OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tit Labiè (orador)

Tit Labiè (llatí: Titus Labienus) va ser un famós orador i historiador del regnat d'August. Possiblement era fill o net de Tit Labiè, el llegat de Juli Cèsar i després seguidor de Pompeu. Formava part de la família dels Labiens.
Va conservar els sentiments republicans que sempre havia tingut la seva família i, a diferència de la majoria dels seus contemporanis, mai no es va reconciliar amb el govern imperial, i va aprofitar totes les oportunitats per atacar a August i els seus amics. Com a conseqüència de la seva amargor, va rebre el sobrenom de Rabienus (Rabiè).
Va ser amic de l'orador i escriptor satíric Cassi Sever, i enemic declarat de Gai Asini Pol·lió, al que va assenyalar en un dels seus discursos, anomenant-lo casnar (home vell) i paràsit d'August. Sèneca diu de Labiè que era molt pobre, de caràcter infame i universalment odiat, però amb grans talents oratoris, ja que tot i l'odi general va ser famós com a orador. En els seus discursos va adoptar un estil oratori que participava de les principals característiques de les escoles antigues i modernes.
Sembla que la història que Labiè va escriure parlava sobre el seu propi temps. Sèneca el vell diu que una vegada va sentir Labiè llegir-ne un fragment, i repetia de forma insistent que no es podia publicar fins després de la seva mort, cosa que dona a entendre que parlava de fets contemporanis. Sembla que Labiè no va participar en un complot contra August però els seus enemics el van acusar d'això. Van aconseguir un decret del senat ordenant cremar tots els seus escrits. Aquesta decisió indigna va afectar tant a Labiè, que va decidir no sobreviure a la ignomínia, i es va tancar dins d'una tomba dels seus avantpassats on va morir. Dió Cassi diu que això va passar l'any 12, un any on es van cremar diverses obres considerades difamadores. Calígula va permetre que es recollissin i llegissin els escrits de Labiè, i també els de Cremuci Cordus i Cassi Sever, que havien compartit la mateixa sort.
Només es coneixen tres discursos de Labiè:
* Discurs per Fígul contra els hereus d'Urbínia, que havien estat defensats per Asini Pol·lió.
* Discurs contra Pol·lió, que podria ser el mateix que l'anterior i que alguns atribueixen a Gai Corneli Gal.
* Discurs contra Bàtil llibert de Mecenàs, defensat per Corneli Gal.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 698-699.
# 226 aC

L'any 226 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà, era conegut com a any del consolat de Messala i Ful·ló (o també any 528 ab urbe condita). L'ús del nom «226 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antiga Grècia

* Àrat de Sició és nomenat estrateg de la Lliga Aquea i envia les seves forces contra Elis, que demana ajut a Esparta. Cleòmenes III, rei d'Esparta, lluita amb les forces d'Àrat al peu del Mont Liceu al territori de Megalòpolis, i el derrota, fent una gran mortaldat d'aqueus. Àrat fuig, però amb la resta de l'exèrcit ocupa Mantinea.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Marc Valeri Messala i Luci Apusti Ful·ló.
* Els dos cònsols es dediquen a reclutar un poderós exèrcit per tot Itàlia per fer front a una esperada invasió dels gals.
* Els llibres sibil·lins deien que el que els gals i els grecs havien de posseir la ciutat. Per consell dels pontífexs, Ful·ló fa enterrar vius a un home gal i una dona grega a la zona del mercat per trencar la profecia.

### Península Ibèrica

* Hasdrúbal, en el context de la conquesta cartaginesa d'Hispània, pacta amb els romans el Tractat de l'Ebre, que fixa el límit de la futura expansió dels cartaginesos fins al sud aquest riu. El govern d'Hasdrúbal a Hispània és virtualment independent de Cartago, i el tractat el signa a títol personal i no en nom de l'Imperi Cartaginès.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Smith, William (ed.). «Cleomenes». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 22 abril 2024].
* ↑ Titus Livi. Epítom, XX, 22, 17
* ↑ Polibi. Història, II, 22
* ↑ Joan Zonaràs. Compendi d'història, XX
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, III, 20
* ↑ Polibi. Història, II, 13; III, 27
# Pierre Souyri

Pierre Souyri, nascut el 1925 i mort el 14 de juliol de 1979, va ser un membre de la resistència francesa dins el moviment Francs-tireurs et partisans i militant del Partit Comunista Francès de 1942 a 1944. Després de la guerra, formà part breument del Partit Comunista Internacionalista (trotskista), i després del Rassemblement Démocratique Révolutionnaire, el 1948. Des de 1952 va participar en la revista "Socialisme ou barbarie", on es va especialitzar en l'estudi de la Xina, signant els seus articles sota el pseudònim de Pierre Brune.

## Biografia

Va abandonar el PCF a finals d'agost de 1944, colpit per l'estalinisme i la seva falsificació de la veritat i la destrucció de la llibertat a la Unió Soviètica
Després de la guerra va formar part breument del Partit Comunista Internacionalista (trotskista), després de l'efímer pas pel "Rassemblement démocratique révolutionnaire", el 19483.
Va ser nomenat professor a Algèria el setembre de 1949, allà hi va conèixer Jean-François Lyotard i es va convertir en el seu amic.
A partir de 1952, va participar en la revista "Socialisme ou barbàrie", on es va especialitzar en l'estudi de la Xina. Signava els seus articles sota el nom de "Pierre Brune".
El 1963, mentre "Socialisme o la barbàrie" s'allunyava del marxisme, va prendre part en l'escissió que va conduir a la creació de l'organització Pouvoir Ouvrier, que al seu torn desaparegué el 1969.
A més de les seves nombroses obres sobre Xina, inclòs el llibre pòstum "Saludat per un silenci espès", continuà el seu anàlisi de "la dinàmica del capitalisme al segle XX", deixant un llibre enllestit pòstum sobre aquest tema
Va escriure molts d'articles i ressenyes en els anys setanta a la revista Annales (Economie, Sociétés, Civilisations).
El periodista nord-americà Adam Schatz el descrigué com un "antiestalinista marxista".
El seu fill, Pierre François Souyri, és un reconegut especialista sobre el Japó.

## Obres
### Llibres

* Le marxisme après Marx, Paris, Flammarion, col. « Question d'Histoire », 1970, 121 pàgines
* Révolution et contre-révolution en Chine : des origines à 1949, C. Bourgois, 1982, ISBN 2267003139 i ISBN 9782267003130, 444 pàgines
* La dynamique du capitalisme au s. XXe, Paris, Payot, 1983, 270 pàgines

### Articles

* (sota el pseudònim Pierre Brune) "La classe ouvrière chinoise face à l'exploitation bureaucratique", extrait de "La lutte des classes en Chine bureaucratique", a Socialisme ou barbarie, N° 24, maig-juny de 1958, p. 35-103
* (sota el pseudònim Pierre Brune) "La Chine à l'heure de la perfection totalitaire" a Socialisme ou barbarie, No 29, 1959/60, p. 59-90

## Referències

* ↑ J.--F. Lyotard, «Pierre Souyri, le marxisme qui n'a pas fini». "Esprit", 01-01-1982, p.11-31.
* ↑ Pierre Vidal-Naquet, Libération, 9 février 1983.
# Colusita

La colusita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la germanita. Rep el seu nom de l'indret on va ser descoberta l'any 1932, la mina East Colusa, a Butte (Montana, EUA).

## Característiques

La colusita és un sulfur de fórmula química Cu₁₂VAs₃S$_{16}$. Cristal·litza en el sistema isomètric de manera granular, massiva; també en agregats complexos de cristalls tetraèdrics modificats, de fins a 5 mm. La seva duresa a l'escala de Mohs és de 3 a 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la colusita pertany a «02.CB - Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:1 (i similars), amb Zn, Fe, Cu, Ag, etc.» juntament amb els següents minerals: coloradoïta, hawleyita, metacinabri, polhemusita, sakuraiïta, esfalerita, stil·leïta, tiemannita, rudashevskyita, calcopirita, eskebornita, gal·lita, haycockita, lenaïta, mooihoekita, putoranita, roquesita, talnakhita, laforêtita, černýita, ferrokesterita, hocartita, idaïta, kesterita, kuramita, mohita, pirquitasita, estannita, stannoidita, velikita, chatkalita, mawsonita, germanita, germanocolusita, nekrasovita, stibiocolusita, ovamboïta, maikainita, hemusita, kiddcreekita, polkovicita, renierita, vinciennita, morozeviczita, catamarcaïta, lautita, cadmoselita, greenockita, wurtzita, rambergita, buseckita, cubanita, isocubanita, picotpaulita, raguinita, argentopirita, sternbergita, sulvanita, vulcanita, empressita i muthmannita.

## Formació i jaciments

La colusita és un mineral sovint trobat amb altres sulfurs i sulfosal, típicament apareix en filons hidrotermals i dipòsits de coure disseminats. Ha estat trobat a l'Afganistan, l'Argentina, Armènia, Austràlia, Àustria, Bolívia, Bulgària, el Canadà, els Estats Units, França, Grècia, Hongria, Itàlia, el Japó, el Kazakhstan, Mongòlia, Namíbia, Noruega, el Perú, les Filipines, la República Democràtica del Congo, Rússia, Sèrbia, Suïssa, Tanzània, Xile, la Xina.
Sol trobar-se associada amb altres minerals com: Pirita, tetraedrita-tennantita, enargita, luzonita, stannoidita, goldfieldita, germanita, renierita, bornita, calcocita, covel·lita, calcopirita, esfalerita, galena.

## Referències

* 1 2 3 «Colusite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 3 «Colusite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 19 febrer 2017].
# Kazatxi (Lóssevo)

* Per a altres significats, vegeu «Kazatxi».
Kazatxi - Казачий (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora dreta del riu Txelbas, davant de Rogatxov. És a 12 km al nord de Kropotkin i a 132 km al nord-est de Krasnodar.
Pertany al khútor de Lóssevo.
# Xanthorrhoea glauca

Xanthorrhoea glauca és una espècie de planta de la família de les asfodelàcies, la qual creix molt lentament però que pot arribar a viure fins a 400 anys. Es considera una herba arborescent, ja que les seves fulles tenen aspecte d'herba. Les plantes joves es caracteritzen per no tenir tronc, i necessiten fins a 20 anys perquè comencin a formar-se. El tronc pot mesurar d'1 a 5 m d'alçada, essent aquest ramificat o no i més o menys esfèric.
Són resistents als incendis, i la seva estratègia per a això és segregar una resina que les fa resistents als incendis poc intensos. D'aquí prové el seu altre nom amb què se la coneix, "Black boy" o noi negre, ja que després de l'incendi queda el tronc ennegrit coronat d'un plomall similar als pèls del cap. Són també resistents a les sequeres i gelades, però no a l'excés d'aigua.
Floreixen a la primavera, formant unes grans espigues que tarden a créixer un mes i mig, amb centenars de flors blanques. Les flors produeixen un nèctar molt dolç que atrau a nombrosos insectes.

## Referències

* ↑ «Xanthorrhoea glauca» a The Plant List. Data consulta: 30 de gener de 2014.
* ↑ «Xanthorrhoea glauca». PlantNET - NSW Flora Online - Data consulta: 08 de febrer de 2011.
# Torneig de Sant Petersburg 2021

«Torneig de Sant Petersburg 2021» té aquests significats:
* Torneig de tennis masculí: St. Petersburg Open 2021
* Torneig de tennis femení: St. Petersburg Ladies Trophy 2021
# 226

El 226 (CCXXVI) fou un any comú començat en diumenge del calendari julià.

## Esdeveniments

* Comença la dinastia sassànida a Pèrsia.

## Referències

* ↑ «sassànida». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ Heather, 2007, p. 60.

## Bibliografia

* Heather, P. The Fall of the Roman Empire: A New History of Rome and the Barbarians (en anglès). Oxford University Press, 2007. ISBN 9780195325416.
# Platja de les Muscleres

La platja de les Muscleres, o platja del Convent, és una platja situada davant de les ruïnes d'Empúries, al municipi de l'Escala (Alt Empordà). Té 638 metres de longitud i una superfície de 14.394 m² de sorra fina. Està delimitada per dos illots units a terra per un braç de sorra: al nord les Muscleres Grans, que limiten amb la platja del Moll Grec, i al sud les Muscleres Petites, que limiten amb la platja del Portitxol. Els illots, amb abundància de musclos, atorguen a la platja una forma de petxina i constitueixen un dic protector els dies de mar agitada.

## Referències

* ↑ «Les Muscleres». Web oficial de Turisme de l'Escala-Empúries.
* ↑ «Les Muscleres». Catalunya.com.
# Chaudenay-la-Ville

Chaudenay-la-Ville és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 33 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Chaudenay-la-Ville era de 33 persones. Hi havia 8 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles) i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 27 habitatges, 12 eren l'habitatge principal de la família, 12 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 26 eren cases i 1 era un apartament. Dels 12 habitatges principals, 9 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 2 en tenien quatre i 7 en tenien cinc o més. 8 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 2 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Chaudenay-la-Ville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 19 persones, 12 eren actives i 7 eren inactives. De les 12 persones actives 10 estaven ocupades (6 homes i 4 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 7 persones inactives 3 estaven jubilades i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Chaudenay-la-Ville hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Chaudenay-la-Ville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Chaudenay-la-Ville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# José Moreno

José Moreno és el nom dels següents personatges:
* José Moreno Carbonero (Màlaga, 1860 – 1942), pintor realista espanyol
* José Moreno Leante (Caravaca, 1838 - Madrid, 1890), empresari i polític murcià
* José Moreno y Polo (La Hoz de la Vieja, 1778 – 1774), organista i compositor
* José Moreno Rigo (Chiclana de la Frontera, 1933), actor cinematogràfic. Actuà en pel·lícules de Ramon Quadreny i Orellana, Miquel Iglesias i Bonns, Luis Buñuel i Juan de Orduña
* José Moreno Salazar (Bujalance, 1923 - Alcázar de San Juan, 2007), guerriller maquis i lluitador antifranquista espanyol
* José Moreno Sánchez (Ossa de Montiel, 1993) ciclista espanyol
* José Moreno Torres (Madrid, 1900 - Torrelodones, 1983), polític espanyol, II comte de Santa Marta de Babio
* José Moreno Torres (ciclista) (1946) ciclista espanyol
* José Moreno Villa (Màlaga, 1887 – Mèxic, 1955), poeta i pintor
* José Ángel Moreno Castro (Albacete, 1976), futbolista castellà que juga de defensa
* José Joaquín Moreno Verdú (Hellín, Albacete, 1975), futbolista espanyol
* José Luis Moreno (1947, Madrid, Espanya), empresari i ventríloc
* José Manuel Moreno, diversos personatges
* José María Moreno Galván (Puebla de Cazalla, 1923 – Madrid, 1981), crític d'art
# Wieliczka

Wieliczka és una ciutat de Polònia amb una mica menys de 20.000 habitants, situada a 14 km de Cracòvia i mundialment coneguda per a la seva mina de sal. Les mines de sal de Wieiczka estan inscrites a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1978, ampliat el 2008 i 2013.
Des del segle xiii, Wieliczka explota el seu jaciment de sal gemma subterrani sobre 9 nivells i amb 300 km de galeries. És la mina de sal més antiga d'Europa encara explotada avui dia. Protegeix avui un centre de conferències de més de 1.000 places que permet organitzar espectacles i competicions esportives 125 m sota terra. Finalment, a més de 200 m sota terra es troba un sanatori i un museu.
Un conjunt d'escultures tallades als blocs de sal il·lustra la llegenda del descobriment de la mina i acull el visitant a la seva arribada al primer nivell subterrani.
Aquesta llegenda explica que una jove princesa hongaresa, dita Kinga, havia rebut del príncep polonès Boleslas un magnífic anell de compromís que li va caure per descuit en un pou, prop d'una mina de sal que li havia ofert el seu pare el rei Béla, i just abans de marxar cap a la cerimònia. Una estona abans d'arribar a Cracòvia, el viatge era llarg i pesat, el seguici es va parar una última vegada. No trobant prou aigua per fer passar la set a la seva gent i als seus animals, la princesa va ordenar cavar un pou allà on es trobava, prop del poble de Wieliczka. Va ser llavors que un dels seus homes que estava cavant pica contra alguna cosa més dura: va pujar un gruixut bloc de sal, dins del qual centellejava l'anell perdut.
Una altra llegenda explica que els follets venen a ajudar secretament els miners, protegint-los de les inundacions i dels esfondraments, el que explica la presència de nombrosos follets esculpits en la sal arreu a la mina.
A un centenar de metres de profunditat es troba la sala més bonica de la mina: la capella de la benaventurada Kinga, completament de sal, tant les estructures, el terra, els relleus, les estàtues, les escultures o fins i tot de les aranyes de llum que pengen del sostre. Nombroses escenes bíbliques hi són representades.
La mina ha estat visitada per nombroses personalitats, entre les quals destaquen Joan Pau II, Javier Solana o George Bush.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Wieliczka and Bochnia Royal Salt Mines» (en anglès). [Consulta: 11 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Wieliczka - Lloc web oficial
# Torneig de Sant Petersburg 2016

«Torneig de Sant Petersburg 2016» té aquests significats:
* Torneig de tennis masculí: St. Petersburg Open 2016
* Torneig de tennis femení: St. Petersburg Ladies Trophy 2016
# Paul Wernle

Paul Wernle (1 de maig del 1872, Zúric - 11 d'abril del 1939) fou un teòleg suís.

## Biografia

Estudià a les universitats de Basilea, Berlín i Göttingen. A Basilea fou estudiant de Bernhard Duhm i a Göttingen fou influenciat per Wilhelm Bousset. El 1900 fou nomenat professor associat a Basilea, on el 1905 fou nomenat catedràtic d'estudis del Nou Testament. En el transcurs de la seva carrera ensenyà classes de dogmàtica i de la història de l'Església.

## Selecció de publicacions

* Paulus als Heidenmissionar (Paul com missioner), 1899
* Die Anfänge unserer Religion (Els inicis de la nostra religió), 1901
* Die Quellen des Lebens Jesu. Mohr (Les fonts de la vida de Jesús), 1906
* Lessing und das Christentum (Lessing i el Cristianisme), 1912
* Der schweizerische Protestantismus in der Zeit der Helvetik 1798-1803 (Protestantisme suís als anys 1798-1803), 1938-42
# 607
## Esdeveniments

* Es consagra el Panteó de Roma com una església
* 19 de febrer - Roma (Regne dels Ostrogots)ː Bonifaci III, nou Papa.

## Necrològiques

* 12 de novembre - Roma (Imperi Romà d'Orient)ː Bonifaci III, papa. Havia estat entronat el febrer del mateix any (n. c. 540).

## Referències

* 1 2 «Pope Boniface III» (en anglès). Catholic Encyclopedia. [Consulta: 7 novembre 2020].
# Ministeri d'Educació, Cultura, Esports, Ciència i Tecnologia del Japó

El Ministeri d'Educació, Cultura, Esports, Ciència i Tecnologia (文 部 科学 省 Monbu-kagakushō), també conegut com a MEXT o Monkashō, és un dels ministeris del govern del Japó.
En l'era Meiji el govern japonès va crear el primer Ministeri d'educació en 1871.
El govern japonès centralitza l'educació, i és dirigida per una burocràcia estatal que regula la majoria dels aspectes dels processos d'educació japonesos. La llei d'educació japonesa requereix a les escoles que usin llibres de textos que segueixin un model curricular definit pel ministeri, excepte per algunes excepcions.
El gener de 2001, l'antic Monbushō (Ministeri d'Educació japonès) i l'antic Ministeri de Ciència i Tecnologia (科学 技术 庁 Kagaku-Gijutsuchō?) es van fusionar en l'actual MEXT.
MEXT és dirigit per un ministre, que és membre del gabinet del Japó i és elegit pel primer ministre del Japó, generalment de la dieta del Japó. El lloc està actualment ocupat per Yoshiaki Takaki.
MEXT és un dels tres ministeris que segueixen el JET Programme. Aquest també ofereix les beques Monbukagakusho, també conegudes com a MEXT o beques Monbushō.

## Enllaços externs

* MEXT: Ministry of Education, Culture, Sports, Science and Technology Web oficial(anglès)
# José Morelló del Pozo

José Morelló del Pozo fou un polític valencià, alcalde de Castelló i diputat a les Corts Espanyoles durant la Segona República.

## Biografia

Era casat amb Concepción Gasset Solis, filla de Fernando Gasset Lacasaña. Militant del Partit d'Unió Republicana Autonomista (PURA), fou regidor de l'ajuntament de Castelló de la Plana pel districte del Grau de 1911 a 1918, alcalde de 1920 a 1922 i regidor fins al 1923, quan fou destituït per la Dictadura de Primo de Rivera.
El 1930 fou escollit novament regidor per Castelló, càrrec que abandonà per a ser membre de la diputació provincial. Fou elegit diputat per la província de Castelló a les eleccions generals espanyoles de 1933 pel Partit Radical de Castelló. La seva muller, Concepción Gasset Solis, fou una destacada membre de l'Agrupació Femenina Radical de Castelló. Es distingí per no donar suport al govern d'Alejandro Lerroux i s'enfrontà al seu company de partit, Vicente Cantos Figuerola. A les eleccions generals espanyoles de 1936 no fou escollit.

## Referències

* ↑ «Concepción Gasset Solis». Arxivat de l'original el 2015-10-06. [Consulta: 6 octubre 2015].
* ↑ Biografia al web dels alcaldes de Castello
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.386. ISBN 9788495484802.
Càrrecs públics :
| Precedit per: José Forcada Peris | Alcalde de Castelló 1920 - 1922 | Succeït per: Juan Bautista Carbó Domènech |
# Parlament de Kenya

El Parlament de Kenya és l'òrgan legislatiu bicameral de Kenya. Es compon de dues cambres:
* Senat (cambra alta)
* L'Assemblea Nacional (cambra baixa)

## Vegeu també

* Política de Kenya
* Poder legislatiu

## Referències

* ↑ «Establishment and role of Parliament». parliament.go.ke. Arxivat de l'original el 1 abril 2013. [Consulta: 30 març 2013].

## Enllaços externs

* Parlament de Kenya - Lloc web oficial