OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Refugi de Cortals de l'Ingla

El Refugi dels Cortals de l'Ingla és un refugi de muntanya situat al municipi de Bellver de Cerdanya, a la comarca de la Baixa Cerdanya. És un refugi guardat, propietat de l'ajuntament de Bellver de Cerdanya.

## Situació

El refugi dels Cortals de l'Ingla està situat a la capçalera de la vall de l'Ingla, dins del Parc Natural del Cadí-Moixeró, a 1.610 metres d'altitud. Es troba en el camí de pas del GR-107, conegut com a Camí dels Bons Homes, i també de la travessa Cavalls del vent, que enllaça els refugis del parc natural.

## Història

L'Institut per a la Conservació de la Naturalesa (ICONA) inaugurà el Refugi dels Cortals de l'Ingla el 1971, com a edificació de nova construcció d'estil pirinenc amb planta quadrada i excepcionals vistes. Al principi disposava d'un acabat de luxe, que s'anà deteriorant amb el vandalisme. El 1998 s'inicià una remodelació que coincidí amb l'arribada del nou guarda d'origen flamenc.

## Característiques

Es tracta d'un refugi guardat, amb una capacitat de vint-i-dues places, i amb serveis i equipaments. També és un punt base d'ascensions al Comabona de 2.554 metres, i a la serra del Moixeró.

## Referències

* 1 2 Ferrández Rubió, Jaume «Refugi dels Cortals de l'Ingla». EsportpèdiaCat - Enciclopèdia de l'Esport Català [Consulta: 22 maig 2020].
* 1 2 Fernández Sanvisens, Isaac. «El Refugi dels Cortals de l'Ingla». A: Cossetània Edicions. Cavalls del Vent: travessa senderista pel Parc Natural del Cadí-Moixeró, 2006, p. 97-98. ISBN 978-84-9791-172-6 [Consulta: 22 maig 2020].
# Rattus villosissimus

Rattus villosissimus també anomenada "Rata australiana de pèl llarg" és una espècie de rosegador endèmic d'Austràlia. La seva zona vital comprèn part del centre del Territori del Nord al Nord, Channel Country al sud-est i Queensland al nord-est d'Austràlia. Aquesta espècie realitza migracions més enllà del seu territori habitual arribant fins Alice Springs al centre del continent.

## Referències

* Baillie, J. 1996. Rattus villosissimus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 12 gener 2008
* Notícia apareguda a Nació Digital el 7 d'abril de 2011: Austràlia busca un flautista d'Hamelin
# Rattus timorensis

Rattus timorensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmica del Timor Occidental (Indonèsia). És coneguda a partir d'un únic exemplar trobat el 1990.

## Referències

* Baillie, J. 1996. Rattus timorensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006.
# Registre Regional d'Internet

Un Registre Regional d'Internet (RRI) és una organització que gestiona l'assignació i el registre de recursos de números d'Internet en una determinada regió del món. Els recursos numèrics d'Internet inclouen les adreces IP i els números de sistema autònom (SA).
N'hi ha cinc:
* African Network Information Centre (AfriNIC) a Àfrica
* American Registry for Internet Numbers (ARIN) al Canadà, diverses parts de la regió del Carib i els Estats Units
* Asia-Pacific Network Information Centre (APNIC) a Àsia, Austràlia i països veïns
* Latin American and Caribbean Internet Addresses Registry (LACNIC) a l'Amèrica Llatina i parts del Carib
* RIPE NCC a Europa, l'Orient Pròxim i l'Àsia central

## La relació entre els RRI i IANA

La Internet Assigned Numbers Authority (IANA) delega els recursos d'Internet (p. ex. adreces IP) als RRI, els quals, al seu torn, segueixen les seves pròpies polítiques regionals per a delegar-los als seus clients, els quals inclouen entre d'altres a proveïdors d'accés a Internet i organitzacions d'usuaris finals. Col·lectivament, els RRI participen en la Number Resource Organization (NRO), formada per a representar els seus interessos comuns, desenvolupar accions conjuntes i coordinar les seves activitats globalment. La NRO va signar un acord amb ICANN per a establir la Address Supporting Organisation (ASO), la qual coordina globalment en el marc d'ICANN les polítiques d'adreçament IP.

## Referències

* ↑ African Network Information Centre
* ↑ American Registry for Internet Numbers
* ↑ Asia-Pacific Network Information Centre
* ↑ Latin American and Caribbean Internet Address Registry
* ↑ RIPE Network Coordination Centre
* ↑ Number Resource Organization
* ↑ The Address Supporting Organization
* ↑ Internet Cororation for assigned Names and Numbers

## Vegeu també

* Domini de primer nivell territorial
# Revolta d'Andidjan

Revolta d'Andidjan fou una rebel·lió nacionalista que va esclatar el 30 de maig de 1898 (18 de maig segons l'antic calendari) quan 200 homes amb poques armes van atacar a les forces russes a Andidjan (antic kanat de Kokand) sota la direcció de xeic sufita nakhsbandita Dukči Išān Muhammad Ali Madali (vers 1856-1898).
22 soldats russos van morir i 18 van ser ferits; altres atacs simultanis van fallar a Margilan i Ush. 18 participants foren executats entre ells el líder. 546 rebel foren arrestats i 356 foren empresonats i condemnats a penes de treballs forçats o desterrats a Sibèria (163 foren alliberats). El cap rebel pensava que era delegat de l'Imperi Otomà (però el títol del nomenament es va demostrar fals, tot i que ell no ho sabia); fou declarat kan el dia abans de la revolta.
La meitat dels rebels eren kirguisos que el 1875 s'havien revoltat contra el kan Khudoyar (que va regnar del 1845 al 1858, el 1862-1863, i del 1865 al 1875) i havien estat una de les causes de l'ensorrament del kanat.

## Bibliografia

* Hisao Komatsu, The Andijan Uprising Reconsidered a: Symbiosis and Conflict in Muslim Societies: Historical and Comparative Perspectives, ed. by Tsugitaka Sato, Londres, 2004.
* Richard A. Pierce, Russian Central Asia 1867-1917 – A study in colonial rule, Berkeley/Los Angeles, 1960
# Rhipsalideae

Rhipsalideae és una tribu que pertany a la família de les cactàcies en la subfamília de les cactòidies.

## Descripció

Les Rhipsalideae són epífites o litòfites, generalment penjants, rarament enfiladisses o arbustos. La tija és segmentat, arrodonida o plana, les arèoles estan enfonsades. Les petites flors neixen en les parts laterals de la planta, són diürnes, però també estan obertes a la nit. Els fruits, generalment de petites baies, són carnoses.

## Distribució

Les plantes d'aquesta tribu són originàries principalment de les regions orientals d'Amèrica del Sud. Algunes espècies també es troben al centre i nord d'Amèrica. Una espècie, Rhipsalis baccifera, també està present al Vell Món.

## Gèneres

Té els següents gèneres:
* Hatiora - 8 espècies acceptades
* Lepismium - 8 espècies acceptades
* Rhipsalis - 52 espècies acceptades
* Schlumbergera - 7 espècies acceptades

## Referènciess

* ↑ «Cactaceae (Hatiora, Lepismium, Rhipsalis, Schlumbergera) a The Plant List, vers. 1, 1, 2013». Arxivat de l'original el 2019-12-22. [Consulta: 1r gener 2020].

## Bibliografia

* DC. 1828. Prodr. 3: 475.
* Nyffeler, R. & Eggli, U. (2010), A farewell to dated ideas and concepts: molecular phylogenetics and a revised suprageneric classification of the family Cactaceae. Schumannia 6: 109–149 Arxivat 2015-05-14 a Wayback Machine..

## Enllaços externs

* Cactoideae a Suculentas.es
# RealAudio

RealAudio (.ra) és un format de so creat per RealNetworks, famós i conegut per ser un dels més utilitzats en la reproducció en temps -quasi- real, sense la necessitat de descarregar l'arxiu, és el que s'anomena streaming, amb una acceptable qualitat de so (millor que la proporcionada per l'asf). La reproducció es fa mitjançant "paquets" que el servidor envia a l'usuari. Cada "paquet" d'àudio es reprodueix mentre que es rep un altre que el substitueix en una carpeta temporal. Aquest procés s'anomena Buffering.

## Referències

* ↑ RealPlayer 8 FAQ
# Reagrupament per França

Reagrupament per França (RPF) és un partit polític francès fundat el 1999 per Charles Pasqua i Philippe de Villiers amb dissidents de RPR i del Moviment per França. Forma part de la Unió per l'Europa de les Nacions.
A les eleccions europees de 1999 Pasqua i de Villiers van dirigir la llista Reagrupament per França i la Independència d'Europa (RPFIE), que va obtenir el 13,6% dels vots i 13 eurodiputats, entre ells Marie-France Garaud, William Abitbol i Jean-Charles Marchiani. Malgrat l'èxit, el 2000 de Villiers denuncià Pasqua i s'escindí en el Moviment per França (MPF), William Abitbol llençà el moviment Combats Souvreranistes, que donarà suport la candidatura de Jean-Pierre Chèvenemenet a les eleccions presidencials franceses de 2002, i obtenen dos escons dins la majoria presidencial a les eleccions legislatives franceses de 2002. D'altres marxen a Entesa Sobiranista, i només Pasqua i Marchiani resten a RPF. El 2003 canvia el nom pel de RPFIE i a les eleccions europees de 2004 no obté representació. El 2003 Pasqua és escollit senador com a aparentat dins UMP.
Des del 2002 els militants de RPF ingressaran col·lectivament dins UMP a través de Debout la République, corrent sobiranista d'UMP, i a partir del 24 d'octubre de 2004, per Nació i Progrés, creat per una vintena d'electors locals de RPF dirigts per l'eurodiputada Isabelle Caullery. Aquest grup aplega 200 dirigents locals i al congrés fundacional de l'UMP donaren suport a la candidatura com a president de Nicolas Dupont-Aignan. Alhora, el RPF aprova la doble militància amb UMP.
A les eleccions presidencials franceses de 2007 Pasqua va demanar Dupon-Aignan i Christine Boutin (Fòrum dels Republicans Socials) retirar llurs candidatures a favor de la de Nicolas Sarkozy.
El 5 de novembre de 2007 es va obrir un judici contra Charles Pasqua i el RPF, acusats de finançament il·legal del RPF per a les europees de 1999, i implicat en l'afer del casino d'Annemasse, instruït el 2001-2006 pel jutge Philippe Courroye. Hi havia set implicats més, un dels quals, Robert Feliciaggi, fou assassinat a l'aeroport d'Ajaccio.

## Notes

* ↑ Charles Pasqua dans la chienlit de Stéphanie Platat a Libération, 2 de novembre de 2007
# Rimator

Rimator és un gènere d'ocells que ha patit recents reubicacions taxonòmiques. Fins fa poc classificat a la família dels timàlids (Timaliidae), actualment el COI el considera un gènere obsolet i totes les espècies són ubicades a Napothera, dins la família dels pel·lornèids (Pellorneidae).

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.8, 2011) el present gènere estava format per tres espècies:
* Rimator albostriatus.
* Rimator malacoptilus.
* Rimator pasquieri.
# Rimavská Seč

Rimavská Seč (en hongarès Rimaszécs) és un poble d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica a prop de la frontera hongaresa. La majoria dels habitants (uns 89%) són hongaresos, 6% gitanos i 5% eslovacs.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1289. Fins al 1918 i de 1938 a 1945 (en conseqüència del Primer arbitratge de Viena) pertanyia al Regne d'Hongria. El juny 1944 un grup de 466 jueus van ser concentrats en un gueto abans de llur transport cap al camp de concentració i d'exterminació d'Auschwitz-Birkenau.

## Referències

* ↑ «History of the village». Ajuntament de Rimavská Seč.
* ↑ Miron, Guy (ed.). «Rimaszécs». A: The Yad Vashem encyclopedia of the ghettos during the Holocaust (en anglès). Jerusalem: Yad Vashem, 2009, p. 657ss. ISBN 978-965-308-345-5.

## Enllaços externs

* Rimavská Seč - Lloc web oficial
# Refugi de l'Exèrcit Republicà

El Refugi de l'Exèrcit Republicà és una obra de Pujalt (Anoia) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un refugi situat al peu del camí que hi ha a la part baixa del turó. És un refugi integral amb dues boques. Al costat hi ha un polvorí excavat també als nivells naturals.
Té diferents galeries disposades en ziga-zaga, clarament concebudes per protegir l'interior dels efectes de la metralla. Les mides aproximades són de 120 m, de llargada total, 1,75 d'amplada i 1,80 d'alçada, tot i que el terra original pot estar a un nivell inferior a l'actual.
A l'interior hi ha marques de les eines emprades -bàsicament pics- per a l'excavació del refugi i en diferents punts hi ha algunes banquetes, possiblement on s'acomodaven. Hi ha diverses inscripcions, hi figura l'any de la construcció 1938.

## Història

Durant la guerra civil de 1936-39 s'instal·là a Pujalt la base d'instrucció militar del 18è cos d'exercit republicà.

## Referències

* 1 2 3 4 «Refugi de l'Exèrcit Republicà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2018].
# Refugi de la Basseta

El refugi o Xalet de la Basseta és un refugi-xalet de muntanya a 1.720 m d'altitud del municipi de Montferrer i Castellbò (Alt Urgell) i situat al pla de la Basseta, al nord de Sant Joan de l'Erm Nou.
Construït a finals dels anys 60 i inaugurat al juny de 1968, disposa actualment de bar amb sala d'estar i llar de foc, restaurant, telèfon públic, serveis, dutxes, i 79 places d'allotjament, distribuïdes en habitacions de 4-6 places o en dormitori comunitari. En la temporada hivernal, dona servei a l'estació d'esquí de fons de Sant Joan de l'Erm amb lloguer de material, escola d'esquí. A l'estiu ofereix lloguer de bicicletes de muntanya.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya

## Enllaços externs

* Web del refugi Arxivat 2008-01-18 a Wayback Machine.
# Retrat del pintor Joaquim Vayreda

Retrat del pintor Joaquim Vayreda és un oli sobre tela de 42,5 × 32,5 cm realitzat per Antoni Caba i Casamitjana l'any 1870, el qual es troba al Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Context històric i artístic

Artista prolífic, coetani de Fortuny i un dels representants més destacats del realisme pictòric català, Antoni Caba i Casamitjana (format en la tradició romàntica de l'Escola de la Llotja a la dècada del 1850) exemplifica la consolidació de la inèrcia localista a la Barcelona de la segona meitat del segle xix. Autor de gran nombre de retrats sobris i austers, les seus composicions reflecteixen la influència del llenguatge codificat per Federico de Madrazo durant els seus anys d'aprenentatge a la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando de Madrid. També palesen la seua formació a París, on va arribar a matricular-se (el 1863) a l'Acadèmia de Belles Arts.

## Descripció

Estèticament i ideològicament, els retrats de Caba, com aquest Retrat del pintor Joaquim Vayreda, s'allunyen de les tipologies i els models dels retrats d'aparell, així com de les seues servituds escenogràfiques, amb la presència d'elements estereotipats que formen part del repertori figuratiu de la retratística occidental. L'absència de concessions a aquesta tradició pictòrica europea no va en detriment de la qualitat d'unes obres que destaquen pel seu grau elevat de fidelitat a la persona retratada, en aquest cas el pintor paisatgista Joaquim Vayreda i Vila. De fet, Caba fixa un model estandarditzat de retrat amb unes característiques tipològiques idèntiques que empra de manera gairebé seriada quan plasma persones del seu entorn familiar o del seu cercle d'amics. A banda de les diferències lògiques entre els personatges retratats, són evidents les coincidències formals, estilístiques, compositives o, fins i tot, la representació de la figura, retratada, en la majoria de les ocasions, en bust.
Fou una donació dels familiars del retratat l'any 1921.

## Referències

* 1 2 Museu Nacional d'Art de Catalunya (català)
* 1 2 3 Francesc M. Quílez i Corella a Guia del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Barcelona: MNAC, 2004. ISBN 8480431369. Pàgs. 232-233.

## Enllaços externs

* Pinterest
* Flickr
# Retrat del doctor Rey

Retrat del Doctor Rey és una pintura a l'oli realitzada per Vincent van Gogh el 1889, actualment exposada al Museu Puixkin, de Moscou.
Com a compatriota i admirador dels grans retratistes holandesos Rembrandt i Hals, Van Gogh creia que el futur de l'art pictòric pertanyia al gènere del retrat. En retratar el doctor Rey, de l'hospital d'Arle, que mostrà tanta compassió per l'artista malalt, Van Gogh va emfasitzar la seva natura amable i compassiva. Els colors brillants cal interpretar-los com una expressió de la seva admiració pel model --Van Gogh sempre tractava el color simbòlicament.

## Enllaços externs

* Fitxa al Museu Puixkin Arxivat 2007-10-24 a Wayback Machine.
# Resolució 1256 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1256 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 3 d'agost de 1999. Després de recordar les resolucions 1031 (1995), 1088 (1996) i 1112 (1997), el Consell va aprovar el nomenament de Wolfgang Petritsch com Alt Representant per a Bòsnia i Hercegovina.
Recordant l'Acord de Dayton, el Consell va expressar el seu agraïment pel treball de Carlos Westendorp com a Alt Representant i va acordar que Wolfgang Petritsch el succeís. Va reafirmar el paper de l'Alt Representant en el seguiment de l'aplicació de l'Acord de Dayton i la coordinació de les activitats d'organitzacions i organismes civils que estaven treballant per implementar l'Acord. Finalment, també va reafirmar el paper de l'Alt Representant com l'autoritat final sobre la interpretació de l'annex 10 sobre l'aplicació civil de l'Acord de pau.

## Referències

* ↑ «Security Council welcomes new Representative for Bosnia and Herzegovina, reaffirming importance of role in peace implementation». United Nations, 03-08-1999.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1201 a la 1300 (1998 - 2000)
* Guerra de Bòsnia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1254 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1254 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 30 de juliol de 1999. Després de recordar anteriors resolucions sobre Israel i el Líban incloses les resolucions 501 (1982), 508 (1982), 509 (1982) i 520 (1982), així com estudiar l'informe del Secretari General sobre la Força Provisional de les Nacions Unides al Líban (UNIFIL) aprovada en la Resolució 426 (1978), el Consell va decidir prorrogar el mandat de la UNIFIL per un període de sis mesos fins al 31 de gener de 2000.
El Consell llavors va reemfatitzar el mandat de la Força i va demanar al secretari general que mantingués negociacions amb el govern del Líban i altres parts implicades en l'aplicació de les resolucions 425 (1978) i 426 (1978) i que informés al respecte.
Fou condemnada tota violència contra la UNIFIL i es va instar a les parts a aturar els atacs contra la Força. El secretari general Kofi Annan va informar que hi havia un augment dels combats entre les Forces de Defensa d'Israel, l'Exèrcit del Sud del Líban i l'organització terrorista Hesbol·là al sud del Líban, amb atacs aeris israelians contra objectius civils compromesos per Hesbol·là utilitzant-los com a equipaments militars al Líban, per continuar el llançament de coets cap al nord d'Israel. Es van registrar un total de 359 incidents, i ambdues parts eren hostils a la UNIFIL durant el lliurament del seu mandat. Es van estimular més estalvis d'eficiència sempre que no afectessin la capacitat operativa de l'operació.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mission in Lebanon until 31 January 2000». United Nations, 30-07-1999.
* ↑ Annan, Kofi. «Report of the Secretary-General on the United Nations Interim Force in Lebanon». United Nations, 21-07-1999.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1201 a la 1300 (1998 - 2000)
* Conflicte del sud del Líban (1985-2000)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1252 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1252 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 15 de juliol de 1999. Després de recordar anteriors resolucions sobre Croàcia incloses les resolucions 779 (1992), 981 (1995), 1147 (1997), 1183 (1998) i 1222 (1999), el Consell va autoritzar la Missió d'Observadors de les Nacions Unides a Prevlaka (UNMOP) a continuar supervisant la desmilitarització a la zona de la península de Prevlaka fins al 15 de gener de 2000.
El Consell de Seguretat va acollir amb beneplàcit el recent aixecament de les restriccions a la llibertat de circulació de la UNMOP i la millora de la cooperació de Croàcia, però va assenyalar al mateix temps violacions de durada del règim de desmilitarització i la presència de forces iugoslaves i ocasionalment croates. També va donar la benvinguda a la voluntat de Croàcia de reobrir punts de cruïlla amb Montenegro com una important mesura de foment de la confiança que havia conduït al trànsit civil en ambdós sentits.
Es va instar tant a Croàcia com a Sèrbia i Montenegro a aplicar plenament un acord sobre la normalització de les seves relacions, cessar les violacions del règim de desmilitarització, reduir la tensió i garantir la lliure circulació als observadors de les Nacions Unides. Es va demanar al secretari general Kofi Annan que informés abans del 15 d'octubre de 1999 sobre les recomanacions per a les mesures de foment de la confiança entre les dues parts. Finalment es va demanar a la Força d'Estabilització, autoritzada a la Resolució 1088 (1996) i prorrogada per la Resolució 1247 (1999), que cooperés amb la UNMOP.

## Referències

* ↑ «Security Council extends Prevlaka mission until 15 January 2000». United Nations, 15-07-1999.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1201 a la 1300 (1998 - 2000)
* Guerra de la Independència croata

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Riera de Jafre

La riera de Jafre és un curs d'aigua torrencial del Garraf i del Baix Llobregat afluent de la riera de Ribes. Neix al terme municipal de Begues fruit de la confluència de la riera de Carxol i del torrent de la vall Ximosa. Desemboca a la riera de Ribes a Sant Pere de Ribes.

## Referències

* ↑ «Riera de Jafre | Mapes de Patrimoni Cultural». [Consulta: 19 gener 2022].
* ↑ Virella i Bloda, Joan. Visions geogràfiques del Penedès. [S.l.]: Institut d'Estudis Penedesencs, DL 1992. ISBN 84-86933-26-9.
# Ringer

Ringer és una solució de diverses sals dissoltes en aigua amb el propòsit de crear una solució isotònica. Rep el nom de Sidney Ringer, qui el 1882, va descobrir que la solució de perfusió del cor d'una granota havia de contenir sals de sodi, potassi i calci en una proporció precisa si es volia mantenir viu per molt temps. La solució de Ringer sol contenir clorur sòdic, clorur potàssic, clorur de calci i bicarbonat de sodi, aquest últim s'utilitza per equilibrar el pH (solució tampó). Segons un protocol de Cold Spring Harbor Laboratory per produir una solució estàndard isotònica es dissolen 7,2 g de NaCl, 0,37 g de KCl i 0,17 g de CaCl₂ en un litre d'aigua destil·lada, s'esterilitza i s'ajusta el pH de la mescla entre 7,3-7,4, tanmateix hi pot haver variacions en la concentració de cada component i el pH al qual s'ajusta segons els usos previstos. És àmpliament usat en microbiologia per a fer dilucions de mostres. Altres composicions, especialment les destinades a conservar teixits o òrgans vius, poden incloure fonts químiques d'energia per a les cèl·lules, com ara trifosfat d'adenosina i glucosa, així com antibiòtics i antifúngics. Així la solució de Ringer s'utilitza amb freqüència en medicina humana en forma de solució de Ringer lactat. La solució de Ringer lactat s'utilitza freqüentment en els experiments in vitro en òrgans o teixits, com en la prova muscular in vitro. La combinació exacta dels ions pot variar depenent del tàxon, amb receptes diferents d'aus, mamífers, peixos d'aigua dolça, peixos marins, etc. També es pot utilitzar amb finalitats terapèutiques, com el rentat artroscòpic en el cas d'artritis sèptica.

## Notes

* ↑ Ringer’s solution (pH 7.3-7.4) Cold Spring Harbor Protocols, 2008 doi:10.1101/pdb.rec11273

## Enllaços externs

* Ringer's solution Enciclopèdia Britànica on-line (anglès)
# Ringendorf

Ringendorf (en alsacià Ríngendorf) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 359 habitants.
Forma part del cantó de Bouxwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de Hanau-La Petite Pierre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 321 | 351 | 329 | 313 | 309 | 359 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Edmond Mahler | |