OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antidamant

Antidamant o Antídam (grec antic: Ἀντίδαμας, llatí: Antidamas, o bé Ἀντίδαμος, Antidamus) fou un historiador grec nadiu d'Heraclea conegut només per una referència de Fulgenci, qui diu que va escriure una història d'Alexandre el Gran i uns llibres de moral. Atès que Fulgenci no és un autor gaire fiable, hom ha posat en dubte l'existència d'Antidamant.

## Referències

* ↑ Sheridan, Brian. «Antidamas Heracleopolitanus (152)». A: Ian Worthington (editor). Brill's New Jacoby, 2015.
* ↑ «Antidamas». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
# Andrés Ortiz Rojas

El general Andrés Ortiz Rojas va ser un militar mexicà amb idealisme villista que va participar en la Revolució Mexicana. Va néixer a Bachíniva, Chihuahua. Va ser conegut com El Cortito per la seva baixa estatura. El 1910 es va incorporar al moviment maderista al seu estat natal al costat de Pancho Villa, i amb el temps va formar part de la seva escorta de Dorados. Va destacar per rescatar els seus companys ferits perquè no caiguessin a les mans de l'enemic. El setembre de 1915 va agafar el general Tomás Urbina a Las Nieves, Durango, per portar-lo davant del general Pancho Villa, qui va ordenar el seu afusellament. Va morir en el combat de Reforma, Chihuahua, contra les forces del general carrancista Francisco Murguía el 2 de gener de 1917.

## Bibliografia

* Naranjo, Francisco. Diccionario biográfico Revolucionario. Imprenta Editorial "Cosmos", 1935.
# Antreville

Antreville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 118 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Antreville tenia 118 habitants, 53 habitatges i 35 famílies. La densitat de població era d'11,6 habitants/km².
Dels 53 habitatges en un 26,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,9% hi vivien parelles casades, en un 13,2% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 30,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 4,2% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.031 $ i la renda mediana per família de 40.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.056 $ mentre que les dones 16.797 $. La renda per capita de la població era de 17.961 $. Entorn del 15,2% de les famílies i el 17,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Antreville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Antreville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Antoni Infante

Antoni Infante (Guadix, Granada, 1958) és un activista i polític valencià. És coordinador de la Plataforma pel Dret a Decidir del País Valencià, membre de Poble Lliure i impulsor de la Confederació d'Entitats Sobiranistes dels Països Catalans.
La seua família es va veure obligada a immigrar a terres valencianes. Militant comunista des de les acaballes del franquisme, va participar en l'organització de Comissions Obreres a Torrent i altres municipis de l’Horta. Posteriorment va ser responsable d'Acció Sindical, Organització i Secretari General de la Unió Comarcal de l'Horta de Comissions Obreres, liderà durant anys tot el sector d'esquerres i antipactes socials al si d'aquest sindicat. El 1987 va decidir assumir l'independentisme i els Països Catalans, en un procés que li va portar a militar en el Moviment de Defensa de la Terra des de l'any 1990. El 1991 va participar en la fundació de l'Assemblea Unitària per l'Autodeterminació, juntament amb Lluís Maria Xirinacs, Carles Castellanos, Jaume Soler, Eva Serra i Puig i Blanca Serra i Puig, entre d'altres. El juliol de 1992 va ser detingut i torturat en l'Operació Garzón contra l'Esquerra Independentista. Col·labora habitualment en mitjans de comunicació de l'àmbit dels Països Catalans, com ara La Veu del País Valencià, Levante-EMV, El Món, Llibertat, Ràdio Klara, Lliure i Millor o València Extra.

## Referències

* ↑ Món, El «El Món | Toni Infante: "El poble enviarà a la paperera de la història qui no faci avançar el procés"». El Món. Arxivat de l'original el 2016-11-27 [Consulta: 26 novembre 2016]. Arxivat 2016-11-27 a Wayback Machine.
* ↑ Llibertat.cat «Reconeixement a Toni Infante per vora 40 anys de militància». Llibertat.cat.

## Enllaços externs

* Antoni Infante Arxivat 2016-07-01 a Wayback Machine..
# Antoni Isac i Aguilar

Antoni Isac i Aguilar (Lleida, 1950) és un jurista i polític lleidatà. És militant d'Unió Democràtica de Catalunya i fou conseller de Justícia de la Generalitat de Catalunya des de desembre de 1992 fins al febrer de 1995.

## Enllaços externs

* Biografia d'Antoni Isac al web d'Unió Democràtica de Catalunya Arxivat 2021-05-12 a Wayback Machine.
# Angelina Eberly

Angelina Belle Peyton Eberly, més coneguda com a Angelina Eberly, (comtat de Sumner, Tennessee, 2 de juliol de 1798 – Indianola, Calhoun County, Texas, 15 de març de 1860) fou una hostalera i heroïna d'Austin (Texas) durant les Texas Archive War.
Angelina fou filla de John i Margaret (Hamilton) Peyton del Comtat de Sumner a Tennessee. El 1818 es va casar el seu cosí, Jonathan C. Peyton, i tots dos se'n van anar a viure a Nova Orleans (Luisiana). Van obrir una fonda i també taverna a San Felipe de Austin el 1825 fins que el 1834, Jonathan Peyton va morir. Angelina va continuar dirigint la fonda i taverna fins que va esclatar la Revolució de Texas i la ciutat va ser destruïda per impedir la seva captura per part de les forces mexicanes.
El 1836 va conèixer i es va casar amb el Capità Jacob Eberly, el qual també era vidu com ella. Van viure breument a Bastrop (Texas) i després van anar-se'n a Austin el 1839, on obriren la Eberly House. El 18 d'octubre de 1839, el president Mirabeau B. Lamar i el seu gabinet soparen a la taverna i el seu successor, Sam Houston, va acabar residint més temps a la Eberly House més que la mansió presidencial. Jacob Eberly va morir el 1841.
El desembre de 1842, Houston va ordenar l'extracció secreta dels arxius de la República sota custòdia de Washington-on-the-Brazos. La senyora Eberly, es va adonar que els símbols del govern nacional serien trets de la ciutat, així que es va fer amb un canó de sis lliures i el va disparar al General Land Office Building, advertint a la ciutat del que considerava que seria un robatori. El consegüent conflicte es va conèixer com a Archive War, el qual va ser guanyat pels Austinites, preservant Austin com a capital de Texas i mantenint-hi els arxius.
L'abril de 1847 Angelina se'n va anar a viure a Port Lavaca i va treballar a la Edward Clegg's Tavern House. El següent any se n'aniria a Indianola i va tirar endavant l'American Hotel fins que va acabar morint el 1860 a l'edat de 62 anys. Va ser enterrada en un cementiri a fora de Lavaca i va deixar en herència 50.000 $ al seu net Peyton Bell Lytle.
Una estàtua d'Angelina Eberly, va ser creada per l'artista Pat Oliphant, i fou situada prop del lloc on Eberly ajudar a conservar Austin com a ciutat capital de Texas.

## Referències

* Angelina Eberly al Handbook of Texas Online
* Austin American-Statesman, July 11, 1937. Mary Austin Holley Papers, Barker Texas History Center, University of Texas at Austin.
* Louis Wiltz Kemp (January 1933). "Mrs. Angelina B. Eberly," Southwestern Historical Quarterly. No. 36
* C. Richard King (1981) The Lady Cannoneer. Burnet, Texas: Eakin Press.
# Anna Suvórova

Anna Arónovna Suvórova és una orientalista i crítica d'art russa. Parla rus i urdú.

## Biografia

Suvórova és la Cap del Departament de Literatura asiàtica a l'Institut d'Estudis Orientals (Acadèmia Russa de les Ciències), professora de cultura indo-islàmica a l'Institut de Cultures Orientals i Clàssiques (Universitat Estatal Russa d'Humanitats), membre de la facultat Internacional en la Universitat Nacional d'Arts (Pakistan), membre del Academic Advisory Board del Centre per Estudi de Gènere i Cultura (Pakistan), i membre de la Royal Asiatic Society Regne Unit).
Entre les seves àrees d'interès professional destaquen la literatura premoderna sudasiàtica, l'islam en el subcontinent indi, el sufisme i les arts visuals i escèniques del sud de l'Àsia.
Per la seva contribució en la recerca de la literatura del Pakistan i el patrimoni cultural, li ha estat conferit un dels premis estatals més prestigiosos del Pakistan, el Sitara-i-Imtiaz.

## Obra seleccionada

* Masnavi: Un Estudi de la Novel·la Urdu. — Karachi: Oxford University Press, 2000.
* Sants musulmans del sud d'Àsia: de l'onzè al quinzè segle. — London—N.Y.: Routledge, 2004.
* Barr-e saghir ke awliya aur unke mazar. — Lahore: Mashaal, 2007
* Teatre Urdu Primerenc: tradicions i transformacions. — Lahore: Universitat Nacional d'Arts, 2009.
* Una ona nova d'inspiració índia. Traduccions de l'Urdu en Teatre i Literatura Tradicional Malaia.
* Naya Teatre a l'Índia: Redescobrir-se en el Mirall Occidental.
* Lahore: Topofília d'espai i lloc. - Karachi: Oxford University Press, 2011
* Benazir Bhutto: A Multidimensional Portrait. Arxivat 2018-06-29 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ review Christopher Shackle http://journals.cambridge.org/action/displayAbstract?aid=109809
* ↑ review Pritchett F. The Journal of Asian Studies. — 2001, vol. 60, No. 1.
* ↑ review Bruce Lawrence http://jis.oxfordjournals.org/cgi/pdf_extract/17/1/102
* ↑ review Karen Ruffel http://journals.cambridge.org/action/displayAbstract?aid=856884
* ↑ review Carl Ernst http://iri.iiu.edu.pk/index.php?page_id=27%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ review Nile Green http://www.basas.org.uk/journal/issues/v20.htm Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ review Ron Geaves http://www.ingentaconnect.com/content/berg/mar/2006/00000002/00000001 Arxivat 2012-10-21 a Wayback Machine.
* ↑ review Khaled Ahmed http://tribune.com.pk/story/309348/anna-suvorovas-lahore-beloved-city/
* ↑ review Khaled Ahmed http://indianexpress.com/article/opinion/columns/a-story-of-bhuttos-and-south-asia/
* ↑ review Ghazi Salahuddin http://www.newslinemagazine.com/2015/05/book-review-benazir-bhutto-a-multidimensional-portrait/ Arxivat 2015-05-16 at Archive.is
* ↑ review Swaran Singh http://www.thehindu.com/todays-paper/tp-features/tp-bookreview/remembering-benazir/article7337775.ece

## Enllaços externs

* Reinterpretant Anarkali
* Conferències a la Universitat Nacional d'Arts, 2009.
# Apol·linarisme

L'apol·linarisme va ser una doctrina i una secta considerada herètica per l'ortodòxia cristiana. Fou proposada pel bisbe de Laodicea Apol·linar com a reacció contra l'arrianisme i el gnosticisme.
Apol·linar, enemic d'Arri, mantenia que la paraula divina ocupava el lloc de l'ànima en Crist. Aquesta doctrina afirmava que la natura humana de Crist era incompleta: només posseïa el cos i l'ànima inferior o sensible, però la seva ment era divina.
Les seves doctrines foren condemnades per un sínode a Roma vers el 375. Fou el primer concili de Constantinoble (381) que va declarar-la heretgia, afirmant que les natures divina i humana de Jesús eren completes.
Va haver-hi comunitats apol·linaristes a Constantinoble i Síria; després de la mort d'Apol·linar (392) qualcuns dels seus deixebles intentaren perpetuar-la, però devers l'any 416 la majoria retornaren a la doctrina oficial i la resta es varen integrar en el monofisisme.

## Referències

* ↑ Hindson, Ed; Caner, Ergun. The Popular Encyclopedia of Apologetics: Surveying the Evidence for the Truth of Christianity (en anglès). Harvest House Publishers, 2008, p. 352. ISBN 0736936351.
# Article d'opinió

Un article d'opinió és un gènere periodístic argumental d'una certa extensió i importància en el qual s'expressen idees, opinions i judicis sobre temes d'actualitat o d'interès humà.

## Característiques

* Els articles d'opinió, que es troben en unes pàgines específiques dels diaris, poden ser de dos tipus: fixos i esporàdics. Els fixos s'anomenen columnes, són més breus i expressen l'opinió de col·laboradors habituals. els esporàdics se solen encarregar a especialistes (periodistes, economistes, sociòlegs...) i són habitualment més llargs i tracten els temes amb més profunditat.
* Tot i que l'articulista té llibertat per triar l'estil que més li agradi, el lector agraeix que sigui clar i concís, i que toqui a fons el tema; per això, els diaris recomanen que es facin servir mots que entengui qualsevol lector. El to pot ser formal, irònic...
* Es permet l'ús de la primera persona, però hi predomina la tercera, que dona un to més neutre.
* L'autor escull l'estructura que més li convé (exposició, narració, carta, etc.). L'últim paràgraf se sol reservar per a la conclusió del que s'ha dit o per a plantejar preguntes o hipòtesis obertes a la reflexió dels lectors.
* El títol va a criteri de l'autor; acostuma a ser breu, però ric en significat i enginy. Quan l'article ocupa un lloc preferent, el titular és més gros.
* Normalment a peu de pàgina s'indica la professió, càrrec... del signant o la seva adreça electrònica.
# Arna de l'olivera

L'arna de l'olivera (Prays oleae) és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels iponomèutids (Yponomeutidae). La seva distribució és la sud d'Europa i Nord d'Àfrica (regió mediterrània).

## Morfologia

És una arna petita que fa 6-7 mm de longitud i 12-14 mm d'envergadura. Els mascles i les femelles són molt semblants, però normalment la mida dels mascles és menor que la de les femelles. Els adults o imagos s'alimenten de nèctar i substàncies ensucrades.
Les ales anteriors són grises amb algunes petites taques negres i amb reflexos platejats. Les ales posteriors són de color gris platejat uniforme, reduïdes a una simple làmina envoltada per una franja de pèls llargs. Els ous fan uns 0,5 mm de llarg per 0,4 mm d'ample.
Les larves fan 0,6 mm acabades de néixer i arriben a un màxim de 7 mm de longitud i 1,4 mm de diàmetre. Tenen 5 estadis larvaris, són de color marró clar (avellana).

## Cicle vital

El seu cicle és de tres generacions anuals. La primera posta d'ous es fa el mes de setembre. La primera generació és antòfaga (es mengen els botons florals i les flors obertes de les oliveres); la segona generació és carpòfaga (dins les olives alimentant-se del pinyol) i la tercera generació és fitòfaga (mengen fulles).

## Fitopatologia

Les larves són una plaga molt comuna en l'olivera. Altres plantes sobre les que també s'alimenta són dels gèneres dins la família oleàcia Phillyrea, Gessamí i Ligustrum. Les larves fan galeries dins les fulles de les plantes hoste. La galeria en principi consisteix en un passadís curt i estret en la part de dalt de la fulla. Més tard, a principi de la primavera, abandona la galeria i s'instal·la en una taca irregular a qualsevol lloc de la fulla o bé continua la galeria. Els excrements són expulsats de la fulla a través d'un forat però en part es poden veure en la part inferior de la fulla.
Els danys principals són principalment per la segona generació que es menja les olives i aquestes cauen. El clima del lloc on es troben les oliveres té molta importància (més afectats els llocs càlids). Si l'atac no és molt intens les olives no atacades es fan més grosses i poden arribar a compensar la collita total. Els dos períodes de tractaments són a l'inici de la florida (finals de primavera) i quan les larves penetren a l'oliva (principi d'estiu). Insecticides de síntesi química i biològics (com Bacillus thuringiensis (varietat Kurstaki). Els enemics naturals que mes destaquen són Ageniaspis fuscicollis, Chelonus rimatus i Angitia armillata.

## Referències

* ↑ «Prays oleae Bernard, 1788». catalogueoflife.org. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Prays oleae – Plant Parasites of Europe». bladmineerders.nl. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Plagas y enfermedades del olivar. 1ª parte.». .infoagro.com. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ Codina i Ferrer, Ascensi «Els Enemics naturals dels insectes depredadors de les olives. I. Dos endòfegs de la mosca de la oliva ("Dacus oleae" Rossi) nous per a Espanya. Un ectòfag de l'arna de la olivera ("Prays oleaellus" F.) nou per a la província de Tarragona». Butlletí de la Institució Catalana d’Història Natural, 1922, pàg. 59-73.
# Arménio Vieira

Arménio Adroaldo Petxina de pelegrí i Silva; nascut el 29 de gener de 1941 a Praia, Cap Verd, és un periodista capverdià. Va començar la seva activitat durant la dècada de 1960, col·laborant en SELÓ, Boletim de Cabo Verde, Vèrtex (Coïmbra) review, Raízes, Ponto & Vírgula, Fragmentos, Sopinha de Alfabeto i altres.
Va ser guanyador en 2009 del Premi Camõés.

## Obres

* 1981: Poemas - África Editora - Colecção Cântico Geral - Lisboa
* 1990: O Eleito do Sol - Edição Sonacor EP - Grafedito - Praia
* 1998: Poemas (reeditat) - Ilhéu Editora - Mindelo
* 1999 - No Inferno - Centro Cultural Português - Praia e Mindelo.
* 2006 - MITOgrafias - Ilhéu Editora - Mindelo.
* 2009 - O Poema, a Viagem, o Sonho - Editorial Caminho - Lisboa.

## Referències

* ↑ «Sopinha de Alfabeto». Arxivat de l'original el 2012-07-21. [Consulta: 10 juliol 2016].
* ↑ «Web del Instituto Camões.». Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 10 juliol 2016].
# Associació Popular Regionalista

Associació Popular Regionalista (APC) fou una entitat nacionalista catalana fundada el 1895 per Ramon Folch i Capdevila, Josep Mallofré, Antoni Soyos, Francesc Curet i Bonaventura Rivera, joves estudiants i llicenciats seguidors de Joan Josep Permanyer i Ayats, Pere Aldavert i Martorell i Àngel Guimerà. Inicialment fou considerada com la branca jovenil del sector més ortodox de la Unió Catalanista i rèplica al Centre Escolar Catalanista. Editaren el diari Lo Regionalista.
Representaren la radicalització del moviment catalanista, però eren totalment contraris a participar en política i se centraren en el terreny doctrinal. Alhora, eren conservadors, força elitistes i es mantingueren al marge de la qüestió social. Aquest fet provocaria la marxa del seu cap Lluís Marsans i Sola el 1907, i aleshores es va dissoldre.

## Referències

* 1 2 Duràn Solà, Lluís. Breu història del catalanisme, I: Del segle xix a la Dictadura de Primo de Rivera. L'Abadia de Montserrat, 2009, p.41. ISBN 8498831741.
* ↑ Anguera, Pere. L'Onze de setembre: Història de la Diada (1886-1938) (en anglès). L'Abadia de Montserrat, 2008, p.42. ISBN 8498830168.

## Bibliografia

* Llorens i Vila, Jordi. La Unió Catalanista (1891-1904). Barcelona: Rafael Dalmau (Editor), 1991.
* Colomer, Jaume. La temptació separatista a Catalunya. Els orígens (1895-1917). Barcelona: Columna Edicions, 1995. ISBN 9788478099092.
# Argenteohyla siemersi

Argenteohyla siemersi és una espècie d'amfibis de la família dels hílids. És monotípica del gènere Argenteohyla. Habita a l'Argentina, Uruguai i possiblement Paraguai. Els seus hàbitats naturals inclouen zones d'arbustos, pantans i deltes. Està amenaçada d'extinció per la destrucció del seu hàbitat natural.
# Astroloba foliolosa

Astroloba foliolosa és una espècie de planta suculenta del gènere Astroloba, que pertany a la subfamília de les asfodelòidies (Asphodeloideae), dins la família de les asfodelàcies (Asphodelaceae).

## Taxonomia

Astroloba foliolosa (Haw.) Uitewaal va ser descrita per Antonius Josephus Adrianus Uitewaal i publicada a Succulenta (Netherlands) 1947: 54 (1947).

### Etimologia

* Astroloba : nom genèric que deriva de les paraules gregues astros, 'estrella' i lobos, 'lòbul'.
* foliolosa: epítet llatí que significa 'amb moltes fulles'.

### Sinonímia

* Aloe foliolosa Haw.
* Apicra foliolosa (Haw.) Willd.
* Astroloba spiralis subs. foliolosa (Haw.) L.E.Groen
* Haworthia foliolosa (Haw.) Haw.
* Tulista foliolosa (Haw.) G.D.Rowley

## Referències

* ↑ «Astroloba foliolosa (Haw.) Uitewaal». International Plant Names Index.
* 1 2 List of descriptive plant epithets
* ↑ «Astroloba foliolosa (Haw.) Uitew.». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden.
# Poliantocarp

Un poliantocarp és una infructescència globosa formada per un agregat d'aquenis o núcules.

## Referències

* ↑ Conesa Mor, Pedrol Solanes i Recasens Guinjuan, 2010, p. 162.

## Bibliografia

* Conesa Mor, J. A.; Pedrol Solanes, J.; Recasens Guinjuan, J. Estructura i organització de plantes superiors. Universitat de Lleida, 2010. ISBN 9788484093404.
# Port Esportiu de les Fonts

El Port Esportiu de les Fonts se situa en el municipi valencià d'Alcalà de Xivert, al Baix Maestrat.
En 1985 es va construir el port esportiu, i formant part d'ell, un poblat mariner, en terrenys guanyats al mar, el qual també compta amb amarratges propis per als apartaments de la planta baixa.

## Característiques generals

* Superfícies:
** Terrestre: 29.911 m²
** Infraestructures d'abric: 746 m
** Aigua abrigada: 32.874 m²
* Calat:
** De la bocana: 4 - 4,5 m
** Dels molls: 4 - 5 m
** Mínim: 2 m
* Longitud dels molls: 248 m
* Canal VHF: 9
* Llums de la bocana: OcV4s4M - GpD(4)14s4M

## Serveis a l'embarcació

* Nombre d'amarratges: 275
* Grua fixa: 8 tn
* Eslora màxima: 20 m
* Àrea de carenador: 12.042 m²
* Hivernatge: 187 m²
* Enllumenat / Electricitat, aigua potable, moll d'espera, rampa, reparació i manteniment, combustible, varador.

## Serveis generals

* Recollida d'escombraries, primers auxilis, informació meteorològica, bar, restaurant, farmàcia, banc.

## Activitats esportives

El seu club nàutic organitza regates i promociona activitats nàutiques com creuer, motonàutica i pesca. Alberga les instal·lacions d'una escola de vela homologada: Club de Vela Alcossebre, en la qual s'imparteixen cursos de creuer i vela lleugera.

## Distàncies a ports propers

* Port de Peníscola: 8,6 mn
* Port d'Orpesa: 13,5 mn

## Referències

* ↑ Sanz Sancho, Joan Vicent. Alcalà de Xivert-Alcossebre: Territori i patrimoni. Benicarló : Onada, 2009, pp. 23-24. ISBN 978-84-96623-41-5.

## Enllaços externs

* Puerto Deportivo Las Fuentes. TopBarcos.com. (castellà)
* P.D. Las Fuentes. Fondear. (castellà)
* Puerto Deportivo Las Fuentes Arxivat 2012-07-12 a Wayback Machine.. Portal Oficial de Turisme de la Comunitat Valenciana.