OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Murzinski

Murzinski (en rus: Мурзинский) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 12 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский» (en rus). Информация о Свердловской области. Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Thryssocypris tonlesapensis

Thryssocypris tonlesapensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,4 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 43-44.

## Alimentació

Menja larves d'insectes.

## Hàbitat

És un peix pelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: és una espècie de peix endèmica de la conca del riu Mekong.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Cambodian National Mekong Committee, 1998. Natural resources-based development strategy for the Tonlé Sap area, Cambodia. Final report: Sectoral Studies. CMB/95/003, vol. 2 part b.
* ↑ Kottelat, M., 1985. Fresh-water fishes of Kampuchea. Hydrobiologia 121:249-279.
* ↑ Rainboth, W.J., 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, 265 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Tit I

Tit I (en llatí: Titus, en grec antic: Τίτος) mort l'any 272, va ser bisbe de Bizanci probablement de l'any 242 al 272. El seu nom consta de diverses maneres als llistats conservats de patriarques, per exemple Titon, l'anomena Nicèfor Cal·list Xantòpul, i en altres llistes es parla de Traton. Algunes llistes diuen que va ser bisbe de Bizanci durant trenta-cinc anys, i no trenta, com es creu oficialment.
Durant el seu mandat hi va haver les persecucions dels cristians per part dels emperadors Deci, Trebonià Gal i Valerià. Va succeir Eugeni I de Bizanci i el va succeir Domeci. El Sinaxari diu que la seva festa es celebra el 4 de juny.

## Referències

* ↑ «Titos» (en grec). Ecumenic Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 24 juny 2023].
# Cal Campaner (Santa Maria de Palautordera)

Cal Campaner és una casa de Santa Maria de Palautordera (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una casa de dos cossos entre mitgeres de carener paral·lel a la façana i coberta a dues vessants de teula, aixecada a diferent nivell, perquè cada cos és d'una època diferent. Consta de planta baixa i pis. Els murs, que són de paredat, estaven arrebossats i pintats. La porta és d'arc de mig punt amb unes dovelles molt llargues de granit. La finestra de la sala, que era d'arc conopial, va ser traslladada quan es va fer la nova rectoria al segle xx, i en el seu lloc es va fer una senzilla obertura rectangular. Les altres finestres són de llinda plana amb permòdols a les impostes. Actualment amenaça ruïna i la coberta s'ha enrunat. La porta d'accés i la finestra de la planta baixa han estat tapiades recentment.

## Història

Tot i no conèixer la documentació de la casa, cal Campaner era conegut també per cal Rector, cosa que voldria dir que era l'antiga rectoria de Santa Maria de Palautordera. En el fogatge de 1497 hi ha registrat Mossèn Antoni rector i mossèn Bernat beneficiat que possiblement ja vivien en aquesta casa. En el fogatge de 1553 hi ha registrats mossèn Pere Pau vicari i mossèn Joan Crivilles prevere.
L'any 1855 s'hi va instal·lar la casa consistorial fins a principis del segle xx.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Campaner». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 octubre 2017].
# Hetera

A l'antiga Grècia una hetera o hetaira (en grec ἑταίρα hetaíra, literalment ‘companya’) era una dona que oferia companyia intel·lectual i sexual a canvi de diners. A diferència de la resta de dones, tenien accés als espais més refinats i cultes de la societat.
Tradicionalment, els filòlegs dinstingien entre les heteres i les pornai, una altra mena de prostituta de l'antiga Grècia. Les pornai es corresponien a les prostitutes més convencionals i oferien un simple intercanvi entre sexe i diners; en canvi, les heteres eren més exclusives, i hom hi associava relacions de major duració, que en general tenien pocs clients i que, a més, oferien companyia i estimulació intel·lectual a més de sexe.
Amb tot, més recentment els historiadors han posat en qüestió la nitidesa d'aquesta distinció. En aquest sentit, sembla que sovint el terme hetera s'utilitzava com a eufemisme per qualsevol mena de prostituta. En qualsevol cas, per molt que la condició d'hetera no fos més la d'un tipus de prostituta, així i tot tenia associades qualitats com educació i intel·ligència.
A diferència de les altres dones, fossin de classe alta, baixa o esclaves, eren dones que gaudien d'una llibertat particular pel fet que eren les úniques que no eren excloses de determinades esferes socials, com ara banquets o simposis, llocs de debat literari i filosòfic, en els quals acompanyaven als homes de més nivell (polític, intel·lectual…) a canvi de diners, per tal de fer-los companyia i tenir-hi intercanvis tant sexuals com culturals.
Exemples d'heteres històricament famoses són:
* Aspàsia de Milet, hetera de Pèricles.
* Taís, hetera d'Alexandre el Gran i de Ptolemeu I d'Egipte.
* Frine, hetera de Praxíteles.
* Leòncia, hetera d'Epicur.

## Referències

* 1 2 3 «Hetera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Kurke, Leslie «Inventing the "Hetaira"». Classical Antiquity, 1, 1997, pàg. 107-108.
* 1 2 Hornblower, Simon; Spawforth, Antony (editors). The Oxford Classical Dictionary. vol. II. Oxford University Press, 2012, p. 679.

## Enllaços externs

* Web del Colectivo HETAIRA Arxivat 2022-06-05 a Wayback Machine., associació amb seu a Madrid que lluita pels drets de les prostitutes.
* Web sobre les heteres.
# Serra de Montllobar

La Serra de Montllobar és una serra del terme municipal de Tremp, del Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Fígols de Tremp. Està situada a la part central de ponent del gran municipi de Tremp, i a la part central-occidental de l'antic terme al qual pertanyia.
La Serra de Montllobar té com a punt preeminent el cim de Montllobar, i conté, a més, les restes del Castell de Montllobar i del despoblat antic de Montllobar.
En el seu extrem meridional enllaça amb la Serra d'Arbull.

## Enllaços externs

* Serra de Montllobar al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Monodelphis glirina

Monodelphis glirina és una espècie d'opòssum de Sud-amèrica, anteriorment considerada una subespècie de l'opòssum cuacurt de flancs vermells (M. brevicaudata). Viu a Bolívia, Brasil i el Perú, on viu a la jungla amazònica. És omnívor, nocturn i principalment no arborícola.

## Referències

* 1 2 Brito, D.; Astua de Moraes, D. Monodelphis glirina. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 24 març 2009.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Tossal de la Collada Gran

El Tossal de la Collada Gran és una muntanya de 2.141,1 m. alt. del terme municipal de la Torre de Cabdella, en el municipi primigeni d'aquest nom, pertanyent a la comarca del Pallars Jussà.
És a llevant del Tossal de la Costa, damunt i al sud-oest d'Espui i al nord-oest d'Aiguabella.
# Thryssocypris smaragdinus

Thryssocypris smaragdinus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,4 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 38-39.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: oest de Borneo (Indonèsia).

## Referències

* ↑ «Thryssocypris smaragdinus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Kottelat, M. i E. Widjanarti, 2005. The fishes of Danau Sentarum National Park and the Kapuas Lakes area, Kalimantan Barat, Indonesia. Raffles Bull. Zool. Supplement (13):139-173.
* ↑ Roberts, T.R., 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cal Calvo

Cal Calvo és una casa del Bruc (Anoia) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una casa d'estiueig unifamiliar entre mitjaneres formada per dos cossos, un de planta baixa i pis i una torre adossada de planta baixa, pis i golfes. A la façana s'observen elements decoratius que recorden l'estil gòtic com són els emmarcaments de finestres. La torratxa, construïda posteriorment, segueix un estil neogòtic molt clar en l'arc del balcó. Tant a l'exterior com a l'interior està ornamentat amb rajoles de ceràmica. Al menjador és característic el sostre d'embigat de fusta on el fris de la paret està decorat amb inscripcions de consells d'elogis a l'art i a la vida.

## Història

El 1914, Josep Calvo i Verdonces comprà un terreny a Joan Elias i Creus per a edificar-hi una casa. La idea del projecte i l'organització interior de l'edificació va ser obre del mateix J.Calvo, essent l'arquitecte Gilralt i Casadesús, l'autor del projecte. El 1915 es construeix una primera part, el 1925 s'edifica la torre amb un petit angles anteriorment destinat a jardinet. El 1930 s'allarga l'edificació cap al torrent.

## Referències

* 1 2 «Cal Calvo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Llibre becerro

Un Llibre Becerro és un còdex medieval en el qual eren copiats els privilegis de les esglésies i monestirs per ser usats de forma corrent.
El becerro és un llibre en què les esglésies i monestirs copiaven els seus privilegis i pertinences per a l'ús manual i corrent. A les Sinodales s'ordena que, per tal que, amb la deguda diligència, es guardin i conservin les memòries, disposicions i béns dedicats al culte diví i obres pies i en compliment de les constitucions apostòliques, hi hagi a cada església de les diòcesis un llibre titulat Becerro, on s'inventariin totes les possessions, llegats i tributs de totes les fàbriques, beneficis i capellanies amb els béns donats per a aniversaris, festes i memòries que hi hagués a cada església, declarant-se en els assentaments, els oficis aniversaris, misses i memòries que s'han de dir i els béns de les esmentades possessions i heretats, lloc i indret on estan i les fites que cadascuna d'elles té, ben clares i especificades. Aquest llibre s'ha de conservar en l'arxiu juntament amb les altres escriptures i documents pertanyents á cada església respectiva de les diòcesis. (Sinodales, lib. ni, tit. v, Const. ii.)

## Llibres famosos

* Llibre Becerro de la Catedral d'Oviedo.
* Becerro de les Behetrías de Castella.
* Llibre becerro de la Universitat de Salamanca.
* Becerro de la Casa dels Vélez.
* Llibre Becerro del Monestir de Santa María de l'Oliva.
* Llibre Becerro del Perú

## Referències

* ↑ Diccionario general de teología, 1846, Abate Bergier

## Enllaços externs

* Còdexs Diplomàtics Hispànics Arxivat 2012-04-02 a Wayback Machine.
# Heteracris littoralis

Heteracris littoralis, conegut en català com a llagost de les dunes, és un ortòpter celífer de la família Acrididae.

## Distribució

Present al sud d'Europa, meitat nord d'Àfrica i Àsia. A Europa es troba a la costa de la península Ibèrica, sud de Grècia i a l'illa de Creta, mentre que a l'Àfrica ocupa Cap Verd, les illes Canàries i la franja nord. Finalment, a l'Àsia es troba a Xipre, sud de Turquia, el Llevant i fins al nord-est de l'Índia. A Catalunya es troba exclusivament en dunes litorals de la meitat sud.

## Descripció

Longitud del cos d'entre 25 i 50 mm. Destaca per presentar una taca fosca allargada des del cap fins al pronot i que s'estén a les tegmina. Els fèmurs posteriors presenten tres taques negres a la part interior, sense comptar els genolls, que també són foscos. La tíbia posterior presenta la base de color groc, la meitat exterior de color vermell, així com dues taques negres. Les tegmina són més llargues que l'abdomen tant en els mascles com en les femelles i tenen taques marrons sobre un fons clar.

## Hàbitat

Dunes litorals i zones properes.

## Fenologia

Els adults es poden trobar d'agost a novembre.

## Conservació

A Catalunya, es tracta d'un ortòpter amb una distribució molt reduïda, limitat a la franja costanera. Per aquest motiu, està inclòs al Catàleg de fauna salvatge autòctona amenaçada i de mesures de protecció i de conservació de la fauna salvatge autòctona protegida, en la categoria Vulnerable.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Olmo, Josep Maria; Luque, Pere. Els ortòpters de Catalunya. Brau, 2021. ISBN 978-84-18096-26-6.
* ↑ Cigliano, M.M.; Braun, H.; Otte, D. «Heteracris littoralis (Rambur, 1838)» (en anglès). Orthoptera Species File. [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ «Heteracris littoralis» (en anglès). GBIF. [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ «Heteracris littoralis» (en anglès). UICN, 27-04-2016. [Consulta: 10 agost 2024].
* 1 2 Olmo, Josep Maria. Atlas dels Ortòpters de Catalunya. Generalitat de Catalunya, 2002. ISBN 84-393-5850-4.
* ↑ «DECRET 172/2022». Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya, 20-09-2022. [Consulta: 10 agost 2024].

## Enllaços externs

* Asturnatura (castellà)
* Biodiversidad Virtual (castellà)
# Santa Madrona

«Santa Madrona» té aquests significats:
* Santa Madrona de Tessalònica (Salònica, Grècia, final del segle iii - ~300), màrtir cristiana occida durant les persecucions de Dioclecià
* Santa Madrona o Matrull de Barcelona, monja benedictina venerada com a santa copatrona de Barcelona
* Aplec de Santa Madrona, aplec festiu a la ciutat de Barcelona
* Batalló de la Santa Madrona, unitat militar de la Coronela de Barcelona durant la guerra a ultrança de la guerra de successió espanyola
* Combat del Convent de Santa Madrona, episodi del setge de Barcelona lliurat el 10 de setembre de 1713
* Toponímia:
** Santa Madrona d'Arnes, ermita d'Arnes (Terra Alta)
** Santa Madrona del Palau, obra al municipi de Sant Andreu de la Barca (Baix Llobregat)
** Santa Madrona (el Masnou), disseminat al municipi del Masnou (Maresme)
** Santa Madrona del Calvari, ermita a la Pobla de Massaluca (Terra Alta)
** Clínica de Santa Madrona, maternitat a la ciutat de Barcelona
** Convent de Santa Madrona,
** Ermita de Santa Madrona (Corbera d'Ebre), església al municipi de Corbera d'Ebre (Terra Alta)
** Ermita de Santa Madrona (Móra d'Ebre), ermita al nord-oest del nucli urbà de la població de Móra
** Ermita de Santa Madrona (Riba-roja d'Ebre), ermita al camí de Faió, prop de la línia ferroviària i el riu Ebre, al terme municipal de Riba-roja d'Ebre (Ribera d'Ebre)
** Ermita de Santa Madrona (Barcelona), ermita de la muntanya de Montjuïc de Barcelona
** Escola Universitària d'Infermeria Santa Madrona, escola universitària fundada el 1917 que va tancar el 2010
** Església parroquial de Santa Madrona, església del nucli de Madrona, al municipi de Pinell de Solsonès
** Santa Madrona del Poble-sec, església al barri del Poble-sec de Barcelona
** Serra de Santa Madrona, serra entre els municipis de Corbera d'Ebre i de Gandesa (la Terra Alta)
# Murzo

Murzo (en cors Murzu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 96 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 112 | 132 | 117 | 105 | 81 | 77 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Dorothée Colonna-Vellutini | | |
# Monodelphis palliolata

Monodelphis palliolata és una espècie d'opòssum de Sud-amèrica que fins recentment era considerada com a subespècie de l'opòssum cuacurt de flancs vermells (M. brevicaudata). Viu a Colòmbia i Veneçuela, a altituds entre el nivell del mar i 2.250 metres. És un resident principalment no arborícola de jungles tropicals, però també se l'ha observat en àrees cultivades.

## Referències

* 1 2 3 Lew, D.; Soriano, P. Monodelphis palliolata. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 24 març 2009.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Tossal de la Cova dels Pobres

El Tossal de la Cova dels Pobres és una muntanya de 1.414,2 metres d'altitud situat en el terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic municipi de Guàrdia de Tremp, al Pallars Jussà. És a l'extrem sud-oest del terme, en el serrat de Fontfreda, del Montsec d'Ares.
# Tetracentrum apogonoides

Tetracentrum apogonoides és una espècie de peix pertanyent a la família dels ambàssids.

## Descripció

* Fa 12,5 cm de llargària màxima (normalment, en fa 7,5).
* 9 espines i 10 radis tous a l'aleta dorsal.
* 3-4 espines i 9 radis tous a l'aleta anal.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical (23 °C-28 °C; 9°S-10°S).

## Distribució geogràfica

Es troba a Papua Nova Guinea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Macleay W., 1883. Contribution to a knowledge of the fishes of New Guinea, Núm. 4. Proc. Linn. Soc. N. S. W. v. 8 (pt 2). 252-280.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Macleay, W., 1883. Contribution to a knowledge of the fishes of New Guinea, Núm. 4. Proc. Linn. Soc. N. S. W. v. 8 (pt 2): 252-280.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., 1991. Field guide to the freshwater fishes of New Guinea. Christensen Research Institute, Madang, Papua Nova Guinea.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. II Scorpaenidae to Callionymidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea.
* ↑ Kailola, P.J., 1991. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. III. Gobiidae to Molidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea. 153 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cabot berruvés

El cabot berruvés' ( Gobius fallax) és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes que es troba a les Illes Canàries i a la Mediterrània.
Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ Linnaeus, C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1: i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Boletín de dialectología española (continuación del B. D. C.) (1913) (DIEC) (castellà)
* ↑ Fauna ictiológica de Catalunya. Catálech rahonat dels peixos observats en el litoral y en les aygues dolçes catalanes (1913)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Monument (Pennsilvània)

Monument és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 133 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Monument tenia 133 habitants, 52 habitatges, i 35 famílies. La densitat de població era de 270,3 habitants/km².
Dels 52 habitatges en un 38,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,5% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 30,8% no eren unitats familiars. En el 28,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,1% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 31,6% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 12,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.542 $ i la renda mediana per família de 31.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.222 $ mentre que les dones 15.625 $. La renda per capita de la població era de 12.501 $. Cap de les famílies i el 5,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Monument». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Monument». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari