OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carrer Jovara

El Carrer Jovara és una via del municipi de Calella (Maresme) amb alguns elements inclosos en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Número 175

Casa d'estil modernista amb elements de factura nord-europea a la façana. Per exemple els angles dentats de les finestres i les decoracions arrebossades dels costats d'aquestes; també la disposició de les cobertes i els carreus mitjans cantoners. L'ús de l'obra vista el veiem solament en les columnes salomòniques del balcó angular. Destaca en el portal d'entrada l'eixamplament cap endins del contorn amb els angles dentats.

## Número 166

El número 166 del carrer Jovara és una obra del municipi de Calella (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un habitatge al carrer de Jovara (entre Bartrina i Batlle), amb una façana que s'afegeix com a elements decoratius d'una casa pròpia del carrer principal. Destaca per l'arrebossat de la façana. Pel que fa a les façanes arrebossades, utilitza els motius florals esgrafiats, les formes corbes als guardapols de les finestres i al coronament del terrat. Aquests exemple és una de les poques mostres de l'arquitectura modernista a Calella.

## Referències

* ↑ «Número 175 al Carrer Jovara». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 juny 2015].
* ↑ «Número 166 del Carrer Jovara». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 juny 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa 29. Carrer Jovara Arxivat 2015-02-23 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
* Fitxa 34. Carrer Jovara Arxivat 2015-02-23 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Castell de Vilallonga

El castell de Vilallonga, també conegut com a castell dels Moros, és un castell d'origen musulmà de la comarca de la Safor (País Valencià). Es troba a 1,5 quilòmetres del municipi, a la serra de les Fontanelles, des d'on es domina la plana de la Font (conegut com El Pla de la Font) i tot el territori del seu entorn.

## Descripció

Es tracta d'un recinte emmurallat de mitjanes dimensions, situat per la seva part aquest costat d'un tallat de 30 metres d'altura i per la seva part oest adaptant-se a un barranc per on baixen per mitjà de bancades, on se situava una barrera defensiva i un segon recinte emmurallat de protecció del recinte superior.
A la part nord-oest queden les restes del que va haver de ser la torre major del castell, mantenint-se també en peu un parament de muralla que encara conserva els seus merlets, així com un aljub.
Per les seves fàbriques van utilitzar diverses tècniques constructives. L'aljub va ser realitzat amb murs encofrats de morter i pedra i cobert per una volta amb marques de canyís, i els murs del recinte amb fàbrica de tàpia de terra i maçoneria col·locada a la part baixa com a reforç.

## Bibliografia

* Aquest article pren com a referència el text del BIC incoat per la Conselleria de Cultura de la Generalitat Valenciana
* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1451. Data de consulta: 1r maig 2024.
# Castell de Vilamarxant

El Castell de Vilamarxant és un bé d'interès cultural situat al municipi valencià de Vilamarxant (Camp de Túria). Es troba inscrit com BIC amb número d'anotació ministerial RI - 51-0010629 de 9 de maig de 2001. Es troba en un monticle que actualment forma part del centre de Vilamarxant.

## Descripció

Es conserven tres dels quatre llenços de les façanes exteriors de la torre. Aquesta era de planta rectangular. També es conserven dos cossos de finestres. La façana nord té una longitud de 14,50 metres, i les oest i est 9 metres. La façana meridional no ha arribat al segle xxi. L'alçada d'aquests paraments de fàbrica és de 13 metres sobre el nivell actual de la Plaça del Castell.
El traçat de la muralla que envolta el castell s'adapta a la topografia del promontori, delimitant un espai interior. Es conserva visible gran part del llenç sud, amb 57 metres de longitud, gràcies al fet que el fort desnivell existent ha impedit adossar construccions a la cara exterior. Els costats oest i nord de les muralles presenten edificacions adossades o hi estan incloses, mentre que el costat est no es conserva.

## Història

El seu origen és anterior a l'arribada dels aragonesos, ja que en 1238, durant la Reconquesta va ser lliurat per Jaume el Conqueridor a Pere Cornel, i posteriorment a Ximén Pérez d'Arenós. Després canviaria diverses vegades de mans. A inicis del segle xxi es trobava abandonat i subjecte a l'aplicació d'un Pla Especial de Protecció i Conservació municipal.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1452. Data de consulta: 29 agost 2023.
* 1 2 3 4 5 6 http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/detalles_bics.asp?IdInmueble=286
* ↑ PLA ESPECIAL DE PROTECCIÓ I CONSERVACIÓ DE L'ENTORN DEL CASTELL
# Castell de Vilallonga (Sant Martí Sesgueioles)

El castell de Vilallonga és un castell desaparegut de Sant Martí Sesgueioles a la comarca d'Anoia. La localització exacta en queda insegura, tot i que les restes que se li atribueixen són protegides com a bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

A Sant Martí Sesgueioles, al costat del santuari de Sant Valentí hi ha unes restes que es creu que pertanyen al castell de Vilallonga. No se'n té la certesa absoluta, ja que també podria ser que almenys en part corresponguessin a un poble rònec abandonat. Hi ha clots de pedruscall i fragments de paret d'unes 12 edificacions que no se sap si són part del castell o d'aquest poble abandonat. El conjunt d'aquests fonaments sembla que eren tancats dins d'un clos emmurallat. Aquestes restes es podrien datar entre els segles x i xiii.
Per poder aclarir si aquestes restes pertanyen o no al castell caldria fer una acurada excavació.

## Història

El terme municipal de Sant Martí Sesgueioles correspon sense gaires variacions amb el terme del castell de Vilallonga, dins del qual a final del segle xii o inicis del XIII sorgí una vila fundada pel rei Pere el Catòlic.
La primera notícia que fa referència al castell de Vilallonga és el testament del senyor de Castellar en el qual deixa el castell Castellar i la torre de Vilallonga al seu fill anomenat Company. Part de la família Castellar va canviar de cognom i passà a dir-se Vilallonga, això queda documentat en un plet que tingué lloc l'any 1220.
El castell de Vilallonga canvia de propietaris en diferents ocasions, les famílies que el posseïren foren: els Calders, els Rajadell i els Dalmases foren els darrers fins que desaparegueren les senyories jurisdiccionals en el segle xix.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Castell de Vilallonga». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Carmina Castellví i Vallverdú

Carmina Castellví i Vallverdú (Lleida, 1967) és una advocada i política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la XI Legislatura.

## Biografia

És llicenciada en dret i exerceix d'advocada col·legiada del Col·legi d'Advocats de Lleida. Resident a Sort, està especialitzada en la Jurisdicció de Menors del Consell dels Il·lustres Col·legis d'Advocats de Catalunya i treballa com a advocada al Servei d'Informació i Atenció a les Dones (SIAD) del Pallars Sobirà.
De 1997 a 1998 fou oficial administrativa del Consorci Centre de Desenvolupament Rural (CEDER) Pallars. Del 2001 al 2008 fou gerent del Consorci Pallars-Ribagorça, que gestiona la iniciativa comunitària LEADER, i des del 2009 és secretària interventora del Servei d'Assistència Tècnica (SAT) als municipis del Consell Comarcal del Pallars Sobirà, pels ajuntaments de Soriguera i Esterri de Cardós. En 2005 fou ponent al I Congreso de Desarollo Rural a Navarra.
Membre de l'Assemblea Nacional Catalana (ANC) del Pallars Sobirà, ha participat activament en les manifestacions del procés independentista català i va ser escollida diputada per Lleida dins la llista de Junts pel Sí a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2015.

## Referències

* ↑ Carmina Castellví al web de la candidatura de Junts pel Sí
* ↑ Fitxa del Parlament de Catalunya
# Carmina Paraíso Santolaria

Carmina Paradís Santolaria (Osca, 1959) és una poeta i mestra d'escola. Ensenya llengua aragonesa des de l'any 2002 en alguns pobles de la Vall de Tena (CRA "Alto Gállego") i Jaca (CEIP "Monte Oroel", CEIP "San Juan de la Peña" i IES "Pirineos"), i és membre del Consello d'a Fabla Aragonesa. Va col·laborar al programa en aragonés Charramos de Radio Huesca, i en les revistes Siete de Aragón i Fuellas.
És autora de CHINA CHANA. Unidad didáctica de acercamiento a la Lengua aragonesa, editada per Edelvives i l'Ajuntament de Saragossa (2006). Les varietats dialectals de l'aragonés central i meridional, parlades a la vall de la Garona i a les serres de Loarre, Caballera i Gratal, són el fonament de l'aragonés emprat en la seua poesia.

## Obra poètica

* Zeños (Premi literari Vila de Siétamo, accésit de poesia), 1999
* Pardos d'Arpán (Premi literari Vila de Siétamo, Premi especial Semontano, 2003).
* Plumión de Cardelina (Premi literari Vila de Siétamo, Premi especial Semontano, 2005).
* Si o tiempo me acompaña (Premi literari Vila de Siétamo, Premi general de poesia, 2007).
* A escondeducas en l'alcoba (guanyadora del Premi Arnal Cavero 2007 del Govern d'Aragó).
* En tierra mantornata (Premio Ana Abarca de Bolea, 2018)

## Enllaços externs

* "China chana. Unitat didàctica d'acostament a la llengua aragonesa.
# Carmina Martinavarro Molla

Carmina Martinavarro Molla (Castelló de la Plana, 15 d'abril de 1972) és una política valenciana, diputada a les Corts Valencianes en la V Legislatura.
Llicenciada en Psicologia per la Universitat Jaume I i militant del PSPV-PSOE, a les eleccions municipals espanyoles de 1995 fou elegida regidora de l'Ajuntament d'Almassora. Fou elegida diputada a les eleccions a les Corts Valencianes de 1999. De 1999 a 2003 ha estat secretària de la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de la Generalitat i de la Comissió Especial per a l'estudi de la sequera a la Comunitat Valenciana. Posteriorment ha estat diputada a la diputació de Castelló i secretària general de l'Agrupació Socialista d'Almassora.
Després de les eleccions municipals espanyoles de 2015 ha continuat com a regidora de l'Ajuntament d'Almassora, on s'ocupa de les competències de Territori, Mobilitat Urbana, Patrimoni i Vivenda.

## Referències

* 1 2 «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-07-22. [Consulta: 18 juliol 2015].
* ↑ Carmina Martinavarro
* ↑ Regidors socialistes de l'Ajuntament d'Almassora
* ↑ «Entrevista a la concejal de Urbanismo de Almassora, Carmina Martinavarro – Radio Vila-real 92.2 FM» (en castellà). Radio Vila-real, 22-11-2021. [Consulta: 28 febrer 2022].
* ↑ «El Ple» (en va). Ajuntament d'Almassora. [Consulta: 28 febrer 2022].
# Castellar de la Muntanya

Castellar de la Muntanya és un nucli de població pertanyent al municipi de la Vall de Bianya (Garrotxa), que l'any 2008 tenia 10 habitants.

## Església de Santa Maria de Castellar de la Muntanya

L'església és de nau rectangular i a la capçalera hi ha un absis semicircular. El campanar és de torre, i la porta d'entrada, adovellada. L'església també té una pica baptismal d'immersió. L'edifici és del segle xii, malgrat que es tenen referències de l'església des de l'any 1079. Estava subjecta al monestir de Sant Joan les Fonts, que fou donat, junt amb les esglésies que depenien d'aquest, al de Sant Víctor de Marsella.

## Enllaços externs

* Pàgina web de la Rectoria de Santa Maria de Castellar de la Muntanya
# Catedral de Sant Andreu (Dundee)

La Catedral de Sant Andreu és una catedral catòlica al West End de la ciutat de Dundee, Escòcia. La catedral és la seu del bisbe de Dunkeld i església mare de la diòcesi de Dunkeld dins de la província de St Andrews i Edimburg. El bisbe, des del 9 de gener de 2014, és Stephen Robson.

## Història

La catedral, la façana del qual es troba en el disseny gòtic victorià, va ser construïda per l'arquitecte George Mathewson i es va inaugurar el 7 d'agost de 1836. La zona del santuari (presbiteri), que conté l'altar major i els llocs per als cànons de la catedral, Va ser afegit més tard en rebotar la paret posterior i construir-se sobre la casa del clergat. Com a resultat, l'àrea de l'altar és significativament més gran que el cos de la catedral. La catedral també és inusual perquè el terra està pendent des de l'entrada a l'entrada del santuari.

## Interior

Hi ha dos altars laterals a la catedral; una està dedicada al Sagrat Cor de Jesús i l'altra a Maria, la Mare de Jesús sota el títol de Nostra Senyora de l'Ajut Perpetu. Com en totes les esglésies catòliques, la catedral té un conjunt de les estacions de la creu a les parets. Al vestíbul hi ha una estàtua del patró de la catedral, Sant Andreu. Al fons de la catedral es troba el baptisteri al costat del qual es troba una representació de la Pietat.

## Referències

* 1 2 St Andrew's Cathedral, Dundee Arxivat 2 April 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Cedar Bluff (Virgínia)

Cedar Bluff és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 1.085 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cedar Bluff tenia 1.085 habitants, 475 habitatges, i 312 famílies. La densitat de població era de 182,9 habitants per km².
Dels 475 habitatges en un 29,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,2% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 34,3% no eren unitats familiars. En el 32% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,8% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 27,6% de 45 a 60 i un 15,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.375$ i la renda mediana per família de 30.357$. Els homes tenien una renda mediana de 30.982$ mentre que les dones 20.667$. La renda per capita de la població era de 16.664$. Entorn de l'11,9% de les famílies i el 14,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cedar Bluff». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cedar Bluff». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# China Girl

China Girl és una pel·lícula estatunidenca estrenada el 1942 que segueix les aventures d'un fotògraf a la Xina i Birmània abans de la Segona Guerra Mundial. El film va ser dirigit per Henry Hathaway, protagonitzat per Gene Tierney, George Montgomery, Lynn Bari i Victor McLaglen. També va ser coneguda com A Yank In China, Burma Road i Over The Burma Road..

## Argument

Johnny Williams, fotògraf americà, aconsegueix evadir-se d'una presó japonesa amb el Major Bull Weed, gràcies a l'ajuda de l'amiga d'aquest últim, anomenada Fifi. Arriben a Mandalay, on es troba una base d'aviació americana, els "Tigres volants", operant pels xinesos. S'enamora d'una dona - Haoli- que resulta ser una xinesa que lluita per al seu país. Aquesta refusa les seves insinuacions, però Johnnys'assabenta que en realitat ha estat manipulat per Weed i Fifi, al servei dels japonesos. Tot i que s'havia negat en principi a ajuntar-se a la lluita contra els japonesos, marxa finalment amb Haoli a la Xina en el moment en què comença l'ofensiva japonesa. Haoli i el seu pare moren sota les bombes nipones i Johnny es converteix en el símbol del compromís americà a l'extrem-Orient, abans de l'atac de Pearl Harbor.

## Repartiment

* Gene Tierney: Miss Haoli Young
* George Montgomery: Johnny 'Bugsy' Williams
* Lynn Bari: Capità Fifi
* Victor McLaglen: Major Bull Weed
* Alan Baxter: L'aviador Bill Jones
* Sig Ruman: Jarubi
* Myron McCormick: Shorty McGuire
* Robert Blake: Chandu
* Ann Pennington: Sugar Fingers
* Philip Ahn: Dr. Kai Young
* Tom Neal: Capità Haynes
* Paul Fung: Governador japonès
* Lal Chand Mehra: Desk Clerk
* Kam Tong: Doctor japonès

## Referències

* ↑ Variety film review; 9 de desembre de 1942, pàgina 6.
* ↑ «China Girl». The New York Times.
# Centerville (comtat de Humboldt)

Centerville (antigament Centerville City i Centerville Beach) és un antic assentament al comtat de Humboldt, Califòrnia. Se situa a set quilòmetres a l'oest de Ferndale, a la costa de l'oceà Pacífic a una altitud de quatre msnm.
Centerville es va fundar el 1852 i va servir com a punt de transbordament de petroli des de Petròlia a Eureka i va viure una època d'esplendor des de la dècada del 1850 a la del 1870.
El 1857, Arnold Berding, un nadiu d'Alemanya hi va immigrar i hi va instal·lar una botiga, un hotel, una lliurea i una oficina de correus. Abraham Lincoln el va nomenar primer i únic mestre de correus de la ciutat.
El gener de 1860, els residents van oferir assistència i refugi als supervivents del naufragi del vaixell de vapor Northerner. Poc després que les víctimes fossin enterrades en una fossa comuna que ara està marcada per la Centerville Beach Cross, el rescat del naufragi es va vendre a una subhasta a la botiga de Berding's Centerville.
El memorial va ser erigit l'any 1921, destrossat pels terratrèmols de Cap Mendocino del 1992 però reconstruït i reconstruït després.
La platja de Centerville és administrada com a parc del comtat de Humboldt.
Els artefactes històrics i els registres genealògics de Centerville es mantenen al Museu Ferndale de Ferndale, Califòrnia.

## Referències

* ↑ Durham, David L. (1998). California's Geographic Names: A Gazetteer of Historic and Modern Names of the State. Clovis, Calif.: Word Dancer Press. p.36. ISBN'1-884995-14-4.
* ↑ Genzoli, Marilyn. The Victorian Homes of Ferndale: A Pictorial Guide and History (en anglès americà). Ferndale, California: The Ferndale Museum, 1994, p. 16.
* ↑ Vincent, Francis. Semi-Annual United States Register. Philadelphia: Francis Vincent, 1860, p. 14–18.
* ↑ Bess. Images of America: Ferndale (en anglès americà). Charleston, South Carolina: Arcadia Publishing, 2004, p. 116. ISBN 0-7385-2890-0. LCCN 2004104609.
* ↑ CERES State Historical Landmarks. «CERES State Historical Landmarks». CERES. Arxivat de l'original el 2012-03-23.
* ↑ Humboldt County Parks. «Centerville Beach County Park». Humboldt County, California. Arxivat de l'original el 29 October 2013. [Consulta: 22 setembre 2012].
* ↑ Wright. Lewis & Dryden's Marine History of the Pacific Northwest. Portland, Oregon: The Lewis & Dryden Printing Company, 1895, p. 95–96.
# Lèmur ratolí de Goodman

El lèmur ratolí de Goodman (Microcebus lehilahytsara) és un lèmur del nord de Madagascar que fou descrit l'any 2005. Les dades genètiques indiquen que és un parent proper del lèmur ratolí bru (M. rufus), el lèmur ratolí pigmeu (M. myoxinus), el lèmur ratolí de Mittermeier (M. mittermeieri) i el lèmur ratolí de Berthe (M. berthae). La seva localitat tipus és Andasibe (18° 55′ S, 48° 25′ O), a la província de Toamasina.
# Petrovski

«Petrovski» té aquests significats:
* Petrovski (Astracan), localitat de l'óblast d'Astracan, a Rússia
* Petrovski (Stàvropol), localitat del krai de Stàvropol, a Rússia
* Petrovski (Stari Oskol), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
* Petrovski (Prókhorovka), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
* Petrovski (Rakítnoie), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# 395
## Esdeveniments

* Creació de la província Insulae Balearum. És la setena província d'Hispània.
* Divisió permanent de l'Imperi Romà després de la mort de Teodosi I el Gran, l'Imperi Romà d'Orient passa a mans d'Arcadi i l'Imperi Romà d'Occident passa a mans d'Honori.
* Els visigots es revolten liderats per Alaric I.

## Necrològiques

* L'emperador romà Teodosi I, mor a Mediolanum (l'actual Milà).

## Referències

* ↑ Carbonell i Curell, Anna; Abad i Carilla, Montserrat. Història, política, societat i cultura dels països catalans: Els temps prehistòrics i antics, fins al segle v. Enciclopèdia Catalana, 1995, p. 436.
# Sillago burrus

Sillago burrus és una espècie de peix de la família Sillaginidae i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 36 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia, sud de Nova Guinea i nord d'Austràlia.

## Referències

* ↑ ITIS
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Marquès de la Torre

«Marquès de la Torre» té aquests significats:
* Marquès de la Torre del Fangar, títol nobiliari de la família Trullols de Mallorca
* Marquès de la Torre, títol nobiliari de Felip de Fonsdeviela i descendents
# Paolo Valoti

Paolo Valoti (Alzano Lombardo, província de Bèrgam, 19 d'abril del 1971) és un ciclista italià que fou professional del 1996 al 2006.

## Palmarès

* 1994
** 1r al Gran Premi Città di Empoli
* 1995
** 1r al Gran Premi Capodarco
** 1r al Tour de la Regió Valona
** 1r al Gran Premi della Liberazione
** 1r al Giro del Valdarno
* 1996
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Portugal
* 2000
** Vencedor d'una etapa a la Ster der Beloften
* 2001
** 1r a la Coppa Bernocchi
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Ciclista Llombarda
* 2005
** 1r a la Coppa Agostoni
** 1r a la Coppa Placci

### Resultats al Tour de França

* 2004. Abandona (15a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1997. Abandona
* 1999. 65è de la classificació general
* 2000. Abandona (18a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1996. 74è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Vérkhniaia Lukavka

Vérkhniaia Lukavka (en rus: Верхняя Лукавка) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2013 tenia vuit habitants. Pertany al districte rural de Griazi.

## Referències

* ↑ Ведомости Верховного Совета РСФСР № 22 1960
* ↑ http://rgada.info/opisi/1354-opis_487-1/0006.jpg
* ↑ Часовня на могиле мужа Arxivat 2013-09-21 a Wayback Machine. // Gorod48
# Vérkhnia Kutúzovka

Vérkhnia Kutúzovka (en (ucraïnès): Верхня Кутузовка) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 751 habitants. Pertany al districte rural d'Aluixta.

## Referències

* ↑ «О внесении изменения в Решение Верховной Рады Автономной Республики Крым от 25 декабря 2003 года N 774-3/03 "Об установлении границ поселков Виноградный и Лазурное, сел Запрудное, Кипарисное, Лавровое, Нижнее Запрудное, Пушкино Маломаякского сельского совета (г. Алушта) Автономной Республики Крым"». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 9 febrer 2016].