OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Temple de Roma i August

El Temple de Roma i August era un petit temple circular monòpter aixecat en honor d'August i a la personificació de la ciutat de Roma després del 27 ae a l'Acròpoli d'Atenes, més probablement entre el 17 i el 10 ae.(1)

## Història

Després de la batalla d'Àccium el 31 ae, l'emperador August visità Atenes diverses vegades i va fer reparar temples i altres edificis; per la qual cosa fou honorat com a "salvador i benefactor" amb una inscripció en aquest temple.
Es trobava a uns 20 metres a l'est del Partenó i era simètric al seu eix, l'únic edifici d'època romana construït a l'Acròpoli. Devia contenir una estàtua d'August. Tenia només uns 8,6 metres de diàmetre i 9 d'alçada, i descansava sobre una base quadrada o circular de tuf volcànic, sostingut per nou columnes jòniques. L'entaulament i el sostre cònic o semiesfèric són de marbre pentèlic. Se singularitza per no tenir nau.
A penes se'n conserven restes de columnes de mitjana altura i uns capitells i elements arquitectònics. L'humanista i viatger italià Ciríac d'Ancona va esmentar-ne la inscripció de l'arquitrau: “Ad praefatae Palladis templi vestibulum”. Les columnes imiten les de l'Erectèon, la qual cosa pot indicar que el temple fos construït pel mateix arquitecte que va reparar l'Erectèon després d'un incendi.(2)
El temple tenia el seu propi sacerdot, com es mostra en la inscripció d'un seient del Teatre de Dionís: [ΙΕΡΕΩΣ] ΘΕΟΥ ΣΩΤΗΡΟΣ ΕΠ’ ΑΚΡΟΠΟΛΕΙ ([Sacerdot] Salvador de déu de l'Acròpoli).

## Referències

* ↑ «The Acropolis in roman times (86 BC - 267 AD)» (en anglés). Ancient Athens 3D. [Consulta: 14 juny 2021].
* ↑ «Temple of Rome and Augustus» (en anglés). Odysseus. [Consulta: 14 juny 2021].
# Bokermannohyla ahenea

Bokermannohyla ahenea és una espècie de granota endèmica del Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Napoli, M. 2006. Bokermannohyla ahenea. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 7 de gener de 2008.
# Sant Genís de Pi

Sant Genís de Pi és una església de Sant Agustí de Lluçanès (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Petita esglesiola situada en una elevació entre el veïnat de l'Alou i el serrat de Ventrulla. És de planta rectangular i coberta amb coberta teulada a dues vessants, amb les cantoneres treballades amb pedra. Totes les façanes tenen diminutes finestres. I a l'esquerra dues de més grans, treballades amb pedra.
La façana principal és la més cuidada amb un gran portal, en el qual a la llinda hi llegim la següent inscripció: DIE 24 IPSA ABRIL DE 1742
El campanaret amb coberta piramidal està situat en la cantonera de la façana principal i dreta. Davant de l'església s'hi troba un petit cementiri.

## Història

Aquesta capella formava part de l'Alou o domini del monestir de Ripoll i ja hi pertanyia abans del 938. L'església era proveïda pel paborde de Palau i encomanada al rector de Sant Agustí el segle xvii. L'any 1878 deixà de ser parròquia i passà a ser sufragània de Sant Agustí.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Sant Genís de Pi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2017].
# Mitrofànovka

«Mitrofànovka» té aquests significats:

## Crimea

* Mitrofànivka (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea

## Rússia

* Mitrofànovka (Vorónej), localitat de l'óblast de Vorónej, a Rússia
* Mitrofànovka (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
# Guillem de Olives Olivares

Guillermo de Olives Olivares (Sevilla, 1960), és un polític menorquí del Partit Popular. És llicenciat en Dret per la Universitat de les Illes Balears; és especialista en dret urbanístic i ordenació del territori. És fill de Guillem de Olives Pons.
El 3 de juliol del 2000 fou nomenat director insular de l'administració de l'estat a Menorca. Va ser proposat al càrrec per resolució del 30 de juny de la delegada del Govern a les Illes, Catalina Cirer. Des del 2003 fins al 2004 fou conseller de Treball i Formació del Govern de les Illes Balears. El 2004 fou caixer senyor de les festes de Sant Joan de Ciutadella.

## Referències

* 1 2 3 4 «Guillermo de Olives Olivares, nuevo Director Territorial del Estado» (en castellà). El Iris Digital, 07-07-2000. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 31 juliol 2013].
* ↑ http://www.boe.es/boe/dias/2000/07/03/pdfs/A23697-23700.pdf
* ↑ http://ultimahora.es/menorca/noticia/noticias/local/exconseller-olives-estara-fundacion-pretende-integrar-alcalde-ciutadella.html%5BEnllaç+no+actiu%5D%5Benllaç+sense+format%5D
* ↑ http://mar.infotelecom.es/eliris/articulo.asp?articulo=2582 Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Entrevista (caché d'empresabalear.com a càrrec de web.archive.org)
# La Socarrada (Erinyà)

La Socarrada, és una partida en part constituïda per camps de conreu del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en el territori del poble d'Erinyà.
Està situada al nord-est d'Erinyà, en els vessants de les serres que davallen cap al Flamisell, al sud-est del Congost d'Erinyà. És al sud-est del Camp de Fenós i al nord dels Feners. Queda a l'esquerra de la llau de Fenós. És al costat nord-oest de la rotonda de la carretera N-260 d'on arrenca la carretera local d'Erinyà i Serradell.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Brigada Guivati

La Brigada Guivati (en hebreu: חטיבת גבעתי) (transliterat: Hativat Givati) és una de les brigades d'infanteria de les Forces de Defensa d'Israel. Va ser creada en el mes de desembre de l'any 1948, i el seu comandant és Yaron Finkelman. El seu paper inicial era capturar les àrees de Hulikat, Kawkaba i l'enclavament de Guivati, durant la Guerra araboisraeliana de 1948. Des de l'any 1999 pertany administrativament al Comandament del Sud (Pikud Darom). Els soldats d'aquesta brigada porten gorres de color violat, i el seu símbol és una guineu (en referència a les guineus del personatge bíblic Samsó). Fins avui, la brigada Guivati es divideix en tres batallons principals: Shaked, Tzabar i Rotem, a més del batalló de reconeixement, el batalló d'enginyeria i altres unitats.
# Tancs en la Primera Guerra Mundial

El desenvolupament de Tancs en la Primera Guerra Mundial va començar per obtenir una solució sobre el combat en la guerra de trinxeres que va tenir lloc en el front occidental. El primer prototip del tanc Mark I va ser provat per l'Exèrcit britànic el 8 de setembre de 1915. Tot i que inicialment s'anomenaven "vaixells de terra" per l'Exèrcit britànic, els primers vehicles es van anomenar "transports d'aigua" (després escurçat a "tancs") per mantenir secretisme.

## Llista

(També hi ha altres tipus de vehicles)

## Vegeu també

* Comparativa de tancs de la Primera Guerra Mundial

## Enllaços externs

* Lancelot De Mole's tank models Arxivat 2009-02-08 a Wayback Machine.
# Grups ètnics de Moçambic

El grups humans de Moçambic es divideixen en nombrosos subgrups amb varietat de llengües, dialectes, cultures i histories. Els grups principals són els macua (makwa o makua), els xona, sena o karanga, els tsonga (shangaan), els macondes (makonde), els wa yao, els suahilis, els tonga, els chopi, els nguni i els maravis. També hi ha un petit nombre d'europeus descendents d'antics colons portuguesos (eren uns 260.000 el 1975 però gran part van deixar el país) i els anomenats mestissos, barreja de blancs i nadius. També hi ha una rellevant minoria índia i petites minories àrab i xinesa.
# Tensilica Instruction Extension

Tensilica Instruction Extension fa referència al llenguatge propietari que s'utilitza per personalitzar l'arquitectura central del processador Xtensa de Tensilica.
Mitjançant l'ús de TIE, l'usuari pot personalitzar l'arquitectura Xtensa afegint instruccions personalitzades i fitxers de registre, instància de ports i cues TIE per a la comunicació multiprocessador i afegint extensions preconfigurades (com ara el DSP de Tensilica). Les aplicacions de programari es poden beneficiar molt de les instruccions definides per l'usuari correctament orientades, mentre que els ports TIE i les cues TIE faciliten la comunicació multiprocessador afegint interfícies d'entrada i sortida separades al nucli del processador. Mitjançant el llenguatge TIE i el conjunt d'eines Xtensa Xplorer, s'automatitza la generació i verificació de les instruccions utilitzades per ampliar l'ISA del processador. Aquesta automatització ajuda a reduir el temps de verificació del maquinari que normalment consumeix un gran percentatge de la durada del projecte d'un maquinari típic desenvolupat per a la mateixa funcionalitat.
Tensilica va afegir TIE per ampliar el conjunt d'instruccions dels processadors Xtensa.
El codi TIE es pot crear de dues maneres. TIE pot ser:
* Escrit manualment i connectat al nucli del processador necessari.
* Generat automàticament amb Xtensa Xpress.
La codificació manual és similar a la programació amb Verilog, un llenguatge de descripció de maquinari. La generació automàtica de codi TIE es fa mitjançant l'eina Xtensa Xpress. Això es fa compilant i executant primer el codi amb les eines Xplorer i Xtensa Xpress. Xpress analitza el codi que s'executarà al processador i genera instruccions TIE addicionals per al nucli del processador. Aquestes instruccions addicionals seran substituïdes automàticament quan el compilador C/C++ generi el codi ensamblador, evitant qualsevol intervenció manual. Això proporciona una abstracció completa de l'usuari al procés de generació automàtica de TIE.

## Referències

* ↑ «Introduce Tensilica Instruction Extension Language · Louis» (en anglès). https://s311354.github.io.+[Consulta: 15 octubre 2022].
* ↑ «Custom Instructions in Tensilica: Wearing a TIE Makes You Smarter - Breakfast Bytes - Cadence Blogs - Cadence Community» (en anglès). https://community.cadence.com.+[Consulta: 15 octubre 2022].
* ↑ «Xtensa A new ISA and Approach» (en anglès). http://bwrcs.eecs.berkeley.edu.+[Consulta: 15 octubre 2022].
# Michel Azama

Michel Azama (Vilallonga de la Salanca, Rosselló, 1942) és un dramaturg i escriptor francès. És doctor en Literatura Moderna per la Universitat Paul Valéry de Montpeller. Es va formar com a actor al centre René Simon i a l'Escola Internacional Jacques Lecoq de París. Entre 1989 i 1992 va treballar al Centre Dramàtic Nacional de Borgonya, a Dijon. Va ser redactor en cap de la revista Les Cahiers de Prospero especialitzada en l'escriptura teatral contemporània. Actualment es dedica a l'ensenyament, a escriure obres de teatre, i dirigeix tallers d'escriptura dramàtica a Colòmbia, Xile, Itàlia i França. És president d'Écrivains Associés du Théatre (EAT).
A banda de la seva activitat docent internacional al capdavant de nombrosos tallers d'escriptura teatral a França, Itàlia, Espanya, Colòmbia o Xile, ha traduït nombrosos autors d'expressió castellana (José Sanchis Sinisterra) i catalana (Sergi Belbel, Josep Maria Benet i Jornet). L'any 2002 fou nomenat president d'Écrivains Associés du Theatre (EAT), entitat professional que agrupa més de 300 dramaturgs francesos.

## Obres

Adscrit al Nouveau Théâtre de Bourgogne (Centre Dramàtic de Dijon), és autor entre d'altres de:
* Ruptures (1981)
* Bled (1984)
* Vie et mort de P.Paolo Pasolini (1986)
* Croisades (1988)
* Le Sas (1989)
* Iphigenie ou le pêche des Dieux (1991)
* Asteques (1991)
* Medee Black (1992)
* Les deux terres d'Akhenaton (1994)
* Zoo de nuit (1997)
* Faits divers (1998)
* Saintes familles (2002)
La versió catalana de Croades rebé el premi Adrià Gual (1994) pel muntatge d'Antonio Simón Rodríguez, estrenat el 1996.

## Referències

* ↑ «Michel Azama». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].

## Enllaços externs

* Michel Azama al web del Centre nacional dels escriptors d'espectacles La Chartreuse de Villeneuve lez Avignon Arxivat 2008-12-04 a Wayback Machine. (francès)
# Tentkheta

Tentkheta o Tanetkheta (Tɜ-nt-ḫtɜ) va ser una reina egípcia de la XXVI Dinastia. Era l'esposa del rei d'Amosis II.
Tentkheta en jeroglífic :
Tentkheta va ser una de les esposes conegudes pel faraó Amosis II. Era filla d'un sacerdot de Ptah anomenat Padineit. Era la mare del fill d'un rei anomenat Khnum-ib-Re i la mare del faraó Psamètic III. Tentkheta tenia els títols d'Esposa del Rei (hmt nswt) i Supervisora dels afers de la casa de l'acàcia (khrp seshmtiw shendjet).

## Referències

* ↑ Tyldesley, 2006.
* ↑ Grajetzki, 2005.
* 1 2 Dodson i Hilton, 2004, p. 192–194.
* 1 2 Grajetzki,, 2005.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Grajetzki, Wolfram. Ancient Egyptian Queens: A Hieroglyphic Dictionary (en anglès). Golden House Publications, 2005. ISBN 978-0954721893.
* Tyldesley, Joyce. Chronicle of the Queens of Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2006. ISBN 0-500-05145-3.
# Boccus

Boccus és el nom dels següents personatges:
# Tetrablemma

Tetrablemma és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels tetrablèmmids (Tetrablemmidae). Fou descrita per Octavius Pickard-Cambridge el 1873.
Les espècies d'aquest gènere es troben a Oceania, al sud d'Àsia, a l'Àfrica subsahariana i a les Antilles.

## Taxonomia

Segons el World Spider Catalog amb data de 15 de gener de 2019, Tetrablemma té les següents espècies descrites:
* Tetrablemma alaus Burger, Harvey & Stevens, 2010
* Tetrablemma alterum Roewer, 1963
* Tetrablemma benoiti (Brignoli, 1978)
* Tetrablemma brevidens Tong & Li, 2008
* Tetrablemma brignolii Lehtinen, 1981
* Tetrablemma deccanense (Tikader, 1976)
* Tetrablemma extorre Shear, 1978
* Tetrablemma helenense Benoit, 1977
* Tetrablemma kepense Lin, Li & Jäger, 2018
* Tetrablemma loebli Bourne, 1980
* Tetrablemma magister Burger, 2008
* Tetrablemma manggarai Lehtinen, 1981
* Tetrablemma marawula Lehtinen, 1981
* Tetrablemma mardionoi Lehtinen, 1981
* Tetrablemma medioculatum O. Pickard-Cambridge, 1873
* Tetrablemma menglaense Lin & Li, 2014
* Tetrablemma namkhan Lin, Li & Jäger, 2012
* Tetrablemma nandan Lin & Li, 2010
* Tetrablemma okei Butler, 1932
* Tetrablemma phulchoki Lehtinen, 1981
* Tetrablemma rhinoceros (Brignoli, 1974)
* Tetrablemma samoense Marples, 1964
* Tetrablemma sokense Lin, Li & Jäger, 2018
* Tetrablemma thamin Labarque & Grismado, 2009
* Tetrablemma viduum (Brignoli, 1974)
* Tetrablemma vietnamense Lehtinen, 1981
* Tetrablemma ziyaoense Lin & Li, 2014

## Referències

* 1 2 3 (anglès) World Spider Catalog: Tetrablemma O. Pickard-Cambridge, 1873 en la família Tetrablemmidae +base de dades
* ↑ Pickard-Cambridge, O. (1873d). On some new genera and species of Araneida. Proceedings of the Zoological Society of London 41(1): 112-129, Pl. XII-XIV.
# Leví

* Aquest article tracta sobre el personatge bíblic. Vegeu-ne altres significats a «Leví (desambiguació)».
Segons el llibre del Gènesi, Leví (en hebreu לֵוִי בן-יַעֲקֹב Lēwî ben Yahăqōb) va ser el tercer fill del patriarca Jacob i de la seva primera esposa Lia, filla de Laban. Els seus descendents serien els encarregats de guardar l'Arca de l'Aliança i serien coneguts com a levites. Degut a aquest règim especial de casta sacerdotal, no serien considerats una tribu d'Israel.
Leví va néixer a Aram-Naharaim (Mesopotàmia), durant els anys que el seu pare Jacob va estar vivint a casa del seu oncle Laban. Després d'unes discussions familiars, Jacob va ordenar als seus fills marxar d'aquell país i retornar a Canaan.
Van instal·lar-se prop de la ciutat de Siquem fins que el príncep hivita Siquem va raptar i violar la seva germana Dina. A continuació, el pare de Siquem anà a trobar Jacob i li demanà la mà de la filla per al jove príncep i es va oferir a donar les seves filles als fills de Jacob, a fi d'unir-se en un sol poble. Els israelites els van dir que no podien donar les seves dones a persones incircumcises. Així, tota la població es circumcidà. Dos dies més tard, però, Leví i el seu germà Simeó, van entrar a la ciutat i van matar tots els homes, la van saquejar i es van apropiar dels seus ramats i de les seves dones i fills. Tot seguit, tota la família de Jacob va abandonar aquell lloc per evitar el conflicte. La família va retornar per fi a Hebron, on Leví pogué conèixer el seu avi Isaac.
Leví es casà amb Milcà (segons el Llibre dels Jubileus) i va tenir tres fills i una filla:
* Guerxon
* Quehat, que va néixer quan Leví comptava 35 anys.
* Merarí
Un dia, juntament amb els seus germans envejosos de Josep, el van vendre a un mercader d'esclaus ismaelita que anava a Egipte i van dir al seu pare que havia estat mort per una fera. Quan arribaren temps de sequera, baixà amb els seus germans a Egipte per comprar aliments. Allà es toparen amb el regent del país, qui els confessà que era el seu germà Josep, i els perdonà a tots. Aleshores la família s'instal·là a Egipte.
Allà, Leví va tenir una filla:

## Descendència

| | | | | | | | | | | Leví | Leví | Leví | Leví | Leví | Leví | | | | | | | Melxa | Melxa | Melxa | Melxa | Melxa | Melxa | | |
| | | | | | | | | Guerxon | Guerxon | Guerxon | Guerxon | Guerxon | Guerxon | | | Quehat | Quehat | Quehat | Quehat | Quehat | Quehat | | | Merarí | Merarí | Merarí | Merarí | Merarí | Merarí | | |
| | | | | | | Amram | Amram | Amram | Amram | Amram | Amram | | | Izhar | Izhar | Izhar | Izhar | Izhar | Izhar | | | Hebron | Hebron | Hebron | Hebron | Hebron | Hebron | | | Uziel | Uziel | Uziel | Uziel | Uziel | Uziel |
| Maria | Maria | Maria | Maria | Maria | Maria | Aarón | Aarón | Aarón | Aarón | Aarón | Aarón | | | Moisès | Moisès | Moisès | Moisès | Moisès | Moisès | | | | |

## Referències

* ↑ Gènesi. 29:34
* ↑ Gènesi. 34:12-14
* ↑ Gènesi. 34:18-27
* ↑ Gènesi. 35:2
* ↑ Gènesi. 46:11
* ↑ Llibre dels Nombres. 26:59

## Vegeu també

* Levita
# Guaviare

El departament del Guaviare fou creat el 4 de juliol de 1991 per la nova Constitució de Colòmbia. Fins aquest dia era un territori nacional amb caràcter de comissaria, que havia estat segregada de l'aleshores també Comissaria del Vaupés, el 23 de desembre de 1977.

## Divisió administrativa

* Municipis:
** San José del Guaviare: capital del Guaviare, localitzada al Nord del departament, aproximadament a 400 km al sud de la ciutat de Bogotá. Té 67 mil habitants, dels quals 44 mil viuen en l'àrea rural. El municipi inclou els Resguardos indígenes Guayabero, Sikuani i el Resguardo indígena Nukak.
** El Retorno: Aproximadament a 15 km al sud de San José del Guaviare.
** Calamar: sobre el marge dret del riu Unilla, aproximadament a 80 km al sud de San José del Guaviare.
** Miraflores: Uns kilòmetres més avall d'on s'uneixen les aigües dels riuss Itilla i Unilla per a formar el Vaupés, aproximadament a 150 km al sud-est de la ciutat de San José del Guaviare. Hi ha alguns Reguardos Indígenas de la familia Tucano i el Carijona de Puerto Nare.
* Corregiment:
** Morichal: A l'est del departament entre els rius Inírida i Papunaua i els departaments de Guainía i Vaupés. Territori tradicional Puinave.

## Població

Des de l'època prehispànica els territoris actuals del departament del Guaviare han estat ocupats per indígenes Nukak i Puinave, de la família lingüística Puinave Makú; Guayabero i Sikuani, de la família lingüística Guahibo; cubeo, desano i Tucano, de la Família Tucano; i Carijona, de la família caribe. També hi ha Kurripako, de la família Arawak. Aquests pobles viuen en l'actualitat en Resguardos on la propietat col·lectiva és reconeguda per l'estat. En l'actualitat aquests indígenes superen les 4.000 persones. Tanmateix, es van extingir els tinigua, que habitaven al nord-oest del departament en límits amb Meta i Caquetá.
# Meriones tristrami

Meriones tristrami és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a Armènia, l'Azerbaidjan, Geòrgia, l'Iran, l'Iraq, Israel, Jordània, el Líban, Síria i Turquia. Els seus hàbitats naturals són les estepes i els semideserts. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. L'espècie fou anomenada en honor del viatger i reverend britànic Henry Baker Tristram.

## Referències

* ↑ Sozen, M. et al. Meriones tristrami. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 19 agost 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 418. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Borderline (pel·lícula)

Borderline és una pel·lícula britànica experimental muda, dirigida per Kenneth Macpherson el 1930. És una pel·lícula pionera en el tractament de les relacions interracials quan eren un tabú absolutament inabordable.

## Argument

La pel·lícula gira al voltant d'un triangle d'amor interracial i els seus efectes sobre les relacions locals. Adha, una dona negra té una relació extramatrimonial amb Thorne, un home blanc. Com a conseqüència, Astrid, la dona enganyada inicia una sèrie de prejudicis contra la comunitat negra. Pete, el marit de la dona negra intenta la reconciliació amb Adah, però finalment ella decideix deixar-lo a ell i la ciutat. Astrid s'enfronta a Thorne i l'ataca amb un ganivet. En la batussa, Astrid mor. La pel·lícula acaba amb les seqüeles del judici de Thorne per a l'assassinat.

## Repartiment

* Paul Robeson: Pete, l'home negre
* Eslanda Robeson: Adah, la dona negra
* Hilda Doolittle: Astrid
* Gavin Arthur: Thorne
* Charlotte Arthur
* Blanche Lewin
* Winifred Ellerman

## Al voltant de la pel·lícula

* La pel·lícula és descoberta al final dels anys 70, i fins al 1983 no es troba un negatiu original a Suïssa per Freddy Buache.
* És l'única pel·lícula encara intacta de Kenneth MacPherson.

## Referències

* ↑ «Borderline». The New York Times.
* 1 2 http://www.allvoices.com/contributed-news/6085279-close-up-look-at-kenneth-macphersons-borderline
Viccionari