren unitats familiars. En el 38,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,1 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,71.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,3% tenia menys de 18 anys, un 14,1% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 24% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 74.258 $ i la renda mediana per família de 122.746 $. Els homes tenien una renda mediana de 70.893 $ mentre que les dones 33.621 $. La renda per capita de la població era de 47.493 $. Entorn de l'1,5% de les famílies i el 8,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cayuga Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cayuga Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cantó de Verdun de Garona

El cantó de Verdun de Garona és un cantó francès del departament de Tarn i Garona, situat al districte de Montalban. Té 9 municipis i el cap és Verdun de Garona.

## Municipis

* Aucamvila
* Bèlpuèg
* Bolhac
* Borèth
* Combarogèr
* Le Mas Granièr
* Sent Sardòs
* Savenès
* Verdun de Garona

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1994 | Jean Roger | MRG |
| 1994- | Denis Roger | PRG |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# The Free World

The Free World és una pel·lícula dramàtica estatunidenca de 2016 dirigida per Jason Lew. Es va projectar a la secció de Competició Dramàtica dels Estats Units al Festival de Cinema de Sundance 2016. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Boyd Holbrook com a Martin "Mohamed" Lundy
* Elisabeth Moss com a Doris Lamb
* Octavia Spencer com a Linda Workman
* Sung Kang com el detectiu Shin
* Sue-Lynn Ansari com la cambrera del menjador
* James Moses Black com l'oficial Smith

## Referències

* ↑ «Sundance: Competition and Next Films Announced for 2016 Festival». Sundance. [Consulta: January 24, 2016].
* ↑ «The Free World reviews». Metacritic. CBS Interactive. [Consulta: January 30, 2016].
* ↑ «The Free World». Goita què fan, ara!. [Consulta: 26 juny 2024].
# Hortensia Torres Cuadrado

Hortensia Torres Cuadrado (Lleida ?, 1924 - Tolosa de Llenguadoc, 6 de juny de 1989) fou una anarcosindicalista catalana, exiliada pel franquisme.

## Biografia

Membre d'una família anarquista, el seu pare, Josep Torres i Tribó, va treballar com a mestre a l'Escola Moderna de Francesc Ferrer i Guàrdia. En acabar la guerra civil espanyola marxaren a França i fou internada amb la seva família al camp d'Argelers. Establits a Ribesaltes, en començar la Segona Guerra Mundial el seu pare fou reclutat per l'exèrcit francès, fou fet presoner a la batalla de Dunkerque i internat als camps de concentració de Dachau i Mauthausen, on va morir en 1941. Aleshores Hortènsia fou repatriada a la força a Espanya. S'establí a Barcelona, fou acollida per una tia seva i va treballar com a planxadora. Era obligada a presentar-se cada setmana a comissaria i participà en l'ocultament de militants clandestins perseguits.
El 1957 travessà la frontera francesa clandestinament i s'establí a Tolosa de Llenguadoc, on va treballar per a la Creu Roja i freqüentà el comitè de la Solidaritat Internacional Antifeixista. L'u de maig de 1968 travessà la frontera per a participar en la manifestació a Madrid. En 1974 el seu fill Jean Claude Torres "Cri Cri" fou arrestat sota l'acusació de militar en els Grups d'Acció Revolucionària Internacionalista (GARI).
El 1986 va participar en el documental De toda la vida de Lisa Berger i Carol Mazer i l'1 de març de 1988 va prendre part en una manifestació de la CNT a Madrid, on havia anat a visitar el seu fill presoner. Va morir a Tolosa el 6 de juny de 1989.

## Referències

* ↑ Hortensia Torres a losdelasierra.info
* ↑ Hortensia Torres a estelnegre.org
* Extret de l'article (italià) Hortensia Torres Arxivat 2014-12-21 a Wayback Machine. a l'anarcopèdia, editada sota llicència GNU.
# Nana (novel·la)

Nana és una novel·la escrita per Zola el 1880 dins el cicle de la família Rougon-Macquart, una obra culminant del naturalisme francès. Tracta el tema de la prostitució femenina i l'ambició pel luxe.
La descripció d'escenes sexuals (o insinuació), incloent-hi el lesbianisme, així com la temàtica general de l'obra, van fer augmentar la polèmica que envoltà l'èxit de públic. S'han fet diverses adaptacions al cinema i la televisió, i la figura de la protagonista ha esdevingut un prototipus de cortesana sensual.

## Argument

Nana és una cortesana pobra, que aconsegueix seduir la majoria de persones riques de París gràcies al seu cos i els seus excessos sexuals. De caràcter infantil, debuta en un teatre per anar ascendint socialment. Té com a amants banquers, nobles, periodistes i joves burgesos, per a escàndol de la ciutat, que no obstant això acaba copiant part del seu estil de vida. Amant del luxe, dilapida les fortunes dels homes que l'envolten fins que cau malalta de verola i mor. No aconsegueix donar un futur millor al seu fill, mort també de la infecció, ni aconsegueix el respecte social que buscava.

## Interpretació

La novel·la està dividida en dues parts (no marcades per l'autor) i cadascuna acaba amb un descens de Nana. En la primera, la cortesana sedueix Paris i comença l'ascens social, però s'enamora d'un còmic que la maltracta i la fa viure en la indigència. Quan l'abandona torna a escalar socialment, cada cop a un ritme més vertiginós de sexe i luxe, fins que mata indirectament alguns dels seus amants (un se suïcida, un altre desapareix, diversos queden arruïnats i deshonrats) i ha de fugir. La seva reaparició coincideix amb l'inici de la malaltia infecciosa, que la desfigura abans de morir. Aquí s'ha vist la crítica de Zola, malgrat el seu suposat positivisme, que ataca la bellesa que ha permès la dona pujar socialment i la fa morir entre les dones de la seva condició, lluny de la seva amiga Satin i els seus antics amants.
Nana és filla dels dos protagonistes de L'Assommoir, en què es tracta de l'alcoholisme i la misèria. Ella intenta, doncs, escapar del seu destí usant la seva única arma, el cos, però el determinisme de l'autor pesa i no pot tenir un final feliç, amb la posició respectable que somniava. La crítica, però, comprèn també la classe alta, que perd el seny i els principis pel sexe.
La novel·la també és una crítica a la hipocresia social, que amaga les relacions no aprovades, i a la religió, ja que els personatges són falsament devots, com la mateixa Nana o el comte Muffaut, el principal mantenidor de la noia. El sacerdot Venot apareix com un corb, esperant la desgràcia dels seus fidels per prendre el poder. Totes les classes socials apareixen representades, compartint el mateix anhel pel sexe i el luxe.

## Traducció al català

Nana, d'Émile Zola, traducció de Miquel Martí i Pol. MOLU, 9.

## Referències

* Jill Warren, « Zola’s View of Prostitution in Nana », The Image of the Prostitute in Modern Literature, New York, Ungar, 1984, p. 29-41.
* Peter Brooks, « Le Corps-Récit, ou Nana enfin dévoilée », Romantisme, 1989, n° 18 (63), p. 66-86.
Viccionari
# Begleri

El begleri (en grec: μπεγλέρι) és una variant del komboloi. La seva diferència és que les denes no ocupen tota la longitud de la corda, sinó que estan situades en els extrems i poden desplaçar-se pel cordó. En origen constava de 16 perles i no tenia pompó. L'etimologia prové de beglerízo (μπεγλερίζω) que significaria alguna cosa així com «agitar els daus». Des de la dècada dels 1990, el begleri té únicament dos comptes i el cordó no forma un collaret, sinó que està obert. Actualment acostuma a contenir diverses perles. Gràcies al seu centre de masses variable, s'usa en diversos jocs de mans consistents en girar-ho entre els dits i és habitual veure els joves grecs fent trucs amb ells a les cafeteries mentre passen el temps.

## Vegeu també

* Komboloi

## Enllaços externs

* Centre Athenienense del Komboloi Arxivat 2013-03-31 a Wayback Machine.
* JOVI Creations - Collectible Begleri Arxivat 2011-12-30 a Wayback Machine.
* Begleri blogspot
# Gai Genuci Clepsina

Gai Genuci Clepsina (en llatí: Caius Genucius Clepsina) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Genúcia, una família romana d'origen patrici.
Va ser elegit cònsol de Roma l'any 276 aC juntament amb Quint Fabi Màxim Gurges. En el seu consolat Roma es va veure afectada per una pesta. Va ser altre cop cònsol l'any 270 aC junt amb Gneu Corneli Blasió.

## Referències

* ↑ Pau Orosi. Historiae adversus paganos IV,2
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 804.
# Hornswoggle

Dylan Mark Postl (Oshkosh, Wisconsin, 26 de maig de 1986) és un lluitador nan americà de la marca SmackDown! a World Wrestling Entertainment (WWE) conegut com a Hornswoggle, però en la cadena Cuatro és més conegut com a “Duendecillo Verde”.
Previ a la seva aparició a SmackDown!, Postl va ser conegut per les seves presentacions a NWA Wisconsin com a Shortstack on va guanyar el Campionat de la Divisió X d'aquesta empresa. També va aparèixer en moltes ocasions durant la AWA Wisconsin, on va tenir diversos combats, sent dels més notables dels Dog Collar match.
# Casa senyorial (Mont-ral)

La Casa senyorial és una obra de Mont-ral (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La casa està situada al carrer principal del nucli. Es tracta d'un edifici de grans dimensions que ocupa bona part del carrer. És format per planta baixa, pis i golfes. La façana principal té com a elements remarcables la porta d'accés, d'arc de mig punt amb dovelles de pedra, dues finestres rectangulars amb motllures i una finestra petita d'arc de mig punt. L'edifici es corona amb un ràfec sostingut per petites cartel·les. A la façana posterior hi ha contraforts.

## Història

L'origen d'aquesta casa es pot situar en l'època medieval, moment de formació del nucli de l'Aixàviga. És probable que hagués estat lloc de residència dels comtes de Prades.

## Referències

* 1 2 «Casa senyorial». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 agost 2018].

## Enllaços externs

* «Casa senyorial». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Cantó de Vença

El cantó de Vença és un cantó francès del departament dels Alps Marítims, situat al districte de Grassa. Té 3 municipis i el cap és Vença.

## Municipis

* La Gauda
* Sant Joanet
* Vença

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1958-1966 | Emile Hugues | CR |
| 1966-1976 | Jean Maret | CR |
| 1976-1982 | Jean-Michel Galy | PS |
| 1982-1983 | Jacques Falcoz | RPR |
| 1983-1994 | Bernard Demichelis | RPR |
| 1994-2008 | Pierre Fouques | RPR, després UMP |
| 2008- | Anne Sattonnet | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | - | 26.746 | 29.794 |
# Taavi Rähn

Taavi Rähn (Pärnu, 16 de maig de 1981) és un exfutbolista estonià de la dècada de 2000.
Fou 74 cops internacional amb la selecció d'Estònia.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Flora, Volyn Lutsk, Ekranas, Qingdao Jonoon, Tianjin Songjiang i Hunan Billows.

## Referències

* ↑ «Kõik Eesti internatsionaalid» (en estonian). Estonian Football Association. [Consulta: 11 setembre 2011].
* ↑ «中能换外援迫在眉睫 爱沙尼亚国足队长冒雨投奔-搜狐体育».
* ↑ «Taavi Rähn sõlmis lepingu Hiina klubiga».
* ↑ 湘涛敲定两杆欧洲洋枪(xinès)
* ↑ Taavi Rähn a National-Football-Teams.com (anglès)
# Nana-Mambéré

Nana-Mambéré és una de les 14 prefectures de la República Centreafricana. Està situada a l'oest del país, junt amb el Camerun. La seva capital és Bouar. Frontereja amb les prefectures d'Ouham-pendé al nord i aquest, Ombella-m'poko a l'est, i Mambéré-Kadéï al sud.
A més de Bouar, també són importants les ciutats de Baboua, a l'oest, i Baoro, a vores del Riu Lobaye.
Nana-Mambéré es troben uns famosos megàlits, monuments de granit construïts fa milers d'anys per cultures desconegudes.

## Vegeu també

* Prefectures de la República Centreafricana

## Enllaços externs

* «Nana-Mambéré». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.