OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pedro García Cuartango

Pedro García Cuartango (Miranda de Ebro, 1955) és un periodista i editorialista espanyol, director del diari El Mundo entre 2016 i 2017.

## Biografia

Pedro García va néixer el 1955 en la localitat de Miranda de Ebro. És llicenciat en ciències de la informació per la Universitat Complutense de Madrid. Està casat i té quatre filles.

### Trajectòria

Va començar la seva activitat professional el 1977 a Radio Nacional de Càceres com a redactor. El 1979, es va incorporar a Actualidad Electrónica, el primer setmanari sobre electrònica i informàtica en castellà. Va ser nomenat director d'aquest setmanari el 1981. Va assessorar en els treballs del primer Pla Electrònic Nacional, sent citat a comparèixer pel Congrés dels Diputats com a expert.
El 1986 es va incorporar a la redacció de Cinco Días. A l'any següent va formar part d'equip fundacional del setmanari El Globo. El 1988 es va incorporar a la redacció de Diario 16, on va ser nomenat el 1989 redactor en cap de la secció d'Economia. Va formar part de l'equip fundacional del diari El Sol, al que es va incorporar com a sotsdirector el 1990.
El maig de 1992, va fitxar per El Mundo com a redactor cap. El 2000 va ser nomenat sotsdirector i responsable de la secció d'Opinió, en la qual va treballar des de 1993 com a editorialista. El febrer de 2014, va ser nomenat adjunt al director i responsable del suplement EM/2 Cultura d'El Mundo. El 25 de maig de 2016 va ser nomenat director del diari d'Unidad Editorial.
Va publicar des de 2005 fins a agost de 2015 la sèrie Vidas Paralelas a El Mundo, en la qual comparava personatges històrics del passat amb figures polítiques de l'actualitat. Una selecció d'aquests textos va ser editada com a llibre en format digital. Ha estat secretari de l'Associació de Periodistes Econòmics i professor de la Facultat de Ciències de la Informació.

## Referències

* ↑ «Unidad Editorial cesa a David Jiménez como director de El Mundo. Noticias de Comunicación». [Consulta: 25 maig 2016].

## Enllaços externs

* Biografia de Pedro García Cuartango al web d'El Mundo (castellà)
# Pepita Ferrer

Pepita Ferrer és el nom dels següents personatges:
* Pepita Ferrer i Lucas (1938 - 1993), jugadora d'escacs catalana.
* Pepita Ferrer Martínez (1931 - 2013), dirigent veïnal catalana.
# Partit pel Futur Europeu

El Partit pel Futur Europeu (macedònic Партија за Европска Иднина, Partija za Evropska Idnina, PEI) és un partit polític de Macedònia del Nord. El seu líder és Fijat Canoski.
Es presentà a les eleccions legislatives macedònies de 2006 i va obtenir l'1,20% dels vots i un escó. A les eleccions legislatives macedònies de 2008 va obtenir l'1,47% dels vots i un escó.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2021-02-28 a Wayback Machine.
# Partit pel Progrés i la Concòrdia

El Partit pel Progrés i la Concòrdia (francès Parti pour le Progrès et la Concorde, PPC, kinyarwanda Ishyaka ry’Iterambere n'Ubusabane) és un partit polític de Ruanda.

## Història

El partit es va establir el 2003 després de la prohibició del Moviment Democràtic Republicà. A les eleccions parlamentàries de 2003 el partit va obtenir el 2% dels vots i no va obtenir cap escó.
Abans de les eleccions parlamentàries de 2008, el partit es va unir a la coalició dirigida per Front Patriòtic Ruandès i va obtenir un únic escó a la Cambra de diputats. Va nominar Alvera Mukabaramba com a candidat a les eleccions presidencials de 2010, qui va acabar quart dels quatre candidats amb el 0,4% dels vots. El partit va romandre com a part de la coalició a les eleccions parlamentàries de 2013, en les quals va mantenir el seu escó.

## Referències

* ↑ Arthur S Banks, Thomas C Miller, William R Overstreet & Judith F Isacoff (2009) Political Handbook of the World 2009, CQ Press, p1125

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2018-05-03 a Wayback Machine.
# Llista de jugadors de pilota basca

Heus ací una llista dels jugadors més destacats de Pilota basca, ordenats segons la modalitat.
Cal tenir en compte, però, que algunes, com la pilota a mà estan altament professionalitzades, mentre que d'altres, com la laxoa són practicades només per afeccionats.

## Cesta-Punta

* Jesús Abrego
* Joseph Apesteguy
* Koteto Ezkurra
* Fernand Forgues

## Pala

* Juan Pablo García
* Óscar Insausti

## Pilota a mà
### A

* Imanol Agirre
* Julian Albizuri
* Iñigo Altuna
* Martin Alustiza
* Jon Apezetxea
* Unai Apeztegia
* Alexis Apraiz
* Arturo Arbizu
* Jokin Argote
* Thierry Harizmendi, Arizmendi
* Fernando Arretxe, Arretxe I
* Iker Arretxe, Arretxe II
* Asier Arruti
* Mariano Juaristi Mendizabal, Atano III
* José María Juaristi Mendizabal, Atano VII
* Auxkin Perez, Auxkin

### B

* Iosu Baleztena
* Abel San Martín Campos, Barberito I
* Abel Barriola
* Aritz Begino
* Mikel Belloso
* Alberto Beloki, Beloki II
* Ruben Beloki, Beloki I
* Juan Mari Bengoetxea, Bengoetxea III
* Mikel Bengoetxea, Bengoetxea IV
* Oinatz Bengoetxea, Bengoetxea VI
* Hodei Beobide
* Asier Berasaluze, Berasaluze IX
* Pablo Berasaluze, Berasaluze VIII

### C

* Miguel Capellán
* Ismael Chafee

### D

* Alberto del Rey
* Iñigo Diaz

### E

* Andoni Eguskiza
* Aitor Elkoro
* Inaxio Errandonea
* Jokin Errasti
* Iñaki Esain
* Iñaki Eskudero
* Patxi Eugi
* Pedro Martinez de Eulate

### G

* Ladis Galartza, Galartza III
* Enrike Galartza, Galartza V
* Xabier Galartza, Galartza VI
* Miguel Gallastegi Ariznabarreta
* Roberto García Ariño, García Ariño IV
* Sebastien Gonzalez
* Mikel Goñi, Goñi II
* Fernando Goñi, Goñi III

### I

* Jose Migel Iturriotz

### K

* Juantxo Koka

### L

* Julián Lajos
* Iñaki Larralde
* Oskar Lasa, Lasa III
* Aritz Laskurain
* Iñigo Leiza

### M

* Antxon Maiz Bergara, Maiz II
* Juan Martinez de Irujo
* José Martín Martinikorena
* Aratz Mendizabal, Mendizabal I
* Oier Mendizabal, Mendizabal II

### N

* Jorge Nagore
* Iñigo Benito, Nalda III

### O

* José María Palacios Moraza, Ogeta
* Asier Olaizola, Olaizola I
* Aimar Olaizola, Olaizola II
* Juan Bautista Oreja, Oreja III
* Jabier Oteiza
* Iñaki Otxandorena

### P

* Pampi Laduche
* Iñigo Pascual
* Patxi Ruiz
* Kepa Peñagarikano
* Elías Pierola Echevarri, Pierola II

### R

* Raimundo Blanco, Rai
* Juan Ignacio Retegi, Retegi I
* Julián Retegi, Retegi II
* Julen Retegi, Retegi Bi

### S

* Ekaitz Saralegi
* Miguel Soroa Goitia, Soroa II

### T

* Augusto Ibáñez, Titín III
* Francisco Larrañaga Albizu, Txikito d'Iraeta

### U

* Mikel Unanue
* Xabier Urberuaga
* Rober Uriarte
* Pablo Urrizelki

### V

* Salvador Vergara Larralde, Vergara II

### W

* Agustín Alonso Waltary

### X

* Yves Salaberry, Xala

### Z

* Oier Zearra
* Aitor Zubieta Albarracín, Zubieta

## Vegeu també

* Asegarce, empresa de pilota
* Aspe, empresa de pilota
* Llista de pilotaris valencians
# Luis Lacasa Navarro

Luis Lacasa Navarro (Ribadesella, 1899 - Moscou, 1966) fou un arquitecte i urbanista espanyol.
Titulat per l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Madrid el 1921, va ampliar estudis d'urbanisme a Alemanya. Va ser un dels introductors del moviment racionalista a Espanya i se'l considera membre de l'anomenada Generació del 25.
Va participar en concursos i va guanyar entre d'altres: el concurs per a erigir l'Hospital Provincial de Toledo (1926-1931), i el concurs per a construir l'Institut Nacional de Física i Química de la Fundació Rockefeller (l'Edifici Rockefeller, 1927-1932), ambdós al costat de Manuel Sánchez Arcas.
En la Residència d'Estudiantes es va fer amic d'Alberto Sánchez Pérez, Federico García Lorca, Luis Buñuel, i altres. Va construir el nou edifici per a la Residència d'Estudiants a la Ciutat Universitària de Madrid (1928-1932), que després de la guerra civil es va repartir entre els Col·legis Majors Jiménez de Cisneros i Antonio de Nebrija, i va realitzar, juntament amb Josep Lluís Sert, el Pavelló d'Espanya en l'Exposició de París de 1937.
A l'acabar la guerra es va veure obligat a exiliar-se i va marxar a Moscou, on va viure fins a la seva mort. Solament va tornar a Espanya en un curt viatge el 1960. Lacasa va ser un dels tres arquitectes que va ser sancionat pel Col·legi d'Arquitectes de Madrid.

## Referències

* ↑ «Acuerdo de 2003 del COAM anulando las depuraciones de 1942». Arxivat de l'original el 2007-06-06. [Consulta: 11 octubre 2011].
# Vladimir Brodziansky

Vladimir Brodziansky (Prievidza, 8 de maig de 1994) és un jugador de bàsquet eslovac. Amb 2,11 metres d'alçada juga en la posició d'aler pivot.

## Carrera esportiva

Es va formar a les categories inferiors del BC Prievidza, de la lliga eslovaca, equip amb el que va arribar a debutar com a professional a la màxima categoria del seu país, disputant minuts en quatre partits. Després de passar per la Canarias Basket Academy de Las Palmas, Gran Canària, va començar els seus anys d'universitat al community college de Pratt (Kansas), on va jugar una temporada. El 2015 va ser transferit als Horned Frogs de la Universitat Cristiana de Texas, on va jugar les seves tres temporades restants de la NCAA. Després de no ser triat en el draft de l'NBA del 2018, va disputar la NBA Summer League amb els Cleveland Cavaliers, jugant sis partits. El 31 de juliol de 2018 va signar el seu primer contracte professional amb el Monbus Obradoiro de la lliga ACB. L'estiu de 2020 va signar amb el Club Joventut de Badalona un contracte per dues temporades.

## Referències

* 1 2 «El Monbus Obradoiro ficha a Vladimir Brodziansky» (en castellà). Piratas del basket, 31-07-2018 [Consulta: 6 gener 2019].
* ↑ Vladimir Brodziansky jugador a l'ACB
# Walery Jaworski

Walery Jaworski (Florynka, 20 de març, 1849 – Cracòvia, 17 de juliol, 1924), fou uns dels pioners de la gastroenterologia a Polònia.
En 1899 descrigué un bacteri que vivia en l'estómac humà que anomenà "Vibrio rugula". Va especular que era responsable de les úlceres estomacals, càncer d'estómac i aquília. Fou un dels primers observador de l'Helicobacter pylori. Va publicar totes aquestes troballes en 1899 en un llibre titulat "Podręcznik chorób żołądka" ("Manual de les malalties gàstriques") però només estava disponible en polonès i passà desapercebut.

## Referències

* ↑ Kucharz, Eugeniusz J. «Wkład Krakowa w rozwój światowej medycyny (Contribution of Cracow to world medicine)». Reumatologia, Vol. 50, Núm. 4, 2012, pàg. 276–293 [Consulta: 10 gener 2017].
# Walerà I d'Arlon

Walerà I d'Arlon fou comte d'Arlon, el primer comte conegut al segle xi, si bé hi havia hagut altres comtes abans.
Estava casat amb Adelaida de Lotaríngia filla del duc Thierry I d'Alta Lotaríngia (vers 965 † 1026, duc 984-1026) i de Riquilda. La seva esposa és esmentada al Chronicon Sancti Huberti com Adeladis comitissa Araeleonis i filla del ducis Theoderici, però no s'esmenta al seu marit. La Gesta Treverorum parla de la comitissa de castello…Aralunæ, mater comitum Walrammi et Folconis, marito suo defuncto, astipulantibus filiis et filiabus suis el 1032 (per tant en aquesta data Walerà ja havia mort i havia deixat dos fills, Walera II d'Arlon i Folc. L'arquebisbe Eberard de Trèveris cita en cartes del 1052 i 1053 passades donacions de Walera I ("comite Walrammo de Arlo et uxore ipsius Adelheide") que en el cas de la de 1053 foren confirmades pel seu fill.

## Referències

* Genealogia
# White Hall (Arkansas)

White Hall és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 4.732 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, White Hall tenia 4.732 habitants, 1.780 habitatges, i 1.418 famílies. La densitat de població era de 267,1 habitants/km².
Dels 1.780 habitatges en un 39,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,5% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 20,3% no eren unitats familiars. En el 18% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 26,1% de 45 a 60 i un 10% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.045 $ i la renda mediana per família de 56.997 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.286 $ mentre que les dones 26.827 $. La renda per capita de la població era de 20.524 $. Entorn del 5,5% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- White Hall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- White Hall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Votxisiàcies

Vochysiaceae és una família de plantes que pertany a l'ordre Myrtales.

## Descripció

Són arbres o arbusts amb les fulles oposades; les flors són zigomorfes 1-(3)-5; ovari inferior o superior; un estam fèrtil; fruits en sàmara o en càpsula

## Biogeografia

Sis dels vuit gèneres són de plantes natives dels neotròpics. Els gèneres Erismadelphus i Korupodendron són natius d'Àfrica occidental i central.

## Sistemàtica

Vochysiaceae és una família propera a la Chrysobalanaceae. Vochysiaceae consta de 7 gèneres amb 217 espècies:
Tribu Erismeae : un ovari inferior i fruits alats
* Erisma Rudge (20 espècies)
* Erismadelphus Mildbr. (2 espècies)
* Korupodendron Litt & Cheek (1 espècie)
Tribu Vochysieae: tres ovaris superiors fusionats i fruits en càpsula
* Callisthene Mart. (10 espècies)
* Qualea Aubl. (60 espècies)
* Salvertia A.St.-Hil. (1 espècie)
* Ruizterania Marc.-Bert. (19 espècies)
* Vochysia Aubl. (105 espècies)
El gènere Euphronia, que abans estava inclòs dins Vochysiaceae, no n'està emparentat i ara es posa a la seva família, Euphroniaceae, més emparentada amb la família Chrysobalanaceae.

## Referències

Vochysiaceae A. St-Hil. in Watson, L., and Dallwitz, M.J. The families of flowering plants. Arxivat 2011-06-06 a Wayback Machine.
* Family of Vochysiaceae link APWebsite. (engl.)
* Amy Litt & Dennis W. Stevenson: Floral development and morphology of Vochysiaceae. I. The structure of the gynoecium in American Journal of Botany, 90, 2003, S. 1533-1547: Online.
* M. L. Kawasaki: Vochysiaceae, S. 480-487 in Klaus Kubitzki: The Families and Genera of Vascular Plants, Volume 9, Flowering Plants - Eudicots, Springer Berlin, Heidelberg, 2007, ISBN 978-3-540-32214-6.
* F. Carnevale Neto et al.: Vochysiaceae: secondary metabolites, ethnopharmacology and pharmacological potential, "Phytochemistry Reviews" (Print), v. 10, p. 413-429, 2011, DOI: 10.1007/s11101-011-9213-5 Arxivat 2013-02-02 at Archive.is.
# Abd-aix-Xafi (nom)

Abd-aix-Xafí és un nom masculí teòfor àrab islàmic (àrab: عبد الشافي, ʿAbd ax-Xāfī) que literalment significa ‘Servidor de Qui cura’, essent «Qui cura» un atribut de Déu. Si bé Abd-aix-Xafí és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdul Shafi, ‘Abdul Shafie... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «شفى». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «شفى». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «شفى» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ A més dels 99 noms o atributs de Déu "canònics", alguns musulmans accepten l'existència d'altres atributs o epítets de Déu, documentats bé a l'Alcorà bé en els hadits del Profeta; aquest seria el cas d'Aix-Xafí.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Abd-al-Adhim (nom)

Abd-al-Adhim és un nom masculí teòfor àrab islàmic (àrab: عبد العظيم, ʿAbd al-ʿAẓīm) que literalment significa ‘Servidor de l'Immens' o ‘Servidor del Grandiós', essent «l'Immens» o «el Grandiós» un dels epítets de Déu. Si bé Abd-al-Adhim és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdul Azim, ‘Abdul 'Aziem... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen molts musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «عظم». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «عظم». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «عظم» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# (295) Theresia

(295) Theresia és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 17 d'agost de 1890 per Johann Palisa des de l'observatori de Viena, Àustria.
Es desconeix la raó del nom.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del 201 al 300
* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 18 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 38. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
Dictionary of Minor Planet Names (en anglès), 5a edició.

## Enllaços externs

* «(295) Theresia» (en anglès). [Consulta: 6 juny 2015].
# (297) Caecilia

(297) Caecilia és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 9 de setembre de 1890 per Auguste Honoré Charlois des de l'observatori de Niça, França.
Es desconeix la raó del nom.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (201) al (300)
* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 18 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 39. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* «(297) Caecilia» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 4 maig 2015].
# Abiodun Baruwa

Abiodun Baruwa (Abuja, 16 de novembre de 1974) és un exfutbolista nigerià de la dècada de 1990. Fou internacional amb la selecció de futbol de Nigèria amb la qual participà al Mundial de 1998. Pel que fa a clubs, destacà a Sturm Graz.

## Referències

* ↑ FIFA.com. «Olympic Football Tournaments Atlanta 1996 - Men - Nigeria - Overview - FIFA.com» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-05-15.
* ↑ «African Club Competitions 1996».
* ↑ Abiodun Baruwa a National-Football-Teams.com (anglès)
# 258

El 258 (CCLVIII) fou un any comú començat en divendres del calendari julià.

## Esdeveniments

* 10 d'agost (Roma): martiri de Sant Llorenç.

## Referències

* ↑ Moran i Ocerinjauregui, 1990, p. 149.

## Bibliografia

* Moran i Ocerinjauregui, J. Les homilies de Tortosa. Curial Edicions Catalanes i Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1990. ISBN 9788478261833.
# Abraham d'Erevan

Abraham d'Erevan fou un historiador armeni del temps de Nadir Shah que va viure al segle xviii en dates exactes desconegudes. Era fill d'Hovhannes i vivia a Erevan.
La seva personalitat és força desconeguda i només es coneix la seva obra: Patmutʾiwn tʾagahori Parsits (Història del rei de Pèrsia), un manuscrit conservat a un monestir armeni catòlic a l'illa de Sant Llatzer a Venècia, editat per un monjo com Patmutʾiwn paterazmatsʾn, 1721-1736 (La història de les guerres 1721-1736) una còpia del qual fou portada a la Unió Soviètica i publicada el 1938. La seva narrativa és exclusivament un relat de les guerres sense fer esment de les condicions politiques, socials o econòmiques, i amb especial atenció a la invasió otomana del kanat d'Erevan (1724), sobre la qual és l'única font,

## Bibliografia

* Abraham d'Erevan: History of the Wars (1721–1738) (Abraham Erewants'i‘s, Patmut'iwn Paterazmats'n). Traducció feta dels textos originals del segle xviii, amb notes introductòries fet per George A. Bournoutian. (Armenian Studies Series, 3.) 111 pp. Costa Mesa, CA: Mazda, 1999.
* Biografia a Encyclopaedia Iranica