OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Andover

«En Geografia, Andover» té aquests significats:
* Andover (Hampshire), a Anglaterra
* Andover (Connecticut), a l'estat estatunidenc de Connecticut
* Andover (Dakota del Sud), a l'estat estatunidenc de Dakota del Nord
* Andover (Florida), a l'estat estatunidenc de Florida
* Andover (Illinois), a l'estat estatunidenc d'Illinois
* Andover (Iowa), a l'estat estatunidenc d'Iowa
* Andover (Kansas), a l'estat estatunidenc de Kansas
* Andover (Maine), a l'estat estatunidenc de Maine
* Andover (Massachusetts), a l'estat estatunidenc de Massachusetts
* Andover (Minnesota), a l'estat estatunidenc de Minnesota
* Andover (Nou Hampshire), a l'estat estatunidenc de Nou Hampshire
* Andover (Nova Jersey), a l'estat estatunidenc de
* Andover (Nova York), a l'estat estatunidenc de Nova York
* Andover (Ohio), a l'estat estatunidenc d'Ohio
* Andover (Vermont), a l'estat estatunidenc de Vermont
* North Andover, a l'estat estatunidenc de Massachusetts
# Anacroneuria arcuata

Anacroneuria arcuata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 1995. Spixiana 18(3):224.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):147.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 8 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Andrew Ogilvy

Andrew James "A.J." Ogilvy (Sydney, Austràlia, 17 de juny de 1988) és un jugador professional de bàsquet de nacionalitat australiana.

## Clubs

* Australian Institute of Sport
* Oakhill College
* Universitat Vanderbilt (2007-2010)
* Beşiktaş (2010-2011)
* València Basket (2011-2012)
* Brose Baskets (2012-2013). Campió de la Lliga alemanya de bàsquet
* Sydney Kings (2013-2014)
* Bàsquet Manresa (2014-)

## Referències

* ↑ sports-reference Fitxa a sports-reference, consultat l'abril del 2015

## Enllaços externs

* Perfil a Acb.com Arxivat 2012-11-05 a Wayback Machine.
# Andrew Holness

Andrew Michael Holness (n. Spanish Town, 21 de juliol de 1972) és un polític jamaicà, que exerceix com a primer ministre del seu país des del 3 de març de 2016 després de les eleccions generals del 25 de febrer, i prèviament des d'octubre de 2011 fins al 5 de gener de 2012. Va ser la persona més jove a ocupar aquest càrrec en la història de Jamaica, sent el novè primer ministre des de la independència. Anteriorment va ser ministre d'educació entre 2007 i 2011.
Va succeir a Bruce Golding com a líder de Partit Laborista de Jamaica així com en el càrrec de primer ministre el 23 d'octubre de 2011, convertint-se en la novena persona a ocupar el més alt càrrec jamaicà. Com a primer ministre va decidir mantenir la cartera d'educació sota el seu càrrec.

## Referències

* ↑ Holness Sworn In As PM, Takes 'The Most Honourable' Title. 3 March 2016. Accessed 3 March 2016.
# Andròmac

Andròmac és el nom dels següents personatges:
* Andròmac d'Elis, militar d'Elis.
* Andròmac de Tauromènion, tirà de Tauromènion (Sicília).
* Andròmac de Xipre militar i almirall xipriota.
* Andròmac d'Aspendos, militar al servei dels ptolemeus
* Andròmac (pare d'Aqueu), noble macedoni, pare d'Aqueu
* Andròmac (ambaixador), ambaixador grecoegipci
* Andròmac (Andromachus, Ἀνδρόμαχος), escriptor i gramàtic grec esmentat a uns Scholia sobre Homer. Podria ser l'autor de l'obra Etymologicum Magnum.
* Andròmac (retòric) retòric grec
* Andròmac el vell, metge grec
* Andròmac el jove, metge grec

## Referències

Bona part de les referències sobre els personatges de l'època clàssica amb aquest nom provenen de:
* Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867 (Vol. I, Vol. II i Vol. III).
# Amor, bodes i altres desastres

Amor, bodes i altres desastres (títol original en anglès, Love, Weddings & Other Disasters) és una pel·lícula de comèdia romàntica del 2020 escrita i dirigida per Dennis Dugan, a partir d'una història del mateix Dugan, Eileen Conn i Larry Miller. És protagonitzada per Diane Keaton, Jeremy Irons, Maggie Grace, Diego Boneta i Andrew Bachelor. S'ha doblat al català oriental central per a TV3, i al valencià per a À Punt.
Es va estrenar el 4 de desembre de 2020 a càrrec de Saban Films.

## Referències

* ↑ McNary, Dave. «Diane Keaton, Jeremy Irons to Star in 'Love, Weddings and Other Disasters'», 29-08-2019. [Consulta: 19 setembre 2019].
* ↑ N'Duka, Amanda. «Todd Stashwick Joins 'Violet' & 'Love, Weddings & Other Disasters'; TJ Atoms Cast In 'The 40-Year-Old Version'; D'Ambrosio Twins In 'Slapface' Indie», 12-09-2019. [Consulta: 12 setembre 2019].
* ↑ Day-Ramos, Dino. «'Love, Weddings & Other Disasters' Adds 'The Loudest Voice' Actor Dennis Staroselsky», 18-09-2019. [Consulta: 19 setembre 2019].
* ↑ D'Alessandro, Anthony. «Comedian Melinda Hill Joins Diane Keaton & Jeremy Irons Comedy 'Love, Weddings & Other Disasters'», 30-09-2019. [Consulta: 30 setembre 2019].
* ↑ CCMA. «Programació de TV3». [Consulta: 28 abril 2023].
* ↑ «Amor, bodes i altres desastres». À Punt, 26-06-2023. [Consulta: 1r juliol 2023].
* ↑ McNary, Dave. «Diane Keaton-Jeremy Irons Comedy 'Love, Weddings & Other Disasters' Sold to Saban», 06-08-2020. [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ Billington, Alex. «'Love, Weddings & Other Disasters' with Diane Keaton Official Trailer», 27-10-2020. [Consulta: 27 octubre 2020].
# Anaxyrus exsul

Anaxyrus exsul és una espècie d'amfibi que viu a Califòrnia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Hammerson (2004). Anaxyrus exsul. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 15 d'abril del 2008 (en anglès).
* Pauly, G. B., D. M. Hillis, and D. C. Cannatella. (2004) The history of a Nearctic colonization: Molecular phylogenetics and biogeography of the Nearctic toads (Anaxyrus). Evolution 58: 2517–2535.
# Anaxyrus

Anaxyrus és un gènere d'amfibis de la família dels bufònids que es troba a Nord-amèrica i a l'Amèrica Central.

## Taxonomia

* Anaxyrus americanus (Holbrook, 1836)
* Anaxyrus baxteri (Porter, 1968)
* Anaxyrus boreas (Baird and Girard, 1852)
* Anaxyrus californicus (Camp, 1915)
* Anaxyrus canorus (Camp, 1916)
* Anaxyrus cognatus (Say, 1823)
* Anaxyrus compactilis (Wiegmann, 1833)
* Anaxyrus debilis (Girard, 1854)
* Anaxyrus exsul (Myers, 1942)
* Anaxyrus fowleri (Hinckley, 1882)
* Anaxyrus hemiophrys (Cope, 1886)
* Anaxyrus houstonensis (Sanders, 1953)
* Anaxyrus kelloggi (Taylor, 1938)
* Anaxyrus mexicanus (Brocchi, 1879)
* Anaxyrus microscaphus (Cope, 1867)
* Anaxyrus nelsoni (Stejneger, 1893)
* Anaxyrus punctatus (Baird and Girard, 1852)
* Anaxyrus quercicus (Holbrook, 1840)
* Anaxyrus retiformis (Sanders and Smith, 1951)
* Anaxyrus speciosus (Girard, 1854)
* Anaxyrus terrestris (Bonnaterre, 1789)
* Anaxyrus woodhousii (Girard, 1854)

## Referències

* Frost, Darrel «The Amphibian Tree of Life». Bulletin of the American Museum of Natural History, vol. 297, 2006, pàg. 1–371.
* Pauly, G. B., D. M. Hillis, i D. C. Cannatella. (2004) The history of a Nearctic colonization: Molecular phylogenetics and biogeography of the Nearctic toads (Bufo). Evolution 58: 2517–2535.
# Anaxyrus hemiophrys

Anaxyrus hemiophrys és una espècie d'amfibi que viu al Canadà i als Estats Units.

## Referències

* Pauly, G. B., D. M. Hillis, and D. C. Cannatella. (2004) The history of a Nearctic colonization: Molecular phylogenetics and biogeography of the Nearctic toads (Bufo). Evolution 58: 2517–2535.
* Hammerson (2004). Bufo hemiophrys. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 15 d'abril del 2008 (en anglès).
# Petrell cendrós

El petrell cendrós (Oceanodroma homochroa) és un ocell marí de la família dels hidrobàtids (Hydrobatidae). D'hàbits pelàgics cria a cavitats naturals, a illes properes a Califòrnia, dispersant-se després a la llarga de la costa del Pacífic, des del nord de Califòrnia cap al sud fins al centre de Baixa Califòrnia.
# Bedmar y Garcíez

Bedmar i Garcíez és un municipi de província de Jaén, en la comarca de Sierra Mágina, amb 3.185 habitants (INE 2006). Fins a 1975, tant Bedmar com Garcíez eren municipis independents.
# Patu

Un patu és un terme genèric per a una maça de combat utilitzada pels maoris, poble indígena de Nova Zelanda. La paraula patu, en idioma maorí, significa colpejar o dominar.
Aquests tipus maces s'utilitzaven principalment com a arma d'atac. El cop donat amb aquesta arma era horitzontal i directe, des de l'espatlla al costat de l'enemic. Si l'enemic era subjectat pels cabells, llavors el patu era dirigit per sota de les costelles o mandíbula. Els patus eren fets de fusta dura, os de balena o pedra. El material més prestigiós era el pounamu (pedra verda). El patu fet de pounamu era generalment anomenat "mere". Els maoris van decorar el patu tallant en fusta, os o pedra.

## Referències

* ↑ «Maori Dictionary». Te Aka Māori-English, English-Māori Dictionary and Index Online. Pearson. Arxivat de l'original el 25 abril 2012. [Consulta: 20 novembre 2011].

## Enllaços externs

* (anglès) Mere pounamu in the collection of the Museum of New Zealand Te Papa Tongarewa
* (anglès) Patu onewa in the collection of the Museum of New Zealand Te Papa Tongarewa
* (anglès) Patu paraoa in the collection of the Museum of New Zealand Te Papa Tongarewa
* (anglès) Patu muka in the collection of the Museum of New Zealand Te Papa Tongarewa
* (anglès) Patu aruhe in the collection of the Museum of New Zealand Te Papa Tongarewa
# Patty Stratton

Patty Stratton (Berkeley, Califòrnia, 1930-La Vila Joiosa, Marina Baixa 2019) va ser una fotògrafa nord-americana instal·lada a la Marina Baixa. Nascuda a una família d'arrels a Nova York i a Califòrnia (neta del psicòleg George Malcolm Stratton i besneta del lingüista William Dwight Whitney), va viatjar per primera vegada a Europa el 1951, abans de graduar-se en Literatura Anglesa al 1953 en l'UCA de Berkeley. El 1955 torna a Europa i passa per Benidorm per primera vegada com explica al seu llibre "Viatje al Benidorm de 1957", després treballa a Ràdio Free Europe a Múnic. El 1956 s'estableix a Madrid i treballa per a la Air Force. El 1958 es casa amb l'escriptor Carles Llorca Timoner a Benidorm, té dos fills i treballa al Col·legi Lope de Vega on ensenya anglés, dirigeix un càmping i s'implica en l'activitat política i cultural de la comarca durant la transició. El 1984 torna als Estats Units i fa Màster en Fotografia a la NYU. Fa exposicions a Benidorm (aula de cultura CAM, Biblioteca Municipal), La Vila Joiosa (galeria "La Casa"), Villena (aule de cultura CAM), València (Llibreria Railowsky), Barcelona (Galeria Aixellà), Washington D.C. (per a la North American Catalan Society) i Nova York (Gregg Galleries), on mostra els seus treballs en Cibachrome sobre Chile, Argentina, Estats Units, Catalunya i País Valencià.
La seua exposició de 1988 "Benidorm fa 30 anys" a l'aula de cultura de la CAM té un gran ressò al poble de Benidorm i les fotografies són adquirides per l'Ajuntament com a part del seu patrimoni i s'edita un catàleg commemoratiu. Aquesta exposició es torna a fer en 2016 al museu l'Hort de Colón.
El 1992 torna a la Marina Baixa on mor en 2019.

## Obra

* "Viaje en color al Benidorm de 1957" 2016. Textos en castellà, anglés i valencià. Editorial : Vicente Jorge Sanjuán Sanjuán. ISBN 978-84-608-2595-1 EAN: 9788460825951

## Referències

* https://rua.ua.es/dspace/bitstream/10045/49846/1/Hacia_fuera%2C_hacia_dentro.pdf
* https://benidorm.org/comunicacion/val/node/44582%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* Entrevista https://www.youtube.com/watch?v=zR2iwxvhBx8
* https://www.diarilaveu.com/noticia/72153/lhort-de-colon-alberga-una-exposicio-fotografica-de-patty-stratton-sobre-benidorm
# Pellegrino Tibaldi

Pellegrino Tibaldi, també conegut com Il Pellegrini, (Puria, Valsolda, 1527 - Milà, 1596) va ser un pintor i arquitecte italià que també treballà a Espanya

## Formació a Bolonya

Es va formar com pintor a Bolonya, a l'escola de Bartolommeo Ramenghi, també anomenat Bagnacavallo, i com arquitecte amb Giulio Romano i Sebastiano Serlio.

## Roma

A Roma, entre 1547 i 1549, va conèixer l'obra de Michelangelo Buonarroti i d'artistes del Manierisme com Perin del Vaga.
Com a arquitecte alguns li atribueixen l'obra del palau i la capella dels Poggi a Bolonya. Treballà també com a enginyer militar a Ancona i a Ravenna.

## Llombardia

Posteriorment es traslladà a la Llombardia, on va rebre importants encàrrecs de Carles Borromeo: el Col·legi Borromeo de Pavia (1564) i a Milà, el pati de la Canònica dels Ordinaris de la Catedral (1565), l'església de Sant Fedele (1569), el temple octagonal de Sant Carles al Lazzaretto (1576-1592) i l'església de Sant Sebastià (1577).
Altres obres seves són la Basílica de Sant Gaudenzio a Novara, 1577; la façana de la Madonna dei Miracoli a Saronno, 1583 i el santuari de Rho, 1584). Segons Giorgio Vasari va emprar una "licenza... ordinata nella regola" ("llicència... ordenada de la regla"). La seva arquitectura es distingeix pregonament de la dels seus contemporanis, com per exemple, de la de Vignola.
Va ser nomenat arquitecte del Duomo de Milà, hi va fer el baptisteri, 1567.
Reclamat com a pintor pel rei Felip II, Tibaldi hi va fer una important obra al Monestir de l'Escorial, hi pintà els frescos del claustre i de la biblioteca (1588-1595).
* Biblioteca de l'Escorial
* «Salomó d'Israel i la Reina de Saba», Biblioteca
* «Presentació de la Verge al Temple», claustre
* «El casament de la Verge», claustre
* «Jesús davant els doctors de la llei», claustre

## Milà

En els seus darrers anys per la catedral de Milà projectà una façana monumental amb columnes, estàtues i obeliscs que mai es va portar a terme.
# Pelleschi

«Pelleschi» té aquests significats:
* Pelleschi, fou una família toscana dedicada a la música, d'entre l'època del classicisme i el romanticisme.
** Luigi Pelleschi (Florència, Toscana, 1769 - 1832)
** Gaspare Pelleschi (Florència, 1782 - 1861)
* Salvatore un altre germà, el qual es dedica exclusivament a l'ensenyança de la música; no es coneix cap composició seva.
# Pau de Constança

La Pau de Constança de 1183 va ser el tractat firmat a la ciutat de Constança entre l'emperador Frederic I Barbaroja i les ciutats de la Lliga Llombarda.

## Antecedents

La lluita de les Investidures va enfrontar el papa amb els membres de les monarquies europees que creien tenir dret exclusiu a nomenar (investir) els càrrecs eclesiàstics; una disputa sorgida al segle xi que, en el cas d'Itàlia va fer sorgir dues faccions, els güelfs (partit eclesial) i els gibel·lins (partit imperial).
La completa derrota de les tropes de Frederic I del Sacre Imperi Romanogermànic a la batalla de Legnano en 1176 quan intentava obtenir el control efectiu d'Itàlia, va forçar a Frederic a signar la treva de Venècia en 1177 per la qual va reconèixer a Alexandre III com a papa legítim i va acordar una treva amb les ciutats italianes de sis anys fins al 1183. La situació es va resoldre en finalitzar la treva, quan ambdues parts van signar la Pau de Constança, definint les relacions entre elles.

## La Pau de Constança

L'acord reconeixia a l'emperador la sobirania suprema i les regalies (drets de peatge, tarifes, monedatge, impostos punitius col·lectius, i la investidura -elecció i destitució- dels detentors de càrrecs públics) quan aquest es trobés a Itàlia. Així, formalment, les ciutats italianes es reconeixien vassalles de l'emperador.
L'acord reconeixia a les ciutats el dret de construir muralles, de governar-se a si mateixes i el seu territori circumdant triant lliurement els seus magistrats, de constituir una lliga i de conservar els costums que tenien "des dels temps antics". Així doncs, l'emperador reconeixia de fet les llibertats i privilegis de les comunes italianes.

## Conseqüències

Aquest ampli grau de tolerància, al que l'historiador Jacques Le Goff anomena "güelfisme moderat", va permetre crear a Itàlia una situació d'equilibri entre les pretensions imperials i el poder efectiu de les comunes urbanes, similar a l'equilibri aconseguit entre l'imperi i el papat a través del Concordat de Worms (1122) que va resoldre la Querella de les Investidures.

## Referències

* ↑ D'Ilario, Giorgio; Gianazza, Egidio; Marinoni, Augusto. Legnano e la battaglia (en italià). Edizioni Landoni, 1976, p. 16.
* ↑ «treva de Venècia». GEC. [Consulta: 14 juny 2024].
# Penzhinita

La penzhinita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom del riu Penzhina, on va ser descoberta.

## Característiques

La penzhinita és un sulfur de fórmula química (Ag,Cu)₄Au(S,Se)₄. Cristal·litza en el sistema hexagonal. Forma intercreixements de grans allargats o en forma de plaques, de fins a 7 micròmetres.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la penzhinita pertany a «02.BA: sulfurs metàl·lics amb proporció M:S > 1:1 (principalment 2:1) amb coure, argent i/o or», juntament amb els minerals següents: calcocita, djurleïta, geerita, roxbyita, anilita, digenita, bornita, bellidoïta, berzelianita, athabascaïta, umangita, rickardita, weissita, acantita, mckinstryita, stromeyerita, jalpaïta, selenojalpaïta, eucairita, aguilarita, naumannita, cervel·leïta, hessita, chenguodaïta, henryita, stützita, argirodita, canfieldita, putzita, fischesserita, petrovskaïta, petzita, uytenbogaardtita, bezsmertnovita, bilibinskita i bogdanovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1984 a l'ocurrència d'or i plata de Sergeevskoye, al riu Penzhina (óblast de Kamtxatka, Rússia), l'únic indret on se n'ha trobat aquest mineral. Sol trobar-se associada a altres minerals com: or natiu, aguilarita, calcopirita o galena.

## Referències

* ↑ «Penzhinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 febrer 2016].
* 1 2 «Penzhinite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 9 febrer 2016].
# Pepper Pike

Pepper Pike és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 6.040 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pepper Pike tenia 6.040 habitants, 2.203 habitatges, i 1.857 famílies. La densitat de població era de 328,9 habitants/km².
Dels 2.203 habitatges en un 32% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 78,3% hi vivien parelles casades, en un 5% dones solteres, i en un 15,7% no eren unitats familiars. En el 14% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 16,7% entre 25 i 44, un 34,5% de 45 a 60 i un 20,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 133.316 $ i la renda mediana per família de 147.097 $. Els homes tenien una renda mediana de 100.000 $ mentre que les dones 46.116 $. La renda per capita de la població era de 71.255 $. Aproximadament l'1,6% de les famílies i el 3,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pepper Pike». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pepper Pike». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Physocarpus

Physocarpus és un gènere dins la família rosàcia amb una desena d'espècies natives d'Amèrica del Nord (la majoria de les espècies) i nord-est d'Àsia (una espècie). Són arbusts caducifolis d'1 a 3 m d'alt. La seva escorça es pela en moltes capes. Les fulles són com les de l'auró palmato-lobulades de 3 a 15 cm de llarg i amb el marge irregularment serrat. Les flors són blanques produïdes en corimbes. El fruit és un grup de fol·licles inflats.

## Taxonomia

* Physocarpus alternans (M.E.Jones) J.T.Howell 1931 – Dwarf Ninebark (oest d'Amèrica del Nord)
* Physocarpus amurensis (Maxim.) Maxim. 1879 – Àsia
* Physocarpus australis (Rydb.) Rehder 1920
* Physocarpus bracteatus (Rydb.) Rehder 1916 (Colorado)
* Physocarpus capitatus (Pursh) Kuntze 1891
* Physocarpus glabratus (Rydb.) Rehder 1915 (Colorado)
* Physocarpus malvaceus (Greene) Kuntze 1891 (western North America)
* Physocarpus monogynus (Torr.) J.M. Coult. 1891
* Physocarpus opulifolius (L.) Maxim. 1879
* Physocarpus pauciflorus C.K.Schneid. 1906
* Physocarpus ribesifolia Kom. 1973 (Asia)
* Physocarpus hanceana Kuntze 1891 = Neillia hanceana (Kuntze) S.H.Oh 2006
* Physocarpus intermedius (Rydb.) C.K.Schneid. 1906 = Physocarpus opulifolius var intermedius (Rydb.) B.L.Rob. 1908
* Physocarpus torreyi (S. Watson) Maxim. 1879 = Physocarpus monogynus (Torr.) J.M.Coult. 1891
* Physocarpus stellatus (Rydb. ex Small) Rehder 1920 = Physocarpus opulifolius (L.) Maxim. 1879

## Referències

* ↑ Physocarpus Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. 22 Jan 2012
* ↑ P. alternansPlantilla:Ref-usda-plants22 Jan 2012
* ↑ P. amurensis Flora of China, www.eFloras.org 22 Jan 2012
* ↑ P. australis Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. International Organization for Plant Information (IOPI) 22 Jan 2012
* ↑ P. bracteatus Arxivat 2009-05-08 a Wayback Machine. USDA-ARS Germplasm Resources Information Network (GRIN) 22 Jan 2012
* ↑ P. capitatusPlantilla:Ref-usda-plants22 Jan 2012
* ↑ P. glabratus Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. 22 Jan 2012
* ↑ P. malvaceusPlantilla:Ref-usda-plants22 Jan 2012
* ↑ P. monogynusPlantilla:Ref-usda-plants22 Jan 2012
* ↑ P. opulifoliusPlantilla:Ref-usda-plants22 Jan 2012
* ↑ P. pauciflorus Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. International Organization for Plant Information (IOPI) 22 Jan 2012
* ↑ P. ribesifolia Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. 22 Jan 2012
* ↑ P. hanceana Arxivat 2009-01-20 a Wayback Machine. USDA-ARS Germplasm Resources Information Network (GRIN) 22 Jan 2012
* ↑ P. intermedius Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. 22 Jan 2012
* ↑ P. torreyi Integrated Taxonomic Information System (ITIS) 22 Jan 2012
* ↑ P. stellatus Arxivat 2012-11-01 a Wayback Machine. USDA-ARS Germplasm Resources Information Network (GRIN) 22 Jan 2012

## Enllaços externs

* Jepson Flora Project: Physocarpus
* Flora of China: Physocarpus