OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Las razones de mis amigos

Las razones de mis amigos és una pel·lícula espanyola dirigida per Gerardo Herrero el 2000, basada en el llibre La conquista del aire escrit per Belén Gopegui.

## Argument

Santiago, Marta i Carlos són amics des de fa quinze anys, quan eren estudiants a la Universitat i es reuneixen per menjar plegats al mateix restaurant del centre de Madrid un cop al mes, tot i que els seus somnis i il·lusions han desaparegut. Una vegada, Carlos els demana un préstec per salvar la seva empresa d'informàtica, però al cap del temps no pot tornar els diners i la seva amistat s'esquerda.

## Repartiment

* Marta Belaustegui - Marta
* Sergi Calleja... Carlos
* Joel Joan... Santiago
* Lola Dueñas... Ainhoa
* José Tomé... Guillermo
* Paz Gómez... Sol
* Ana Duato... Leticia
* Jorge de Juan ... Pablo
* Roberto Enríquez ... Vicente
* Bruto Pomeroy ... José
* Ricardo Moya ... Lucas
* Víctor Clavijo ... Esteban
* Óscar Mandado ... Diego
* Mauricio Bautista ... Rodrigo
* Sonia Almarcha ... María Luisa

## Premis

* Premi Especial del Jurat a la SEMINCI (2000)

## Referències

* ↑ Las razones de mis amigos, decine21.com
* ↑ 'Las razones de mis amigos', de Gerardo Herrero, en 'Historia de nuestro cine', Diez Minutos, 19 d'octubre de 2019
* ↑ Las razones de mis amigos, Fotogramas
# Llista Autonomista Caldea-Siríaca-Assíria

Llista Autonomista Caldea-Siríaca-Assíria (o Llista d'Autogovern Caldea-Siríaca-Assíria) fou una coalició política assíria del Kurdistan Iraquià.
Es va formar el 2009 quan el Partit Comunista Khaldu-Ashur, secció assíria del Partit Comunista del Kurdistan, es va aliar al Partit Patriòtic Assiri. La llista només va aconseguir 1.680 vots (0,09%, molt menys que el Partit Comunista quan es va presentar en solitari el 1992), i no va obtenir escó.
# Les Salines (Sant Pere de Torelló)

Les Salines és una masia de Sant Pere de Torelló (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Les Salines és un mas del terme de Sant Andreu de la Vola i proper al terme de l'Esquirol. La casa té les parets de pedra i al seu costat una cabana amb una volta. Ambdues construccions tenen coberta de teula ceràmica a dues vessants.

## Història

Consta al cens de Sant Andreu de la Vola de 1780. El seu topònim fa referència a un lloc on hi havia o es guardava la sal.

## Referències

* 1 2 «Les Salines». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2017].
# Mastacembelus ellipsifer

Mastacembelus ellipsifer és una espècie de peix pertanyent a la família dels mastacembèlids.

## Descripció

* Fa 45 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 88.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (3°S-9°S) que viu a les aigües costaneres de fons sorrencs, rocallosos i fangosos.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: és un endemisme del llac Tanganyika.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Travers, R.A., G. Eynikel i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1986. Mastacembelidae. P. 415-427. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Coulter, G.W., 1991. Composition of flora and fauna. P. 200-274. A: G.W. Coulter (ed.). Lake Tanganyika and its life. Natural History Museum Publications, Oxford University Press. Londres, Oxford i Nova York.
* ↑ Eccles, D.H., 1992. FAO species identification sheets for fishery purposes. Field guide to the freshwater fishes of Tanzania. Prepared and published with the support of the United Nations Development Programme (project URT/87/016). FAO, Roma. 145 p.
* ↑ Vreven, E.J., 2005. Redescription of Mastacembelus ophidium Günther, 1893 (Synbranchiformes: Mastacembelidae) and description of a new spiny eel from Lake Tanganyika. J. Nat. Hist. 39(18):1539-1560.

## Bibliografia

* Anònim, 1997. Registres de peixos de la base de dades del Museu de la Secció de Vertebrats del Museu Reial de l'Àfrica central. MRAC, Tervuren, Flandes, Bèlgica.
* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.
* Vreven, E.J., 2005. Mastacembelidae (Teleostei; Synbranchiformes) subfamily division and African generic division: an evaluation. J. Nat. Hist. 39(4):351-370.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* ITIS (anglès)
# Halloville

Halloville és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 65 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Halloville era de 65 persones. Hi havia 24 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 32 habitatges, 26 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 31 eren cases i 1 era un apartament. Dels 26 habitatges principals, 25 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 2 en tenien quatre i 23 en tenien cinc o més. 20 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 7 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Halloville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 37 persones, 31 eren actives i 6 eren inactives. De les 31 persones actives 28 estaven ocupades (16 homes i 12 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 6 persones inactives 5 estaven jubilades i 1 estava estudiant.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Halloville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Halloville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Luci Veturi Filó (cònsol 220 aC)

Luci Veturi Filó (en llatí: Lucius Veturius L. F. Postumus N. Philo) va ser un magistrat romà.
Va ser elegit cònsol el 220 aC amb Gai Lutaci Catul. Els dos cònsols van avançar cap als Alps i van sotmetre molts pobles i ciutats sense lluita, però els detalls de l'expedició no són coneguts. El 217 aC va ser nomenat dictador per dirigir els comicis. El 210 aC era censor amb Publi Licini Cras Dives i va morir mentre exercia el càrrec.

## Referències

* ↑ «Philo, Vetu'rius». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Tour de Borneo

El Tour de Borneo era una competició ciclista per etapes que es disputà a Malàisia i formà part de l'UCI Asia Tour. La primera edició es va fer el 2012 i la darrera el 2015.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2012 | Michael Torckler | Nathan Earle | Jonathan Lovelock |
| 2013 | Ghader Mizbani | Samad Poor Seiedi | Joseph Cooper |
| 2014 | No disputada |
| 2015 | Peeter Pruus | Hari Fitrianto | Mark John Lexer Galedo |

## Referències

* ↑ «Tour of Borneo (Mal) - Cat. 2.2». [Consulta: 31 desembre 2022].
* ↑ Palmarès a sitiodeciclismo.net

## Enllaços externs

* Web de la cursa Arxivat 2014-03-31 a Wayback Machine.
# Mosca de la pastanaga

La mosca de la pastanaga (Chamaepsila rosae) és una espècie de dípter braquícer de la família dels psílids. És una plaga de plantes en agricultura i jardineria, i principalment afecta la pastanaga, però pot atacar també altres plantes de la família de les apiàcies, com la xirivia, el julivert i l'api.

## Larves

La larva és la que fa malbé les pastanagues. Són de color groc crema i s'alimenten de les capes externes de l'arrel de la pastanaga. A la tardor penetren dins les arrels. Les larves fan uns 10 mm de llarg i no tenen ales.

## Símptomes de la infestació

Les fulles esdevenen marcides i descolorides. Les fulles es tornen de color vermell rovellat a escarlata i algunes grogueixen. Hi ha túnels de color marró rovellat en les arrels.

## Control

Les mosques de la pastanaga ponen els ous al voltant de pastanagues en desenvolupament; la larva quan emergeix de l'ou fa túnels dins les arrels. Com que la mosca adulta vola molt baix, el millor mètode de lluita és fer una barrera de protecció al voltant del conreu de com a mínim 60 cm d'alt. Alternativament es pot cobrir el conreu amb una manta agrícola. Algunes plantes com el romaní, la sàlvia i la calèndula dissuadeixen les mosques de la pastanaga. Hi ha nous cultivars de pastanaga que diuen que són resistents a aquesta plaga.

## Nom científic

Primer es va donar el nom de Musca rosae per part de Fabricius en Entomologia systematica emendata et aucta (1794), nom que ja havia donat abans De Geer 1776 per a l'espècie que Linnaeus havia nomenat Musca pyrastri, 1758 (actualment es diu Scaeva pyrastri). Un nou nom, Chamaepsila hennigi, va ser proposat per la mosca de la pastanaga per part de Thompson & Pont el 1994. La International Commission on Zoological Nomenclature va conservar l'epítet rosae ode rosae de Fabricius.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 3 maig 2022].
* Christopher Brickell. The Royal Horticultural Society Encyclopedia of Gardening. Dorling Kindersley, 2002. ISBN 0-7513-0862-5.
# Navasard

Navasard és el primer mes del calendari armeni. Té 30 dies, començant l'11 d'agost i finalitzant el 9 de setembre segons el calendari gregorià. A l'antiga Armènia, el primer dia de Navasard era festiu. En la mitologia armènia, el déu Navasard era considerat el protector dels conreus i l'alimentador dels famolencs. La seva estàtua es troba actualment a Bagavan, el centre del culte al foc, que actualment es considera un santuari pagà.

## Història

L'erudit armeni Mardiros Ananikian subratlla la naturalesa idèntica del Navasard i el Nowruz del calendari persa, assenyalant que va ser al segle XI que Navasard es va celebrar a finals d'estiu en lloc de a l'inici de la primavera. Afirma que Navasard «era una celebració agrícola relacionada amb la commemoració dels difunts […] i amb l'objectiu d'augmentar la pluja i les collites».
Les festes de Navasard eren considerades les celebracions més grans de l'any i solien durar una setmana sencera. Les famílies armènies solien servir els seus millors banquets durant els dinars i els sopars, amb un gran nombre de convidats. Els déus armenis representatius de les celebracions de Navasard són Astghik, Vahagn i Anahit.
A l'antiga Armènia, les celebracions tenien un significat cultural de les quals participaven tots els membres de la nació. La festa es va fer inicialment a Bagavan, però després es va traslladar a la regió d'Ashtishat. La festivitat també incloïa el culte a l'aigua i als rius, per això van escollir aquestes dues regions per a situar-se també a la vora del riu Aradzani, ara conegut com Murat.
Segons les descripcions de llibres antics, s'instal·laven tendes de colors a la riba del riu Murat. La tenda daurada pertanyia al rei i les més notables de les tendes pertanyien a l'elit de la nació. La majoria de la gent passava el temps sota les ombres dels arbres per a protegir-se del sol mentre gaudia de l'espectacle i les celebracions.
Durant tot el dia, coloms i cérvols eren sacrificats en honor dels déus. Normalment les banyes dels cérvols eren pintades de colors. També es feia una gran foguera a la nit que infants i adults intentaven de saltar per espantar i allunyar els mals esperits. La gent portava la primera collita de l'any per a compartir amb els altres.
S'hi feien curses d'equitació i de cérvols. s'alliberaven centenars de coloms a l'aire per a tenir bona sort. El ball, el cant i els jocs intel·lectuals i atlètics també hi tenien lloc. A Ashtishat, es van organitzar jocs similars als jocs olímpics per a triar el millor esportista de cada disciplina. Mentre els atletes competien, poetes i músics interpretaven el seu art i els pintors retrataven l'esdeveniment segons el seu punt de vista. Encara avui té lloc un festival de l'aigua, amb el nom de Vardavar, on tothom es mulla amb galledes, que es fa cada any a tota Armènia.

## Referències

* ↑ Khachatryan, Hayk. Հայոց Հնօրյա Զվարճախոսները. Yerevan: "Amaras", 2003, p. 118.
* ↑ Ananikean, Mardiros Harootioon. Armenian Mythology: Stories of Armenian Gods and Goddesses, Heroes and Heroines, Hells & Heavens, Folklore & Fairy Tales. Los Angeles: IndoEuropean Publishing.com, 2010. ISBN 978-1-6044-4172-7.
# Martha Alter

Martha Alter (1904 - 1976) fou una compositora nord-americana.
L'interès de les seves obres rau en l'originalitat dels seus temes i en l'aplicació renovada instrumental. Els seus millors treballs en aquest sentit potser siguin l'opereta en tres actes Groceries and Notions, escrita en col·laboració amb Gertrude Brown; Anthony Comstock or A Puritain's Progress, ballet per a quatre solistes i orquestra; Music for a Christmas Pageant, per a orgue Hammond, veu amb micròfon i dansa; Music of the Stratosphere, a Dimensional Fantasy, per a dansa; Blackout, per a baríton, dos trompetes, bateria de jazz, piano; sextet per a instruments de vent; dos trios, Suite of Dances, per a violí, piano i bateria de jazz; Suite of Songs and Dances, per a dos pianos; una sonata per a clau i altres composicions.

## Referències

* Scholes, Percy A. The Oxford Companion to Music. Oxford University, 1984. ISBN 84-350-9018-3.
# Martha Adema

Martha Adema (Amsterdam, 16 d'agost de 1922 - 18 d'octubre de 2007), de casada Martini-Adema, fou una atleta neerlandesa, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1940.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or en el 4x100 metres al Campionat d'Europa d'atletisme de 1946. Formà equip amb Gerda van der Kade-Koudijs, Netty Witziers-Timmer i Fanny Blankers-Koen.

## Referències

* ↑ «Online Familieberichten; Overleden: Martha Adema (18-10-2007)». [Consulta: 24 octubre 2020].
* ↑ «Berlin 2018 Statistics Handbook». european-athletics.org, p. 339 i 497 [Consulta: 24 octubre 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
# Matthew Festing

Matthew Festing (Northumberland, 30 de novembre de 1949 - La Valletta, 12 de novembre de 2021), OBE, era Gran Mestre de l'Orde Sobirana i Militar de Malta del 2008 fins que, convidat pel papa Francesc, el 24 de gener 2017 va demetre.
Es va educar a l'abadia benedictina d'Ampleforthy al St John's College de Cambridge. Va passar la seva infantesa a Malta i a Singapur amb el seu pare, que era militar. Fou membre de l'exèrcit britànic i fou oficial de l'Imperi Britànic nomenat per la reina Isabel II del Regne Unit. Era el primer prior anglès de l'orde des del restabliment del Priorat d'Anglaterra el 1993. Va dirigir missions humanitàries al Líban i Kosovo. Va dirigir la secció anglesa de l'orde en la peregrinació anual a Lorda.
El febrer de 2008 va succeir el Mestre fra Andrew Bertie.

## Referències

* ↑ «Carta del Secretari d'Estat als membres del Consell Sobirà de 25/01/2017».

## Enllaços externs

* Perfil de Fra Matthew Festing
# Matthew Falder

Matthew Falder (Manchester, 24 d'octubre de 1988) és un delinqüent i xantatgista sexual anglès condemnat que va coaccionar les seves víctimes en línia per enviar-los imatges degradants d'ells mateixos o cometre delictes contra una tercera persona com violació o agressió. Falder es va amagar darrere de comptes anònims a la xarxa i després va tornar a publicar les imatges per obtenir un estat més alt a la web fosca. Els investigadors van dir que "es va revelar" en aconseguir imatges per compartir en llocs web de hardcore. L'Agència Nacional del Crim (NCA), el va qualificar de “un dels delinqüents més prolífics i depravats que s'havien trobat mai”.
A l'octubre de 2017, es va declarar culpable per 137 acusacions de 46 denunciants, convertint-lo en un dels delinqüents sexuales condemnats més prolífics del Regne Unit. El febrer de 2018 va ser empresonat durant 32 anys i va ordenar complir sis anys més amb llicència estesa. El 16 d'octubre de 2018, el Tribunal d'Apel·lació va reduir la pena de presó a 25 anys, amb una llicència de 8 anys. En el moment del seu arrest, treballava com a investigador postdoctoral i professor de geofísica a la Universitat de Birmingham.
La Universitat de Cambridge va declarar després de la sentència que estaven "buscant activament" formes de revocar Falder de les seves qualificacions acadèmiques.

## Referències

* ↑ «ESTE CHICO ES UNO DE LO GRANDES MONSTRUOS DE LA DEEP WEB, CUIDADO CON ÉL | Matthew Falder». [Consulta: 14 desembre 2019].
* ↑ «La historia de Matthew Falder, el sádico de la deep web que obligaba a sus víctimas a hacer cosas horribles» (en castellà), 13-03-2018. [Consulta: 17 setembre 2019].
* ↑ Redacción «"Un pederasta sádico y retorcido": el británico que chantajeó en la red oscura a decenas de víctimas a las que obligaba a realizar actos degradantes» (en anglès). , 20-02-2018.
* ↑ Cartledge, James. «Birmingham University academic Dr Matthew Falder led horrific dark web double life as '666devil'», 16-10-2017. [Consulta: 17 setembre 2019].
* ↑ Crime Correspondent, John Simpson «Cambridge may strip paedophile Matthew Falder of PhD» (en anglès). The Times, 20-02-2018. ISSN: 0140-0460.
# Matthew Dryer

Matthew S. Dryer és un professor de lingüística en la Universitat estatal de Nova York a Buffalo que ha treballat en tipologia, sintaxi, i documentació lingüística. És més conegut per les seves investigacions sobre les correlacions d'ordre de paraules, per les que ha estat àmpliament citat. És un dels editors del World Atlas of Language Structures. Ha investigat diverses definicions de distinció segons s'apliquin a l'ordre de les paraules. Ha fet recerca original sobre el kutenai i actualment investiga (juntament amb Lea Brown) un nombre de llengües de Papua Nova Guinea, entre elles el walman.

## Obres seleccionades

* Dryer, Matthew S. (1992) 'The Greenbergian Word Order Correlations', Language 68: 81-138
* Dryer, Matthew S. (2002) A Comparison of Preverbs in Kutenai and Algonquian. In Proceedings of the Thirtieth Algonquian Conference, edited by David Pentland, pp. 63–94. Winnipeg: University of Manitoba.
* Dryer, Matthew S. (2007) Kutenai, Algonquian, and the Pacific Northwest from an areal perspective. In Proceedings of the Thirty-Eighth Algonquian Conference, edited by H. C. Wolfart, pp. 155–206. Winnipeg: University of Manitoba.
* Dryer, Matthew S (1991). "Subject and inverse in Kutenai" a American Indian Languages Conferences. Proceedings of the Hokan-Penutian Workshop Volume 16: 183-202

## Referències

* ↑ «Matthew S. Dryer». Florida Linguistics Association. [Consulta: 19 setembre 2013].
* ↑ Dryer, Matthew S. 1992. 'The Greenbergian Word Order Correlations', Language 68: 81-138
* ↑ Google Scholar citations of Dr. Dryer's publications

## Enllaços externs

* Web de Dryer a Buffalo
* Versió online del World Atlas of Language Structures
# Luci Emili Pap

Luci Emili Pap és el nom dels següents personatges:
* Luci Emili Pap (cònsol), cònsol el 225 aC
* Luci Emili Pap (pretor), pretor el 205 aC
# Hemigrammus falsus

Hemigrammus falsus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F.C.T., L.R. Malabarba, P.A. Buckup, J.F. Pezzi da Silva, R.P. Vari, A. Harold, R. Benine, O.T. Oyakawa, C.S. Pavanelli, N.A. Menezes, C.A.S. Lucena, M.C.S.L. Malabarba, Z.M.S. Lucena, R.E. Reis, F. Langeani, L. Cassati i V.A. Bertaco 2003. Genera Incertae sedis in Characidae. p. 106-168. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Twi

* Per a altres significats, vegeu «Training Within Industry».
El twi és una llengua akan del grup kwa i de la família lingüística del Níger-Congo. És parlat per més de 7 milions de persones, principalment a Ghana. El twi s'ensenya fins a nivell universitari. El Buereau Ghana Languages des de 1961 regula la llengua i unifica l'ortografia akan que s'escriu utilitzant l'alfabet llatí. Es publiquen dos diaris en llengua akan: el Nkwantabisa i l'Akwansosem. Els principals dialectes són l'Asante (Ashanti)i el Fante que són mútuament intel·ligibles però que de vegades es consideren com a llengües separades per la seva diferent tradició cultural i literària. El dialecte literari tradicional és l'Akuapem. Quan s'utilitza com a llengua franca es diu Akan.
Com a curiositat, el twi, tal com fan altres idiomes de la regió, usa el terme del dia de la setmana del naixement d'un infant per incloure'ls dins el seu nom propi.

## Fonologia

Com altres llengües sudsaharianes el twi fa servir diversos tons, en concret 3, en la pronunciació de les vocals de les paraules.

## Alguns aspectes gramaticals

En les formes verbals es distingeixen els temps verbals estatiu i habitual. Respecte a la sintaxi, en twi hi pot haver una seqüència consecutiva de verbs en una frase (verbs serials) Quan la frase amb aquesta seqüència de verbs és negativa tots els verbs porten un prefix negatiu "n":
    Me-n-tumi- n-sre- n-k,Literalment: jo no puc/ no aixecar-me/ no anar: "No puc aixecar-me i anar".

## Bibliografia

* Ofosu-Appiah, L.H. «On Translating the Homeric Epithet and Simile into Twi» (en anglès). Africa. International African Institute - Cambridge University Press [Cambridge], Vol. 30, Issue 1, 01-01-1960, pàg. 41-45. DOI: 10.2307/1157740 [Consulta: 21 octubre 2016].