OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pos eso

Pos eso (en anglès Possessed) és una pel·lícula d'animació en stop-motion espanyola escrita i dirigida per Samuel Ortí Martí "Sam", produïda per Conflictivos Productions i Basque Films, S.L.

## Sinopsi

La Trini, balladora mundialment coneguda, entra en una gran depressió i abandona els tablaos des que el seu espòs, el gran mataor de toros Gregorio, morís en un accident domèstic.
Damián, el seu fill de 8 anys, ha començat a donar signes d'una rebel·lia que frega la demència. Cap metge, psicòleg o psiquiatre podrà explicar aquest comportament de la criatura, conducta que anirà empitjorant fins a tal extrem que serà necessària una explicació sobrenatural al seu estat.
Aquesta situació fa que la Trini decideixi contactar amb el Pare Lenin, capellà basc repudiat per l'església que està travessant una crisi de fe, però tal com tots els senyals indiquen és ell l'única esperança de retornar la tranquil·litat a la família.

## Veus

* Anabel Alonso ... Trini / La gitana
* Santiago Segura... Damián / bisbe / Satán
* Josema Yuste ... Pare Lenin / Gregorio
* Álex Angulo ... Manolo
* Concha Goyanes ... Doña Marga
* Mariví Bilbao ... Herminia
* José María Íñigo ... Íñigo

## Crítiques

| « | "Imperfecta, però amb assoliments notables (...) Aquest crític creua els dits perquè, d'aquí a uns anys, vegem aquesta opera prima com l'encoratjador primer pas en una generosa filmografia de progressiva ambició." | » |
| — Jordi Costa: Diari El País |||
| « | "Gore carpetovetònic. (...) una sàtira feroç (...) Una festa ininterrompuda, molt imaginativa, treballada a consciència fins al mínim detall del pla (...) Puntuació: ★★★★★ (sobre 5)" | » |
| — Jordi Batlle Caminal: Diari La Vanguardia |||
| « | "S'agraeix que en 'Post Això' quedi marge per a la bogeria, que malgrat l'esforç tremebundo de producció es posi al servei de la diversió pura i dura. (...) Puntuació: ★★★½ (sobre 5)" | » |
| — Manuel Piñón: Cinemanía |||

## Premis i nominacions

* Premi a la millor pel·lícula a l'Athens Animfest.
* Nominada al cristall a la millor pel·lícula al Festival de Cinema d'Animació d'Annecy
* Menció especial al Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya de 2014.
* Nominada al premi del públic al Festival Anima Mundi.

## Referències

* ↑ «Pos Eso, stop-motion patri — Animac». animac.cat. Arxivat de l'original el 2022-10-03. [Consulta: 3 octubre 2022].
* ↑ «'Pos eso', animación española diabólica y hecha con plastilina» (en castellà). Elcomercio.es, 29-04-2015. [Consulta: 3 octubre 2022].
* ↑ «Pos eso» (en castellà). Cineuropa. [Consulta: 3 octubre 2022].
* ↑ El diablo en el cuerpo (de Paquirrín), El País, 30 d'abril de 2015
* ↑ 'Pos eso': Gore carpetovetónico, La Vanguardia, 30 d'abril de 2015
* ↑ Pos eso a Cinemanía
* 1 2 «Pos eso – Basquefilms» (en castellà). basquefilms.com. [Consulta: 3 octubre 2022].
* ↑ Annecy aclama la osadía de "Pos eso", ignorada en la taquilla española, La Vanguardia, 16 de juny de 2015
* ↑ «[https://primetheanimation.upv.es/wp-content/uploads/2021/04/PrimeTheAnimation6.pdf Prime the animation.INTERNATIONAL STUDENT FESTIVAL]» (PDF) (en castellà). Prime the Animations. [Consulta: 3 octubre 2022].
# Desè Doctor

El Desè Doctor és la desena encarnació del protagonista de la longeva sèrie de televisió britànica de ciència-ficció de la BBC Doctor Who. És interpretat per David Tennant, que apareix durant tres temporades i vuit episodis especials. Com anteriors encarnacions del Doctor, el personatge també ha aparegut en altres publicacions.
En la narrativa de la sèrie, el Doctor és un alienígena de 900 anys, de l'espècie dels senyors del Temps del planeta Gallifrey que viatja a través del temps a bord de la seva TARDIS, freqüentment al costat de companys. Quan el Doctor és ferit mortalment, pot regenerar el seu cos, al fer-ho, la seva forma física i la seva personalitat canvien. Tennant interpreta la desena encarnació del personatge. Els companys d'aquesta encarnació han estat l'ajudant de botiga de classe obrera Rose Tyler (Billie Piper) (a qui ja havia conegut el Novè Doctor), l'estudiant de medicina Martha Jones (Freema Agyeman) i la ferotge treballadora eventual Donna Noble (Catherine Tate); finalment se separa de tots ells per al final de la temporada de 2008, en La fi del viatge, i després va intentar viatjar en solitari durant els especials del 2008 al 2010.
Reapareix en el capítol especial dels 50 anys The Day of the Doctor.

## Enllaços externs

* Doctor Who. The BBC. «The Tenth Doctor» .
* Doctor Who series two. BBC.
# Ideonella sakaiensis

Ideonella sakaiensis és un bacteri capaç de trencar i metabolitzar el plàstic PET (un del més comuns). Taxonòmicament és un betaproteobacteri i pertany al gènere Ideonella i a la família Comamonadaceae, va ser aïllat a l'exterior d'una planta de reciclatge d'ampolles fetes de PET. És de suposar que el bacteri s'ha adaptat a degradar-lo durant aquest temps.

## Notes

* ↑ Shosuke Yoshida1,2,*, Kazumi Hiraga1, Toshihiko Takehana3, Ikuo Taniguchi4, Hironao Yamaji1, Yasuhito Maeda5, Kiyotsuna Toyohara5, Kenji Miyamoto2,†, Yoshiharu Kimura4, Kohei Oda1,† «A bacterium that degrades and assimilates poly(ethylene terephthalate)». Science, 351, 6278, 11-03-2016, pàg. 1196-1199. DOI: 10.1126/science.aad6359 [Consulta: 11 març 2016].
* ↑ JAVIER SAMPEDRO «Descubierta una bacteria capaz de comerse un plástico muy común». El País, 10-03-2016 [Consulta: 11 març 2016].
# Les Cases del Conill

Les Cases del Conill (oficialment Casas Conejo) és un nucli de població catalanoparlant del Carxe. És un llogaret de Jumella que el 2005 tenia 15 habitants.

## Referències

* ↑ «Casas Conejo (núcleo)» (castellà) a vivirasturias.com
# Las Khoray

Laas Khoray (també Las Khorey, Las Qoray, Laas Kooray, Laas Qooray, Laasqorey, Laasqoray, i altres noms, i antigament Maakhergoosh) és una ciutat de la costa nord de Somàlia. Pertany a Puntland des de 1999. El juliol de 2007 es va proclamar l'estat de Maakhir, però encara que s'inclou al seu territori i hauria de ser la capital, de fet roman en poder de Puntland.
A la vora de la ciutat hi ha les muntanyes Cal Madow, de gran bellesa, amb dipòsits minerals (podria haver-hi petroli) i gran riquesa ecològica. En aquestes muntanyes hi ha algun puig rocós, zones de pastures amb arbres únics, i una gran panoràmica.

## Economia

L'activitat pesquera i les fàbriques de tractament del peix i de conserves han proliferat a la ciutat. Això ha portat a un increment de la població. Els warsangeli, que havien estat perseguits en alguns llocs de Somàlia després del 1991, van retornar a aquesta zona progressivament, ja que la consideren la seva llar tradicional. Es projecta reformar i desenvolupar el port que tindria ja uns 400 anys. També hi ha projectes per recuperar les comunitats i les cases individuals damnades.

## Història

Las Qoray existia ja al segle xvii. Fou capital del sultanat de Warsangeli. Un dels principals palaus del sultà a la ciutat es diu "Sha'a" però es troba en estat ruïnós. El 1991, després de la caiguda del president Siad Barre, en independitzar-se Somalilàndia, la ciutat va quedar al seu territori. Els caps dels clans van acceptar aquesta situació i així va romandre fins al 1999. Els clans de fet tenien el domini sobre el terreny amb minse presència de les forces de Somalilàndia.
El 1998 Puntland va incloure la ciutat dins el territori reclamat i el 1999 les milícies majeerteen, amb el suport de la població, es van apoderar dels districtes orientals de Badhan, Las Qorey, Dhahar, a la regió històrica del Maakhir. Des de llavors els enfrontaments amb Somalilàndia han estat freqüents. El juliol del 2007 els warangeli, cansats de les lluites, van proclamar l'estat de Maakhir, que no reclamava cap territori a Somalilàndia, però no fou acceptat per Puntland, que controla les principals ciutats. El 7 de juliol del 2008 tropes de Somalilàndia es van presentar a la ciutat i la van ocupar al·legant la recerca de dos alemanys segrestats, però el 15 de juliol el govern de Puntland va anunciar que l'havia recuperat i que havia estat saquejada pels ocupants abans de marxar.

## Enllaços externs

* LaasqorayNET Pàgina web de Las Qoray Arxivat 2019-01-26 a Wayback Machine.
* Maakhir.com Pàgina web de Maakhir Arxivat 2007-11-28 a Wayback Machine.
* Pàgina web de Dhahar
* Pàgina web de Badhan Arxivat 2008-08-21 a Wayback Machine.
* Port de Laasqoray Arxivat 2009-07-05 a Wayback Machine.
# Acord de quinta augmentada

En la teoria de la música, un acord de quinta augmentada, també anomenat tríada augmentada és un acord que consta d'una quinta augmentada i una tercera major. També es pot veure com un acord amb dues terceres majors.

## Característiques

* Pel fet de contenir un interval dissonant, l'acord de quinta augmentada es considera un acord dissonant.
* En la música tonal, l'acord de 5a. augmentada es forma sobre el tercer grau (III) de l'escala menor harmònica.

## Referències

* ↑ Zamacois. Tratado de Armonia, Libro I, pag.31
* ↑ Piston. Armonía (pag.14)
* ↑ Zamacois. Tratado de Armonia, Libro I, pag.32

## Bibliografia

* Walter Piston. Armonía. Ed. Labor (Barcelona, 1993) ISBN 84-335-7865-0
* Joaquín Zamacois. Tradado de Armonía. Libro I. Editorial Labor (Barcelona, 1978) ISBN 84-335-7848-0
# Cranc (desambiguació)

«cranc» té aquests significats:
* Cranc (astrologia), quart signe del zodíac
* Astronomia:
** Cranc (constel·lació), petita constel·lació
** nebulosa del Cranc, romanent de supernova
** púlsar del Cranc, estrella de neutrons relativament jove, situada a la nebulosa del Cranc
** púlsar del Cranc, referència usada en determinats moments com a unitat de densitat de flux
* Zoologia:
** cranc, tipus de crustaci decàpode molt conegut També és el nom genèric amb què s'anomenen els individus de l'infraordre del braquiürs Existeixen moltes varietats arreu del món
** Cranc roquer, decàpode braquiür (Pachygrapsus marmoratus) molt comú a les nostres costes
** Cranc pelut, decàpode braquiür (Eriphia verrucosa) força comú a les nostres costes
** Cranc de riu, decàpodes de la superfamília dels astacideus
*** cranc de riu americà, un decàpode macrur americà (Procambarus clarkii)
* Micologia: cranc petit, bolet (Colus hirudinosus) semblant al cranc
Viccionari
# Priolepis hipoliti

Priolepis hipoliti és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes que es troba des del sud de Florida (Estats Units) i les Bahames fins al nord de Sud-amèrica.
Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Jardí dels Drets Humans

El Jardí dels Drets Humans és al barri de la Marina de Port de Barcelona, a l'emplaçament de la fàbrica de llums elèctrics Lámparas Z, posteriorment absorbida per la companyia Philips. El nom prové de la Declaració Universal dels Drets Humans, aprobada per l'Organització de les Nacions Unides el 10 de desembre de 1948.

## Història i descripció

Aquest espai estava destinat a zona d'esbarjo per als treballadors de la fàbrica, i com a tal fou dissenyat el 1960 per una paisatgista holandesa, esposa del director general de Lámparas Z, Van der Harst, amb espècies de vegetació variades (i algunes úniques a Barcelona) i un disseny i recorreguts no lineals.</ref>
El 2007 fou obert al públic després d'una rehabilitació efectuada per l'arquitecte municipal Jaume Graells. Els elements més distintius són un petit llac amb una illeta amb palmeres al centre i una pista de patinatge. Al llarg de tot el perímetre hi ha un conjunt de 31 plafons d'acer que acullen cadascun dels 30 articles de la Declaració Universal dels Drets Humans, a més d'un altre que inclou la poesia Com la Cigala, de l'argentina María Elena Walsh, dedicada als desapareguts de les dictadures militars de Xile i l'Argentina.

## Referències

* 1 2 «Jardí dels Drets Humans». Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Imposición de la medalla al mérito en el Trabajo a Don Juan Van der Harst». La Vanguardia Española, 16-06-1956, pàg. 31.
* ↑ Segura, 2010, p. 166.
* ↑ Jaume Fabre i Anna Pou van den Bossche. «Jardí i plaques dels Drets Humans». Art públic. Ajuntament de Barcelona.

## Bibliografia

* Segura Soriano, Isabel. «Lámparas Z. De fàbrica a motor de veïnatge». A: La modernitat a la Barcelona dels cinquanta. Ajuntament de Barcelona, 2010. ISBN 97884 98502152.

## Enllaços externs

* «Els Jardins dels Drets Humans amaguen espécies úniques a la ciutat». betevé, 20-12-2013.
# Les Cases de la Serra

Les Cases de la Serra són una entitat de població disseminada i enclavament del municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra), separat de l'antic terme de Florejacs pel de Sanaüja. També limita amb els municipis de Vilanova de l'Aguda (la Noguera) i Pinell de Solsonès (El Solsonès). L'enclavament ocupa una superfície de 5,6 quilòmetres quadrats, situats en un petit altiplà a la riba dreta de la Rasa del Pujol. També inclou els masos del Mas del Pujol, Sant Pere del Pujol, Mas Garriga, Mas de la Vila i Cal Frare. Actualment hi viuen 4 habitants al disseminat.

## Referències

* ↑ VV.AA. Atles comarcal i municipal de Catalunya. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2006. ISBN 84-412-1445-X.
* ↑ «Torrefeta i Florejacs». IDESCAT. [Consulta: 18 maig 2019].
# Llengua wanda

El wanda anomenat també ichiwanda, iciwanda, kiwanda, vanda o wandia és un idioma bantu parlat a Tanzània.

## Notes

* ↑ «Wanda» (en anglès). Ethnologue. [Consulta: 8 juliol 2019].
# Cressac

Cressac (en francès Cressat és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 523 habitants. No està integrada en cap Communauté de communes.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 765 | 702 | 647 | 552 | 523 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean Auclair | UMP |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Catedral d'Alexandre Nevski

«Catedral d'Alexandre Nevski» té aquests significats:
* Catedral d'Alexandre Nevski (Bakú) a Bakú (Azerbaidjan)
* Catedral d'Alexandre Nevski (Belgrad) a Belgrad (Sèrbia)
* Catedral d'Alexandre Nevski (Howell) a Nova Jersey (Estats Units)
* Catedral d'Alexandre Nevski (Ialta) a Ialta (Crimea, Ucraïna)
* Catedral d'Alexandre Nevski (Jerusalem) a Jerusalem (Israel)
* Catedral d'Alexandre Nevski (Łódź) a Łódź (Polònia)
* Catedral d'Alexandre Nevski (Moscou) a Moscou, (Rússia)
* Catedral d'Alexandre Nevski (Nijni Nóvgorod) a Nijni Nóvgorod (Rússia)
* Catedral d'Alexandre Nevski (Novossibirsk) a Novossibirsk (Rússia)
* Catedral d'Alexandre Nevski (París) a França
* Catedral d'Alexandre Nevski (Petrozavodsk) de Petrozavodsk (República de Carèlia, Rússia)
* Catedral d'Alexandre Nevski (Pittsburgh) de Pittsburgh (Pennsilvània, Estats Units)
* Catedral d'Alexandre Nevski (Sant Petersburg) a Sant Petersburg (Rússia)
* Catedral d'Alexandre Nevski (Sofia), a Sofia (Bulgària)
* Catedral d'Alexandre Nevski (Tallinn) a Tallinn (Estònia)
* Catedral d'Alexandre Nevski (Tbilisi) a Tbilisi, (Geòrgia)
* Catedral d'Alexandre Nevski (Varsòvia) a Varsòvia (Polònia)
# Priolepis eugenius

Priolepis eugenius és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Hawaii.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12. i-xxiv + 1-507 + 1 p.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# DO Somontano

Somontano és una zona vinícola i una Denominació d'origen situada a la província d'Osca, a la comarca del Somontano de Barbastre i amb Barbastre com a centre productor. Compta amb 4000 hectàrees de vinyes que l'any 2003 van donar 135307 hl de vi.

## Tipus de raïm

* Ull de llebre
* Cabernet sauvignon
* Merlot
* Macabeu
* Moristel
* Alcañón
* Garnatxa negra i blanca
* Chardonnay
* Parraleta
* Gewürztraminer

## Cellers

* Bodegas Monclús
* Bodegas Osca
* Bodegas Fabregas
* Bodegas Lalanne
* Viñas del Vero Arxivat 2013-04-15 a Wayback Machine.
* Enate
* Bodegas Pirineos
* Bodega Valdovinos
* Blecua
* Dalcamp
* Otto Bestué
* Olvena
* Sierra de Guara
* Laus
* Bodegas Ballabriga
* Aldahara
* Raso Huete
* Abinasa
* Irius
* Meler
* Viñedos Sevil

## Anyades

* 1982 EXCEL·LENT
* 1983 MOLT BONA
* 1984 REGULAR
* 1985 EXCEL·LENT
* 1986 BONA
* 1987 MOLT BONA
* 1988 EXCEL·LENT
* 1989 MOLT BONA
* 1990 BONA
* 1991 MOLT BONA
* 1992 MOLT BONA
* 1993 EXCEL·LENT
* 1994 EXCEL·LENT
* 1995 EXCEL·LENT
* 1996 MOLT BONA
* 1997 BONA
* 1998 EXCEL·LENT
* 1999 MOLT BONA
* 2000 BONA
* 2001 EXCEL·LENT
* 2002 MOLT BONA

## Referències

* ↑ «RELACIÓN CRONOLÓGICA DE LAS DENOMINACIONES DE ORIGEN PROTEGIDAS DE VINOS CUYA APROBACIÓN HA SIDO PUBLICADA EN EL BOLETÍN OFICIAL DEL ESTADO.» (en castellà). Ministerio de Medio Ambiente y medio rural y marino de España. Arxivat de l'original el 11 de setembre 2011. [Consulta: 13 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Web oficial de la DO Somontano
# Javier Antón

Javier Antón (Santurtzi, 25 de maig de 1980) és un actor basc. És conegut pel seu treball als programes de televisió Vaya Semanita (on fa el paper d'El Jonan) i a Euskolegas (on fa d'Alex Ufarte, el Donostiarra).

## Filmografia

* Obaba.
* La biblioteca.
* No temas el invierno.
* Café solo.
* La noche Escorpión.

## Televisió

* Vaya Semanita. (2005 - Actualitat)
* Zoombados (ETB).
* El show de… (ETB).
* Campus. (2000)
* Euskolegas. (2009)

## Teatre

* Cocidito madrileño.
* El príncipe y la corista
* A tres bandas.
* Los babiosos.
* La pequeña Lola.
* Gaviotas Subterráneas.
* Bilbao, Bilbao.
* El largo adiós.
* Porno.
* Usted.

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2008-10-05 a Wayback Machine. en Vaya Semanita.
# Les Casetes (Selvanera)

Les Casetes és una masia de Selvanera, al municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de quatre façanes i tres plantes. A la façana principal (Sud), a la planta baixa, hi ha una entrada amb llinda de pedra. A la part dreta de la façana hi ha un mur adherit que forma part d'un tancant.
A la següent planta hi ha quatre finestres, les dels extrems amb llinda de pedra i ampit. Al darrer pis hi ha quatre finestres. A la façana lateral esquerra (Oest), hi ha un edifici de nova construcció adjunt a la façana. Al darrer pis hi ha una finestra. A la façana oposada a la principal (Nord), hi ha dues finestres. A la part dreta, hi ha l'edifici de nova construcció. A la façana lateral dreta (Est), hi ha diverses finestres.
La coberta és de dos vessants (Nord-Sud), acaba en teula. Té una xemeneia. Destacar també que hi ha una petita era envoltada per murs, i l'edifici de nova construcció.
Està situada als afores de Selvanera, direcció a Mas Fiter.

## Referències

* 1 2 3 «Les Casetes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 gener 2017].
# Llengua vulgar

Llengua vulgar era una expressió amb la qual, a l'edat mitjana i a l'Europa occidental, es va posar de manifest els idiomes parlats per les persones (en llatí vulgus) que es deriven del llatí, però considerablement més distants del llatí clàssic, qui, amb la disminució de les comunicacions causades per la caiguda de l'imperi romà, havia evolucionat de manera diferent de regió a regió, influenciat per diferents substrats causa dels diferents dialectes originaris dels pobles conquerits, així com el superstrat provinent dels dialectes dels pobles bàrbars veïns (germànics, eslaus, etc.).
Cal assenyalar que, ja en l'època romana com en l'època medieval, sempre hi ha hagut una distància entre el llenguatge escrit i oral, que ha donat lloc, juntament amb les diferències culturals entre les diferents classes socials, a la formació dialectes "vulgars" (en llatí "sermones vulgares"), com s'ha esmentat anteriorment.
De la parla "vulgar" de diferents països s'han desenvolupat les actuals llengües romàniques (del llatí romanice loqui'), tals com el napolità, el francès, o el català, etc.).
Del segle viii tenim la primera evidència d'un llenguatge que difereix notablement del llatí: els primers escrits en llengua vernacla italiana que han arribat fins a nosaltres són l'Indovinello veronese, escrita al voltant de l'any 800 (una part dels estudiosos, però, ho considera un altre exemple de llatí vulgar), el Placiti cassinesi al voltant de 960, i la Guaita di Travale.

## Vegeu també

* Llengües romàniques
* Placiti cassinesi
* Llengües híbrides en la literatura medieval

## Referències

* ↑ És un vell pergamí conservat a l'arxiu del bisbat de Volterra, considerat per molts com l'exemple més antic conegut de la poesia italiana a la Toscana. Vegeu: La Guaita del 1158 Arxivat 2019-05-02 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* La discussió sobre la qüestió de la llengua i el naixement de la llengua vernacla (italià)