OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hedera canariensis

Hedera canariensis és una espècie d'heura de la família de les araliàcies, nativa de la costa atlàntica a les illes Canàries i al nord d'Àfrica. És una planta adaptada al bosc de llorer, un tipus d'hàbitat forestal ennuvolat. Es presenta com a espècie oportunista a través de distribucions àmplies amb parents propers i poques espècies, que indiquen la recent divergència de l'espècie.
Es tracta d'una planta enfiladissa i llenyosa. Les tiges joves són de color verd o verdós marró, a vegades tenyides de color vermell o violeta, que es converteixen en gris a la maduresa. És una espècie de fulla perenne amb fulles àmplies, de 5 a 20 cm, amb d'1 a 5 lòbuls, de color verd fosc brillant. A les branques fèrtils són més o menys senceres, suborbiculars i cordiformes, mentre que a les branques estèrils són més o menys lobulades, una mica carnoses i brillants. S'enfila amb arrels adventícies i pot arribar fins als 50 m de longitud. Les flors són verdoses i les fruites, globulars i negres quan estan madures. Les seves llavors són escampades pels ocells.
Es cultiva en jardins i s'utilitza en arranjaments florals. Està relacionada amb Hedera helix L., de la qual alguns autors han considerat subespècie.

## Taxonomia

Hedera canariensis va ser descrita per Carl Ludwig Willdenow i publicada a Der Gesellschaft Naturforschender Freunde zu Berlin Magazin für die neuesten Entdeckungen in der Gesammten Naturkunde 4: 261, l'any 1830.

### Citologia

Nombre de cromosomes d'Hedera canariensis i tàxons infraespecífics: 2n=96.

### Etimologia

* Hedera: nom genèric llatí atorgat a l'heura.
* canariensis: epítet geogràfic que fa al·lusió a la seva localització a les Illes Canàries.

### Sinonímia

* Hedera canariensis var. arborescens Paul
* Hedera canariensis var. aureomaculata Paul
* Hedera canariensis var. marginomaculata Lawr.
* Hedera canariensis var. striata Lawr.
* Hedera canariensis var. viridis (Hibberd) Lawr.
* Hedera grandifolia Hibberd
* Hedera grandifolia var. pallida Hibberd
* Hedera grandifolia var. viridis Hibberd
* Hedera helix var. canariensis (Willd.) DC.
* Hedera helix subsp. canariensis (Willd.) Cout.
* Hedera sevillana Sprenger
* Hedera viridis (Hibberd) G.Nicholson

## Referències

* ↑ «Hedera canariensis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 14 agost 2013].
* ↑ Chromosome atlas of flowering plants. Darlintong, C. D. & A. P. Wylie (1955).
* ↑ «Hedera canariensis a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 2 agost 2017].
# Clariallabes longicauda

Clariallabes longicauda és una espècie de peix de la família dels clàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 28 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Boulenger G. A. 1900. Matériaux pour la faune du Congo. Poissons nouveaux du Congo. Sixième Partie. Mormyres, Characins, Cyprins, Silures, Acanthoptérygiens, Dipneustes. Ann. Mus. Congo (Ser. Zool.) v. 1 (fasc. 5). 129-164.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Teugels, G.G. 1992. Clariidae, p. 468-495. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest Tom 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bébé, Bout de Zan et le Voleur

Bébé, Bout de Zan et le Voleur és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el novembre de 1912.
Aquesta pel·lícula fou una de les últimes de la sèrie Bébé i la segona del que serà el seu substitut, Bout de Zan.

## Repartiment

* René Dary : Bébé (com Clément Mary)
* Renée Carl : Madame Labèbe, la mama
* Paul Manson : el pare de Bébé
* René Poyen : Bout de Zan
* Marthe Vinot
* René Navarre
* Jean Aymé

## Notes

* ↑ Bébé, Bout de Zan et le Voleur, bifi.fr
* ↑ Frédéric Zarch, Catalogue des films projetés à Saint-Étienne avant la première guerre mondiale, Université de Saint-Etienne
# Virgilio Llanos Manteca

Virgilio Llanos Manteca (Zafra (Extremadura), 1896-Moscou, 2 d'abril de 1973) va ser un apuntador teatral, polític i militar espanyol. Marit de l'actriu Paquita Más.

## Biografia

Nascut a Zafra el 1896, abans de la guerra havia treballat com a apuntador de teatre.
Després de l'esclat de la guerra civil es va unir a les milícies republicanes. Membre del Partit Socialista Unificat de Catalunya (PSUC) i de la UGT, va ser comissari polític de l'expedició republicana que va desembarcar a Mallorca, i més tard ho seria en la columna «López-Tienda» que va prendre part en la defensa de Madrid. Avançada la contesa, seria comissari polític del XII Cos d'Exèrcit. Va arribar a declarar com a testimoni durant el procés judicial contra els líders del POUM. Al març de 1939, en els últims dies la guerra, va acompanyar a les forces republicanes que van aixafar la revolta profranquista de la base naval de Cartagena.
Al final de la contesa es va exiliar a la Unió Soviètica al costat d'altres militants comunistes. Va morir a Moscou en 1973.

## Referències

* ↑ Bizcarrondo, 2008, p. 255.
* ↑ Ríos Carratalá, 2011, p. 247.
* ↑ Álvarez, 1989, p. 179.
* ↑ Díez, 2007, p. 137.
* 1 2 3 Alpert, 2013, p. 340.
* ↑ Bron, 1976, p. 191.
* ↑ Ríos Carratalá, 2011, p. 247n.

## Bibliografia

* Alpert, Michael. The Republican Army in the Spanish Civil War, 1936-1939 (en anglès). Cambridge: Cambridge University Press, 2013. ISBN 9781139236836. OCLC 967422058.
* Álvarez, Santiago. Los comisarios políticos en el Ejército Popular de la República (en castellà). Sada: Ediciós do Castro, 1989. ISBN 9788474924367. OCLC 23060742.
* Bizcarrondo, Marta. Historia de la UGT. Entre la democracia y la revolución, 1931-1936 (en castellà). Madrid: Siglo XXI de España Editores, 2008. ISBN 9788432313721. OCLC 470871789.
* Bron, Michał. Bitwa nad Ebro i udział w niej Polaków (en polonès). Varsovia: Książka i Wiedza, 1976. OCLC 830613501.
* Díez, Luis. Bayo: El general que adiestró a la guerrilla de Castro y el Che (en castellà). Barcelona: Random House Mondadori, 2007. ISBN 9788483067307. OCLC 804337526.
* Ríos Carratalá, Juan Antonio. Hojas volanderas: Periodistas y escritores en tiempos de República. Renacimiento, 2011. ISBN 9788484728924. OCLC 1025710117.
# KS FKS Stal Mielec

El Stal Mielec és un club de futbol polonès de la ciutat de Mielec.

## Història

Evolució del nom:
* 1939: KS PZL Mielec
* 1945: RKS PZL Zryw Mielec
* 1949: ZKS Stal Mielec
* 1957: FKS Stal Mielec
* 1977: FKS PZL Stal Mielec
* 1995: MKP Mielec
* 1997: MKP Stal Mielec
* 2003: KS FKS Stal Mielec

## Palmarès

* Lliga polonesa de futbol:
** 1973, 1976
* Copa polonesa de futbol:
** Finalista el 1975–76

## Jugadors destacats

* Grzegorz Lato
* Henryk Kasperczak
* Andrzej Szarmach
* Jan Domarski
* Dariusz Kubicki
* Zbigniew Hnatio
* Włodzimierz Ciołek
* Zygmunt Kukla

## Referències

* ↑ «Poland - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 3 juliol 2024].
* ↑ «Poland - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 3 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Paraigüer

Un paraigüer és un moble destinat a guardar paraigües o bastons. Se solen situar normalment al rebedor a l'entrada dels habitatges o al vestíbul o punt d'entrada de locals, oficines, consultoris, centres oficials, restaurants, etc. Quan té forma de moble sol constar de penjador, mirall i contenidor (vegeu foto).
A les llars s'utilitzen per contenir els paraigües fins al moment en què s'utilitzaran. En els llocs de treball, però, la seva ocupació es restringeix als dies de pluja en què els empleats i visitants han de portar paraigua. En entrar a l'edifici, es pleguen i s'introdueixen tancats al paraigüer i a la sortida, es recullen per tornar a utilitzar-los. La funció del paraigüer en aquest cas consisteix a impedir que els paraigües mullats s'introdueixin a l'edifici esquitxant la resta de les estances.

## Paraigüer tipus contenidor

Els paraigüers de tipus contenidor, generalment són objectes consistents en un tub de base cilíndrica o quadrada, d'amplada mitjana (30-40 cm), on es col·loquen els paraigües tancats en posició vertical. A part d'un moble funcional, pot representar un estètic objecte de decoració. Se'n fabriquen de molt variats materials: ceràmica, plàstic, metall, fusta, etc. Actualment, es poden trobar dissenys molt avantguardistes, sobretot, en metall i altres combinacions de materials com metall i vidre, plàstic i metall, etc.

## Professió

Com a professió el terme paraigüer també s'utilitza per a indicar la persona que fabrica, ven o arregla paraigües.

## Vegeu també

* Paraigua
* Para-sol

## Referències

* 1 2 paraigüer a Optimot
* ↑ «Paraigüer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ C. J. Petersen. House Beautiful: The Organized Home: Stylish Storage Solutions for Every Room. Hearst Books, 1 abril 2008, p. 222–. ISBN 978-1-58816-682-1 [Consulta: 26 febrer 2013].
* 1 2 Kyle Husfloen. Antique Trader Antiques & Collectibles 2008 Price Guide. F+W Media, Inc, p. 348–. ISBN 978-0-89689-531-7 [Consulta: 26 febrer 2013].
* 1 2 Paraigüers originals
* ↑ «Paraigüer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Jürgen Gjasula

Jürgen Gjasula (Tirana, Albània, 5 de desembre de 1985) és un futbolista albanès, encara que també té nacionalitat alemanya. Juga de migcampista i el seu equip actual és el SpVgg Greuther Furth de la 2. Bundesliga d'Alemanya.

## Trajectòria

Jürgen Gjasula, que actua de migcampista ofensiu, va començar la seva carrera futbolística a Alemanya, a la ciutat en la qual es va criar, Friburg. Va començar en les categories inferiors del SC Freiburg. El 2003 passa a formar part de la primera plantilla del club.
L'any següent fitxa pel FC Kaiserslautern, equip que va pagar 50000 euros per poder fitxar-lo.
El 2005 marxa a jugar a Suïssa amb el FC St. Gallen.
El 2 de juny de 2008 signa un contracte amb el FC Basilea. Debuta amb l'equip el 18 de juliol en la Super Lliga Suïssa en el partit BSC Young Boys 1-2 FC Basilea. El seu debut en la Lliga de Campions de la UEFA es va produir el 30 de juliol, en un partit de la fase prèvia contra el IFK Göteborg (1-1). Amb el FC Basilea aconsegueix un títol, la Uhrencup.
L'agost de 2009 torna a Alemanya, fitxant pel FSV Frankfurt de la 2. Bundesliga, on juga dues temporades.
El juny de 2011 és fitxat pel MSV Duisburg per dues temporades.

## Clubs

| Club | País | Any |
| SC Friburg | Alemanya | 2003-2004 |
| 1. FC Kaiserslautern | Alemanya | 2004-2005 |
| FC St. Gallen | Suïssa | 2005 |
| 1. FC Kaiserslautern | Alemanya | 2005-2006 |
| FC St. Gallen | Suïssa | 2006-2008 |
| FC Basel | Suïssa | 2008-2009 |
| FSV Frankfurt | Alemanya | 2009-2011 |
| MSV Duisburg | Alemanya | 2011-2013 |
| Litex Lovech | Bulgària | 2013-2014 |
| VfR Aalen | Alemanya | 2014-2015 |
| SpVgg Greuther Fürth | Alemanya | 2015 |

## Palmarès

* 1 Uhrencup (FC Basilea, 2008)

## Referències

* ↑ Transferències de Jürgen Gjasula (www.transfermarkt.de) (en alemany)
* ↑ Notícia del fitxatge de Gjasula pel FC Basilea (www.transfermarkt.de) (en alemany)

## Enllaços externs

* Fitxa de Jürgen Gjasula (www.fussballdaten.de) (en alemany)
* Fitxa de Jürgen Gjasula (www.weltfussball.de) (en alemany)
* Fitxa de Jürgen Gjasula (www.transfermarkt.de) (en alemany)
* Jürgen Gjasula a la web oficial del Basilea (en alemany)
* Fitxa de Jürgen Gjasula (www.football.ch) (en alemany)
# Heliconi

Heliconi (en llatí Heliconius, en grec Ἑλικώνιος) va ser un historiador grecoromà que va viure al segle iv i va morir no abans del 395, ja que la seva obra, una crònica des d'Adam a Teodosi I el Gran, va arribar fins aquest any.
L'obra de Heliconi està dividida en deu llibres i en parla el Suides. La va publicar Fabricius.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/382?rgn=pages;view=image;q1=HeliconSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 372. ]
# Colònia dels Fusterets

La Colònia dels Fusterets (col·loquialment des Fusterets) fou una colònia agrícola establerta dins el terme de la Pobla d'Huialfàs (Mallorca).
La companyia anglesa New Majorca Land Company havia arribat a l'Albufera per emprendre tasques de dessecació i canalització, i això comportà anys de prosperitat econòmica a la Pobla. Les obres començaren el 1863, i es crearen nombrosos llocs de treball que no venien només de la Pobla, ans de tota Mallorca i fins d'Eivissa i de Ciutadella.
Amb les tasques de dessecació es creà nova superfície agrària per explotar. El 1876 es creà una primera colònia agrícola a la zona de l'Albufera, la Colònia de Gatamoix. El 17 de juliol de 1879 el polític Joaquim Fiol i Pujol, representant de la companyia anglesa, constituí legalment una nova colònia a unes terres de la seva propietat dins el terme de la Pobla, a la carretera que connecta amb Muro, acollint-se a la Llei de Colònies Agrícoles i Poblacions Rurals de 3 de juny de 1868.. Un any abans s'havia estrenat el tren de la Pobla. Va rebre el nom de Colònia dels Fusterets, i tenia una superfície d'unes 200 hectàrees.
La colònia arribà a tenir poc més de deu cases, i el 1881 la població era de 28 persones, principalment procedents d'Alaró, Santa Maria i Búger. Pel que fa als cultius, es tractava sobretot de figueres, polls i moreres. Gràcies a la llei esmentada, els seus pobladors eren exempts de pagar imposts i contribucions durant deu anys.
La colònia va desaparèixer jurídicament el juny de 1891, poc més de deu anys després d'haver-se creat. L'acabament del termini d'exempció d'imposts i els problemes econòmics de la companyia anglesa i dels seus propietaris són factors que sens dubte portaren a l'abandonament de la colònia.
Resten molt pocs testimonis de l'existència de la colònia dels Fusterets. No s'han recollit testimonis orals que n'hagin pogut fer memòria, i no hi ha restes de les cases i els carrers que la formaren. Gairebé ha desaparegut de la toponímia i tot, car el topònim dels Fusterets no es conserva i el polígon industrial que ocupa actualment l'indret rep el nom de la Vileta, que tal vegada fa referència a l'antiga colònia. Solament es pot conèixer l'existència del poblat per escassos documents municipals i qualque publicació de diari.

## Notes

* ↑ En total, es constituïren vuit colònies a Mallorca, de les quals quatre foren abandonades. A més de la dels Fusterets, hi hagué la de Son Mendívil (Llucmajor), la de Gatamoix (Alcúdia) i la de les Comunes Velles (Campos), i les que s'han mantengut: la Colònia de Sant Pere, la Colònia de Sant Jordi, la Colònia del Carme (Portocristo) i la de Portocolom (al barri de la Capella). A més, també existí una colònia a Cabrera, anomenada Vila Cristina.

## Referències

* ↑ Pastor Sureda, Bartomeu «Les colònies agrícoles del segle xix a Mallorca». Mayurqa, 17, 1977 [Consulta: 17 setembre 2022].
* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 3. Palma: Promomallorca, p. 388. ISBN 84-8661702-2.
* 1 2 3 4 5 Perelló Payeras, Pere «Es Fusterets. La colònia agrícola de sa Pobla». V Jornades d'Estudis Locals [Sa Pobla], 2018, pàg. 153-162 [Consulta: 19 setembre 2022].
# Bébé la terreur (pel·lícula de 1911)

Bébé la terreur és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada l’agost de 1911.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie Bébé.

## Repartiment

* René Dary : Bébé (com Clément Mary)
* Renée Carl : Madame Labèbe, la mama

## Notes

* ↑ Bébé la terreur, bifi.fr
# Via Cimínia

Via Cimínia (en llatí: Via Ciminia) era el nom d'una via romana de poca longitud coneguda únicament per una inscripció del temps d'Hadrià, que probablement es va construir com una drecera que passava per les muntanyes Cimínies a la dreta de la via Càssia, de la qual n'era una bifurcació. Discorrien en paral·lel en la major part de trams.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Via Ciminia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 8 juliol 2022].
# Klausewitzia ritae

Klausewitzia ritae és una espècie de peix de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 23 °C - 28 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones a la frontera entre el Perú i el Brasil.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1997. Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Buckup, P.A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):97-154.
* Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Jürgen Dietze

Jürgen Dietze (Leipzig, 16 de setembre de 1942) és un nedador alemany, ja retirat, especialista en esquena, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1960.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or en els 4x100 metres estils del Campionat d'Europa de natació de 1962. En aquesta cursa l'equip alemany aconseguí millorar el rècord d'Europa de la distància. També guanyà nou campionats nacionals de la República Democràtica Alemanya: quatre dels 100 metres esquena (1962, 1964, 1965 i 1966), un dels 4x100 metres (1960) i quatre dels 4x100 metres estils individuals (1959, 1960, 1961 i 1962).
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en dues edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1960 i 1964. En ambdues edicions quedà eliminada en sèries en les proves que disputà.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Jürgen Dietze». [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 20 juliol 2020].
* ↑ «Schwimmen - Deutsche Meisterschaften - Mannschaft». [Consulta: 2 gener 2022].
# Hello (cançó)

"Hello" és una cançó de la cantant anglesa Adele. Va ser llançada el 23 d'octubre del 2015 per XL Recordings com el primer senzill del seu tercer àlbum d'estudi, 25. Adele va escriure la cançó amb el seu productor, Greg Kurstin. "Hello" és una balada de piano amb influències d'ànima, i lletres que parlen temes de nostàlgia i remordiment. Al llançament, la cançó era ben rebuda pels crítics de música, qui va comparar favorablement al treball previ d'Adele i va elogiar la lletra de la cançó i la seva veu.

## Guardons
### Premis

* 2017: Grammy a la cançó de l'any
* 2017: Grammy a la gravació de l'any

## Enllaços externs

* Videoclip oficial a YouTube
Viccionari
# Club Deportivo Izarra

El Club Deportivo Izarra és un club de futbol navarrés de la ciutat d'Estella-Lizarra. Juga en la Segona divisió B des de la temporada 2016/2017. Disputa els seus partits com local a Merkatondoa, un camp amb capacitat per a 3.500 persones i herba artificial.

## Història

El CD Izarra va ser creat l'any 1924, i el seu primer ascens a la Tercera Divisió espanyola de futbol es produïx el 1944, jugant la major part de la dècada de 1950 i 1960 en aquesta categoria. L'equip va tornar a aquesta divisió en la 1983-84, i després d'acabar primer de grup en 1989-90 aconsegueix ascendir a la Segona Divisió B.
Després de romandre solament una temporada en la divisió de bronze, ascendeix a l'any següent després d'acabar segon en el grup navarrès-riojà. Des de 1992 fins a 1998 la ciutat de Lizarra va comptar amb el seu equip en 2aB, i les seues majors fites va ser arribar a una sisena posició en les temporades 1992-93 i 1996-97. L'última vegada que l'equip va estar en la tercera categoria va ser en 1999-2000, a l'acabar en última posició.
Izarra va estar en Tercera des de llavors, amb temporades irregulars que li van dur a collir fins i tot un descens a Regional en 2004-05, on solament va jugar un any. Al recobrar la categoria, l'equip va millorar els seus resultats esportius. Izarra va acabar en dues temporades consecutives com campió del Grup XV, i va collir el seu ascens a Segona Divisió B en la temporada 2008-09, al vèncer en la promoció d'ascens d'aquest any a la SD Noja en la fase final.

## Uniforme

* Uniforme titular: Samarreta blava i blanca a ratlles verticals, pantalons blaus i mitges blaves.
* Uniforme alternatiu: Samarreta, pantalons i mitges vermelles.

## Jugadors

    Categoria principal: Futbolistes del CD Izarra

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial del CD Izarra
# Bébé jardinier

Bébé jardinier és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 14 de juny de 1912.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie Bébé.

## Repartiment

* René Dary : Bébé (com Clément Mary)
* Marie Dorly
* Paul Manson

## Notes

* ↑ Bébé jardinier, bifi.fr
# Welcome to My Party

Welcome to My Party és el cinquè i darrer disc d'estudi del grup Rusted Root. Marca, com el disc anterior, un canvi de sonoritat que va deixar de banda els sons tribals de discos anteriors amb un so més pop, cosa que va desagradar molt als seus fans.

## Llista de temes

* . "Union 7" – 4:39
* . "Welcome to My Party" – 3:49
* . "Women Got My Money" – 4:38
* . "Blue Diamonds" – 4:56
* . "Weave" – 3:59
* . "Artificial Winter" – 4:17
* . "Too Much" – 4:24
* . "Sweet Mary" – 3:43
* . "Hands Are Law" – 4:18
* . "Cry" – 2:52
* . "People of My Village" – 5:39

## Personal

* Michael Glabicki – vocals, guitarra
* Jenn Wertz – vocals
* Patrick Norman – baix
* Liz Berlin – vocals
* Jim Donovan – timbals, percussió
* John Buynak – guitarra
* John McDowell – teclats
* Bill Bottrell - productor, enginyer i mesclador
* Roxanne Webber - enginyer assistent
* Calvin Turnbull - enginyer assistent
# Komàritxi

Komàritxi (en rus: Комаричи) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Briansk, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 7.325 habitants. És el centre administratiu del districte (raion) homònim.

## Referències

* ↑ «Izbichnya». GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-09-27. [Consulta: 27 setembre 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Комаричского района Брянской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).