OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# No no nanananoka

No no nanananoka (野のなななのか, No no nanananoka) comercialitzada amb el títol anglès de Seven Weeks, és una pel·lícula dramàtica japonesa, produïda el 2014, dirigida per Nobuhiko Obayashi. La pel·lícula és protagonitzada per Tōru Shinagawa, Takako Tokiwa, Tokie Hidari, Takehiro Murata, Yutaka Matsushige, Shunsuke Kubozuka, Saki Terashima i Hirona Yamazaki. El guió d'Obayashi i Tadashi Naito es va basar en la història de Koji Hasegawa. Els residents de la petita ciutat del nord d'Ashibetsu, on es va ambientar la pel·lícula, van ajudar a finançar-la.

## Trama

La pel·lícula examina qüestions com la responsabilitat del Japó en temps de guerra, l'actual problema nuclear i el romanç. El director, Nobuhiko Obayashi, s'ha referit a la pel·lícula com "Guernica en imatges en moviment". La història de la pel·lícula segueix el funeral de Mitsuo Suzuki, interpretat per Toru Shinagawa, on la família, inclosa la seva germana Eiko (Tokie Hidari); néts Fuyuki (Takehiro Murata), Haruhiko (Yutaka Matsushige), Akito (Shunsuke Kubozuka), Kanna (Saki Terashima); i la seva besnéta Kasane (Hirona Yamazaki) es reuneixen per parlar de la seva mort. Gran part de la pel·lícula se centra en els flashbacks de la joventut de Suzuki i cobreix la història de la ciutat d'Ashibetsu durant la dècada de 1930. La pel·lícula travessa les històries d'una dotzena de personatges diferents, de dècades diferents.

## Repartiment

* Tōru Shinagawa
* Takako Tokiwa
* Tokie Hidari
* Takehiro Murata
* Yutaka Matsushige
* Shunsuke Kubozuka
* Saki Terashima
* Hirona Yamazaki.

## Producció

TEls residents de la petita ciutat del nord d'Ashibetsu, on es va ambientar la pel·lícula, van ajudar a finançar la pel·lícula, cosa que va fer que la pel·lícula tingués un petit pressupost

## Referències

* 1 2 3 Lee, Maggie «Film Review: 'Seven Weeks'» (en anglès). Variety, 10-06-2015.
* 1 2 "Seven Weeks – Film Review – The Japan Society " http://www.japansociety.org/event/seven-weeks-1 Arxivat 2021-05-12 a Wayback Machine.
* ↑ "Yubari-2014-exclusive-interview-house-director-obayashi-nobuhiko-talks-seven-weeks" http://screenanarchy.com/2014/03/yubari-2014-exclusive-interview-house-director-obayashi-nobuhiko-talks-seven-weeks-and-the-art-of-ci.html
* ↑ «Review: Seven Weeks (Nononanananoka) - Flixist». Arxivat de l'original el 2016-01-25.
* ↑ Walkow, Marc. «The Best Japanese Filmmaker You've Never Heard Of | IndieWire» (en anglès), 18-11-2015.

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Ratolí marsupial del Cap York

El ratolí marsupial del Cap York (Antechinus leo) és una espècie de petit marsupial carnívor de la família dels dasiúrids. És l'únic mamífer endèmic de la península del Cap York, amb un àmbit de distribució limitat als boscos semi-caducifolis de les serralades McIlraith i Iron. Juntament amb el ratolí marsupial de Godman, és l'espècie més rara del seu gènere.

## Referències

* ↑ Menkhorst, Peter. A Field Guide to the Mammals of Australia. Oxford University Press, 2001, p. 54.
Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# Prensa Libre

Prensa Libre és un diari de Guatemala publicat a Ciutat de Guatemala per Prensa Libre, S.A. i distribuït a nivell nacional. Va ser fundat el 1951.

## Referències

* ↑ Barrios, Gabriela. «"Un mercado para todos los gustos"» (en castellà). Prensa Libre. Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 14 febrer 2007].

## Enllaços externs

* (castellà) Official web site / online version - PrensaLibre.com
* (castellà) 55th anniversary online special Arxivat 2009-04-08 a Wayback Machine.
# Barcelona Triangle

Barcelona Triangle és una obra d'art feta per Albert Ràfols-Casamada el 1987 i que actualment forma part de la col·lecció permanent del MACBA.

## Història

L'obra es va crear en el context d'Art Triangle Barcelona del 1987, un projecte comissariat per Anthony Caro, artista i president de la Triangle Arts Association dels Estats Units, que va consistir en una trobada internacional d'artistes als quals es va oferir un espai de treball durant dues setmanes. L'experiència, basada en la idea anglosaxona (llavors molt incipient a Catalunya) del workshop, seguia el model de tallers que es realitzaven des del 1982 a Pine Plains (als afores de Nova York) com a trobada internacional anual d'artistes. Impulsat per l'Ajuntament de Barcelona, Art Triangle Barcelona va reunir vint-i-cinc artistes de tres països (els Estats Units d'Amèrica, Regne Unit i el Canadà) i quinze artistes de l'estat espanyol, majoritàriament catalans.
Del 14 de maig a l'1 de juny del 1987, els artistes van poder disposar de quatre grans espais de l'antiga casa de la Caritat, que llavors s'estava remodelant per acollir el futur Centre de Cultura Contemporània de Barcelona. El projecte partia del taller col·lectiu com a incitador de llenguatges i també tenia la finalitat de contribuir a formar el fons d'art per al futur Museu d'Art Contemporani de Barcelona. Dins de la producció de Ràfols-Casamada, Barcelona Triangle s'inclou en aquesta experiència singular. L'obra reflecteix la identitat plàstica d'un creador que ha estat un referent per a bona part de les generacions d'artistes catalans de la segona meitat de segle xx. Si en els seus primers treballs s'havia expressat amb un llenguatge informalista i més tard havia introduït el collage amb fotografies, papers i objectes de la quotidianitat, en la dècada dels vuitanta arriba a la maduresa creativa: reforça la seva recerca cromàtica i incorpora l'ús dels signes.

## Descripció

Com en altres obres de maduresa, Ràfols-Casamada opta per una tela de grans dimensions. L'obra es caracteritza per un ús determinat del color, la intercalació de signes i un marcat llenguatge poètic. Amb un traç segur i precís, l'artista mostra un element que és central en tota la seva obra pictòrica i també poètica: la seva profunda concepció de l'espai. Ràfols-Casamada fa emergir l'espai amb l'ajut del tractament cromàtic: «El color parla quan la matèria calla», escriu en els seus poemes. A través de la distribució de les masses cromàtiques en el quadre, en aquest cas masses blavenques, genera una forta sensació de profunditat i la noció d'un espai gairebé infinit.

## Referències

* ↑ Número de registre 0121
* 1 2 «Barcelona Triangle». Museu d'Art Contemporani de Barcelona.

## Bibliografia

* MACBA; Antònia M. Perelló Ferrer. Col·lecció MACBA. Itinerari. Museu d'Art Contemporani de Barcelona, 2002. ISBN 978-84-89771-00-0.
# Suimanga de doble collar

El suimanga de doble collar (Cinnyris afer) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita praderies de l'est i sud de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Suimanga de doble collar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Suimanga de dors olivaci

El suimanga de dors olivaci (Cinnyris jugularis) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Viu als clars del bosc, vegetació secundària, ciutats, manglars i terres de conreu de les terres baixes des del sud-est de la Xina, cap al sud, a través del Sud-est Asiàtic, (excepte el nord-est de Myanmar i del Vietnam), illes Andaman i Nicobar fins Sumatra i illes adjuntes, Borneo, Java, Illes Petites de la Sonda, Sulawesi, Filipines, Moluques, Nova Guinea, Raja Ampat, Arxipèlag Bismarck, Illes Salomó, i nord-est d'Austràlia.

## Taxonomia

Segons el Handbook of the Birds of the World la població del nord de Nova Guinea, pertany en realitat a una espècie diferent:
* Cinnyris idenburgi Rand, 1940 - suimanga de Rand.

## Referències

* ↑ suimanga de dors olivaci«Suimanga de dors olivaci». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ suimanga de Rand«Suimanga de dors olivaci». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Suvainiškis

Suvainiškis és una petita ciutat al comtat de Panevėžys, al nord-est de Lituània. Segons el cens 2001, la ciutat tenia 245 persones.

## Referències

* ↑ «2001 census» (en lithuanian). Statistikos Departamentas (Lithuania). Arxivat de l'original el 17 de març 2011. [Consulta: 1r desembre 2010].

## Vegeu també

* Llista de pobles de Lituània
# Suuns

Suuns és un grup de música de Mont-real (Canadà) format l'any 2006. Han publicat Zeroes QC (2010), Images Du Futur (2013),Hold/Still (2016) i Felt (2018).

## Referències

* ↑ «http://filtermexico.com/2016/09/20/cambios-e-influencias-una-entrevista-con-suuns/». [Consulta: 7 agost 2019].
* ↑ «https://www.vice.com/es_latam/article/6w554b/hablamos-con-suuns». [Consulta: 7 agost 2019].
* ↑ «http://conciertosperu.com.pe/entrevistas/suuns-pasando-la-musica-que-no-le-gusta-a-tus-padres-esta-tomando-el-control/». [Consulta: 7 agost 2019].
# Sobirà Congrés Mexicà Constituent

El Sobirà Congrés Mexicà Constituent fou el primer congrés del poder legislatiu a Mèxic.

## Història

El Sobirà Congrés Mexicà Constituent (també conegut com a Primer Congrés Nacional o Primer Congrés General) va ser creat el 24 de febrer de 1822 instituït per 102 membres després de la dissolució de la Junta Sobirana Provisional Governativa per reconèixer i classificar els documents que presentin els diputats triats per les províncies o entitats, i rebre'ls el jurament que han d'atorgar per a la seva incorporació al congrés per a la seva legislació.

### Atribucions

Entre les principals funcions es destaquen les següents;
* Administrar duanes, fons i crèdits, inversions i la indústria.
* Triar als individus del suprem Tribunal de Justícia.
* Triar als generals de divisió de guerra.
* Triar als ministres públics.
* Examinar i discutir els projectes de llei.
* Crear, Derogar i Sancionar les lleis.
* Regir els tractats d'aliança i comerç amb les altres nacions.
* Crear i suprimir tribunals alterns.
* Concedir o negar l'accés de tropes militars estrangeres.
* Augmentar o disminuir les forces militars.
* Dictar ordenis a l'exèrcit i milícies.
* Administrar les despeses *ecónomicos del Govern.
* Establir impostos i béns propis de l'Estat.
* Batre la moneda nacional com valor, tipus i denominació.
* Aprovar reglaments de sanitat, de seguretat o de desenvolupament.
* Garantir la llibertat política, laboral i familiar.

## Membres

El Sobirà Congrés Mexicà Constituent estava constituït per 102 membres, els més destacats van ser;
    President, José Mariano Marín (1822-1823)
    Secretari,
* José María Valentín Gómez Farías, Liberal
* José Joaquín de Herrera, Liberal
* José María Bocanegra y Villalpando, Liberal
* José Ventura Melchor y Múzquiz, Liberal
* José Francisco Severo Maldonado
* Lorenzo de Zavala y Sáenz
* José Manuel Rafael Nepomuceno
* Félix Osores de Sotomayor García
* Francisco Manuel Sánchez de Tagle
* Manuel de Mier y Terán
* Andrés Quintana Roo
* Simón Elías González
* Manuel de la Torre Lloreda
* Gaspar de Ochoa
* Manuel Crescencio Rejón y Alcalá
* Toribio González y Ramírez

## Grups polítics

Al congrés van existir 4 grups polítics (integrat en la seva majoria per liberals);
* Insurgents, Aquest grup, estava format pels pels antics insurgents que havien lluitat per la independència de Mèxic i que es trobaven descontentaments, a causa que no van ser ateses les seves sol·licituds d'ocupació i la indemnització o recompensa pels seus serveis.
* Borbònists, Aquest grup, estava format per aquells que volien que el rei espanyol Fernando VII, ocupés el tron imperial de Mèxic i no Agustin de Iturbide.
* Republicans, Aquest grup, estava format per aquells que volien establir una república.
* Iturbidists, Aquest grup, estava format per aquells que recolzaven a l'imperi establert amb el suport de l'església.

## Referències

* 1 2 ESTATUTO PROVISIONAL DEL IMPERIO MEXICANO Imprenta J.M. Andrade y F. Escalante 1865 (castellà)
* ↑ Gobernates de México, Editorial Universo, México, 1988 (castellà)
* ↑ SIGLO DE CAUDILLOS; Biografía Política de México, 1810-1910. México, TusQuets Editores. (castellà)
# Sobolevita

* No s'ha de confondre amb sobolevskita.
La sobolevita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la murmanita. Rep el nom en honor de Vladimir Stepanovich Sobolev (Владимира Степановича Соболева) (17 de maig – 1 de setembre de 1982), acadèmic de l'Acadèmia de Ciències de la URSS i director del Museu Mineralògic de l'AE Fersmann entre els anys 1980 i 1982). Va estudiar la mineralogia dels silicats, el magmatisme i el metamorfisme de les roques, i la mineralogia i la petrologia de la plataforma siberiana.

## Característiques

La sobolevita és un silicat de fórmula química Na$_{13}$Ca₂Mn₂Ti₃(Si₂O₇)₂(PO₄)₄O₃F₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1982. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4,5 i 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sobolevita pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia Russa de les Ciències, a Moscou (Rússia).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont al·luaiv, dins el districte de Lovozero (óblast de Múrmansk, Rússia). També ha estat descrita al proper mont Karnasurt. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Sobolevite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 desembre 2019].
# Sobnali

Sobnali és un riu de Bangladesh, al sud-oest del país. És conegut també com a Kundria i Bengdaha, i en la seva part inferior se l'anomena Guntiakhali. Principalment té el curs pel districte de Khulna. Neix de diversos rierols a les maresmes Bayra prop del poble de Baltia i després d'un curs en direcció sud-est, s'uneix al Kholpetua. El seu nom de Sobnali el porta a causa del fet que passa per una població que porta aquest nom.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Tacoma

Tacoma és una ciutat de l'estat de Washington (Estats Units). En aquesta ciutat s'elaboren metalls primaris, fusta, productes derivats del paper, productes químics i aliments processats. Al nord es troba l'Aeroport internacional de Seattle-Tacoma.

## Història

La ciutat va ser traçada el 1868, quan el lloc es va triar com terminal del ferrocarril del nord del Pacífic. El 1873 es va acabar la línia fèrria. El nom de Tacoma procedeix del terme amb el qual els nadius denominaven al mont Rainier, visible des de la ciutat.
Població (2003): 196.800 habitants.

## Ciutats germanes

* Alesund, Noruega
* Davao, Filipines
* Fuzhou, Xina
* George, Sud-àfrica
* Qiryat Motzkin, Israel
* Kitakyushu, Japó
* Gunsan, Corea del Sud
* Cienfuegos, Cuba
* Vladivostok, Rússia
* Taichung City, Taiwan
# Takayuki Chano

Takayuki Chano (Prefectura de Chiba, Japó, 23 de novembre de 1976) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Takayuki Chano va disputar 7 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Teller

«Teller» té aquests significats:
* Toponímia:
** Teller (Alaska), població dels Estats Units a l'estat d'Alaska
** Pala del Teller, muntanya de la Serra de Sant Gervàs, entre els municipis de Tremp (Pallars Jussà) i Pont de Suert (l'Alta Ribagorça)
* Biografies:
** Edward Teller (Budapest, 1908 - Stanford, Estats Units, 2003), físic d'origen hongarès
** Janne Teller (Copenhagen, 1964), macro-economista i escriptora danesa de llibre de ficció
* Miscel·lània: Efecte Jahn-Teller, efecte que descriu la distorsió geomètrica de molècules no lineals en certes circumstàncies
# Tellene

Tellene (en llatí Tellenae, en grec antic Τελλήνη o Τελλῆναι) va ser una ciutat del Latium, de fundació molt antiga.
Dionís d'Halicarnàs diu que va ser una de les ciutats fundades pels aborígens després del seu assentament al Latium. Diodor de Sicília la inclou a la llista de colònies d'Alba. El rei de Roma Ancus Marcius la va atacar i ocupar i va traslladar-ne els habitants a Roma instal·lant-los a l'Aventí, juntament amb els de Politorium i Ficana. No obstant la ciutat va subsistir i l'any 493 aC apareix com una de les ciutats federades a la Lliga Llatina. Després desapareix de la història però per Estrabó i Dionís d'Halicarnàs se sap que encara existia al seu temps. En temps de Plini el vell ja no existia però encara n'era recordat el nom. Alguns autors creuen que va seguir habitada fins a l'època de l'emperador August.

## Referències

* ↑ Tellenae a: William Smith (editor), Dictionary of greek and roman geography. Vol. II London: Walton and Maberly, 1854-1857, p. 1122
# Temporada 1859-1860 del Teatre Principal

La temporada 1859-1860 del Teatre Principal de Barcelona va comptar amb els següents artistes de la companyia lírica italiana:
* Mestre director musical: Mateu Ferrer
* Director d'orquestra: Josep Viñas
* Sopranos primeres: Antonietta Fricci, Amalia Corbari
* Sopranos segones: Antonietta Aguiló
* Mezzosoprano primera: Rita Giordano
* Mezzosoprano segona: Carolina Donatutti
* Primers tenors: Ludovico Grazziani, Pedro Neri-Baraldi
* Segon tenor: José Gómez
* Baríton: Luis Walker
* Baix primer: Luis Ruiz, Angel Esucder
* Baix segon: Ulisse Ardavani
La temporada va començar a mitjans d'octubre del 1859 i va acabar a finals de maig de 1860. Es van cantar successivament les següents òperes: I Puritani, Rigoletto, Il giuramento, La sonnambula, Poliuto, La traviata, Il nuovo Mosè, La favorita, Lucia di Lammermoor, Norma, Martha (estrena a Espanya), Lucrezia Borgia, Il barbiere di Siviglia, Attila i alguna altra que només es va representar una sola vegada.
Els principals cantants foren:
* Antonietta Fricci, soprano de veu escassa i amb un timbre una mica opac, però d'un estil de cant correcte i de bon gust, amb molt de sentiment i neta execució. No obstant aquests dots, en els passos d'agilitat va produir poc efecte, per no tenir la seva veu prou finor i sonoritat.
* Amalia Corbari, soprano amb dots i facultats ja conegudes, ja que havia cantat al Liceu. Però la veu d'aquesta artista havia perdut notablement, i no va poder sostenir-se i va haver de rescindir el contracte després de la segona representació de Rigoletto.
* Eugenia Julienne-Dejean, soprano, que encara que hagués patit també algun deteriorament en les cordes mitjanes del seu òrgan vocal, gràcies al fet que conservava tota la força i brillantor en les agudes i als seus bons dots artístics es va sostenir amb general aplaudiment.

## Referències

* ↑ «Almanaque». Diario de Barcelona, 1960, p. 68.
* 1 2 Rimont, Manuel; Fargas i Soler, Antoni «Almanaque». Diario de Barcelona, 1961, p. 56.
# Sol, solet... (Àngel Guimerà)

Sol, solet... és un drama en tres actes i en prosa, original d'Àngel Guimerà, estrenat al teatre Romea de Barcelona, la vetlla del 17 d'abril de 1905.
La direcció artística va anar a càrrec de l'actor i director Miquel Rojas. L'acció passa en un poblet català, en l'època present a l'estrena.

## Repartiment de l'estrena

* Munda: Concepció Llorente.
* Gaetana: Maria Morera.
* Jon: Pere Codina.
* Hipòlit: Miquel Rojas.
* Bernabé: August Barbosa.
* Senyor Querol: Iscle Soler.
* Tomàs: Vicent Daroqui.
* Pau Trits: Joan Domènech.
* Hereu Figueras: Jaume Virgili.
* Trumfos: Enric Vinyals.
* Gran: Agustí Antiga.
* Gent del poble: homes i dones.

## Recuperació al Teatre Nacional de Catalunya

El repartiment de l'adaptació estrenada el 2017 va ser:
* Munda: Laura Aubert
* Gaetana: Mercè Aránega
* Jon: Javier Beltrán
* Hipòlit: Roger Casamajor
* Bernabé: Ramon Pujol
* Senyor Querol: Oriol Genís
* Llum: Laia Duran
* Ombra: Antònia Jaume i Alba Pujol

## Referències

* ↑ (PDF (Programa de mà)) Teatre Nacional de Catalunya: Sol, solet.

## Traduccions

* Artur Mori - Valentí de Pedro, traducció al castellà.
* Francesc Rosa, traducció a l'anglès.
* Ferdinando Fontana, traducció a l'italià.
# Sopa de fideus

La sopa de fideus és una sopa de la qual l'ingredient principal, o secundari, són els fideus. Existeix en moltes variants. És un dels elements més diferenciadors de les cuines asiàtiques.

## Referències

* ↑ «Sopa de fideus». [Consulta: 28 desembre 2015].
# Sopa de lletres

La sopa de lletres és un passatemps que consisteix a localitzar una sèrie de paraules en una graella plena de lletres, de manera que es pugui llegir en vertical, horitzontal o diagonal. Alguns mots estan en sentit invers i junt amb combinacions sense significat per augmentar la dificultat. A vegades s'hi inclouen accents, però no sempre. El nombre mínim de jugadors és 1.
Les paraules a cercar es poden indicar en un llistat, amb dibuixos o anunciant el tema (indicant per exemple que hi ha 10 animals a cercar). Variacions de la sopa de lletres són la sopa sil·làbica, on en comptes de lletres soles la graella conté combinacions de dues o tres, i l'encadenada, on trobar les paraules permet llegir, amb les lletres sobreres, un missatge que respon a la pregunta-repte. La graella pot tenir diferents formes, si bé la més habitual és la de forma de rectangle.
Per trobar les paraules només cal paciència i capacitat de lectoescriptura, per això la sopa de lletres és un dels passatemps més senzills. Apareix a la majoria de revistes d'entreteniment i té publicacions específiques amb nombroses variants. Han aparegut també programes informàtics que les simulen, sobretot amb finalitats educatives (per treballar el vocabulari o la lateralitat).

## Estratègia

Una estratègia habitual per trobar les paraules és repassar la graella d'esquerra a dreta (o de dreta a esquerra) i buscar la primera lletra de la paraula (si la llista de paraules és descrita). Un cop trobada la lletra, només cal mirar les vuit possibles direccions per veure si en alguna s'hi troba la paraula.
Una altra estratègia és buscar lletres poc habituals i que es trobin a la paraula que es desitja buscar.
Per acabar, l'estratègia de buscar lletres dobles a la paraula que es busca resulta útil, perquè és més fàcil detectar dues lletres idèntiques una al costat de l'altra que buscar dues lletres diferents.
Si no es proporciona una llista de paraules, una manera de trobar paraules és anar fila per fila llegint-la de dreta a esquerra i d'esquerra a dreta, i després les columnes, de manera similar. Com més paraules hi ha i més llargues són, més fàcils són de trobar. Un cop trobada una paraula és útil mirar files, columnes o diagonals adjacents per trobar-ne més, perquè al crear sopes de lletres sovint s'intenta enllaçar-les.

## Referències

* ↑ Rabadiya, D. «Word Search». (anglès)
* ↑ Seikaly, Kristen. «Word Search Strategies to Help You Solve Any Word Search Puzzle». (anglès)