OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Monument (Oregon)

Monument és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 151 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Monument tenia 151 habitants, 68 habitatges, i 41 famílies. La densitat de població era de 108 habitants per km².
Dels 68 habitatges en un 26,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,1% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 39,7% no eren unitats familiars. En el 32,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 16,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 113,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.000$ i la renda mediana per família de 45.714$. Els homes tenien una renda mediana de 38.750$ mentre que les dones 21.250$. La renda per capita de la població era de 15.814$. Aproximadament el 6,8% de les famílies i el 17,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Monument». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Monument». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Porúbka (Humenné)

* Per a altres significats, vegeu «Porúbka».
Porúbka és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1451.
# Lancaster (Ohio)

Lancaster és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000, Lancaster tenia 35.335 habitants, 14.852 habitatges, i 9.564 famílies. La densitat de població era de 755 habitants/km².
Dels 14.852 habitatges en un 30,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,9% hi vivien parelles casades, en un 12,9% dones solteres, i en un 35,6% no eren unitats familiars. En el 30,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.321 $ i la renda mediana per família de 39.773 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.462 $ mentre que les dones 23.023 $. La renda per capita de la població era de 17.648 $. Aproximadament el 8,7% de les famílies i el 10,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Vegeu també

* Hocking.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lancaster». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lancaster». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Comtat d'Eppenstein

El comtat d'Eppenstein fou una jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic, a Estíria. Agafa el nom del castell d'Eppenstein. A la mort d'Enric el va heretar el seu cosí prim, el marcgravi Ottokar II d'Estíria, però mort al mateix any sense haver pres possessió el va substituir el fill d'aquest Leopold d'Estíria (Leopold el Fort).

## Llista de comtes

* Marquard I, comte a Viehbachgau 916
* Marquart II († després de 951), testimoniat com un noble d'Eppenstein el 927, comte a Viehbachgau 940
* Marquard III († 1000) marcgravi d'Estiria (Marquard I de Carantània)
* Adalberó 1000-1039, marcgravi d'Estiria, duc de Caríntia 1011/1012-1035 deposat)
* Marquard IV († 1076), comte d'Eppenstein 1039-1076, duc de Caríntia (1073-1076),
* Liutold († 1090), comte d'Eppenstein i duc de Caríntia 1076-1090
* Enric († 1122), comte d'Eppenstein i V duc de Caríntia 1090-1122, marcgravi de Carniola (1077-1093), marcgravi de Friül (1077-1093), marcgravi d'Ístria (1077-1093)

## Vegeu també

* Casa d'Eppenstein
# Árchez

Árchez és un municipi d'Andalusia, a la província de Màlaga. Limita: al N i O amb Canillas de Albaida, a l'E amb Cómpeta i al S i O amb Sayalonga.
El nucli de població està situat junt al riu Sayalonga o Algarrobo i sobre la falda de les serralades Tejeda i Almijara, a 435 msnm. És a 21 km de Vélez-Málaga i a 52 km de Màlaga. És travessat pel riu Sayalonga ó Algarrobo, el rierol Cortijuelo i la séquia Corumbela, que fins a mitjans del segle xix fou un municipi independent.

## Història

Árchez, igual que molts pobles d'Andalusia té les seves arrels en un passat morisc, potser originàriament era una alqueria. En 1487, les tropes cristianes dels Reis Catòlics conquistaren la zona, passant la vila de Árchez juntament amb les de Canilles de Aceituno, Corumbela, Algarrobo i Salares al senyoriu de Diego Fernández de Còrdova, que després fou Marquès de Comares. El Marquesat de Comares, al qual pertanyia la vila de Árchez, procedeix del canvi de la vila de Comares, que va donar nom al marquesat, per la de Sedella, segons real cèdula de la reina Joana I de Castella de 20 de desembre de 1512. A la fi del segle xix, la fil·loxera va escombrar els camps de vinyes del terme municipal. Durant el segle xx, Árchez va sofrir una forta pèrdua de població, passant de 858 habitants en 1920 a 353 en 2001.
# Universitat de São Paulo

La Universitat de São Paulo («Universidade de São Paulo» o USP en portuguès) és una de les més importants institucions brasileres d'ensenyament superior, exercint activitats d'ensenyament, recerca i extensió universitària en totes les àrees del coneixement. La USP està ubicada entre les grans universitats del Brasil: és la sisena més gran universitat brasilera en nombre d'alumnes, sent la més gran entre les públiques. Contribuint amb prop d'un quart de la producció científica brasilera, recentment va ser elegida com la 121a millor universitat del món i la millor universitat d'Amèrica Llatina, deixant en segon lloc en el subcontinent a la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic (UNAM). És una institució publica caracteritzada com a autosuficient, i mantinguda pel govern de l'estat de São Paulo.
Les seves unitats d'ensenyament estan distribuïdes en set campus universitaris: São Paulo, Bauru, Lorena, Piracicaba, Pirassununga, Ribeirão Preto i São Carlos.

## Referències

* ↑ «USP ocupa o 121º lugar em ranking mundial de universidades» (en portuguès). USP. [Consulta: 6 febrer 2010].

## Enllaços externs

* Universidade de São Paulo(portuguès)
# Platja de les Dunes

La platja de les Dunes és una platja de la costa del Maresme, ubicada en un entorn agrícola i semiurbà del municipi de Santa Susanna (Maresme). Limita a ponent amb la platja dels Pins del municipi de Pineda de Mar, i per llevant amb la riera de Santa Susanna, que la separa de la platja de les Caletes. Té una longitud de 1.200 m i una amplada mitjana de 50 m de sorra molt gruixuda i un pendent d'entrada a l'aigua fort.
L'Estació Nàutica de Santa Susanna està ubicada en aquesta platja, on s'hi poden practicar esports nàutics. També hi ha el Mini Beach Club, amb activitats per als infants.
A la platja hi ha el Búnquer antiaeri, antic niu de metralladores de la Guerra Civil espanyola, construït el 1938 per les brigades republicanes per defensar-se dels bombardejos de l'aviació feixista italiana. Està declarat Bé Cultural d’Interès Local (BCIL).
Atès que és una platja ben conservada, el 2002 es va endegar un projecte de recuperació mediambiental que consisteix en consolidar i reconstruir les dunes i replantar la vegetació pròpia del litoral. Es va crear una duna al costat del búnquer antiaeri, on es poden trobar espècies botàniques com la lleteresa de platja (Euphorbia paralias), l'esporobolus (Sporobolus pungens), el passacamins marí (Polygonum maritimum) o el melgó marí (Medicago marina).

## Referències

* ↑ «Platja de les Dunes». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Platja de les Dunes». Ajuntament de Santa Susanna.
* ↑ «El Búnquer de la Guerra Civil». Ajuntament de Santa Susanna.
* ↑ «Platja de les Dunes». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
# Moriscos (Salamanca)

Moriscos és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord-oest amb Castellanos de Moriscos, al Nord-est amb Gomecello, a l'Est amb Aldearrubia, al Sud-est amb Aldealengua, al Sud-oest amb Cabrerizos i a l'Oest amb Villares de la Reina.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 131 | 143 | 111 | 121 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca
# Priolepis farcimen

Priolepis farcimen és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 1,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Marshall, Hawaii, Tonga, les Illes Marqueses, les Illes de la Societat, la Polinèsia Francesa, les Tuamotu i Pitcairn.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12. i-xxiv + 1-507 + 1 p.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# La Voz de Menorca

La Veu de Menorca va ser un periòdic menorquí editat a Maó entre 1906 i 1939.
El diari va ser fundat en 1906, a Maó, com una publicació d'ideologia republicana.[3] Durant el període de la Segona República es va convertir en l'òrgan principal del Partit Radical a les Balears. No obstant això, va tenir una difusió limitada, que no va arribar a passar dels 800 o 1000 exemplars per tiratge. Després de l'esclat de la Guerra civil, el novembre de 1936 el diari va ser confiscat pels anarquistes i va passar a servir com a portaveu de la CNT a l'illa de Menorca.[5][6]
Es va continuar editant fins al 6 de febrer de 1939.

## Referències

* ↑ Checa Godoy, 1989, p. 147, 316.
* ↑ Checa Godoy, 1989, p. 147.
* ↑ Ginard, 1999, p. 152.

## Bibliografia

* Checa Godoy, Antonio. Prensa y partidos políticos durante la II República. Universidad de Salamanca, 1989. ISBN 9788474815214.
* García Galindo, Juan Antonio; et al.. La comunicación social durante el franquismo. Diputación Provincial de Málaga, 2002.
* Ginard, David. El moviment obrer de Mallorca i la Guerra Civil (1936-1939). Publicaciones de la Abadía de Montserrat, 1999.
* Quintana, Josep Maria. Menorca, segle xx. De la monarquia a la república. Moll, 1976.

## Enllaços externs

* Repositori de premsa històrica
# Crispí (rètor)

Crispí (grec antic: Κρισπῖνος, llatí: Crispinus) fou un retòric de l'antiga Grècia conegut com a autor d'una obra perduda que portava per títol Κατὰ Διονυσίου, un fragment de la qual ha estat conservat per Estobeu.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Crispinus». A: A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. 1. Boston: Little, Brown and Co., 1867, p. 891.
# Árnafjørður

Árnafjørður [ˈɔdnaˌfjøːɹʊɹ] és un petit poble situat a l'est de l'illa de Borðoy, a les illes Fèroe. L'1 de gener de 2021 tenia 73 habitants. Administrativament pertany al municipi de Klaksvík.
Árnafjørður porta el nom del fiord on s'assenta. A aquest fiord també se'l coneix amb el nom d'Árnfjarðarvík, "badia del fiord cantoner". El 1875, un vaixell noruec abandonat carregat amb grans quantitats de fusta arribar a terra a Árnafjørður. La fusta es va vendre en una subhasta i, a causa de l'excedent sobtat d'aquest material, el preu de la fusta va disminuir significativament. La fusta sempre ha estat cara a les Fèroe, ja que se sol importar.
L'església d'Árnafjørður és de formigó amb un sostre vermell de ferro, i es va ser obrir al culte el 10 d'octubre de 1937. L'església té volta de canó i panells pintats. El retaule va ser pintat per Jógvan Waagstein el 1936 i és una còpia de l'estil de Bernhard Plockhorst. L'església té una capacitat per a 120 persones.

## Referències

* ↑ «Statistical Database» (en feroès). Arxivat de l'original el 2020-07-06. [Consulta: 1r agost 2019]. «Base de dades estadística de les Illes Fèroe»
* 1 2 «Árnafjørður» (en anglès). Faroe Islands. [Consulta: 10 agost 2019].
* ↑ «Árnafjørður» (en feroès). Fólkakirkjan (Església de les Illès Fèroe). [Consulta: 6 agost 2019].
* ↑ «Árnafjørður Kirkja» (en danès). Danske kirke. Arxivat de l'original el 2019-02-07. [Consulta: 10 agost 2019].

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe.
* Llista de túnels de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament de Klaksvík.
# Un parell de seductors

* Aquest article tracta sobre la pel·lícula Dirty Rotten Scoundrels. Si cerqueu el musical, vegeu «Dirty Rotten Scoundrels».
Un parell de seductors (títol original: Dirty Rotten Scoundrels) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Frank Oz, estrenada l'any 1988. Ha estat doblada al català.

## Argument

Freddy Benson, petit estafador que viu de plomar dones crèdules, arriba a Beaumont-sur-Mer a la Costa d'Azur. Lawrence Jamison, un lladregot de més envergadura que prefereix agafar només víctimes que siguin dones amb fortuna i que opera igualment en la petita ciutat, no veu de bon ull l'arribada d'aquest competidor. Per treure's de sobre Freddy, Lawrence decideix ensenyar-li els rudiments de l'ofici abans de llançar-li una aposta: el primer que arribi a extorquir cinquanta mil dòlars a Janet Colgate, una dona acabada d'arribar, podrà quedar-se i el perdedor haurà d'abandonar la ciutat.
Freddy es fa passar per discapacitat que ha perdut el moviment de les seves cames per una raó psicològica. Lawrence es fa passar pel metge capaç de cuidar-lo, i els honoraris del qual s'eleven a cinquanta mil dòlars. Janet és pressionada per acceptar pagar. Durant l'estafa, Lawrence s'adona que Janet està en realitat arruinad, i que ha venut els seus béns per acumular la suma. Freddy i Lawrence decideixen llavors de no més fer-li pagar, i l'aposta queda modificat per la capacitat de Freddy de tenir una relació sexual amb Janet.

## Repartiment

* Michael Caine: Lawrence Jamieson
* Steve Martin: Freddy Benson
* Glenne Headly: Janet Colgate
* Anton Rodgers: l'inspector André
* Barbara Harris: Fanny Eubanks
* Ian McDiarmid: Arthur

## Remake

Metro-Goldwyn-Mayer va produir un remake del film amb Rebel Wilson, Anne Hathaway i Alex Sharp, titulat The Hustle. Va ser estrenat el 10 de maig de 2019.

## Al voltant de la pel·lícula

* Un parell de seductors és el remake de la pel·lícula Bedtime Story, dirigida l'any 1964 amb Marlon Brando i David Niven.
* Existeix igualment una comèdia musical a Broadway que s'inspira directament de la pel·lícula.

## Nominacions

* Nominació als Globus d'Or en la categoria : Globus d'Or al millor actor musical o còmic.

## Referències

* ↑ «Un parell de seductors». esadir.cat.
* ↑ «Dirty Rotten Scoundrels». The New York Times.
* ↑ Kroll, Justin «Rebel Wilson to Star in ‘Dirty Rotten Scoundrels' Remake (EXCLUSIVE)». Variety, 04-08-2016 [Consulta: 15 desembre 2016].
* ↑ Galuppo, Mike. «Alex Sharp Joins Rebel Wilson in 'Dirty Rotten Scoundrels' Remake». The Hollywood Reporter, 24-08-2017. [Consulta: 24 agost 2017].
# Pituna xinguensis

Pituna xinguensis és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M. 2007. Taxonomy of the plesiolebiasine killifish genera Pituna, Plesiolebias and Maratecoara (Teleostei: Cyprinodontiformes: Rivulidae), with descriptions of nine new species. Zootaxa, 1410: 1-41.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Pituna xinguensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Antics porxos de la plaça de l'Església

Els Antics porxos de la plaça de l'Església eren una obra de Vilaller (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edificis entre mitgeres i en cantonera, de planta baixa, dues plantes d'habitatges i golfes. Es caracteritzen per ser restes de la tipologia medieval del nucli antic de Vilaller. El voladís de les plantes superiors, sobre apuntalaments de fusta, va permetre l'eixamplament de les superfícies dels habitacles. Resta també la balconada tornejada i el ràfec en fusta de la coberta, elements arquitectònics en regressió. Els murs són arrebossats i la coberta de teula àrab.

## Història

Fins al 1870 va existir l'església romànica de Sant Climent, amb el seu entorn d'habitatges i trama medieval.
Edificis enderrocats per l'ampliació del carrer.

## Referències

* 1 2 3 «Antics porxos de la plaça de l'Església». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# NUT Motorcycles

NUT Motorcycles fou una empresa fabricant de motocicletes britànica amb seu a Newcastle upon Tyne que va ser fundada el 1912 per Hugh Mason i Jock Hall. Ambdós havien estat fabricant motocicletes des del 1906 sota una marca basada en les inicials de Mason, HM, i més tard amb el nom de Jesmond and Bercley. El 1913, les seves motocicletes de competició disputaven amb èxit les curses del TT de l'Illa de Man (la NUT amb motor JAP de Hugh Mason va guanyar el Junior TT d'aquell any per només 46 segons d'avantatge sobre el segon classificat).
Originalment basada en motors JAP i Villiers, NUT va començar a construir les seves pròpies motos esportives V-twin. Després de nous èxit en competició, Mason i Hall es van traslladar a uns locals més grans, però l'empresa no va poder sobreviure a la Primera Guerra Mundial i es va declarar en fallida. El negoci va ser comprat per Robert Ellis, qui el va reiniciar el 1921 com a Hugh Mason and Company, però va fracassar el 1922. Entre 1923 i 1933 encara es van continuar fabricant motocicletes amb el nom NUT, però el 1933 l'empresa va tancar definitivament.

## Models

| Model | Any | Notes |
| NUT 1000cc | 1914 | V Twin |
| NUT 500cc | 1914 | JAP V Twin |
| NUT 998cc | 1922 | V Twin |
| NUT 700cc | 1923 | V Twin |
| NUT 700cc | 1925 | V Twin |
| 172cc single | | Villiers dos temps |
| NUT 750cc | | V twin |
| 350cc Blackburne | | |
| NUT 698cc | 1929 | JAP |

## Referències

* 1 2 Chadwick, Ian. «NUT» (en anglès). [Consulta: 12 agost 2008].
* ↑ McDarmaid, Mac. The Magic of the TT (en anglès). Haynes Publishing, 2007. ISBN 978-1-84425-431-6.
* ↑ «NUT Motorcycles» (en anglès). cybermotorcycle.com. [Consulta: 12 agost 2008].
# Premi Nacional de Literatura Asturiana

El Premi Nacional de Literatura Asturiana (en asturlleonès, Premiu Nacional de Lliteratura Asturiana) és un guardó literari concedit per l'Acadèmia de la Llengua Asturiana als escriptors destacats per la seva trajectòria literària en llengua asturiana. És una distinció que s'atorga amb una periodicitat triennal durant la Setmana de les Lletres Asturianes (celebrada el mes de maig), a un únic autor i sense possibilitat de concedir-se a títol pòstum. Va ser concebut el maig de 2016 i la primera edició es va celebrar l'any 2017.
El jurat que atorga els premis està format per la presidència i tres membres de renom de l'Acadèmia de la Llengua Asturiana, un representant de la Conselleria d'Educació i Cultura del Govern d'Astúries i dues personalitats de prestigi del món universitari —especialitzats en literatura asturiana.
El premi està dotat de 3.000 euros, un medalló distintiu de l'escultor Adolfo Manzano i la publicació d'una breu antologia representativa de la producció literària de l'autor.

## Edicions celebrades
### 2017

Les primeres bases del premi van ser publicades el 15 de setembre de 2016. Posteriorment a la presentació de candidatures dels finalistes, aquests van resultar Xuan Bello Fernán, Antón García, Roberto González-Quevedo, Berta Piñán i Xuan Xosé Sánchez Vicente.
En aquesta edició el jurat el van formar Ana María Cano (presidenta de l'Acadèmia); Xosé Antón González Riaño, Xosé Ramón Iglesias i Carmen Muñiz Chacón (acadèmics de la institució); Fernando Padilla Palicio (representant de la Conselleria) i els professors de la Universitat d'Oviedo José Luis García Martín i Leopoldo Sánchez Torre.
El veredicte es va fer públic el 13 de gener de 2017 i va tenir com a guanyador l'escriptor Xuan Bello (Tinéu). El jurat va destacar-ne l'«extraordinària qualitat i rellevància de la trajectòria literària» de Bello, tant pel que fa a la seva poesia com per la seva narrativa i «el seu paper fonamental en la dignificació i visualització de la literatura asturiana i de la pròpia llengua», tot referint-se a la seva obra Hestoria Universal de Paniceiros, que havia estat traduïda a diverses llengües i que, en la seva versió en castellà, va obtenir el Premi Ramón Gómez de la Serna el 2003.

## Referències

* 1 2 San Narciso, María G «La literatura en llingua tendrá su premio nacional y se entregará el Día de les Lletres» (en castellà). La Nueva España [Oviedo], 28-09-2016 [Consulta: 13 gener 2017].
* 1 2 3 4 «Bases Premiu Nacional de Lliteratura Asturiana» (en asturià). Acadèmia de la Llengua Asturiana, 29-09-2016. [Consulta: 13 gener 2017].
* ↑ «L'Academia anuncia’l Premiu Nacional de Lliteratura Asturiana» (en asturià). AsturNews, 07-05-2016 [Consulta: 13 gener 2017].
* 1 2 3 EFE «Xuan Bello, Premiu Nacional de Lliteratura Asturiana en su primera edición» (en castellà). ABC, 13-01-2017 [Consulta: 13 gener 2017].
* ↑ «Xuan Bello, ganador del primer Premiu Nacional de Lliteratura Asturiana» (en asturià). Europa Press [Oviedo], 13-01-2017 [Consulta: 13 gener 2017].