OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Davidia involucrata

Davidia involucrata o arbre dels mocadors (en anglès: dove tree, handkerchief tree, pocket handkerchief tree, ghost tree) és una espècie d'arbre caducifoli normalment ubicat dins la família Nyssaceae, però de vegades inclòs dins la família Cornaceae, i per alguns dins la sevca pròpia família, Davidiaceae. És una planta nativa de la Xina des de Hubei a Gansu, Guizhou, Sichuan i Yunnan.
És una planta ornamental en els jardins. La majoria dels cultivat són de la varietat vilmoriniana, ben adaptada a les condicions climàtiques d'occident.

## Taxonomia

D. involucrata ésl'únic membre del seu gènere (gènere monotípic) i té dues varietats que difereixen per les seves fulles, D. involucrata var. involucrata i D. involucrata var. vilmoriniana. Alguns botànics les tracten com espècies diferents donat que difereixen pel nombre de cromosomes.

## Descripció

Arbre que arriba a fer 25 m d'alt amb fulles semblants a les del til·ler però asimètriques
L'epítet específic llatí involucrata significa "amb un anell de bràctees envoltant les flors".
El fruit és una nou molt dura d'uns 3 cm de llarg

## Història

El gènere Davidia rep el nom del Pare Armand David (1826–1900), que el va descriure l'any 1869.
* arbre jove florit
* forma
* escorça
* fulles

## Fòssils

El 2009, B. I. Pavlyutkin va descriure fòssils del Miocè a l'est de Rússia Primorsky i els va assignar a noves espècies dins el gènere Davidia.
Aquest arbre va guanyar el premi de la Royal Horticultural Society, Award of Garden Merit.

## Referències

* ↑ «Angiosperm Phylogeny Website - Cornales». Missouri Botanical Garden.
* ↑ «GRIN Taxonomy for Plants - Davidia involucrata». United States Department of Agriculture. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 12 novembre 2014].
* ↑ Haining Qin & Chamlong Phengklai. «Davidia involucrata». Flora of China. Missouri Botanical Garden, St. Louis, MO & Harvard University Herbaria, Cambridge, MA. [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ Harrison, Lorraine. RHS Latin for gardeners. United Kingdom: Mitchell Beazley, 2012, p. 224. ISBN 9781845337315.
* ↑ E. H. Wilson's First Trip to China Arxivat 2010-07-29 a Wayback Machine., by William H. Gardener, in Arnoldia, the quarterly journal of the Arnold Arboretum; published May 3, 1972 (vol. 32, no. 3, pp 103-115; introduction by Gordon P. DeWolf, Jr.
* ↑ B. I. Pavlyutkin «Leaf and fruit remains of Davidia (Cornales) from the Nezhino flora (Miocene of Primorye)». Paleontological Journal, 43, 3, 01-05-2009, p. 339–344. DOI: 10.1134/S0031030109030137. ISSN: 1555-6174.
* ↑ «Davidia involucrata AGM». Royal Horticultural Society. [Consulta: 23 juliol 2013].

## Bibliografia

* Davidia involucrata fact sheet Arxivat 2010-03-23 a Wayback Machine. includes pictures of leaves and fruit.
# Principat de Silana

Silana fou un petit estat tributari protegit de l'agència de Kathiawar, prant de Sorath, presidència de Bombai.
Estava format per un sol poble amb dos tributaris propietaris conjunts. La superfície era de 10 km² i la població el 1881 de 691 habitants. Els ingressos s'estimaven en 300 lliures de les que 10 lliures eren pagades com a tribut al Gaikwar de Baroda.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Cynoglossus browni

Cynoglossus browni és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu a l'est de l'Atlàntic (des del Senegal fins a Angola).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Cavansita

La cavansita és un mineral de la classe dels silicats. Va ser descoberta l'any 1967, i rep el seu nom dels elements que la formen: calci, vanadi i silici.

## Característiques

La cavansita és un fil·losilicat, amb fórmula Ca(VO)Si₄O$_{10}$·4H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic formant cristalls prismàtics aciculars, comunament en forma de rosetes esferulítiques. És un mineral dimorf de la pentagonita. Alguns autors suggereixen que la cavansita es forma en baixa temperatura i la pentagonita és una forma d'alta temperatura.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la cavansita pertany a «09.EA: Fil·losilicats, amb xarxes senzilles de tetraèdres amb 4-, 5-, (6-), i 8-enllaços» juntament amb els següents minerals: cuprorivaita, gillespita, effenbergerita, wesselsita, ekanita, apofil·lita-(KF), apofil·lita-(KOH), apofil·lita-(NaF), magadiita, dalyita, davanita, sazhinita-(Ce), sazhinita-(La), armstrongita, okenita, nekoita, pentagonita, penkvilksita, tumchaita, nabesita, ajoïta, zeravshanita, bussyita-(Ce) i plumbofil·lita.

## Formació i jaciments

Es troba omplint vesícules al basalt i en filons de calcita. És un mineral secundari producte del metamorfisme en roques basàltiques i andesítiques. Sol trobar-se associada a altres minerals com pentagonita, calcita, heulandita, estilbita, analcima, apofil·lita, thomsonita, coure natiu, mordenita i calcocita.

## Referències

* ↑ «Cavansite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 juliol 2015].
* 1 2 «Cavansite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 3 juliol 2015].
* ↑ Ishida, N., Kimata, M., Nishida, N., Hatta, T., Shimizu, M., Akasaka, T. (2009): Polymorphic relation between cavansite and pentagonite: Genetic implications of oxonium ion in cavansite. Journal of Mineralogical and Petrological Sciences, 104, 241-252
# Vertigo Motors

Vertigo Motors és una empresa catalana fabricant de motocicletes de trial sota la marca Vertigo. La seva raó social és Vertigo Motors SL i té la seu al número 34 del carrer Mercaders de Palau-solità i Plegamans, Vallès Occidental (al polígon industrial Riera de Caldes). L'empresa fou fundada cap al 2012 per Manel Jané, propietari del conegut fabricant de cotxets per a nens Grup Jané (de fet, la fàbrica de Vertigo és a 300 metres de la de Jané). A data de setembre del 2015, Manel Jané havia invertit més de 4,5 milions d'euros en la seva nova empresa.

## Competició

Cap a finals del 2013, Jané contractà Dougie Lampkin com a pilot provador i desenvolupador per tal que col·laborés en la creació del primer model de motocicleta Vertigo, ideat inicialment per Jané i dissenyat per Joan Forrellad. Després d'un temps de feina conjunta amb el prototipus, el 2014 Lampkin començà a guanyar-hi competicions destacades, inclosos els Sis Dies d'Escòcia. Més tard, Vertigo fitxà James Dabill per a competir amb plenes garanties als campionats britànic i mundial de trial durant la temporada de 2015. El 2016, la marca es va reforçar amb un dels millors pilots del moment, Jeroni Fajardo. Per la marca també han passat pilots mundialistes com Jorge Casales i Jaime Busto. El 2023 va fitxar el campió italià Matteo Grattarola però la relació es va aturar al mes de juny.

## Producció

Vertigo produeix diferents models de motocicleta. Inicialment va sorgir la Combat, disponible en tres versions diferents: Combat Ice Hell, Combat Camo Works i Combat Titanium R. Es tracta d'una moto lleugera i versàtil, equipada amb un motor de dos temps d'injecció de 300 cc i xassís tubular, que fou presentada oficialment el novembre de 2014 al Saló EICMA de Milà. La seva comercialització estava prevista per a començaments del 2016.
A l'actualitat, els models de Vertigo són: Nitro Works i Nitro Works RS i RSR (aquests dos últims models van sortir a l'abril del 2023).

## Vegeu també

* Grup Jané

## Referències

* ↑ «Vertigo Motors SL» (en castellà). findthecompany.es. [Consulta: 2 gener 2016].
* ↑ «Experience & Passion» (en anglès). vertigomotors.com. Vertigo Motors. Arxivat de l'original el 24 de desembre 2015. [Consulta: 2 gener 2016].
* ↑ «Interview with Vertigo's Manel Jane» (en anglès). retrotrials.com, 2015. [Consulta: 2 gener 2016].
* ↑ «Manel Jané : un industriel passionné ...» (en francès). planetetrial.com, 16-09-2015. [Consulta: 2 gener 2016].
* ↑ «Voilà les Vertigo !» (en francès). motoverte.com, 07-11-2014. Arxivat de l'original el 27 de novembre 2015. [Consulta: 2 gener 2016].
* ↑ «Our bikes» (en anglès). vertigomotors.com. Arxivat de l'original el 24 de desembre 2015. [Consulta: 2 gener 2016].
* ↑ «Vertigo presenta la nueva generación de motos de trial» (en castellà). todotrial.com, 05-11-2014. Arxivat de l'original el 6 de març 2016. [Consulta: 2 gener 2016].
* ↑ Méndez, Miki. «Vertigo, la nueva moto de trial de la mano de Doug Lampkin» (en castellà). soymotero.net, 14-11-2014. [Consulta: 2 gener 2016].

## Enllaços externs

* Vertigo Motors - Lloc web oficial (anglès)
# Zebrias quagga

Zebrias quagga és un peix teleosti de la família dels soleids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba des de les costes del Mar Roig i del Golf Pèrsic fins a Malàisia, Tailàndia, Xina i Austràlia.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Sønderborg

Sønderborg (en alemany Sonderburg) és una ciutat danesa del sud de la península de Jutlàndia i l'illa d'Als, és la capital del municipi de Sønderborg que forma part de la regió de Syddanmark, ambdós creats l'1 de gener del 2007 com a part d'una reforma territorial. La ciutat s'estén a les dues ribes de l'Als Sund, l'estret que separa l'illa d'Als de la península de Jutlàndia. La major part de la ciutat, inclosa la part antiga, és a Als.
Als afores de la ciutat hi ha el Dybbøl Mølle un molí de vent que és un símbol nacional, el molí va ser destruït durant la batalla que s'hi va produir en el marc de la Segona Guerra de Schleswig el 1864 i va ser reconstruït poc després. Un altre símbol de la ciutat és el Castell de Sønderborg situat al centre de la ciutat, a l'entrada de l'estret d'Als Sund.

## Història

Sønderborg és citada per primer cop a un document el 1256. El 1461 el rei Cristià I va confirmar els privilegis de la ciutat. Després de la seva deposició, el rei Cristià II va estar reclòs al castell de Sønderborg entre 1532 i 1549.
Abans de la Segona Guerra de Schleswig del 1864, Sønderborg pertanyia al Ducat de Schleswig, que era un feu danès. Amb la derrota danesa el ducats de Schleswig i Holstein van passar a Prússia i l'Imperi austríac respectivament, i després de la Guerra Austroprussiana que enfrontà les potències vencedores, els dos ducats van passar a mans de Prússia.
El 1920 als plebiscits de Schleswig que van retornar Nordslesvig a Dinamarca el 43,8% de la població de la ciutat de Sønderborg va votar per passar a Dinamarca mentre que el 56,2% va votar per romandre com a part d'Alemanya.

## Referències

* ↑ Info

## Vegeu també

* Llista de ciutats de Dinamarca
# David di Donatello al millor guió estranger

El premi David di Donatello al millor guió estranger (en italià: David di Donatello per la migliore sceneggiatura straniera) és un premi de cinema que anualment atorga l'Acadèmia del Cinema Italià (ACI, Accademia del Cinema Italiano) per reconèixer el destacat guió en una pel·lícula no italiana estrenada l'any anterior a la cerimònia. Només es va atorgar en les edicions del 1979 al 1990.

## Guanyadors

Els guanyadors del premi han estat:
* 1979: Terrence Malick - Days of Heaven
* 1980: Jay Presson Allen - Just Tell Me What You Want
* 1981: Jean Greault - El meu oncle d'Amèrica
* 1982: Harold Pinter - La dona del tinent francès (The French Lieutenant's Woman)
* 1983: Blake Edwards - Víctor, Victòria (Victor Victoria)
* 1984: Ingmar Bergman - Fanny i Alexander (Fanny och Alexander)
* 1985: Woody Allen - Broadway Danny Rose (Broadway Danny Rose)
* 1986: Bob Gale i Robert Zemeckis - Retorn al futur (Back to the Future)
* 1987: Woody Allen - Hannah i les seves germanes (Hannah and Her Sisters)
* 1988: Louis Malle - Au revoir les enfants
* 1989: John Cleese - Un peix anomenat Wanda (A Fish Called Wanda)
* 1990: Woody Allen - Delictes i faltes (Crimes and Misdemeanors)

## Referències

* ↑ Lancia, Enrico. I premi del cinema (en italian). Rome, Italy: Gremese Editore, 1998. ISBN 8877422211.
* ↑ «Chronology» (en italià). Accademia del Cinema Italiano.

## Enllaços externs

* Daviddidonatello.it (web oficial)
# Prefectura d'Aomori

La prefectura d'Aomori (青森県, Aomori-ken) és una de les prefectures de la regió de Tōhoku, al Japó. La capital és Aomori (青森市, Aomori-shi).

## Ciutats

* Aomori (capital)
* Goshogawara
* Hachinohe
* Hirosaki
* Kuroishi
* Misawa
* Mutsu
* Towada

## Districtes

* Kamikita
** Kamikitagun
** Noheji
** Shichinohe
** Momoishi
** Towadako
** Rokunohe
** Yokohama
** Kamikita
** Tōhoku
** Tenmabayashi
** Shimoda
** Rokkasho
* Shimokita
** Shimokitagun
** Kawauchi
** Oohata
** Ooma
** Higashidoori
** Kazamaura
** Sai
** Wakinosawa
* Minamitsugaru
** Minamitsugarugun
** Fujisaki
** Oowani
** Onoe
** Namioka
** Hiraka
** Tokiwa
** Inakadate
** Ikarigaseki
* Nishitsugaru
** Nishitsugarugun
** Ajigasawa
** Kidukuri
** Fukaura
** Morita
** Iwasaki
** Kashiwa
** Inagaki
** Shariki
* San'nohe
** San'nohegun
** San'nohe
** Gonohe
** Takko
** Nagawa
** Nanbu
** Hashikami
** Fukuchi
** Nangou
** Kuraishi
** Shingou
* Kitatsugaru
** Kitatsugarugun
** Itayanagi
** Kanagi
** Nakasato
** Tsuruta
** Shiura
** Kodomari
* Higashitsugaru
** Hiranai
** Kanita
** Imabetsu
** Yomogita
** Tairadate
** Minmaya
* Nakatsugaru
** Nakatsugarugun
** Iwaki
** Souma
** Nishimeya

## Referències

* ↑ «Aomori | Visita Japón | JNTO» (en castellà). [Consulta: 24 març 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la prefectura d'Aomori (japonès)
# Cynoglossus carpenteri

Cynoglossus carpenteri és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu des del Golf Pèrsic fins a l'Índia.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Cavanillesia platanifolia

Cavanillesia platanifolia, amb els noms comuns americans de bongo, macondo, cuipo, hameli, o hamelí, o pijio, és una espècie d'arbre que és una planta nativa de Colòmbia, Costa Rica, Nicaragua, Panamà, Equador i el Perú. Segons l'escala de Janka té una de les fustes més toves conegudes amb un valor de 22 unitats respecte a les de les 5.060 unitats que té la fusta d'Allocasuarina luchmannii australiana. La seva fusta s'usa per a fer diferents estris i la seva llavor es menja torrada i parts d'aquest arbre es fan servir com farratge.

## Sinònims

* Pourretia platanifolia Bonpl.
* Cavanillesia tuberculata
* Cavanillesia arborea

## Referències

* ↑ w:en:Janka hardness test
* ↑ (Acero Duarte, Luis Enrique, 2000)
* Acero, E. 2000. Árboles, gentes y costumbres. Universidad Distrital Francisco José de Caldas; Plaza & Janés.
* Mitré, M. 1998. Cavanillesia platanifolia. 2006 IUCN Red List of Threatened Species, acceso el 19-07-2007.
* Brako, L. & J. L. Zarucchi 1993. Catalogue of the Flowering Plants and Gymnosperms of Peru. Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 45: i–xl, 1–1286.
* Correa A., M. D., C. Galdames & M. S. de Stapf 2004. Catálogo de las Plantas Vasculares de Panamá. Cat. Pl. Vasc. Panamá 1.
* Jørgensen, P. M. & S. León-Yánez 1999. Catalogue of the vascular plants of Ecuador. Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 75: iviii,.
* Steyermark, J. et al. 1995. Flora of the Venezuelan Guayana Project.
# Vertisòl

Un vertisòl és aquell sòl, generalment negre, on hi ha un alt contingut d'argila expansiva coneguda com a montmorillonita, que forma profundes esquerdes durant les estacions seques, o fins i tot durant anys. Les expansions i contraccions alternatives causen auto-encoixinament, en què el material del sòl es barreja consistentment entre si, causant vertisòls amb un horitzó A extremadament profund i sense horitzó B. Això també produeix un ascens de material intern a la superfície creant microrelleus coneguts com a gilgai.
Vertisòl és un tipus de sòl que pertany a la classificació Base de Referència Mundial pels Recursos del Sòl i a la classificació dels Estats Units (USA soil taxonomy).
Els vertisòls es formen típicament en roques altament bàsiques com ara basalt, en climes temporalment humits o subjectes a inundació o sequera erràtica. Depenent del material parental i del clima, poden oscil·lar del gris o vermellós al més familiar negre (terra negra a l'Argentina i a Austràlia).

## Vegeu també

* Pedogènesi.
* Edafologia.
* Classificació de sòls.

## Referències

* ↑ IUSS Working Group WRB. «World Reference Base for Soil Resources, 4th edition». IUSS, Vienna, 2022.
* ↑ IUSS Working Group WRB. «Base referencial mundial del recurso suelo 2014, Actualización 2015». Informes sobre recursos mundiales de suelos 106, FAO, Roma, 2015.
* ↑ Vertisols. USDA-NRCS [Consulta: 14 maig 2006].
* ↑ Vertisols. Universitat de Florida [Consulta: 14 maig 2006].
* ↑ Vertisols. Universitat de Idaho [Consulta: 14 maig 2006].
Viccionari
# Ziak-Ixmétovo

Ziak-Ixmétovo (en rus: Зяк-Ишметово) és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 682 habitants. Pertany al districte de Iermolàievo.

## Referències

* ↑ Закон Республики Башкортостан от 19.11.2008 № 49-з «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Республики Башкортостан в связи с объединением отдельных сельсоветов и передачей населённых пунктов»
# Søgne

Søgne és un antic municipi situat al comtat de Vest-Agder, Noruega. Té 11.260 habitants (2016) i té una superfície de 151 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Tangvall.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 9 agost 2016].

## Enllaços externs

* Søgne - Lloc web oficial
# Priolepis kappa

Priolepis kappa és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Illes Comores fins a Taiwan, Fidji, Tonga i les Illes Loyauté.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12. i-xxiv + 1-507 + 1 p.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (editors) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (editors) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Josep Maria Arnau i Pascual

Josep Maria Arnau i Pascual (Arenys de Mar, 7 de setembre de 1831 - 4 d'agost de 1913), advocat i dramaturg, pioner en la Renaixença catalana.
Fou un dels comediògrafs teatrals més populars de l'època. Començà a escriure en castellà però a partir de 1864 només utilitzà el català.
Publicà obres de gran èxit com ara Les Ametlles d'Arenys (1860), Els Banys de Caldetes, Un pollastre aixellat, La mitjana taronja i Dones, entre molts d'altres.
En les seves obres, la majoria estrenades al Teatre Romea de Barcelona, defugia les paraules del mal gust i emprava mots propis d'Arenys, introduint-hi una ironia que sovint ridiculitzava les dones tafaneres o carrinclones.
En faltar-li el seu fill deixà d'escriure i es reclogué a casa seva fins que va morir. És enterrat al Cementiri d'Arenys de Mar.

## Obra dramàtica

* La pubilla del Vallès, comèdia en dos actes i en vers estrenada al teatre Romea, el 19 de setembre de 1866.
* Al altre món, 2 actes.
* Un embolic de cordes, 2 actes, estrenada al teatre Romea, el 8 d'abril de 1867.
* Un pollastre eixelat, 1 acte, estrenada al teatre Romea, el 17 de setembre de 1867.
* Els banys de Caldetes, 1 acte, estrenada al teatre Romea, el 13 de novembre de 1867.
* Les ametlles d'Arenys, 1 acte, estrenada al teatre Romea, el 22 de febrer de 1868.
* Fotografies, 1 acte.
* La mitjana taronja, 3 actes, estrenada al teatre Romea, el 3 març de 1868.
* Les pubilles i els hereus, 3 actes, estrenada al teatre Romea, el 12 de gener de 1869.
* Les tres alegries, 1 acte.
* En lo camp i en la ciutat, 3 actes.
* A bordo i en terra, 3 actes.
* Dones, 3 actes.

## Referències

* ↑ «Centenari de Josep M. Arnau i Pascual». Ajuntament d'Arenys de Mar, 14-08-2013. [Consulta: 4 febrer 2020].
* ↑ «Josep Maria Arnau i Pascual». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Els Banys de Caldetes». [Consulta: 11 febrer 2011].
* ↑ «Moció presentada pel regidor de Cultura de l'Ajuntament d'Arenys de Mar sobre la nova denominació de la Sala Auditori del Calisay». Ajuntament d'Arenys de Mar. [Consulta: 11 febrer 2011].
# Cenacle

Cenacle, de la paraula llatina Coenaculum, la paraula indicava el lloc on es sopava, però més generalment designava el pis superior de la casa al qual s'accedia per unes escales. D'acord amb el costum dels antics romans aquesta era una habitació bastant gran i servia normalment a l'hora de sopar, ja que era l'àpat principal del dia, al qual participaven tots els membres de la família i on els convidats podien ser convidats.
En el context de la narració evangèlica es refereix a la planta superior de la casa, ja que tradueix la paraula grega anágaíon (veure Marc 14:15, Lluc 22:12) que indica, de fet, la part superior de la casa. Actualment el terme generalment s'indica el lloc a Jerusalem, on Jesús va menjar l'Últim Sopar de la seva vida terrenal amb els Apòstols, abans de morir a la Creu. Després de la resurrecció de Jesús fou el lloc on els apòstols realitzaven els seus encontres (Evangeli de Joan 20,19-29) i Pentecosta (2,1-4).
Viccionari
# Vilatortella

La Vilatortella és un edifici de Sant Bartomeu del Grau (Osona) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de dos pisos amb planta rectangular i teulat a doble vessant lateral en relació a la porta d'entrada. La façana principal de la casa està tapada per un cos avançat amb dos arcs a la part baixa. La porta d'entrada a la casa queda, doncs, a l'interior. És una arcada amb dovelles. Les obertures de la primera façana tenen totes llindes de pedra mentre que les del cos avançat, d'època posterior, són de fusta. Part de la casa està enderrocada.

## Història

Tot i que no hi ha cap estudi determinant, el nom de Vilatortells ha fet atribuir-li un origen romà. El que sí que és cert és que el lloc ha estat ocupat durant molts anys, com demostra el descobriment d'un cementiri de lloses a no gaires metres de la casa.

## Referències

* 1 2 «Vilatortella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 març 2019].