OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Garland (Texas)

Garland és una ciutat ubicada al Comtat de Dallas a Texas, Estats Units d'Amèrica, de 215.768 habitants segons el cens de l'any 2000 i amb una densitat de 1478,7 per km². Garland és la 90a ciutat més poblada del país. Es troba a uns 350 quilòmetres de la capital de l'estat, Austin. L'actual alcalde és Ronald Jones.

## Enllaços externs

* Pàgina de la ciutat de Garland Arxivat 2012-10-31 a Wayback Machine. (anglès)
Viccionari
# National Indian Brotherhood

National Indian Brotherhood (NIB) és una associació dels amerindis nord-americans o Primeres Nacions del Canadà.
Funciona com una federació de 15 organitzacions provincials i territorials del Canadà, com l'Assemblea dels Iroquesos i Nacions Aliades. Esdevé portaveu dels indis amb estatut, coordinació i reivindicació sobre terres, medi ambient, drets de cacera i pesca, règim fiscal i pol·lució.

## Referències

* ↑ «NIBTrust». [Consulta: 9 octubre 2020].
* ↑ North American Indian Brotherhood meets in Ottawa, 1948
* ↑ Joseph, Bob. «History of Assembly of First Nations» (en anglès americà). [Consulta: 9 octubre 2020].
# Morison

Morison és el nom dels següents personatges:
* Robert Morison (1620- 1683) Botànic prelinneà escocès. Signatura abreujada com a botànic: Morison.
* Stanley Morison Tipògraf
# Fundació Marianao

Fundació Marianao (Casal Infantil i Juvenil de Marianao) és una entitat social creada el 1985 que promou diversos projectes socioeducatius adreçats als infants, joves, adults i a la comunitat en general, tot incidint de manera especialitzada en els col·lectius en situació d'alt risc social. El seu àmbit d'intervenció preferent és Sant Boi de Llobregat i la comarca del Baix Llobregat. Des del 1998 va prendre la forma social de Fundació, que és regida per un patronat de 13 persones, el president de la qual és Xavier Pedrós i Cortasa. El 2012 va guanyar la Creu de Sant Jordi. La Fundació Privada Marianao ha rebut el Premi FPdGi Entitat 2012. (Premis FPdGi)

## Referències

* ↑ El Govern distingeix 25 personalitats i 15 entitats amb la Creu de Sant Jordi

## Enllaços externs

* Web de la Fundació Marianao
# Can Gratacós

Can Gratacós és una obra noucentista d'Olot (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una gran casa de planta rectangular amb baixos, dos pisos superiors i golfes. El seu estil és marcadament francès. Té un teulat a quatre aigües amb teules vidriades de color blau amb lluernes a les golfes. Va ser estucada amb colors ocre clar i els detalls ornamentals foren estucats en gris. Cal destacar las garlanda situada sota la cornisa, amb fullatges i brots de raïms. Els baixos disposen d'unes grans finestres que permeten gaudir de les vistes del jardí; el primer pis, compta amb una ampla balconada amb balustrades i testos decorats en forma de copa. La porta principal porta les inicials "J.C.".

## Història

L'eixample és un projecte promogut per Manuel Malagrida, olotí enriquit a Amèrica. Aquest va encarregar a l'arquitecte J. Roca i Pinet l'elaboració d'una ciutat jardí, amb zones verdes i xalets unifamiliars. A partir del Passeig de Barcelona i del riu Fluvià, dibuixà una disposició radiocèntrica de carrers amb dos focus (la Plaça d'Espanya i la d'Amèrica) units pel Pont de Colom. Poc després es començaren les obres de l'hemisferi espanyol i es bastiren nombroses cases amb la tipologia establerta.

## Referències

* 1 2 «Can Gratacós». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Sel·laïta

La sel·laïta és un mineral de la classe dels halurs. El seu nom prové de Quintino Sella, un enginyer de mines i mineralogista italià. S'ha descrit a tots els continents, principalment en dolomies bituminoses i anhidres en morrenes glacials.
La sel·laïta és un halur de fórmula química MgF₂. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5 a 5,5. Segons la classificació de Nickel-Strunz es troba classificada al grup 3.AB. (halurs simples sense aigua). Comparteix grup amb els següents minerals: fluorocronita, tolbachita, coccinita, cloromagnesita, lawrencita, scacchita, fluorita, frankdicksonita, strontiofluorita, tveitita-(Y), gagarinita-(Y), gagarinita-(Ce) i polezhaevaïta-(Ce).

## Referències

* ↑ «Sellaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Lvovka (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Lvovka».
Lvovka - Львовка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 343 habitants. Pertany al districte (raion) de Novi Oskol.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Georges Claes

Georges Claes (Boutersem, 7 de gener de 1920 - Lovaina, 14 de març de 1994) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1939 i 1953.
Durant la seva carrera professional aconseguí una cinquantena de victòries, la majoria de les quals en proves d'un dia. Les victòries més importants foren dues edicions consecutives de la París-Roubaix, el 1946 i 1947.

## Palmarès

* 1941
** 1r al Gran Premi de la vila de Zottegem
* 1942
** 1r al Gran Premi Gran Premi 1r de maig d'Hoboken
** 1r al Stadsprijs Geraardsbergen
** 1r al Gran Premi Stad Sint-Niklaas
* 1943
** 1r al Gran Premi Stad Sint-Niklaas
* 1946
** 1r de la París-Roubaix
* 1947
** 1r de la París-Roubaix
** 1r a la Volta a Limburg
* 1949
** 1r del Circuit de Flandes Oriental

## Enllaços externs

* Palmarès de Georges Claes (francès)
# Múromitsi

Múromitsi (en rus: Муромицы) és un poble de l'óblast de Leningrad, a Rússia, que el 2017 tenia vuit habitants.
# Fundació Mas Albornà

La Fundació Mas Albornà és una organització privada sense afany de lucre dedicada a la integració social i laboral de les persones amb discapacitat, trastorn mental i risc d'exclusió a la comarca de l'Alt Penedès (Barcelona). La seu central de la Fundació es troba a Vilafranca del Penedès, a la Plaça de la Verema número 1.
Mas Albornà és membre de Plena Inclusió Catalunya (DINCAT), Salut Mental Catalunya, Associació d'Empresaris del Garraf i Penedès (ADEGP) i Unió Empresarial del Penedès (UEP).

## Referències

* ↑ Francàs, Ramón «Mas Albornà. 45 anys de solidaritat». La Vanguardia, 30-10-2015, p. 70 [Consulta: 17 febrer 2016].
* "Els guanyadors dels IX Premis Solidaris ONCE Catalunya són: Fundació Ampans, Marcos Bajo, Fundació Mas Albornà, Diputació Barcelona ‘Mirada Tàctil' i Televisió de Catalunya ‘Capacitats'". Arxivat 2016-02-24 a Wayback Machine. Fundació ONCE
* "Els empresaris han de creure en les persones discapacitades". El Matí de Catalunya Ràdio.
* Inauguració del nou Centre Ocupacional. Penedès Televisió
* "Mas Albornà. Empresa guanyadora dels Premis Solidaris ONCE Catalunya 2015". L'Informatiu TVE1 (minut 17)
* "Mas Albornà. Guanyadora del Premi Solidari Once Catalunya" L'Illa de Robinso. El Punt Avui TV

## Enllaços externs

* Web Mas Albornà
# Can Janet

Can Janet és una masoveria de Taradell (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Petita masoveria de planta rectangular (7x10), coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana situada a migdia. Consta de planta baixa i primer pis i presenta diversos cossos afegits. La façana té un portal rectangular, fet amb gres de Folgueroles, i al primer pis s'hi obre un balcó amb la llinda datada del 1804, el qual comunica amb el porxo que s'adossa a la meitat dreta de la façana. És cobert a dues vessants i el carener segueix la mateixa direcció del cos principal. La part baixa és destinada a dependències agrícoles i al primer pis s'hi obren dues balconades sostingudes pels murs i el pilar de l'angle. A llevant s'hi conserven espieres. A tramuntana s'hi adossa un cobert construït amb pedra i totxo, en aquest sector hi ha una finestra de pedra amb ampit. A ponent s'hi adossen petits cossos. Aquest sector es construït en pedra sense rejuntar. L'estat de conservació és bo.

## Història

Petita masoveria que fa de termal eclesiàstic entre Taradell i Santa Eugènia. No trobem cap document que faci esment de la masia però la llinda datada de la façana ens fa suposar que es construí a principis del segle xix. És una masoveria del Ricart.

## Referències

* 1 2 «Can Janet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2017].
# Shooting Stars

* Aquest article tracta sobre el concurs de bàsquet. Si cerqueu l club nigerià de futbol, vegeu «Shooting Stars FC».
El concurs "Shooting Stars" de l'NBA fou un dels esdeveniments de l'All-Star Weekend de l'NBA. Se celebrà des de l'edició de 2005 en Denver fins al 2015, i en ell participen quatre equips composts per un jugador de l'NBA, una llegenda de la franquícia i una jugadora de la WNBA pertanyent a l'equip de la mateixa ciutat. Els equips havien de completar una sèrie de sis llançaments des de diferents posicions, incrementant-se la dificultat i la distància en cadascun d'ells fins a arribar al llançament final des del centre de la pista. Solament podia llençar un jugador per posició, excepte en el llançament des de la meitat del camp que podien intentar-ho els tres.

## Guanyadors

* 2015 (Team Bosh) Chris Bosh (Miami Heat), Dominique Wilkins (NBA legend), Swin Cash (WNBA's New York Liberty)
* 2014 (Team Bosh) Chris Bosh (Miami Heat), Dominique Wilkins (NBA legend), Swin Cash (WNBA's Chicago Sky)
* 2013 (Team Bosh) Chris Bosh (Miami Heat), Dominique Wilkins (NBA legend), Swin Cash (WNBA's Chicago Sky)
* 2012 (New York) Allan Houston (New York legend), Landry Fields (New York Knicks), Cappie Pondexter (New York Liberty)
* 2011 (Atlanta) Steve Smith (Texas legend), Al Horford (Atlanta Hawks), Coco Miller (Atlanta Dream)
* 2010 (Dallas) Kenny Smith (Texas legend), Dirk Nowitzki (Dallas Mavericks), Becky Hammon (San Antonio Silver Stars)
* 2009 (Phoenix) Bill Laimbeer (Detroit legend), Arron Afflalo (Detroit Pistons), Katie Smith (Detroit Shock)
* 2008 - San Antonio Spurs (Tim Duncan, David Robinson i Becky Hammon)
* 2007 - Detroit Pistons (Chauncey Billups, Bill Laimbeer i Swin Cash)
* 2006 - San Antonio Spurs (Tony Parker, Steve Kerr i Kendra Wecker)
* 2005 - Phoenix Suns (Shawn Marion, Dan Majerle i Diana Taurasi)

## Referències

* ↑ «NBA All-Star Shooting Stars Winners» (en anglès). NBA.com, 24-08-2017. [Consulta: 26 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina del concurs a NBA.com
# Lvovka

«Lvovka» té aquests significats:
* Lvovka (Oriol), localitat de l'óblast d'Oriol, a Rússia
* Lvovka (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Lvovka (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# El molí negre

El molí negre (The Black Windmill) és una pel·lícula anglesa dirigida per Don Siegel, estrenada el 1974. Ha estat doblada al català.

## Argument

El fill d'un responsable del contre-espionatge britànic i un dels seus camarades han estat segrestas per una parella de bandits. Pel seu alliberament, els dos malfactors demanen que els sigui lliurat l'estoc de diamants que pertany al superior jeràrquic de l'alcalde.

## Repartiment

* Michael Caine: Major John Tarrant
* Donald Pleasence: Cedric Harper
* John Vernon: McKee
* Joss Ackland: Superintendent en cap Wray
* Joseph O'Conor: Sir Edward Julyan
* Janet Suzman: Alix Tarrant
* Delphine Seyrig: Ceil Burrows
* Derek Newark: El policia encarregat de les escoltes telefòniques
* Edward Hardwicke: Mike McCarthy
* Clive Revill: Alf Chestermann
* Denis Quilley: Bateson
* Joyce Carey: Srta Monley - Secretària de Harper
* Preston Lockwood: Ilkeston - El director de la banca
* Catherine Schell: Lady Melissa Julyan
* Patrick Barr: General St John
* Paul Humpoletz: Tompkins
* Murray Brown: El metge

## Referències

* ↑ esadir.cat. El molí negre. esadir.cat.
* ↑ «The black windmill». The New York Times.
# Georges Chappe

Georges Chappe (Marsella, 5 de març de 1944) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1965 i 1972. Era anomenat Jojo entre els seus companys. Els seus èxits més destacats foren la victòria en una etapa del Tour de França el 1968 i el Critèrium Internacional, el 1970.

## Palmarès

* 1963
** Campió del món amateur de contrarellotge per equips (amb Michel Bechet, Marcel-Ernest Bidault i Dominique Motte)
* 1965
** 1r de la Promotion Pernod
** 1r a Sanvignes
** 1r a Plonéour-Lavern
* 1967
** 1r a la París-Camembert
* 1968
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1969
** 1r a Grand-Bourg
* 1970
** 1r al Critèrium Internacional
** 1r al Pernod-Super Prestige
** 1r al GP Petit Varois
** 1r a la París-Camembert
* 1971
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal
* 1972
** 1r a Lamballe
** 1r a Vailly-sur-Sauldre
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Oise

### Resultats al Tour de França

* 1965. Abandona (10a etapa)
* 1967. 37è de la classificació general
* 1968. 42è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1969. Abandona (2a etapa)
* 1970. 84è de la classificació general
* 1971. 94è de la classificació general
* 1972. 50è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1965. 36è de la classificació general
* 1967. 56è de la classificació general
* 1971. 61è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Georges Chappe a sitiodeciclismo.net
# Naustio

Naustio va ser un religiós del regne de Lleó, bisbe de Tui entre els anys c.926 i c.932. Enrique Flórez és el primer a fer referència a aquest bisbe, desconegut fins aleshores, perquè el document on és esmentat, de l'any 1112 sobre una notícia antiga, no havia estat compulsat en cap cartulari. Es diu que Naustio va residir i governar la seva diòcesi des del monestir de Labrugia, fundat pel seu predecessor, Hermogi, perquè la ciutat de Tui es trobava massa a prop de la frontera amb els musulmans i, a més, estava patint també l'atac dels normands. El bisbe va intercanviar una vila amb el rei Alfons IV de Lleó, per una situada a la vora del riu Nalón, anomenada Vinea. Flórez fa notar la falta de confirmacions a l'època d'aquest bisbe, i ho atribueix als desordres provocats pels fills del rei Ordoni II de Lleó, que van impedir la concessió de privilegis.

## Referències

* ↑ «Episcopoloxio da Diocese de Tui-Vigo» (en gallec). Diòcesi de Tui-Vigo. Arxivat de l'original el 2015-06-24. [Consulta: 10 agost 2015].
* ↑ Flórez, 1798, p. 49-52.

## Bibliografia

* Flórez, Enrique. España sagrada: theatro geographico-histórico de la Iglesia de España (en castellà). Tom XXII. Madrid: Oficina de la Viuda e Hijo de Marín, 1798.
# Múrom (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Múrom».
Múrom - Муром (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 1.468 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Can Benet

«Can Benet» té aquests significats:
* Can Benet (Girona), masia a tocar de la fàbrica de la Nestlé al terme municipal de Girona
* Can Benet (Bigues), Can Benet Nou o Can Benet del Pla, masia del veïnat de Vallroja i el Pla, a Bigues (poble del Vallès)
* Can Benet (la Palma de Cervelló), masia al Baix Llobregat
* Can Benet (Vilobí d'Onyar), edifici al municipi de Vilobí d'Onyar (Selva)
* Can Benet Vell o Can Benet del Salt de Núvia, masia del poble de Bigues, al terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca del Vallès Oriental
* Can Benet de la Prua, petit nucli rural al nord del terme municipal de Sant Sadurní d'Anoia
* Fàbrica de Can Benet, antiga fàbrica al municipi d'Ogassa (Ripollès)
# Sherwoodita

La sherwoodita és un mineral de la òxids. Rep el nom per Alexander M. Sherwood (n. 1888), químic analític del Servei Geològic dels Estats Units (USGS).

## Característiques

La sherwoodita és un mineral de fórmula química Ca₄.₅(AlV⁴⁺V⁵⁺₁₂O₃₉)·28H₂O. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sherwoodita pertany a «04.HC: [6]-Sorovanadats» juntament amb els següents minerals: pascoïta, lasalita, magnesiopascoïta i hummerita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Peanut, situada al Bull Canyon, dins el districte miner d'Uravan del comtat Montrose (Colorado, Estats Units). També ha estat descrita en altres indrets dels Estats Units, així com a l'Equador, el Perú i la República Txeca.

## Referències

* ↑ «Sherwoodite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 gener].
* ↑ Hughes, John M.; Kampf, Anthony R.; Nash, Barbara P.; Marty, Joe «The Atomic Arrangement of the Sherwoodite Structural Unit: Redefinition of the Sherwoodite Vanadoaluminate Heteropoly Complex as [AlV4+V5+12O39]11−». The Canadian Journal of Mineralogy and Petrology, 61, 5, 01-09-2023, pàg. 979–986. DOI: https://doi.org/10.3749/2300002 [Consulta: 9 novembre 2023].
# El codi secret de la Bíblia

El codi secret de la Bíblia (The Bible Code) és un llibre publicat el 1997, escrit per Michael Drosnin que parla d'un suposat codi ocult dins de la Torà.
El llibre està basat en una tècnica descrita a l'estudi "Equidistant Letter Sequences in the Book of Genesis" ("Lletres equidistants en el llibre del Gènesi"), d'Eliyahu Rips de la Universitat Hebrea d'Israel, conjuntament amb Doron Witztum i Yoav Rosenberg.
Drosnin, que es declara ateu, parla en el llibre de com es descobrí el codi, en què consisteix, la informació amagada en la Torà referent a la història de la humanitat posterior a l'escriptura i que ajudaria a verificar que efectivament existeix informació codificada i aventura alguna predicció catastròfica sobre el futur. A més parla de les múltiples entrevistes que té ell amb importants persones de diversos governs en la seva recerca per evitar que aquestes prediccions catastròfiques esdevinguin reals.
El llibre va estar durant molt de temps en les llistes dels més venuts i va tenir una seqüela amb el títol El nou codi secret de la Bíblia (The Bible Code II) que es publicà el 2002. La seqüela no aportava res de nou. Simplement reflexionava sobre els possibles encerts i les errades de les preteses prediccions que havia realitzat des de la publicació del primer llibre fins a l'aparició del segon i relatava més entrevistes amb dignataris dels països implicats en les prediccions.
Després de la publicació del llibre, aparegueren a disposició del públic diversos programes d'ordinador, entre ells l'original que havia emprat Rips per desxifrar el codi i altres que l'imitaven amb millor o pitjor fortuna.
Aquest codi ha estat desacreditat a bastament. Amb el mateix sistema s'han trobat multitud de missatges i "prediccions" en els llibres més variats.

## Notes

* ↑ Edició estatunidenca: Simon & Schuster, ISBN 0-684-81079-4 Edició a Espanya: Editorial Planeta ISBN 9788408022343

## Referències

* Alexandra S. Holstein, La Bible : le code secret : una crítica favorable.
* Patrick Berger, Le Code de la Bible, Éxagérations d'éxégètes
* Michael Klopfenstein, Code Secret de la Bible : anàlisi matemàtica del codi
* Jean-Paul Delahaye, La Bible : le code secret, Pour la Science, n. 244, février 1998.
* Nicolas Gauvrit, Le miracle ultime, Science... et Pseudo-Sciences, n. 278, août 2007.
* Henri Pasternak, Mesdames et Messieurs, voici le nouveau Prix Nobel d'Israël, section Robert Aumann et l'affaire des « Codes de la Bible ».

## Enllaços externs

* "Scientific Refutation of the Bible Codes" (Refutació científica dels codis de la Bíblia) per Brendan McKay (Computer Science, Australian National University) i altres (anglès)
* Bible Code Digest (anglès)
# Gaspard-Théodore-Ignace de la Fontaine

Gaspard-Théodore-Ignace de la Fontaine (Ciutat de Luxemburg, 6 de gener de 1787 - Ciutat de Luxemburg, 11 de febrer de 1871) va ser un polític i jurista luxemburguès. Va liderar el moviment Orangist i va ser el primer primer ministre de Luxemburg, durant quatre mesos, des de l'1 d'agost de 1848 fins al 6 de desembre del mateix any.

## Biografia

De 1807 a 1810 va estudiar dret a París i en el mateix any es va instal·lar com un advocat a la ciutat de Luxemburg. Quan va esclatar la Revolució belga, va recolzar a Guillem I, i va ser nomenat membre de la comissió de govern que controlava la ciutat de Luxemburg.
De 1841 a 1848 va ser governador del Gran Ducat. L'1 d'agost 1848 es va convertir en el primer cap de Govern luxemburguès i també va ser responsable de les àrees d'Afers Exteriors, Justícia i Cultura. De la Fontaine va ser membre del consell de la ciutat de Luxemburg entre 1849 i 1851. El 1857 va ser nomenat primer president de l'acabat de crear Consell d'Estat, on va romandre durant 11 anys.
El seu tercer fill, Edmond de la Fontaine, més conegut pel seu pseudònim Dicks, es va convertir en poeta nacional, i un dels pares de la literatura luxemburguesa. Els seus altres dos fills eren el botànic Léon de la Fontaine i el zoòleg Alphonse de la Fontaine.

## Honors

* Cavaller de l'Orde del Lleó Neerlandès (20-11-1840)
* Gran Creu de l'Orde de la Corona de Roure (10-8-1849)
* Commanador de l'Orde de Leopold (8-7-1844)

## Referències

* ↑ Kuck, z.B. «Arrêté royal grand-ducal, du 8 juin 1842, concernant la nomination du Gouverneur du Grand-Duché. Mémorial législatif et administratif du Grand-Duché de Luxembourg» (PDF) (en francès) p. 393, 1842. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 8 agost 2015].
* ↑ «Présidents depuis 1857» (en francès). Conseil d'Etat. Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 8 agost 2015].
* ↑ «Biographie nationale du pays de Luxembourg: Fascicule 07» (en francès) p. 87. [Consulta: 8 agost 2015].
# Móres

Móres és una masia situada al municipi d'Odèn, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 589.
Viccionari
# Múscraí

Múscraí (en anglès Muskerry) és una regió central del Comtat de Cork, a la República d'Irlanda que incorpora les baronies de Muskerry West i Muskerry East. Es troba al llarg de la vall del riu Lee i delimitat per les muntanyes Boggeragh al nord i les muntanyes Shehy al sud. La regió rep el nom pels Múscraige, qui eren un important poble dels érainn de Munster. També és el nom oficial de la regió Gaeltacht en la qual es parla l'irlandès de Munster. La Gaeltacht inclou les viles de Béal Átha an Ghaorthaidh, Baile Bhuirne, Cúil Aodha i Cill na Martra. Els centres més poblats són Blarney i Macroom.

## Bibliografia

* The Irish of West Muskerry Co. Cork: A Phonetic Study by Brian Ó Cuív, Dublin 1944

## Vegeu també

* Múscraige
* MacCarthy de Muskerry
* Vescomtat de Muskerry i Comtat de Clancarty
* Baron Muskerry
* Cork and Muskerry Light Railway
* Sant Gobnait
* Sant Cyra
* Donegan

## Enllaços externs

* Visitor Guide to Gaeltacht Mhúscraí