OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep de Copertino

Josep de Copertino, al segle Giuseppe Maria Desa (Copertino, 17 de juny de 1603 - Osimo, 18 de setembre de 1663) va ser un sacerdot italià, de l'Orde dels Frares Menors. Va ser proclamat sant per Climent XIII el 1767.

## Biografia

Va néixer a Copertino, prop de Lecce, a una establia (encara conservada) el 17 de juny de 1603. Era fill de Felice Desa i Franceschina Panaca. Als set anys va començar a anar a escola, però la va haver d'abandonar per malaltia. No va guarir fins als quinze anys, i va atribuir-se el guariment a la Mare de Déu de la Gràcia de Galatone (Lecce). Durant la malaltia, Josep havia pensat a fer-se sacerdot franciscà, però li mancava l'educació requerida. Va començar a estudiar intensament i va superar els exàmens d'ingrés al seminari: el 18 de març de 1628 va ser ordenat sacerdot a Poggiardo. Per aquest fet és invocat pels estudiants com a protector.
Durant 17 anys va viure al Santuari de la Madonna della Grottella a Copertino, de qui era molt devot: li deia "la Mamma Mia".
A causa dels miracles que se li atribuïen, va ser processat pel Sant Ofici. Va marxar a Assís (1639-1653) i traslladat després a Pietrarubbia i Fossombrone (Pesaro 1653-1657), convents eremitoris aïllats dels frares caputxins. El 9 de juliol de 1657 tornà amb els seus germans d'orde i va ser destinat a Osimo, on va morir. El seu cos s'hi conserva, en una urna de bronze i vidre.

## Culte

Beatificat per Benet XIV el 24 de febrer de 1753, va ser proclamat sant per Climent XIII el 16 de juliol de 1767.
Era anomenat el sant volador pels episodis de levitació que tenia mentre era en èxtasi i que van provocar el procés del Sant Ofici, per abús de la credulitat del poble, tot i que va quedar absolt. També és invocat pels estudiants a causa del seu esforç en l'estudi per a poder passar l'examen d'ingrés al seminari.

## Enllaços externs

* Municipi de Copertino Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
* Municipi d'Osimo Arxivat 2009-01-06 a Wayback Machine.
* Santuari del sant a Osimo
# Cofen

Cofen o Cofes (Cophen o Cophes, Κωφήν, Κώφης), fou fill del sàtrapa Artabazos II que fou encarregat de portar a Damasc els tresors de Darios III de Pèrsia quan aquest va sortir de Babilònia per enfrontar-se a Alexandre el Gran (333 aC). El rei macedoni va estendre a Cofen el tracte especial de favor donat al seu pare i fou un dels primers joves perses que foren enrolats en el cos de cavalleria anomenat Α῍γημα quan es va reorganitzar l'exèrcit el 424 aC.
# Juan de Haro y Sanvítores

Juan de Haro y Sanvítores (Medina del Campo, 3 de febrer de 1565 - San Juan, 26 de febrer de 1632) fou un militar espanyol, governador de la província de Nova Andalusia i Paria i de la Capitania General de Puerto Rico.
Fill de Juan de Haro y Loarte i Inés de Sanvítores y de la Peña, el seu avi patern, Sebastián, fou gentilhome de l'emperador Carles V i el seu acemilero mayor. Juan es va traslladar molt jove a les Índies i es va establir a la ciutat de Cumaná, on va arribar al rang de capità. Va ser nomenat cavaller de l'Ordre de Santiago.
Va ser capità general i governador de la província de Nova Andalusia i Paria des del 6 de setembre de 1614 fins al 28 de juliol de 1619. Com a militar va exercir la professió a Flandes. Per mitjà del seu tinent Lucas Fajardo, va fundar la ciutadella de San Cristóbal de Cumanagotos i va ser cap del Terç de Galeones. El 29 d'agost de 1625, va ser designat governador de Puerto Rico, on, als pocs dies de prendre el càrrec, va lluitar contra la invasió dels holandesos a l'illa en la Defensa de San Juan. Va vestir l'hàbit de cavaller de l'Ordre de Santiago, l'11 d'octubre de 1627. Va ser un dels primers pobladors de Cumaná. Va morir a Puerto Rico el 26 de febrer de 1632.

## Referències

* ↑ Iturriza Guillén, Carlos. Algunas familias de Cumaná. Caracas: Instituto Venezolano de Genealogía, 1973, p. 827.
* ↑ Mentre el coronel Héctor Andrés Negroni el tracta com a capità a la seva obra Historia militar de Puerto Rico, i l'acadèmic Fernando Marías Franco al seu discurs el denomina almirant. Real Academia de la Historia. (castellà). ISBN 9788415069416

## Bibliografia

* Negroni, Héctor Andrés. «Cap. III:Conflictos españoles». A: Ediciones Siruela. Historia militar de Puerto Rico (en castellà). Madrid: Sociedad Estatal del Quinto Centenario, 1992, p. 536. ISBN 8478441387 [Consulta: 20 agost 2014].
* Morales-Dorta, José. El Morro, testigo inconquistable (en castellà). San Juan, Puerto Rico: Isla Negra Editores, 2006, p. 145. ISBN 9781932271799 [Consulta: 20 agost 2014].
# Guy Debord

Guy Debord (París, 28 de desembre de 1931 - Bellevue-la-Montagne, 30 de novembre de 1994) va ser un filòsof, escriptor i cineasta francès, membre de la Internacional Lletrista, del grup radical de postguerra Socialisme o barbàrie i fundador i principal teòric de la Internacional Situacionista.
La seva obra principal és La societat de l'espectacle (1967).

## Referències

* ↑ «Guy Debord». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Chelsea (Massachusetts)

Chelsea és una ciutat dels Estats Units a l'estat de Massachusetts. Segons el cens del 2007 tenia 38.203 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chelsea tenia 35.080 habitants, 11.888 habitatges, i 7.608 famílies. La densitat de població era de 6.184,7 habitants per km².
Dels 11.888 habitatges en un 36,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,9% hi vivien parelles casades, en un 20,1% dones solteres, i en un 36% no eren unitats familiars. En el 28,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,87 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,3% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 34,6% entre 25 i 44, un 16,3% de 45 a 60 i un 11,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.161 $ i la renda mediana per família de 32.130$. Els homes tenien una renda mediana de 27.280 $ mentre que les dones 26.010$. La renda per capita de la població era de 14.628$. Entorn del 20,6% de les famílies i el 23,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chelsea». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chelsea». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vessioli (Voznessénskaia)

Vessioli - Весёлый (rus) és un possiólok que pertany al municipi de Voznessénskaia (krai de Krasnodar, Rússia). Es troba a 32 km al sud-est de Labinsk i a 174 km al sud-est de Krasnodar, la capital.
# Joseph Maiden

Joseph Henry Maiden (25 d'abril de 1859 – 16 de novembre de 1925) va ser un botànic britànic amb importants contribucions per al coneixement de la flora australiana, especialment en el gènere Eucalyptus.
Joseph Maiden nasqué a St John's Wood al nord-oest de Londres. Estudià ciències a la Universitat de Londres, però per problemes de salut no va acabar la carrera. El 1880 va salpar cap a Nova Gal·les del Sud. El 1881, Maiden va ser nomenat primer conservador del Technological Museum a Sydney, fins 1896. Entre d'altres obres, va publicar el 1889, Useful Native Plants of Australia amb part de les dades de Ferdinand von Mueller.
Maiden va ser una autoritat sobre els gèneres Acacia i Eucalyptus.
Joseph Maiden es jubilà el 1924, i morí a Turramurra, Sydney, Nova Gal·les del Sud. L'epítet específic de l'espècie Eucalyptus maidenii iés en el seu honor.

## Notes

* 1 2 Gilbert, L. (2002) ‘Maiden, Joseph Henry’, in R. Aitken and M. Looker (eds), Oxford Companion to Australian Gardens, South Melbourne, Oxford University Press, pp. 394-95.
* ↑ Serle, Percival. «Maiden, Joseph Henry». A: Dictionary of Australian Biography. Sydney: Angus and Robertson, 1949 [Consulta: 17 octubre 2008].
* 1 2 Plantilla:Australian Dictionary of Biography
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Referències

* Hall, Norman. Botanists of the Eucalypts. CSIRO, Melbourne, 1978. ISBN 0-643-00271-5.

## Bibliografia

Fonts citades a aquest article:
* Gilbert, Lionel Arthur. The Little Giant: The Life & Work of Joseph Henry Maiden, 1859-1925. Sydney: Kardoorair Press in association with Royal Botanic Gardens, 1 març 2001, p. 429. ISBN 9780908244447 [Consulta: 16 octubre 2012].

## Enllaços externs

* Jodi Frawley. «Maiden, Joseph». Dictionary of Sydney. Dictionary of Sydney Trust, 2011. [Consulta: 10 octubre 2015].
# Paris School of Business

Paris School of Business (anteriorment ESG Management School) és una escola de negocis europea amb seus a París i Rennes. Va ser fundada l'any 1974. PSB imparteix un programa de doctorat i diferents programes de màster d'administració especialitzats en màrqueting, finances, emprenedoria i altres disciplines. Els programes de l'escola compten amb una doble acreditació, a càrrec dels organismes AMBA i CGE. Per l'escola hi han passat més de 12.500 estudiants que després han ocupat llocs de responsabilitat en el món dels negocis i la política, com ara Franck Louvrier (CEO Publicis Events) i Vianney (Cantant).

## Referències

* ↑ (francès)Pourquoi l'ESG Management School disparaît
* ↑ (anglès)PSB- Paris School of Business Arxivat 2016-01-21 a Wayback Machine.
* ↑ (anglès)PSB Paris School of Business Arxivat 2016-01-21 a Wayback Machine.
* ↑ (francès)Franck Louvrier Arxivat 2015-07-22 a Wayback Machine.
* ↑ (francès)Vianney

## Enllaços externs

* Paris School of Business - Lloc web oficial
# Heterandria

Heterandria és un gènere de peixos de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Taxonomia

* Heterandria anzuetoi (Rosen i Bailey, 1979)
* Heterandria attenuata (Rosen i Bailey, 1979)
* Heterandria bimaculata (Heckel, 1848)
* Heterandria cataractae (Rosen, 1979)
* Heterandria dirempta (Rosen, 1979)
* Heterandria formosa (Girard, 1859)
* Heterandria jonesii (Günther, 1874)
* Heterandria litoperas (Rosen i Bailey, 1979)
* Heterandria obliqua (Rosen, 1979)

## Referències

* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cheloterma

Auxolophotis és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Cheloterma invidiosa, que es troba a l'Índia (Assam).

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 23 desembre 2018].
* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; Robinson, G.; Pitkin, B.; Hine, A.; Lyal, C., eds. (2003). "Cheloterma invidiosa". The Global Lepidoptera Names Index. Natural History Museum.
# Keith Hamilton Basso

Keith Hamilton Basso (Asheville, Carolina del Nord, 15 de març de 1940 - Phoenix, Arizona, 4 d'agost de 2013) va ser un antropòleg cultural i lingüístic que destaca pel seu estudi dels apatxes occidentals, especialment els de la comunitat de Cibecue, Arizona. Basso va ser professor emèrit d'antropologia en la Universitat de Nou Mèxic i anteriorment va ensenyar en la Universitat d'Arizona i la Universitat Yale.
Després d'estudiar primer la cultura apatxe el 1959, Basso va completar una llicenciatura en la Universitat Harvard (BA, 1962) i va prendre el doctorat en la Universitat Stanford (Ph.D., 1967). Era el fill del novel·lista Hamilton Basso.
Basso va ser guardonat amb el Premi Victor Turner a l'escriptura etnogràfica el 1997 per la seva etnografia, Wisdom Sits in Places: Landscape and Language Among the Western Apache. El seu treball també va guanyar el 1996 el premi Western States Book en no ficció creativa. Va morir de càncer el 4 d'agost de 2013, a l'edat de 73 anys, a Phoenix, Arizona.

## Obres

Llista no exhaustiva:
* Heavy with Hatred: An Ethnographic Study of Western Apache Witchcraft (Ph.D. thesis, Stanford University, 1967)
* Western Apache Witchcraft (1969)
* The Cibecue Apache (1970, 1986)
* Apachean Culture History and Ethnology, ed. Basso, Keith H, and Opler, Morris E. (1971)
* Goodwin, Greenville (compiler). Basso, Keith H. Western Apache Raiding and Warfare. Tucson, Arizona: University of Arizona Press, 1971. LCCN 73-142255.
* Meaning in Anthropology, ed. Basso, Keith H, and Selby, Henry A. (1976)
* Portraits of 'the Whiteman': Linguistic Play and Cultural Symbols among the Western Apache (1979)
* Western Apache Language and Culture: Essays in Linguistic Anthropology (1992)
* Wisdom Sits in Places: Landscape and Language among the Western Apache (1996)
* Senses of Place, ed. Keith H. Basso and Steven Feld (1996)
* Don't Let the Sun Step Over You: A White Mountain Apache Family Life, 1860–1975 (2004), an oral history with Eva Tulene Watt

## Referències

* ↑ A community of scholars: faculty and members, 1930-1980. Princeton University, Institute of Advanced Studies, 1980.
* ↑ Supplement to Who's who in America. 44. Marquis Who's Who, 1987.
* 1 2 Cécile R. Ganteaume, "In Memoriam: Keith H. Basso (1940-2013) Arxivat 2013-09-14 a Wayback Machine." National Museum of the American Indian Blog, accessed 10 August 2013
* ↑ Wisdom Sits in Places: Landscape and Language Among the Western Apache. Albuquerque: University of New Mexico Press, 1996, p. 171. ISBN 0-8263-1723-5.

## Enllaços externs

* Victor Turner Prize for Ethnographic Writing Winners, 1997 Arxivat 2007-06-17 a Wayback Machine.
# Comabona

El Comabona és una muntanya de 2.548 metres situada a la Serra del Cadí fa de límit administratiu entre els municipis de Gisclareny al Berguedà i de Montellà i Martinet a la Baixa Cerdanya.
Al cim hi ha un vèrtex geodèsic (referència 278083001).
Aquest cim està inclòs a la llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Rutes

* Ruta N: des del refugi Prat d'Aguiló
* Ruta SE: des del coll de Bauma (1.573 metres)
* Ruta SW: des del (coll de les Bassotes) (1873 metres)

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ «Comabona». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].

## Bibliografia

* Mapa Cerdanya, Esc. 1:25.000., ed. Alpina.

## Enllaços externs

* Ressenya des del S. Arxivat 2019-04-04 a Wayback Machine.
# Juan de Ferreras y García

Juan de Ferreras y García (La Bañeza, província de Lleó, 1 de juny de 1652 - Madrid, 8 de juny de 1735) va ser un religiós i erudit espanyol, acadèmic fundador de la Reial Acadèmia Espanyola.

## Biografia

Tenia orígens judaics, i per aixpo va haver d'estudiar en nombroses universitats i viure en diferents ciutats i mai no va poder optar als llocs que corresponien a la seva capacitat, pels quals exigia un estatut de neteja de sang. Va cursar els seus estudis en La Bañeza i al col·legi de la Companyia de Jesús de Monforte de Lemos; va estudiar filosofia amb els frares dominics del monestir de Trianos de Villamol i teologia a Valladolid i Salamanca.
En 1676 va ser rector de Talavera de la Reina, en 1681 d'Albares i en 1685 de Camarma de Esteruelas; destinat a la capital, en 1697 es va fer càrrec de l'església de San Pedro i en 1701 de la de San Andrés. Va ser confessor del cardenal Portocarrero, examinador sinodal de l'arquebisbat de Madrid i qualificador del consell de la Inquisició; bisbe electe de Monopoli i de Zamora, va renunciar a ambdues diòcesi, segurament a causa de les seves arrels judaiques.
En 1713 fou un dels fundadors de la Reial Acadèmia Espanyola i en 1715 va ser nomenat bibliotecari major de la recentment inaugurada Biblioteca Reial, en substitució del mort Gabriel Álvarez de Toledo, ocupació que va exercir fins a la seva mort; va reunir per formar el fons de la que seria futura Biblioteca Nacional gran nombre d'incunables, rars i prohibits, molts d'ells aconseguits a l'estranger burlant la mà censora de la Inquisició, de la qual ell mateix formava part.

## Obra

Va deixar escrita una obra en 16 volums, Synopsis històrica chronologica de España (1700-1727), en la qual relata la història d'Espanya fins a finals del segle XVI; es va traduir al francès completa enriquida amb notes històriques i crítiques sota el títol de Histoire Générale d'Espagne... (Paris: Gisset, G. Osmont, etc., 1742-1751, 10 vols.) per Vaquette d' Hermilly i a l'alemany (Algemeine Historie von Spanien, Halle: Gebauer, 1754-1772, 13 vols.) Blas Nasarre publicà un Elogio histórico de Don Juan de Ferreras (Madrid: Imprenta de la Real Academia Española, 1735).

## Referències

* ↑ Retrato de españoles ilustres.
* ↑ Luis García Ejarque: La Biblioteca Nacional de España, págs. 235-236.
* ↑ Diccionario de autoridades: Tomo I, pág. 16.
# Hetepti

Hetepti va ser una reina egípcia de la XII dinastia. Era l'esposa del rei Amenemhet III i la mare del seu successor Amenemhet IV.
Només se la coneix per una representació que hi ha al temple de Medinet Madi, al sud-oest de la ciutat de El Faium. Medinet Madi va ser construït i decorat sota el regnat Amenemhet III i el seu successor Amenemhet IV. En aquesta representació hi surt acompanyada del seu fill Amenemhet IV i hi apareixen tembé els seus títols; el context, doncs, s'evidencia la seva maternitat amb Amenemhet IV. Tot i així no aclareix qui era el seu marit; s'ha suposat que era Amenemhet III perquè era el predecessor al tron d'Amenemhet IV, però també podria ser que tots dos fossin d'una línia reial nova.
Els títols que apareixen són els següents:
* Mare del Rei
* Unida amb la corona blanca
* Dama de les dues terres
* Dama noble (iry-pat) .
La inscripció està parcialment destruïda. És possible que faltin tant alguns dels seus títols com part del seu nom.

## Referències

* ↑ Grajetzki, 2006, p. 58.
* ↑ Roth, 1998, p. 209-211.
* ↑ Roth, 2001, p. 511-512.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Grajetzki, Wolfram. The Middle Kingdom of Ancient Egypt: History, Archaeology and Society (en anglès). Londres: Duckworth, 2006. ISBN 0-7156-3435-6.
* Roth, Silke. Political Situation in Egypt During the Second Intermediate Period c1800-1550 BC (en anglès). Museum Tusculanum Press, 1998, p. 477. ISBN 978-8772894218.
* Roth, Silke. Die Königsmütter des Alten Ägypten von der Frühzeit bis zum Ende der 12. Dynastie (en alemany). Otto Harrassowitz Verlag, 2001. ISBN 9783447043687.
# Buffalo Springs

Buffalo Springs és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 493 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Buffalo Springs tenia 493 habitants, 227 habitatges, i 143 famílies. La densitat de població era de 120,5 habitants/km².
Dels 227 habitatges en un 20,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,2% hi vivien parelles casades, en un 5,3% dones solteres, i en un 37% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,1% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 34,7% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.389 $ i la renda mediana per família de 40.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.404 $ mentre que les dones 23.500 $. La renda per capita de la població era de 19.488 $. Aproximadament el 3,1% de les famílies i el 6,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Buffalo Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Buffalo Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Claire Starozinski

Claire Starozinski (18 d'abril de 1952), és una professora francesa, escriptora i defensora dels drets dels animals que se centra en l'oposició a la correguda de toros. És presidenta de l'Alliance Anticorrida (Aliança anti-corrida), que va fundar el 1994 i autora de diversos llibres i fullets sobre la corrida, incloent On est toujours le taureau de quelqu'un (Sempre som el toro d'algú, 2003) i La Face cachée des corridas (La cara oculta de les corregudes, 2006).
Michael Ogorzaly escriu que Starozinski ha participat en diverses batalles legals importants a França per reduir la tauromàquia, incloent-hi el juliol de 2001, quan l'Aliança va guanyar un cas a Tolosa de Llenguadoc que declarava que la correguda era il·legal i que no hi havia una tradició contínua de la pràctica. La sentència va ser confirmada el 2005 per la Cort Suprema.

## Referències

* ↑ Ogorzaly, Michael. When Bulls Cry: The Case Against Bullfighting (en anglès). AuthorHouse, 2006, p. 3, 41–42, 165.

## Enllaços externs

* Alliance AntiCorrida (francès)
* "En France, l'abolition de la corrida peine à s'imposer" Arxivat 2019-02-02 a Wayback Machine., Le Figaro, 5 de maig de 2009 (francès).
* Bruce Crumley, "Too Young to Bullfight?" Arxivat 2013-08-26 a Wayback Machine., Time, 4 d'agost de 2008 (anglès).
# Villanueva de las Cruces

Villanueva de las Cruces és un poble de la província de Huelva (Andalusia), que pertany a la comarca d'El Andévalo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| 460 | 428 | 430 | 423 | 429 | 407 | 400 | 410 | 410 |

## Història

El seu origen sembla remuntar-se al s. I aC en un assentament romà, de caràcter agropecuària. Es diu que el nom que tingués en aquesta època fora Vila Nova L'ocupació de la població ha girat en bona part entorn de l'activitat minera de Tharsis, però actualment, la situació és diferent i la seva economia es basa en l'explotació ramadera, sent de major rellevància la ramaderia destacant el bestiar oví seguit del porcí.
Villanueva va sorgir en 1587 arran de l'existència d'una venda i una posada situades en el camí que anava de Sevilla a Portugal. El poble es va consolidant fins que en el s. XVIII es troba amb 40 cases i encara seguia mantenint la seva posada on els arrieros i comerciants podien passar la nit. Els veïns del llavors diminut nucli de població es reunien en l'esmentat lloc per a canviar i vendre els productes de la terra, realitzant tota classe de barates, tractes i transaccions amb els forasters. Gairebé a mitjan s. XIX la població del lloc es va organitzant i se'n registra un augment significatiu. Això origina la construcció de nous habitatges que al seu torn obliga a reestructurar i reorganitzar el ja existent entorn del nou creixement. És molt possible que l'origen del nom de Villanueva de las Cruces procedeixi del mateix origen del poble en anar construint les primeres cases al voltant de la posada i venda: Villanueva.
Pel que fa a l'apel·latiu de les Cruces, la versió més acceptada es basa en el fet que durant els segles xvi i xvii, els veïns d'aquesta localitat no sabien llegir ni escriure i quan es veien en l'obligació de fer-ho, especialment a l'hora de signar algun document, ho feien amb una creu. Si no fora perquè cada veí feia la creu d'una manera molt personal i de manera diferenciada dels altres, s'hauria produït més d'una confusió.