OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jordi Agustí i Ballester

Jordi Agustí i Ballester (Barcelona, 1954) és un paleontòleg català. El 1981 es doctorà en ciències biològiques per la Universitat de Barcelona sota la direcció de Miquel Crusafont i Pairó de Sabadell. De 1985 a 2005 fou director de l'Institut de Paleontologia Miquel Crusafont. Des del 2005 és professor d'investigació a l'Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social de la Universitat Rovira i Virgili.
El 1976, juntament amb Josep Gibert Clols i Narcís Sánchez, va descobrir el jaciment de Venta Micena al poble d'Orce a província de Granada, on l'estiu organitzaren una campanya d'excavació amb Salvador Moyà-Solà i Joan Pons-Moyà. Allí hi descobrí el 1982 el fragment de crani VM-0, també anomenat home d'Orce. Tanmateix, ell és partidari de la teoria segons la qual el fragment pertany a un ase jove.
La seva tasca de recerca s'ha centrat en l'estudi dels micromamífers fòssils des del doble vessant evolutiu i paleoecològic i ha dirigit diversos projectes europeus així com campanyes paleontològiques al nord d'Àfrica i a Geòrgia. També fou el descobridor de VM-0 i partidari de la hipòtesi de l'ase jove.
Té publicats més de 250 treballs en revistes científiques nacionals i estrangeres sobre l'evolució dels petits mamífers en els darrers 10 milions d'anys.
El 1999 va ingressar en la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona. El 2003 va rebre la Medalla Narcís Monturiol al mèrit científic de la Generalitat de Catalunya.

## Obres

* Roedores miomorfos del neógeno de Cataluña (1981)
* La evolución y sus metáforas (1994)
* Els fòssils. A la recerca del temps perdut (1995)
* Memoria de la Tierra (1997)
* Global events and Neogene evolution of the Mediterranean (coordinador, 1992)
* Influence of climate on faunal evolution in the Quaternary (coordinador, 1995)
* La lógica de las extinciones (coordinador, 1996)
* Mammoths, sabertooths, and hominids : 65 million years of mammalian evolution in Europe (2002)
* El secret de Darwin (2002), Premi de Literatura Científica de la Fundació Catalana per a la Recerca.
* Fósiles, genes y teorías. Diccionario heterodoxo de la evolución (2004)
* Del Turkana al Cáucaso. Una de las primeras grandes aventuras de la historia (2005)
* La Gran migración : la evolución humana más allá de África (2011)

## Referències

* ↑ L'Home d'Orce: Una controvèrsia pública per Miquel Carandell Baruzzi, p. 5 i 29

## Enllaços externs

* «Jordi Agustí i Ballester». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Jutjat de primera instància i instrucció

Un jutjat de primera instància i instrucció és un jutjat amb seu en un cap de partit, on el jutge titular, conegut com a jutge de primera instància i instrucció, és un funcionari de l'administració de justícia amb atribucions per conèixer de tots els casos civils i penals que es donin en el partit judicial, sempre que per llei no s'atorguin a jutges inferiors, que ja no són funcionaris de l'administració de justícia, com els jutges de pau.

## Enllaços externs

* Jutjats de primera instància i instrucció Arxivat 2018-05-25 a Wayback Machine.. Generalitat de Catalunya
# Sant Joan d'Arsós

Sant Joan d'Arsós és l'església de l'antic veïnat d'Arsós, o Mas d'Arsós, de la comuna de Bula d'Amunt, a la regió dels Aspres, en el Rosselló (Catalunya del Nord).
L'església és en el terç superior, meridional, del terme de Bula d'Amunt,

## Descripció

Es tracta d'una petita església romànica d'una sola nau, amb absis semicircular a llevant.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «20-Bula d'Amunt». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Bula d'Amunt». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 43. Sant Joan d'Arsús». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.
* Mallet, Géraldine. Les Églises romanes oubliées du Roussillon. Montpellier: Ed. Les Presses du Languedoc, 2003, p. 284. ISBN 2859982442.
* Ponsich, Pere. «Bula d'Amunt: Sant Joan d'Arçós». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ Sant Joan d'Arsós en els ortofotomapes de l'IGN
# Savcı Beg

Savcı Beg fou un príncep otomà, germà d'Osman I. Va ajudar al seu germà en diverses campanyes militars i va morir en combat el 1286/1287 en la lluita contra el governador grec d'Angelokome (en turc Ayne Göl) en un combat lliurat prop d'Egridje al darrere del mont Olimp. El pi sota el que va caure fou objecte de culte durant segles. Fou enterrat al mausoleu de Sögüd, però aquest fou destruït pels grecs el 1922. Un nebot seu, fill d'Osman, va portar també el nom de Savcı, i va morir en combat.

## Referències

* ↑ Histoire de l'Empire ottoman, depuis son origine jusqu'à nos jours, par J. von Hammer; traduit de l'allemand par J. J. Hellert, Volum 1 a 18
# Sea Devils (pel·lícula de 1931)

Sea Devils és una pel·lícula dramàtica estatunidenca de 1931 dirigida per Joseph Levering i protagonitzada per Molly O'Day, Edmund Burns i Walter Long.

## Argument

Richard Charters està a la presó per un delicte d'assassinat, però mentre la seva mare demana al governador que li doni en llibertat condicional, s'escapa. Va als molls, buscant un vaixell que vagi cap al sud.

## Repartiment

* Molly O'Day com Ann McCall
* Edmund Burns com Richard Charters
* Walter Long com Johnson
* Paul Panzer com Steve
* Henry Otto com Governador
* Jules Cowles com advocat

## Referències

* ↑ Darby, p. 65

## Bibliografia

* Darby, William. Masters of Lens and Light: A Checklist of Major Cinematographers and Their Feature Films. Scarecrow Press, 1991.
# Shaftsbury

Shaftsbury és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000, tenia 3.767 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shaftsbury tenia 3.767 habitants, 1.450 habitatges i 1.078 famílies. La densitat de població era de 33,7 habitants per km².
Dels 1.450 habitatges en un 34,6% vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,2% vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 25,6% no eren unitats familiars. En el 19,5% dels habitatges vivien persones soles, el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones que vivien en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 28,4% de 45 a 60 i un 13,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.139 $ i la renda mediana per família, de 52.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.118 $ mentre que les dones, de 25.776 $. La renda per capita de la població era de 22.035 $. Entorn del 4% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shaftsbury». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shaftsbury». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Monte Fontainhas

Monte Fontainhas és una muntanya volcànica enmig de l'illa Brava a Cap Verd. Amb 976 m d'altitud, és el punt més alt de l'illa.
Es van produir activitats sísmiques a l'illa el 1982, 1990, 1998 i el 2004. Aquests van tenir lloc a la muntanya submarina de Cadamosto entre les illes de Brava i Fogo. Està compostes de tipus de roques fonolita i ignimbrita.
El centre muntanyenc de l'illa està sovint cobert de núvols, que s'alimenten nombroses corrents, com ja va ser observat pel viatger del segle xix Armand d'Avezac.

## Vegeu també

* Llista de muntanyes de Cap Verd

## Referències

* ↑ Ingo Grevemeyer, George Helffrich, Bruno Faria, Guillermo Booth-Real, Michael Schnabel and Wilhelm Weinrebe, " Seismic activity at Cadamosto seamount near Fogo Island, Cape Verdes-formation of a new ocean island? ", in Geophysical Journal International, vol. 180, no February 2, 2010, p. 552–558
* ↑ "Brava" in Armand d'Avezac et al., L'Univers. Îles de l'Afrique, Firmin Didot frères, Paris, 1848, p. 208-210

## Bibliografia

* Reitmeier, Pitt and Fortes, Lucete. Goldstadt Hiking Map Fogo Brava 1: 50,000. Goldstadt-Verlag 2008.
* Ricardo A. S. Ramalho, Building the Cape Verde Islands, Springer, 2011, p. 207
* Pierre Sorgial, Guide des îles du Cap-Vert (Cape Verde Islands Guide), Karthala, 1995, p. 108 (ISBN 9782865375967)
# Mancomunitat la Costera-Canal

La Mancomunitat la Costera-Canal és una mancomunitat de municipis de les comarques valencianes de la Costera i la Canal de Navarrés. Aglomera 17 municipis i 72.547 habitants, en una extensió de 1.011,90 km². Actualment (2015) la mancomunitat és presidida per Carlos Garrido, del Partit Socialista del País Valencià i alcalde de l'ajuntament de La Granja de la Costera.
Les seues competències són:
* Depuració d'aigües residuals
* Educació
* Hospital
* Neteja viaria i recollida de fem
* Serveis assistencials
Els pobles que formen la mancomunitat són:
* l'Alcúdia de Crespins
* Barxeta
* Bicorp
* Bolbait
* Canals
* Cerdà
* Énguera
* la Font de la Figuera
* el Genovés
* la Granja de la Costera
* Xàtiva
* Llocnou d'en Fenollet
* Llanera de Ranes
* la Llosa de Ranes
* Moixent
* Montesa
* Novetlè
* Quesa
* Rotglà i Corberà
* Torrella
* Vallada
* Vallés

## Enllaços externs

* Portal de la Direcció General d'Administració Local de la Generalitat Arxivat 2008-05-26 a Wayback Machine.
# Josep Maria Fernández i Garcia

Josep Maria Fernández i Garcia (Sabadell, 1945) és un antic pilot d'automobilisme català. Germà del múltiple campió en diverses modalitats Joan Fernández, Josep Maria practicà com ell l'hoquei sobre patins i l'esquí alpí abans de debutar en curses de cotxes com al seu copilot. Fou campió de Catalunya de ral·lis (1975, 1976) i campió d'Espanya de muntanya (1975) en la categoria GT. Disputà el Ral·li de Montecarlo i proves internacionals de circuit com ara les 24 Hores de Le Mans, els 1.000 km i les 6 Hores de Barcelona, formant part de l'Escuderia Montjuïc. Dins el seu palmarès hi ha 33 victòries absolutes i prop de 80 de classe, la majoria al volant de vehicles de la marca Porsche.

## Referències

* 1 2 «Josep Maria Fernández Garcia». enciclopedia.cat. GEC - Enciclopèdia de l'esport català. [Consulta: 9 febrer 2016].
# Johnstown (Nebraska)

Johnstown és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 53 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Johnstown tenia 53 habitants, 24 habitatges, i 13 famílies. La densitat de població era de 38,6 habitants per km².
Dels 24 habitatges en un 16,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,2% hi vivien parelles casades, en un 4,2% dones solteres, i en un 41,7% no eren unitats familiars. En el 37,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,9% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 17% entre 25 i 44, un 32,1% de 45 a 60 i un 22,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.625 $ i la renda mediana per família de 28.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 18.750 $ mentre que les dones 8.750 $. La renda per capita de la població era de 21.380 $. Cap de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Johnstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Johnstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Zoetermeer

Zoetermeer és un municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 121.378 habitants repartits sobre una superfície de 37,06 km² (dels quals 2,48 km² corresponen a aigua).

## Barris

* Buytenwegh de Leyens (1974)
* Dorp (1962)
* Driemanspolder (1965)
* Meerzicht (1969)
* Noordhove (1986)
* Oosterheem (1999)
* Palenstein (1966)
* Rokkeveen (1987)
* Seghwaert (1975)
* Stadscentrum (1978)

## Ajuntament

El consistori municipal està format per 39 membres:
* PvdA (9 regidors)
* Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia - VVD (7 regidors)
* Llista Hilbrand Nawijn - LHN (5 regidors)
* Partit Socialista - SP (4 regidors)
* CDA (4 regidors)
* Demòcrates 1966 - D66 (4 regidors)
* SGP/ChristenUnie (2 regidors)
* GroenLinks- GL (1 regidor)
* Leefbaar Zoetermeer - LZ (1 regidor)
* Sociaal Gezond Zoetermeer - SGZ (1 regidor)
* Llista Sahin - LS (1 regidor)

## Agermanaments

* Jinotega
* Nitra
* Xiamen

## Enllaços externs

* www.zoetermeer.nl
# Lucien Greaves

Lucien Greaves també conegut pel pseudònim Douglas Mesner, és un activista social i el portaveu i cofundador del Temple satànic (The Satanic Temple).

## Biografia

Greaves va néixer a Detroit, Michigan. Va estudiar neurociència amb una especialitat en síndrome de falsa memòria i es va graduar a la Universitat Harvard.
Greaves ha parlat sobre temes del satanisme, la laïcitat i The Satanic Temple a universitats de tots els Estats Units, i ha estat un ponent destacat en conferències nacionals organitzades per ateus americans, American Humanist Association, i la Secular Student Alliance.
Greaves ha estat fonamental per a la creació del Protect Children Project, el projecte After School Satan, i diverses manifestacions polítiques i accions legals dissenyades per posar en relleu els problemes socials relacionats amb la llibertat religiosa i la separació d'església i estat.
Diu que ha rebut moltes amenaces de mort i que deliberadament no utilitza el seu nom legal per evitar amenaces a la seva família.

## Referències

* ↑ Manganis, Julie. «Satanic Temple cries foul over Twitter treatment». The Salem News, 30-05-2018. [Consulta: 16 desembre 2019].
* ↑ Miller, Matt «Why the Satanic Temple Is Opening Its Doors to American Muslims». , 21-11-2015.
* ↑ Bugbee, Shane. «Unmasking Lucien Greaves, Leader of the Satanic Temple». Vice, 31-07-2013. [Consulta: 2 desembre 2015].
* 1 2 3 «Lucien Greaves of the Satanic Temple». Detroit Metro Times, 27-05-2014. [Consulta: 2 desembre 2015].
* ↑ «A Satanic panic over church and state in Hail Satan?» (en anglès). Georgia Straight Vancouver's News & Entertainment Weekly, 01-05-2019. [Consulta: 6 maig 2019].
* ↑ «Lucien Greaves, "The Satanic Temple and the Law" - University of Chicago Law School». www.law.uchicago.edu. [Consulta: 8 novembre 2017].
* ↑ «'Satan at CU?' Student group brings Satanic Temple leader to Boulder campus». dailycamera.com. [Consulta: 8 novembre 2017].
* ↑ «Satanic Temple co-founder promotes respect, secularism - The Utah Statesman». usustatesman.com. [Consulta: 8 novembre 2017].
* ↑ «American Atheists Tackles Bible Belt for 2015 Convention - American Atheists». atheists.org, 16-09-2014. [Consulta: 8 novembre 2017].
* ↑ «Lucien Graeves». americanhumanist.org. Arxivat de l'original el 8 novembre 2017. [Consulta: 8 novembre 2017].
* ↑ «Lucien Greaves - Secular Student Alliance». secularstudents.org. Arxivat de l'original el 8 novembre 2017. [Consulta: 8 novembre 2017].
* ↑ Oppenheimer, Mark «A Mischievous Thorn in the Side of Conservative Christianity». , 10-07-2015.
* ↑ Marcotte, Amanda. «Satanists Support Abortion Rights, Conservatives Freak Out». Rolling Stone, 06-05-2015. [Consulta: 8 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Arxiu Lucien Greaves
* Bloc del grup Process Is ... Arxivat 2020-11-12 a Wayback Machine., principalment 2008-2013
# Manga (Montevideo)

Manga és un barri del nord-est de Montevideo, Uruguai. És una zona poblada que serveix de pont entre el Manga Rural, a l'est, i la ciutat de Montevideo, al sud.
El nom Manga deriva del rierol Mangangá, el qual fa referència a un insecte similar a una abella, amb un gran fibló i un fort brunzit. Amb el temps es va abreujar el nom fins a arribar al topònim actual de Manga. Aquest terme, d'origen guaraní i adoptat per la Reial Acadèmia Espanyola, data de la segona meitat del segle xviii.

## Referències

* ↑ RAE: Definició de "mangangá" (guar. mamangá) (castellà)
* ↑ Memoria Viva: El barrio Manga (castellà)
# Manuel Blasco Garzón

Manuel Blasco Garzón (Sevilla, 17 de gener de 1885 - Buenos Aires, 21 de novembre de 1954) va ser un advocat i polític i persona molt polifacètica pel que va desenvolupar diversos càrrecs importants tant a Sevilla com a Madrid. Va destacar també per la seva brillant oratòria.

## Biografia

A Sevilla, va ocupar la presidència del Sevilla FC, de 1923 a 1925, va ser president de l'Ateneu de Sevilla de 1927 a 1929, en ple apogeu de la Generació del 27. Com a polític va ser elegit diputat a Corts per la circumscripció de Sevilla a les eleccions generals espanyoles de 1923 a les quals es va presentar per Izquierda Liberal. Després de la proclamació de la Segona República Espanyola participaria en les eleccions de 1933 en representació del Partit Republicà Radical i a les eleccions de 1936 com a representant de la Unió Republicana assolint en ambdues ocasions un escó per Sevilla.
Va ser ministre de Comunicacions i Marina Mercant entre el 19 de febrer i el 13 de maig de 1936, data en què va passar a ocupar la cartera de ministre de Justícia fins al 4 de setembre de 1936.
En el seu exili de Buenos Aires va ocupar el càrrec de cònsol general d'Espanya del govern republicà. En aquesta etapa va escriure el llibre titulat Evocaciones andaluzas. Va morir a Buenos Aires el 1954, sense haver pogut tornar a Sevilla des de la seva partida cap a l'exili.

## Referències

* ↑ «Evocación de la personalidad de Manuel Blaco Garzón». Ateneo de Sevilla. Arxivat de l'original el 2008-12-05. [Consulta: 25 octubre 2011].
# Manuel Girona

Manuel Girona és el nom dels següents personatges:
* Manuel Girona i Agrafel, (1817/1818 - 1905) banquer i polític català. Fundador del Banc de Barcelona (1844) i del Banc Hispano Colonial (1876).
* Manuel Girona i Rubio (1939 -), polític valencià, president de la diputació de València entre el 1979 i el 1983.
* Manuel Maria Girona i Fernàndez Maqueira (segle XIX - segle XX), propietari agrícola i polític català, fill de Manuel Girona i Vidal, i net de Manuel Girona i Agrafel
# Mamut meridional

El mamut meridional fou la primera espècie de mamut a abandonar Àfrica per arribar a Euràsia i molt més tard a Nord-amèrica a través de l'estret de Bering. Aquesta espècie de mamut vivia a les regions de bosc obert i de clima més benigne, on s'alimentava d'herba i de fulles. És l'avantpassat directe del mamut colombí i el mamut de les estepes. El mamut meridional tenia una grandària important i podia arribar a fer 4 metres d'altura i pesar unes 10 tones.

## Referències

* ↑ Palmer, Douglas. The Marshall Illustrated Encyclopedia of Dinosaurs & Prehistoric animals. Londres: Marshall Editions Developments Ltd, 1999. 3-8290-6747-X.
# Mackenzie Davis

Mackenzie Davis (Vancouver, Colúmbia Britànica, 1 d'abril de 1987) és una actriu canadenca. Va fer el seu debut a la pel·lícula Smashed (2012). Altres pel·lícules on ha participat són Breath In (2013), The F Word (2013), per la que va rebre un nominació als Canadian Screen Award i That Awkward Moment (2014). L'any 2015, va protagonitzar The Martian en el paper de Mindy Park. Va assistir a la Universitat McGill de Mont-real, Canadà. Va estudiar interpretació a la Neighborhood Playhouse de Nova York i ben aviat la va descobrir Drake Doremus que la va fer debutar a la pel·lícula Breath In.

## Pel·lícules

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2012 | Smashed | Millie |
| 2013 | Breath In | Lauren Reynolds |
| 2013 | The F Word | Nicole | Acadèmia – nominada pel Cinema canadenc i Premi Televisiu a la millor actriu secundària |
| 2013 | Bad Turn Worse | Sue |
| 2013 | Plato's Reality Machine | Sophia |
| 2013 | Moontown | Shayna | Curtmetratge |
| 2014 | The Awkward Moment | Chelsea |
| 2014 | Emptied | Charlotte Laurence | Curtmetratge |
| 2015 | Kitchen Sink | Petra Lane |
| 2015 | A country called home | Reno |
| 2015 | Memory Box | Isabelle | Pel·lícula curta |
| 2015 | The Martian | Mindy Park |
| 2016 | Always Shine | Anna | Premi del Festival de Cinema de Tribeca a Millor Actriu Premi del Monster Fest a Millor Actuació en Llargmetratge (premi femení) |
| 2017 | Izzy Gets the F*ck Across Town | Izzy | Premi especial del jurat - A Millor Actuació Emergent al Festival de Cinema de Napa Valley Premi del Jurat del Festival de Cinema de Tacoma a Millor Actuació |
| 2017 | Blade Runner 2049 | Mariette | |
| 2018 | Tully | Tully | |
| 2019 | Terminator: Dark Fate | Grace | |
| 2020 | The Turning | Kate | Postproducció |
| 2020 | Happiest Season | | Preproducció |
| 2020 | Irresistible | | Postproducció |

## Televisió

| Any | Títol | Funció | Notes |
| 2012 | I just want my pants back | Episodi: "Safety nets" |
| 2014– | Halt and Catch Fire | Cameron Howe | Protagonista |
| 2016- | Black Mirror | | Yorkie. Episodi 3.4 San Junipero |

## Referències

* ↑ «'We Gotta Get Out of This Place' actress Mackenzie Davis breaks out». Los Angeles Times, 21-09-2013.
* ↑ «Tribeca Film Festival Announces 'Dean,' 'Junction 48' and Other Award-Winners». Indiewire, 21-04-2016. Arxivat de l'original el 2016-05-25. [Consulta: 22 abril 2016].
* ↑ «MONSTER FEST Announces 2016 Award Winners». Monster Fest, 29-11-2016.
# Manuela Perea

Manuela Perea, coneguda com La Nena, va ser una cantant i ballarina catalana del romanticisme, a la segona meitat del segle xix, que va actuar regularment al Liceu de Barcelona i va destacar a l'especialitat de dansa espanyola, especialment a l'escola bolera, que en aquella època gaudia de la seva màxima esplendor.
Una de les seves parelles artístiques va ser en Manuel Pérez, que més tard esdevindria director del Teatre Principal, del Liceu, del Circ Barcelonès i del Teatre dels Camps Elisis. En 1859 va actuar al Liceu com a primera ballarina, al costat del coreògraf Ricard Moragas, als seus espectacles Celos y caliá, El carnaval de Venècia i La hija del Guadalquivir. En 1860 va protagonitzar al Circ Barcelonès Soledad la cortijera, amb Àngel Estrella. Era una obra de caràcter "agitanat", amb balls populars andalusos estilitzats, com també, per exemple El zapateado de Cádiz o La rondeña, als que també va actuar i que estaven de moda a Barcelona. Com els altres artistes contemporanis a ella, els alternava amb balls catalans també estilitzats, amb altres d'altres indrets d'Europa i amb la dansa clàssica.

## Referències

* ↑ La dansa a finals del segle XIX CDMAE, Centre de Documentació i Museu de les Arts Escèniques. (català)
* ↑ Ricard Moragas CDMAE, Centre de Documentació i Museu de les Arts Escèniques. (català)
* ↑ Antecedents del flamenc a Catalunya Arxivat 2010-10-03 a Wayback Machine. FlamenCat, portal del flamenc a Catalunya (català)
# Manicaland

Manicaland és una de les deu províncies de Zimbàbue. Ocupa una àrea de 36,459 km². La capital de la província és la ciutat de Mutare. Fou una província de Rhodèsia del Sud.

## Departaments

Manicaland es divideix en 7 departaments:
* Buhera
* Chimanimani
* Chipinge
* Makoni
* Districte de Mutare
* Mutasa
* Districte de Nyanga
# Madrigal del Monte

Madrigal del Monte és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de l'Arlanza.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 185 | 191 | 193 | 209 |