OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nectabeu I

Nectabeu I, Jeperkara-Najtnebef (nom egipci), va ser el primer faraó de la dinastia XXX, del període tardà d'Egipte.
Va regnar de 378 a 361 aC i és un dels últims faraons egipcis al tron d'Egipte. És citat a la Crònica demòtica com a Najtnebef, amb 16 anys de regnat.
El 378 aC, Nectabeu va deposar Neferites II, començant l'última dinastia de reis egipcis. Durant la major part del seu mandat, va combatre els intents de reconquesta persa amb l'ocasional ajut dels mercenaris d'Esparta o Atenes.
Des de circa 363 aC va ser corregent amb el seu fill Teos, que el va succeir. Va morir el 361 aC.
El seu regnat assenyala un nou període de prosperitat per al país, i la represa dels llaços comercials amb l'Orient i Grècia.

## Activitat legislativa

Va reformar lleis i disposicions, informant mitjançant decrets inscrits sobre grans esteles de granit col·locades a cada una de les grans ciutats d'Egipte. Així, el famós decret de Naucratis fixa els tributs que cada comerciant estranger del delta havia de pagar al temple de Neit a Sais. Recentment, es va descobrir una nova estela a la costa d'Abukir no lluny d'Alexandria.

## Construccions de la seva època

Va ser un gran constructor i restaurador dels principals temples d'un Egipte reunificat per última vegada per sobirans natius. Va construir a Sais, i a Bubastis es van trobar relleus jubilars d'ell, i lleons sedents amb el seu nom, que són a Roma, on s'havien transportat per al temple d'Isis de la capital imperial, i que inicialment s'havia consagrat a un temple d'Heliòpolis. Va restaurar els temples en ruïnes en tot el país, com els de Luxor i File.
Va fer construir a Hibis, a l'oasi de Jarga, a l'oest, un temple consagrat a Ammó, el qual, com era habitual, va ser embellit pels seus successors. També va fundar un temple a Abidos, on es van trobar els fragments d'una nau actualment exposada al Museu del Louvre.
És també del seu temps el primer mammisi de Denderah, l'arquitectura del qual inaugura un tipus de monument que va conèixer un desenvolupament sistemàtic als grans santuaris del país. Va ampliar el temple de Karnak construint el primer piló; també va protegir el temple de Karnak creant un gran recinte amb murs de tova. Va fer el mateix a Luxor i va condicionar el gran dromos que precedeix el temple d'Ammó-Min les esfinxs dels quals porten totes la seva titulatura. És de la seva època el primer santuari a Isis del temple de File, a la vora d'Assuan, així com el quiosc que acollia els visitants de l'antiga illa consagrada.

## Referències

* Dieter Arnold. 1999. Temples of the Last Pharaos. Nova York/Oxford.
# Outremer

Outremer és una pel·lícula francesa dirigida per Brigitte Roüan, estrenada el 1990. Aquest és el primer llargmetratge de Brigitte Roüan.

## Argument

Tres germanes, filles de colons, viuen a l'Algèria. Dues d'elles, Zon i Malène, estaven casades amb oficials de la marina francesa, mentre es desenvolupava la guerra d'Algèria. Per a la Gritte, la més petita de les tres, l'experiència de les seves germanes, que poques vegades veuen els seus marits, la fa témer el matrimoni.

## Repartiment

* Nicole Garcia: Zon
* Marianne Basler: Gritte
* Brigitte Roüan: Malene
* Philippe Galland: Paul
* Yann Dedet: Gildas
* Bruno Todeschini: Maxime
* Pierre Doris: Oncle Alban
* Monique Mélinand: tia Léonie
* Coralie Seyrig: Martine
* Tribs de Jean-Louis: Olivier
* Jean-Claude de Goros: Roger López, el gerent
* Zappy Max: El pare
* Nicolas Marié: noi

## Distincionss

* Nominació a César a la millor primera pel·lícula a la 16ns Premis Cèsar.
* Bayard d'or al millor guió al Festival international du film francophone de Namur.

## Referències

* ↑ Outremer a unifrance.org
* ↑ Outremer a la Cinemateca Francesa
* ↑ Re-scripting History and Fairy Tales in Brigitte Roüan's "Outremer" de Dominique Licops. A: Women's Studies Quarterly, Vol. 30, No. 1/2, Looking Across the Lens: Women's Studies and Film (Spring - Summer, 2002), pp. 103-119 (17 pages)
# Carretó

«Carretó» té aquests significats:
* Carretó, trill de forma troncocònica
* Carretó o toro mecànic, vehicle elevador autopropulsat
* Carretó manual, caixó amb una roda i mànecs per a transportar materials
# Unalaska

* Aquest article tracta sobre l'illa. Vegeu-ne altres significats a «Unalaska (Alaska)».
Unalaska (en aleutià Nawan-Alaxsxa) és una illa de les illes Fox, pertanyent a l'arxipèlag de les Aleutianes, a l'estat d'Alaska, als Estats Units. Està situada a 53° 54′ N, 166° 32′ O﻿ / ﻿53.900°N,166.533°O﻿ / 53.900; -166.533. Té una extensió de 2.721 km², amb una llargada de 128 quilòmetres i una amplada de 56 quilòmetres. La ciutat d'Unalaska ocupa part de l'illa i la totalitat de la veïna Amaknak, on es troba el port de Dutch Harbor. La població de l'illa, segons el cens de l'any 2000 era de 1.759 habitants.
Unalaska és la segona illa més gran del grup de les Fox i de les Aleutianes pel que fa a la seva extensió. La costa és molt irregular, plena de badies i penínsules. El terreny de l'illa és aspre i cobert de muntanyes i durant bona part de l'any la neu cobreix les parts més elevades.
El nom Unalaska és aleutià. Hi ha algunes teories sobre el seu origen; la majoria creuen que és una deformació del rus Unalaixka, que vindria de l'aleutià nawan Alaskax, «vora el continent».

## Història

L'illa va ser descoberta per Vitus Bering el 1741. Un assentament rus s'hi va instal·lar el 1759, però quatre anys més tard va ser destruït pels aleutians, juntament amb quatre vaixells mercants. La massacre va causar la mort de 162 colons russos. Els supervivents van aconseguir mantenir la seva posició fins al 1764, quan van ser rescatats pels russos. Aquest fet va provocar represàlies sagnants contra els nadius que van costar la vida a prop de 5.000 aleutians.
L'expedició d'Esteban José Martínez i Gonzalo López de Haro de 1788 va explorar la costa d'Alaska fins a Unalaska, marcant el límit occidental explorat pels espanyols a la regió. El mateix 1788, l'explorador anglès James Cook visità l'illa, anomenant-la Oonalashka en el seu diari.
El President dels Estats Units Ronald Reagan, el 31 de maig de 1988, en un discurs a Moscou, esmentà la trobada de nord-americans i russos a l'illa en el segle xix com a exemple de bones relacions entre els dos pobles.
El 8 de desembre de 2004, el petrolier malaisi Selendang Ayu va tenir un accident vora l'illa, i provocà un fort vessament de petroli.

## Referències

* ↑ Bergsland, K. Aleut Dictionary. Fairbanks: Alaska Native Language Center, 1994.
* ↑ Unalaska Island: Blocks 1016 thru 1018, Census Tract 1 and Blocks 2002 thru 2028, Block 2031, Census Tract 2, Aleutians West Census Area, Alaska United States Census Bureau
* ↑ «US Coast Pilot 9, Chapter 7, Aleutian Islands». Arxivat de l'original el 2010-05-27. [Consulta: 27 setembre 2014].
* ↑ Hayes, Derek. Historical Atlas of the Pacific Northwest: Maps of exploration and Discovery. Sasquatch Books, 1999, p. 67. ISBN 1-57061-215-3.
* ↑ Encyclopedia Britannica 3a Edició, 1797 Volum 13 article Oonalas-hka, i Volum 5 article Cook, James.

## Vegeu també

* Illes Fox
* Illes Aleutianes

## Enllaços externs

* Comunitat d'Unalaska (anglès)
* Informació d'Unalaska (anglès)
* Unalaska Community Broadcasting Arxivat 2006-09-06 a Wayback Machine. (anglès)
# Interceptor (pel·lícula)

Interceptor és una pel·lícula dramàtica d'acció del 2022 dirigida per Matthew Reilly a partir d'un guió que va escriure conjuntament amb Stuart Beattie. La pel·lícula és protagonitzada per Elsa Pataky i Luke Bracey.
El rodatge va tenir lloc a Nova Gal·les del Sud durant un període de trenta-tres dies, a partir del 29 de març de 2021.
Interceptor es va llançar a Netflix a escala mundial el 3 de juny de 2022, incloent-hi els subtítols en català. Prèviament, s'havien anunciat previsions per estrenar la pel·lícula a les sales de cinema a Austràlia el 2021, però no van fructificar. En canvi, la pel·lícula es va estrenar breument a Austràlia el 26 de maig de 2022, la setmana abans del seu llançament mundial de Netflix.

## Repartiment

* Elsa Pataky com a capitana J.J. Collins
* Luke Bracey com a Alexander Kessel
* Aaron Glenane com a Beaver Baker
* Mayen Mehta com a corporal Rahul Shah
* Rhys Muldoon com a tinent coronel Clark Marshall
* Belinda Jombwe com a Ensign Washington
* Marcus Johnson com a general Dyson
* Colin Friels as Frank Collins
* Zoe Carides com a president Wallace

## Referències

* ↑ N'Duka, Amanda. «Elsa Pataky, Luke Bracey To Star In Netflix Film 'Interceptor' From Director Matthew Reilly». Deadline Hollywood, 04-03-2021. [Consulta: 4 març 2021].
* ↑ «Film and TV Projects Going Into Production - Interceptor». Variety Insight. Arxivat de l'original el 6 maig 2021. [Consulta: 6 maig 2021].
* ↑ Hassall, Greg «Author Matthew Reilly goes from books to big screen in Interceptor directing debut» (en anglès australià). Australian Broadcasting Corporation, 10-10-2021 [Consulta: 8 maig 2022].
* ↑ «Interceptor». Only Melbourne. [Consulta: 8 maig 2022].
* ↑ «'Interceptor' Images Reveal Matthew Reilly's Intense Action Thriller» (en anglès americà). Collider, 14-04-2022. [Consulta: 8 maig 2022].
* ↑ «Interceptor». Goita què fan ara. [Consulta: 4 juny 2022].
* ↑ «Luke Bracey and Elsa Pataky to star in Matthew Reilly's 'Interceptor' for Netflix» (en anglès australià). IF Magazine, 04-03-2021. [Consulta: 8 maig 2022].
* ↑ «Georgie Tunny "punches" Waleed Aly on The Project». News.com.au, 24-05-2022. [Consulta: 4 juny 2022].
# Magaz de Cepeda

Magaz de Cepeda és un municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Tierra de Astorga.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 640 | 579 | 504 | 467 |
# Stàraia Simónovka

Stàraia Simónovka - Старая Симоновка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 225 habitants. Pertany al districte (raion) de Valuiki.

## Referències

* ↑ «Kasenovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-26. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Город Валуйки и Валуйский район» Белгородской области». Официальный сайт Администрации Валуйского района Белгородской области.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 26 març 2022].
# Necròpolis etrusques de Cerveteri i Tarquinia

Les necròpolis etrusques de Cerveteri i Tarquinia són unes necròpolis situades a les províncies italianes de Roma i Viterbo. Es van anar construint entre els segles IX i I abans de Crist. Foren inscrites el 2004 com a Patrimoni de la Humanitat per UNESCO.
Està formada per més de 6.000 tombes. D'entre elles hi ha una tomba d'una princesa del segle vi abans de Crist aproximadament.

## Referències

* ↑ «Etruscan Necropolises of Cerveteri and Tarquinia». UNESCO. [Consulta: 14 agost 2015].
* ↑ Ghose, Tia «Oops! Etruscan Warrior Prince Really a Princess». Livescience, 18-10-2013 [Consulta: 14 agost 2015].
# Varicorhinus barbatulus

Varicorhinus barbatulus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 26 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Taiwan.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Shiao, J.C., C.S. Tzeng, C.L. Leu i F.C. Chen, 1999. Enhancing the contrast and visibility of daily growth increments in fish otoliths etched by proteinase K buffer. J. Fish Biol 54:302-309.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Shen, S.C. (ed.), 1993. Fishes of Taiwan. Department of Zoology, National Taiwan University, Taipei, Taiwan. 960 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Carlos Calderón

Carlos Calderón és el nom dels següents personatges:
* Carlos Calderón López, futbolista espanyol
* Carlos Calderón Chico, historiador, escriptor i periodista equatorià
* Carlos Calderón González, futbolista mexicà
* Carlos Calderón de la Barca, futbolista mexicà
* Carlos Calderón Mosquera, investigador i professor colombià
* Carlos Calderón y Vasco, militar espanyol
# Turó de Can Mallol

El Turó de Can Mallol és una muntanya de 409 metres que es troba als municipis de Barcelona, Sant Cugat del Vallès i Sant Feliu de Llobregat, a les comarques del Barcelonès i Baix Llobregat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Javier Araguz Castrodeza

Javi Araguz (Barcelona, 1982) és un escriptor català especialitzat en novel·la Juvenil. La seva formació en diverses disciplines artístiques, com la il·lustració, el disseny gràfic i la cinematografia, l'han proveït d'un estil narratiu propi. Un estil molt pròxim a la generació que va créixer, com ell, amb l'anime japonès, els còmics i els videojocs. Els recursos audiovisuals, la descripció i els diàlegs predominen en al seu estil amb la intenció de crear un món imaginatiu i dinàmic pel lector. Va començar a escriure La tierra de Alidra, la primera novel·la de la trilogia fantàstica El mundo de Komori, amb tan sols 18 anys. La seva passió per explicar històries l'ha endut a escriure molts llibres més. Fou finalista del I Premio de Literatura Infantil y Juvenil As de Picas 2009. Amb la seva parella Isabel Hierro ha escrit diversos llibres a quatre mans.

## Obra

* El mundo de Komori, vol. 1 : la tierra de Alidra (Marenostrum, 2007)
* El mundo de Komori, vol. 2 : el príncipe de los gatos (Marenostrum, 2008)
* El mundo de Komori, vol. 3 : la guerra de los vientos (Marenostrum, 2010)
* Misterios subterráneos (Hidra, 2010)
* La Estrella (Viceversa, 2011) amb Isabel Hierro
* La soledad de los objetos (2013 antologia 20 relatos del fin del mundo 2013).
* El abordaje (antologia Steam Tales, amb Isabel Hierro 2013).
* Desterrado (antología Sueños, 2015).
* Un caramelo para Marie (antología Chikara, amb Isabel Hierro, 2016).
* Borealia (Astronave, 2018. Amb Isabel Hierro).
* Borealia 2: Entre dos mundos (Astronave, 2018. Amb Isabel Hierro).
* Borealia 3: Salto al multiverso (Astronave, 2019. amb Isabel Hierro).
* El destino inevitable de Arlène Rêvetruite (La Galera, 2021).

## Referències

* ↑ «Directori d'autors locals del districte de Sant Andreu». Web. Biblioteca Pública Ignasi Iglésias, 2013. [Consulta: 19 juliol 2014].
* ↑ Guia d'escriptors de Sant Andreu. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 2010
* ↑ Javier Araguz Castrodeza; María Isabel Hierro García La estrella. Editorial Viceversa, S.L., 16 juny 2011. ISBN 978-84-92819-74-4 [Consulta: 2 maig 2013].
* ↑ Rubiera, Patricia. «Entrevista a Javi Araguz e Isabel Hierro por "La Estrella"» (en castellà). Anika entre libros, 01-10-2011. [Consulta: 1r juny 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Lèxic de l'espanyol

El lèxic de l'espanyol és el conjunt de paraules i expressions que formen part del vocabulari de la llengua espanyola, ja sigui per procedència del llatí (mots patrimonials) o d'altres llengües (manlleus) o bé per creació a partir de paraules prèviament existents en castellà.

## Paraules patrimonials

Les paraules patrimonials són aquelles que provenen de l'evolució de mots previs ja existents en llatí vulgar i representen el 70% de les paraules existents en castellà. Quan les paraules s'han incorporar directament del llatí sense patir el canvi fonètic propi dels segles, es parla de cultismes, la majoria introduïts a partir del renaixement. Si d'un mateix mot llatí provenen dos paraules diferents castellanes, una que és un cultisme i l'altra no, es tracta d'un cas de cognat. No totes les veus patrimonials conserven el mateix significat que l'origen etimològic llatí, per la modificació del context històric i per mecanismes d'analogia o interpretació dels parlants.

## Préstecs lingüístics

Per necessitats expressives, s'han anat incorporant paraules d'altres llengües amb què el castellà ha estat en contacte al llarg dels segles. En cada moment o camp semàntic predominen els manlleus o préstecs d'una determinada llengua.
Per cronologia els primers préstecs provenen de l'anomenat substrat lingüístic, aquelles llengües que estaven a la regió abans de l'arribada del llatí i que hi van influir, com "barro". Quan la llengua estava en formació, va rebre una forta influència de les llengües germàniques, per la invasió dels visigots de la península, però l'adopció per part d'aquests de la cultura llatina i el cristianisme va fer que molts germanismes desapareguessin. Romanen paraules com "guerra". A l'edat mitjana els àrabs van conquerir la major part del territori espanyol i van incorporar nombrosos mots a la llengua, com "almohada", que sí van perdurar en el temps. Posteriorment els préstecs ja no van procedir de conquestes bèl·liques sinó del prestigi de la llengua d'origen o la seva influència internacional. Per això durant el renaixement van aparèixer la major part dels italianismes presents, després van proliferar els gal·licismes i en època contemporània és l'anglès la font de les principals paraules adoptades per l'espanyol, com el "futbol".

## Referències

* ↑ Rafael Lapesa, Historia de la lengua española. Editorial Gredos, 2001.
# Son Ponç Cardaix

Son Ponç Cardaix és una possessió del terme de Llucmajor, Mallorca, situada a la zona del llevant del municipi, entre Son Marrano, Cas Rubins, el Camp d'en Canals i Son Rumbo. El 1777 tenia 166 quarterades i n'era propietari Jaume Mesquida des Revellar. Deriva d'una antiga possessió anomenada Son Ponç que el 1596 pertanyia a Miquel Mut. Tenia cases, ara de Son Ponç Cardaix, i era dedicada a conreu de cereals i a ramaderia ovina. Confrontava amb ses Sitjoles, Son Mesquida, Onxa i Son Julià Mut.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 13. Palma: Promomallorca, p. 284. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 13. Palma: Promomallorca, p. 283. ISBN 84-8661702-2.
# Pagellus affinis

Pagellus affinis és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 37 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes occidentals de l'oceà Índic (des del Golf Pèrsic fins al Golf d'Aden i les costes septentrionals de Somàlia).

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Vèrç (Droma)

Vers-sur-Méouge és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 43 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vers-sur-Méouge era de 43 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 32 habitatges, 19 eren l'habitatge principal de la família, 11 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 29 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 19 habitatges principals, 14 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 2 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 13 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vers-sur-Méouge el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 12 | 45 a 49 | 12 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 12 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 28 persones, 20 eren actives i 8 eren inactives. De les 20 persones actives 17 estaven ocupades (9 homes i 8 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 8 persones inactives 4 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'únic establiment comercial que hi havia el 2009 era una carnisseria.
L'any 2000 a Vers-sur-Méouge hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Vers-sur-Méouge a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Vers-sur-Méouge a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Ullal

* Aquest article tracta sobre la dent d'alguns mamífers. Vegeu-ne altres significats a «Ullal (Harry Potter)».
Un ullal, dent canina o clau és una dent extremadament llarga de certs mamífers que sobresurt quan la boca és tancada. Usats per a defensar-se més que per a atacar, els ullals, que una vegada van ser dents normals, s'han desenvolupat amb l'ús i han esdevingut un senyal d'identitat per als animals que els posseeixen.
Alguns exemples de mamífers vivents amb ullals són l'elefant, el senglar, l'hipopòtam, la morsa i el narval, i entre els mamífers extints es troben el mamut i el tigre de dents de sabre.
Les dents que amb el temps s'han convertit en ullals no són les mateixes en totes les espècies d'animals: en l'elefant es tracta de dues incisives superiors, en el senglar són els canins inferiors, que són més desenvolupades en els mascles adults, en l'hipopòtam, finalment, són els canins superiors.
Els ullals s'empren per a produir ivori, que s'usa en decoració i en joieria, i antigament s'utilitzaven també per a elaborar altres articles, com tecles de piano. Ja que els animals amb ullals estan en perill d'extinció (especialment l'elefant africà), el comerç amb l'ivori està molt restringit per la Convenció pel Comerç Internacional d'Espècies Amenaçades de Fauna i Flora Silvestres (CITES) de les Nacions Unides. Es desconeix si aquesta prohibició s'aixecarà algun dia.

## Vegeu també

* Comerç del vori
* Vori de morsa
* Dent canina

## Referències

* ↑ «ullal» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ «dent» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ «clai» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
Viccionari