OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# SK Slavia Praga

L'Sportovní klub Slavia Praha – fotbal (Club Esportiu Slavia Praga – Football, pronunciat:), simplificat com SK Slavia Praha, però conegut generalment com a Slavia de Praga, és un club de futbol txec de la ciutat de Praga.

## Història

Evolució del nom:
* 1892 - SK ACOS Praha (Sportovní klub Akademický cyklistický odbor Slavia Praha)
* 1893 - SK Slavia Praha (Sportovní klub Slavia Praha)
* 1948: Sokol Slavia Praha
* 1949: ZSJ Dynamo Slavia Praha (Základní sportovní jednota Dynamo Slavia Praha)
* 1953: DSO Dynamo Praha (Dobrovolná sportovní organizace Dynamo Praha)
* 1954: TJ Dynamo Praha (Tělovýchovná jednota Dynamo Praha)
* 1965: SK Slavia Praha (Sportovní klub Slavia Praha)
* 1973: TJ Slavia Praha (Tělovýchovná jednota Slavia Praha)
* 1977: TJ Slavia IPS Praha (Tělovýchovná jednota Slavia Inženýrské průmyslové stavby Praha)
* 1978: SK Slavia IPS Praha (Sportovní klub Slavia Inženýrské průmyslové stavby Praha)
* 1991: SK Slavia Praha (Sportovní klub Slavia Praha - fotbal, a.s.)

## Jugadors destacats

* Josef "Pepi" Bican
* Antonín Puč
* František Plánička
* František Veselý
* Patrik Berger
* Karel Poborský
* Pavel Kuka
* Vladimír Šmicer
* Stanislav Vlček

## Palmarès

* 1 Copa Mitropa: 1938
* 14 Lliga txecoslovaca de futbol: 1925, 1928/29, 1929/30, 1930/31, 1932/33, 1933/34, 1934/35, 1936/37, 1939/40, 1940/41, 1941/42, 1942/43, 1946/47, 1947/48
* 4 Lliga txeca de futbol: 1995/96, 2007/08, 2008/09, 2016/17
* 8 Copa txeca de futbol: 1941, 1942, 1945, 1974, 1997, 1999, 2002, 2018
* 8 Campionat txec: 1897 primavera, 1897 tardor, 1898, 1899, 1900, 1901, 1913, 1915
* 2 Campionat de Bohèmia: 1918, 1924
* 12 Copa de Bohèmia: 1908, 1910, 1911, 1912, 1922, 1926, 1927, 1928, 1930, 1932, 1935, 1941
* 7 Intercopa: 1970, 1972, 1977, 1978, 1986, 1992, 1993

## Enllaços externs

* SK Slavia Praga - Lloc web oficial
# Marcat per morir

Marcat per morir (títol original: Forced Vengeance) és una pel·lícula d'acció dirigida per James Fargo el 1982 i doblada al català

## Argument

Un guardià de casino s'enfronta el sindicat del crim de Hong Kong. Chuck Norris interpreta Josh Randall, cap de seguretat d'un casino a Hong Kong de la família Paschal. Una família rival (pertanyent a la màfia local), la Raimondi intenta comprar el casino però es troba amb el no rotund del Sr. Paschal. Posteriorment la família Paschal és assassinada tret de la filla petita, que escapa juntament amb Josh. Llavors començarà una persecució pels foscos carrers de Hong Kong.

## Repartiment

* Chuck Norris: Josh Randall
* Mary Louise Weller: Claire Bonner
* Bob Minor: LeRoy Nicely
* Ken Argent: Danton Lord
* Roger Behrstock: Ron DiBiasi
* J.B. Bennett: Kyle
* Howard Caine: Milt Diamond
* Michael Cavanaugh: Stan Ramandi
* Bertha Chan: Ruth
* Randy Channell: Bianchi
* Robert Emhardt: Carl Gerlich
* Peter Gee: Simon Koo
* Camila Griggs: Joy Paschal
* Susie Hall: ballarina
* Leigh Hamilton: Sally Tennant
* Steve Hulin: Kravitz
* Lloyd Kino: inspector Chen
* Brian Langley: Todd Crisp
* Frank Michael Liu: David Paschal
* Malcolm Lomax: Quirk
* Mike Lovett: Mike Caivelli
* Alan Marcus: Marcus
* Mike Norris
* Richard Norton: Herb
* Seiji Sakaguchi: Kam
* Jimmy Shaw: inspector Keck
* Bobby Shum: Brad

## Referències

* ↑ Marcat per morir
* ↑ «Forced Vengeance». The New York Times.
# Bisbee (Arizona)

Bisbee és una població dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2007 tenia 5.996 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bisbee tenia 6.090 habitants, 2.810 habitatges, i 1.503 famílies La densitat de població era de 488,8 habitants/km².
Dels 2.810 habitatges en un 21,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,8% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 46,5% no eren unitats familiars. En el 39,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,6% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 27,8% de 45 a 60 i un 19,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.942 $ i la renda mediana per família de 36.685 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.573 $ mentre que les dones 23.269 $. La renda per capita de la població era de 17.129 $. Aproximadament el 12,9% de les famílies i el 17,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bisbee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bisbee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ferrofluoropedrizita

La ferrofluoropedrizita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la pedrizita.
Va ser originalment descrita amb el nom de fluoro-sodic-ferropedrizita, però va ser reanomenada seguint la nomenclatura actual dels amfíbols.

## Característiques

La ferrofluoropedrizita és un inosilicat de fórmula química NaLi₂(Fe2+ 2Al₂Li)Si₈O$_{22}$F₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la ferrofluoropedrizita pertany a «09.DE - Inosilicats amb 2 cadenes dobles periòdiques, Si₄O$_{11}$; clinoamfíbols» juntament amb els següents minerals: antofil·lita, cummingtonita, clinoholmquistita, grunerita, manganocummingtonita, manganogrunerita, permanganogrunerita, ferrifluoroleakeïta, actinolita, ferritschermakita, ferroactinolita, ferrohornblenda, ferrotschermakita, joesmithita, magnesiohornblenda, tremolita, tschermakita, cannilloïta, fluorcannilloïta, parvomanganotremolita, fluorotremolita, potassicfluoropargasita, edenita, ferroedenita, ferrokaersutita, ferropargasita, hastingsita, kaersutita, magnesiohastingsita, pargasita, sadanagaïta, fluoroedenita, potassicferroferrisadanagaïta, potassicsadanagaïta, potassicpargasita, potassicferrosadanagaïta, magnesiofluorohastingsita, potassicfluorohastingsita, potassicclorohastingsita, fluoropargasita, parvomanganoedenita, potassiccloropargasita, potassicferrocloroedenita, potassicmagnesiohastingsita, potassicferropargasita, cromiopargasita, ferro-taramita, barroisita, ferroferribarroisita, ferroferriwinchita, ferribarroisita, ferroferritaramita, ferroferricatoforita, ferrobarroisita, ferrorichterita, ferrowinchita, ferrokatophorita, ferritaramita, magnesiotaramita, richterita, winchita, taramita, fluororichterita, katophorita, potassicfluororichterita, potassicrichterita, ferrighoseïta, ferriwinchita, fluorotaramita, arfvedsonita, eckermannita, ferroeckermannita, ferroglaucòfan, glaucòfan, potassicmanganileakeïta, manganoarfvedsonita, ferrileakeïta, magnesioriebeckita, magnesioarfvedsonita, nyboïta, riebeckita, manganomanganiungarettiïta, ferroferrinyboïta, clinoferroferriholmquistita, ferrinyboïta, ferroferrileakeïta, ferroferrifluoroleakeïta, sodicferriclinoferroholmquistita, magnesiofluoroarfvedsonita, ferripedrizita, potassicferrileakeïta, fluoronyboïta, manganidellaventuraïta, fluoropedrizita, potassicarfvedsonita, ferriobertiïta, potassicmagnesiofluoroarfvedsonita, ferroferripedrizita, potassicmagnesioarfvedsonita, pedrizita, ferropedrizita, fluoroleakeïta i ferroferriobertiïta.

## Jaciments

La ferrofluoropedrizita es va trobar per primera i única vegada al riu Sutlug, a Tuvà (Rússia).

## Referències

* ↑ «Ferro-fluoro-pedrizite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 desembre 2019].
# Fals vampir australià

El fals vampir australià (Macroderma gigas) és una espècie de rat penat de la família dels megadermàtids. Viu de forma endèmica a Austràlia. El seu hàbitat natural són zones de selva tropical i es troba principalment a la zona àrida prop d'afloraments rocosos i els dormidors en coves, mines i esquerdes rocoses. L'espècie passa per la sabana tropical, amb boscos de sabana i en els manglars. Una amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie és la pertorbació humana de les coves, però el principal problema de l'espècie són les pedreres i la posada de nou en funcionament de les zones mineres antigues.

## Referències

* ↑ McKenzie, N.; Hall, L.. Macroderma gigas. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 29-04-2013.
Espècies vivents de rinolofoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Hipposideridae :
Família Megadermatidae :
Família Nycteridae :
Família Rhinolophidae :
Família Rhinonycteridae :
# Marcatosa

Marcatosa (AFI:) és un terçó tradicional de la Vall d'Aran, utilitzat com circumscripció territorial per a les eleccions al Conselh Generau d'Aran (Consell General d'Aran). El seu territori es correspon amb la part nord del municipi de Vielha e Mijaran: Vilac, Aubèrt, Betlan, Mont, Montcorbau, Arròs i Vila.
Es va formar al segle xvi com a sesterçó dividit de l'antic terçó de Viella.

## Eleccions

Des de la restauració de l'estructura administrativa tradicional de la Vall d'Aran del 1990, elegeix 1 dels 13 Consellers del Conselh Generau d'Aran.
| Partit | 2003 | Conseller | 2007 | Conseller | 2011 | Conseller | 2015 | Conseller |
| CDA | 48,49% | 1 | 47,14% | 0 | 52,55% | 1 | 51,65% | 1 |
| UA-PM-PSC | 42,81% | 0 | 49,71% | 1 | 42,62% | 0 | 43,30% | 0 |
| PP | sense candidat | 0 | s. c. | 0 | s. c. | 0 | 3,35% | 0 |

## Referències

* ↑ Resultats de les eleccions
# Maria Ribot Gasull

Maria Ribot Gasull (Palafrugell, Baix Empordà, 1925 - 1992) va ser una pintora i gravadora catalana. Havia rebut classes de dibuix del mestre Lluís Medir Jofra. Va desenvolupar l'activitat artística al marge de l'activat professional al taller tèxtil familiar. La seva obra inclou dibuixos a tinta, aquarel·les i gravats, on reprodueix els paisatges i personatges de Palafrugell i l'Empordanet.
Algunes d'aquestes obres van ser reproduïdes a la Revista de Palafrugell, altres publicacions locals i en calendaris del suro, per les quals fou coneguda pels seus convilatants. A primers dels noranta, va il·lustrar el volum 2 de La cuina de l'Empordanet, d'Edicions Baix Empordà. També va participar en exposicions col·lectives, però bona part de la seva obra resta encara inèdita. Va practicar també la fotografia i l'escriptura. S'han localitzat col·laboracions literàries de Maria Ribot a la revista Canigó. Revista literària cultural deportiva (Figueres) entre els anys 1954 i 1956.
El seu fons documental es conserva a l'Arxiu Municipal de Palafrugell. El 2008, el número 6 la col·lecció local Galeria de personatges es va dedicar a la seva figura.

## Referències

* ↑ Col·lectiu de cuiners. La cuina de l'Empordanet 2. La picada. Palafrugell: Edicions Baix Empordà, Estiu 1991.
* ↑ «Nomenclàtor de carrers: Maria Ribot, Carrer de». Ajuntament de Palafrugell. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 6 agost 2014].
* ↑ «Fons documentals de l'Arxiu Municipal de Palafrugell». Ajuntament de Palafrugell. Arxivat de l'original el 2016-06-02. [Consulta: 6 agost 2014].
* ↑ Seguranyes Bolaños, Mariona. Maria Ribot i el paisatge de l'Empordanet. Palafrugell: Revista de Palafrugell i Ajuntament de Palafrugell, Abril de 2008.
# Baúl

Baúl és una localitat espanyola al municipi de Baza, pertanyent a la província de Granada, en la comunitat autònoma d'Andalusia. Està situada en l'extrem occidental de la comarca de Baza. Prop d'aquesta localitat es troben els nuclis de los Balcones i Gor.

## Referències

* ↑ «Código Postal Baul, Granada - España». [Consulta: 8 febrer 2021].
# Flora i Maria de Còrdova

Les santes Flora i Maria (Còrdova, s. IX - 20 de novembre de 851) van ésser dues cristianes mossàrabs, mortes per no renunciar a la seva fe en 851. Són venerades com a santes per l'Església catòlica, com a dues dels 57 Mârtirs de Còrdova.

## Biografia

Van viure sota el regnat de Muhàmmad I, emir de Còrdova i fill d'Abd al-Rahman II. Els martirologis d'Ató, Usuard Maurolic, Equilí i el Martyrologium romanum les esmenten, la qual cosa fa pensar que el seu martiri va tenir ressò i la veneració se n'estengué ràpidament.
Flora era filla de mare cristiana i pare musulmà; la mare l'educà en el cristianisme. El seu germà, musulmà, la va denunciar com a cristiana i fou portada davant el cadí. Fou fuetejada perquè abandonés el cristianisme, però va mantenir-se ferma i el cadí la deixà sota la custòdia del germà, perquè la fes canviar d'actitud.
Maria era filla de cristians i havia entrat al monestir de Cuteclara. El seu germà Walabons, també cristià, fou mort per la seva fe i la jove va decidir de seguir el seu camí. S'adreçà a l'església de Sant Iscle de Còrdova, on trobà Flora, i les dues decideixen de mantenir-se cristianes i morir plegades, si cal. Davant del cadí, les dues proclamen la seva fe. Plegades, són empresonades amb prostitutes i gent de mal viure, i són condemnades a morir degollades. Eulogi de Còrdova va trobar-les a la presó i les va beneir. Foren decapitades i els seus cossos van quedar exposats a la vora del riu; l'endemà, foren llençats al Guadalquivir. Els seus cap foren recuperats i enterrats a l'església de Sant Iscle, i avui són a la de San Pedro.

## Veneració

Venerades com a santes, la seva festivitat se celebra el 24 de novembre. Les seves relíquies es guarden, amb les d'altres màrtirs contemporanis, a l'església de San Pedro de Còrdova.

## Notes

* ↑ La religió cristiana era tolerada a la Còrdova musulmana, però sempre en l'àmbit privat: no se'n podia fer manifestació pública, ni predicar-la o intentar convertir d'altres persones.

## Bibliografia

* Joaquín Lorenzo Villanueva. Año christiano de España. Madrid: Imprenta Real, 1792 "Las SS. Flora y María", vol. 11, p. 349-355.
* Hagiografia.
# Felip Ribot

Felip Ribot (Girona,? - Peralada, 1398) fou un frare carmelita català.Va residir al convent de Girona, des d'on va treballar com a definidor de la província en capítols generals de l'orde entre 1380 i 1387. Va publicar diverses obres piadoses analitzant l'origen de l'orde dels carmelites, així com dels seus integrants més destacats, que no es van publicar per primera vegada fins al 1507 a Venècia, amb els títols De institutione et gestis Carmelitarum peculiaribus libri X i De Viribus Illustribus Ordinis Carmelitarum.

## Referències

* ↑ «Felip Ribot». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Puig i Oliver, Jaume de. El Tractatus de Quattuor sensibus sacrae scripturae de Felip Ribot, O.S.C. Edició i estudi. Arxiu de textos catalans antics, 1997 [Consulta: 11 febrer 2016].
# Daniel Recasens i Comes

Daniel Recasens i Comes (Figuerola del Camp, 1899 - Barcelona, 1975) fou un metge i polític tarragoní que esdevingué director de l'Hospital de Sant Pau i Santa Tecla, durant els anys 1937-1939 i president del Centre Catalanista Republicà de Tarragona. Germà del també polític i historiador Josep Maria Recasens i Comes.
Cursà els estudis d'ensenyament mitjà a l'Institut Martí Franquès de Tarragona (1911-1917) i posteriorment la llicenciatura de medicina a Barcelona (1918-1923). L'any 1922 va ser destinat a l'Hospital d'Indígenes durant la Guerra del Marroc. En acabar la carrera ocupa plaça de metge a La Secuita on conegué qui va ser la seva esposa Maria Fortuny Girona amb qui es casà el 1927 i tingué dues filles. L'any 1932 treballa a l'Hospital Sant Pau i Santa Tecla de Tarragona i s'especialitza en cardiologia a l'Hospital de la Santa Creu de Barcelona.
En plena Guerra Civil, l'any 1937, és escollit director de l'Hospital de Sant Pau i Santa Tecla càrrec que ocupa fins a l'any 1939. Acabada la Guerra Civil Espanyola s'exilia a França on es guanya la vida com a cisteller, espardenyer i veremador fins a l'any 1949 que torna a Tarragona. Posteriorment cursa l'especialitat en anestesiologia a l'Hospital de Sant Pau de Barcelona mentre segueix treballant a l'Hospital de Tarragona. El 1951 passa a ocupar la plaça de metge a la Canonja fins a la seva jubilació l'any 1971. Durant la Guerra del Marroc redacta un total de seixanta-cinc cròniques que es publiquen al diari Tarragona. De l'any 1930 al 1934 participa en la Revista Guspira del Morell. L'any 1923 s'afilia al Partit Nacionalista Republicà i se situa al capdavant del Centre Catalanista Republicà de Tarragona.

## Referències

* ↑ Güell, Manel; Rovira Gómez, Salvador. Biografies de Tarragona. 3. Benicarló: Onada, 2010-2013, p. 89-90.

## Enllaços externs

* Daniel Recasens i Comes - Galeria de Metges Catalans
# Ladenburg

Ladenburg és una ciutat alemanya situada a l'Estat de Baden-Württemberg, concretament en el municipi de Rhein-Neckar. La ciutat es troba a 11 quilòmetres de Heidelberg. La seva història es remunta a una primera colonització celta l'any 3000 aC i, posteriorment, a una colonització romana, més coneguda, en 200 aC La ciutat té un gran atractiu turístic a causa de la seva bella arquitectura típica alemanya.

## Enllaços externs

* Automuseum Dr. Carl Benz
* Bertha Benz Memorial Route
# Maria Remolà Pubill

Maria Remolà Pubill (Barcelona, 7 de desembre de 1930 - Santo Domingo, República Dominicana; 9 de desembre de 2021) fou una soprano catalana i cubana molt rellevant per l'escena d'òpera cubana. Va ser coneguda com "el Ruiseñor Cubano" i va fundar el Teatro Lírico Nacional en el que va interpretar un gran nombre d'òperes i sarsueles

## Biografia

Amb 14 anys es va traslladar a Cuba amb la seva família. Quatre anys després, va començar les seves classes de cant de la mà del aclamat tenor Francisco Dominicis, i més tard amb Liliana Yalenska amb la qual va perfeccionar la seva tècnica. La seva carrera artística va començar en la Copa del hotel Habana Riviera i posteriorment va protagonitzar concerts, recitals i programes de radio i televisió amb l'Orquesta Sinfónica Nacional que es van popularitzar en la dècada dels anys 60 fins als 80. Amb el creixement de la seva carrera, va començar a fer diversos concerts a l'estranger i a presentar-se en sales de teatre de gran renom. En 1961 passà a formar part del Grupo Lírico Gonzalo Roig com a primera solista. L'any 1984 va tornar a Barcelona per passar temps amb la seva mare que s'estava morint. Més tard va establir-se en Santo Domingo, República Dominicana on es va dedicar a l'ensenyança.

## Crítica i recepció

La crítica especialitzada la considerà com una de les veus més excepcionals de la lírica cubana i es va guanyar el mot del "Ruiseñor Cubano" degut al seu ampli registre que permetia fer sons sobreaguts excepcionals dins de la tessitura de soprano. Maria comptava amb una gran tècnica, expressivitat i gran musicalitat que demostrava un gran coneixement dels diferents estils interpretatius de les obres del repertori que va realitzar. El 19 de setembre del 2010 li van fer una gala d'homenatge en la Sala Máximo Avilés Blonda del Palacio de Bellas Artes.

## Referències

* ↑ «Fallece la soprano cubano-española María Remolá a los 91 años» (en castellà). CiberCuba, 10-12-2021. [Consulta: 15 desembre 2023].
* ↑ Rodríguez López, Marina; Remolà Pubill, Maria. Diccionario de la música española e hispanoamericana (en castellà). 9. 1999-2002. Madrid:SGAE: Sociedad General de Autores y Editores, 2002, p. 106. ISBN 8480483121.
* ↑ «María Remolá el ruiseñor que vive calladito en Santo Domingo» (en castellà). Nota Clave, 15-08-2018. [Consulta: 15 desembre 2023].
* ↑ «Concierto homenaje a María Remolá» (en castellà). El Nacional, 14-09-2010. [Consulta: 15 desembre 2023].
# Bačkovík

Bačkovík és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1329.
# Felip Ricart i Fernández de Córdoba

Felip Ricart i Fernández de Córdoba (castellà: Felip Ricart de Córdoba) (1864 - 1 de setembre de 1925) fou un aristòcrata i polític espanyol, marquès de Santa Isabel.

## Biografia

Era fill de Frederic Ricart i Gibert i de Manuela Fernández de Córdoba, marquesos de Santa Isabel. A les eleccions generals espanyoles de 1899 fou elegit diputat del Partit Liberal pel districte de Granollers en substitució del marquès del Cenete. No va revalidar el seu escó a les eleccions generals espanyoles de 1901.
Casat amb Adela Roger i Roger, el matrimoni tingué cinc fills: Mercè (1887-1960)-casada amb Santiago Güell y López del Pielago, I baró de Güell-, Clotilde (1889-1972) -casada amb Guillem de Pallejà i Ferrer-Vidal, IV marquès de Monsolís-, Manuela (1892-1974) -infermera, exiliada després de la guerra-, l'hereu, Frederic (1899-1944) -casat amb Mercè de Despujol, III marquesa d'Oliver-, i Antoni (1900-1936) -capità de cavalleria i pilot d'aviació, casat amb Maria Josefa de Medina i Vilallonga-. Va morir sobtadament a Granollers l'1 de setembre de 1925 en la seva finca del Mas Grau, a Valldorilf.

## Referències

* ↑ «esquela de Felipe Ricart y Fernández de Córdoba». La Vanguardia, 09-09-1925, pàg. 2.
* ↑ Felipe Ricart a myheritage
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Necrològica a l'ABC
# Cresques Abnarrabí

Cresques Abnarrabí (Lleida, Segrià, segle xv — segle XV) fou un oftalmòleg i cirurgià jueu. Va estudiar medicina a Saragossa i el 1459 obtingué la llicència d'exercir. S'establí a Lleida, on s'especialitzà en cirurgia ocular. El 1468 va operar amb èxit de cataractes a Joan II de Catalunya-Aragó. El seu germà Dolç Abnarrabí obtingué el 1456 la llicència d'exercir; es fixà a l'aljama de Saragossa, on assolí una gran fortuna.

## Referències

* ↑ «Cresques Abnarrabí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ David Romano. De historia judía hispánica. Edicions Universitat Barcelona, 1991, p. 1005–. ISBN 978-84-7875-453-3.
* ↑ Mariona Companys; Yom Tov Assis La Cataluña Judía. Àmbit, 2002. ISBN 978-84-393-5714-8.
* ↑ Mariano Gómez Aranda; Miguel García-Posada Sefarad científica: la visión judía de la ciencia en la Edad Media : Ibn Ezra, Maimónides, Zacuto. Nívola, 2003. ISBN 978-84-95599-61-2.

## Enllaços externs

* Cresques Abiatar | Galeria de Metges Catalans
# Las Labradas

Las Labradas és un jaciment arqueològic de tipus rupestre situat a la costa del municipi de Sant Ignacio, al sud de l'estat de Sinaloa, Mèxic.
A trenta-tres quilòmetres al sud de la costa del Golf de Califòrnia està la desembocadura del riu Piaxtla, es troba un port anomenat Barras de Piaxtla. En una de les platges d'aquest port es troba un conjunt de petroglifos, alguns dels quals daten dels segles IX i X, anomenat Las Labradas. S'ha realitzat una recerca sobre els petroglifos de la regió, que van ser realitzats en la seva majoria en un cingle de roca volcànica, anomenat La Ventana. S'ha determinat que alguns dels petroglifos podrien datar de milers d'anys d'antiguitat. Per la qualitat plàstica dels glifos es considera el lloc com un dels d'art rupestre més importants del continent americà. Es troben estranyament estilitzades diverses formes de plantes, flors, peixos, éssers humans i figures zoomorfes.

## Referències

* ↑ Los petroglifos de Las Labradas Justina de Cima de Berdegué.
* ↑ Las Labradas en Barras de Piaxtla (Sinaloa)

## Enllaços externs

* Netegen petroglifos en Las Labradas Arxivat 2015-11-21 a Wayback Machine.
* Petroglifos de Sinaloa
# Mikel Dañobeitia Martín

Mikel Dañobeitia Martín (Barakaldo, 5 de març de 1986) és un futbolista basc, que ocupa la posició de davanter.

## Trajectòria esportiva

Format al Danok Bat i al planter de l'Athletic Club, va passar pels diferents equips de l'entitat (inclosa una cessió al Sestao) fins a debutar amb els San Mamés a primera divisió en la campanya 05/06, en la qual hi disputa 22 partits (14 com a suplent) i marca un gol. A l'any següent, però no hi progressa i tan sols juga 4 partits.
Sense continuïtat a l'Athletic, a l'estiu del 2007 fitxa per la UD Salamanca, de Segona Divisió, on és titular la temporada 08/09. Eixe any marxa a un altre club de la categoria d'argent, el Córdoba CF.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador