OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eudem (escriptor)

Eudem (Eudemus, Εὔδημος) fou un escriptor grec, d'època desconeguda que va escriure sobre història natural. El seu mèrit principal és que va ser repetidament esmentat per Elià en la seva Περὶ ζῴων ἰδιότητος (Història dels animals 3.21, 4.8, 43, 45, 56, 5.7).

## Referències

* Smith, William. «Eude'mus». A: A dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Londres: John Murray, 1873 [Consulta: 4 gener 2009].
# Esguard

* Aquest article tracta sobre la revista. Si cerqueu l'organització feminista, vegeu «L'Esguard».
Esguard és una revista digital generalista per a tauletes tàctils i telèfons intel·ligents, llançada l'11 de setembre de 2012. Representa la primera revista en català nadiua per a dispositius electrònics, tant d'Apple com d'Android. De publicació setmanal, la revista Esguard està editada per Germà Capdevila i compta amb la col·laboració dels columnistes Gemma Aguilera, Najat El Hachmi, Joan-Lluís Lluís, Saül Gordillo, Salvador Macip, Pau Canaleta, Pere Mas, Vicent Partal, Rita Marzoa, Joan Ramon Resina, Quim Torra, Rosa Calafat i Francesc-Marc Álvaro. Toni Aira, Txe Arana, Màrius Serra i Matthew Tree es combinen a cada número per fer l'entrevista central. Amb més de 10.000 subscriptors, el 2013 els editors van llançar Sentits, una altra publicació per a tauletes tàctils dedicada al món de la gastronomia i els vins. El 26 de març de 2013 va ser distingida per l'Associació de Publicacions Periòdiques en Català com a la millor nova revista de l'any. El 2014 havia rebut 15.000 descàrregues setmanals i més d'un milió de descàrregues acumulades des del primer número.

## Referències

* ↑ «Neix una revista catalana setmanal i gratuïta per iPad». Ara. ACN, 09-09-2012.
* 1 2 Gutiérrez M., Àlex «'Sàpiens', Esguard i 'L'Avenç', premis Appec de revistes». Ara, 15-03-2013.
* ↑ Costa-Pau, Marta «Qui talla el bacallà a les xarxes socials?». Ara [Girona], 22-11-2013.
* 1 2 «'Esguard', la primera revista en català per a iPad». El Periódico de Catalunya, 12-09-2012.
* ↑ «La revista per a pissarretes Esguard fa el salt a Android». VilaWeb, 02-01-2013.
* ↑ Gutiérrez, Àlex «Les 4 garanties de futur per al periodisme». Ara, 28-11-2013.
* ↑ Busquets, Gemma «Número 100 de l'‘Esguard'». El Punt Avui, 31-07-2014.

## Enllaços externs

* Esguard
* Entrevista a Germà Capdevila a Sies.tv
Viccionari
# Estació d'esquí

Una estació d'esquí és un centre d'esports d'hivern especialment equipat per a la pràctica dels esports de neu.
On hi ha diverses pistes de les quals es pot baixar amb esquís i snowboard.

## Particularitats

Entre els esports de neu practicats a les estacions d'esquí cal esmentar l'esquí, el surf de neu (snowboard) i d'altres esports afins (skwal, monoesquí…).
N'hi ha dues grans menes: les (més o menys) naturals i les ja totalment artificials. Les primeres són les més habituals i basen la consecució del desnivell necessari per a la pràctica de l'esport en l'aprofitament del pendent d'alguna muntanya natural ja existent. Així mateix, en teoria, la neu hi prové de fonts (principalment) naturals, és a dir, del cel.
Per contra, les del segon grup, que se solen situar en entorns urbans, necessiten generar tota la seva neu de manera artificial, i és preservada mitjançant un ambient (tancat) artificialment fred que n'evita la fosa. Pel que fa al pendent, si bé també es prova d'aprofitar el relleu de turons existents per a la realització de l'obra, és sovint totalment artificial, cosa que fa de d'aquestes mena d'estacions, malgrat les seves molt reduïdes dimensions per comparació amb les naturals, uns edificis de mides immenses, anàlogues als hangars aeroportuaris o a les naus industrials més grans.

## Instal·lacions

A les estacions d'esquí alpí, els remuntadors permeten superar sense esforç el desnivell que posteriorment es baixarà.

## Vegeu també

* Estacions d'esquí de fons.
* Llista d'estacions d'esquí alpí dels Pirineus

## Enllaços externs

* Estacions d'esquí de Catalunya
* Mapa Interactiu de totes les estacions d'esquí del món Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Factor de von Willebrand

El factor de von Willebrand (FvW) és una glicoproteïna de la sang que participen en l'hemostàsia. És deficient o defectuosa en la malaltia de von Willebrand i està involucrat en un gran nombre d'altres malalties, com la púrpura trombocitopènica trombòtica, la síndrome de Heyde, i, possiblement, en la síndrome hemolíticourèmica. L'augment dels nivells plasmàtics en un gran nombre de malalties cardiovasculars, neoplàstiques i malalties del teixit connectiu fa pensar que sorgeix de canvis adversos en l'endoteli, i pot contribuir a un major risc de trombosi.

## Referències

* ↑ «Malalties que s'associen genèticament amb factor de von Willebrand, vegeu/editeu les referències a wikidata».
* 1 2 3 GRCh38: Ensembl release 89: ENSG00000110799 - Ensembl, May 2017
* 1 2 3 GRCm38: Ensembl release 89: ENSMUSG00000001930 – Ensembl, May 2017
* ↑ «Human PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ «Mouse PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ Sadler JE «Biochemistry and genetics of von Willebrand factor». Annu. Rev. Biochem., 67, 1998, pàg. 395–424. DOI: 10.1146/annurev.biochem.67.1.395. PMID: 9759493.
# Mendrisio

Mendrisio és un municipi del cantó de Ticino (Suïssa), situat al districte de Mendrisio.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Miguel Mataix Cabrera

Miguel Mataix va néixer a Alcoi l'any 1941. Fou un espeleòleg, professor i pintor alcoià. El seu fet més rellevant va ser permanèixer 502 hores i 40 minuts incomunicat en la sima Simarro, situada el paratge natural de La Font Roja.

## Referències

* ↑ «Adiós al pintor de las profundidades». [Consulta: 5 març 2017].
# Detector de partícules

En física de partícules experimental, un detector de partícules , també conegut com detector de radiació , és un dispositiu usat per rastrejar i identificar partícules d'alta energia, com les produïdes per la desintegració radioactiva, la radiació còsmica o les reaccions en un accelerador de partícules.

## Descripció

Els detectors dissenyats per als acceleradors moderns són enormes en grandària i cost. El terme «comptador» s'usa sovint en lloc de «detector» quan el dispositiu compte les partícules detectades però no determina la seva energia o ionització. Els detectors de partícules solen poder també rastrejar la radiació ionitzant (fotons d'alta energia o fins i tot llum visible). Si la seva finalitat principal és la mesura de la radiació, se'ls crida detectors de radiació, però com els fotons poden veure també com partícules (sense massa), el terme «detector de partícules» segueix sent correcte.

### Exemples i tipus

Els tipus de detectors de partícules inclouen:
* Calorímetre
* Cambra de bombolles
* Cambra d'espurnes
* Cambra de flux
* Cambra de boira, cambra de difusió
* Cambra de projecció de temps (TPC)
* Cambra gasosa de microestructura (MSGC)
* Cambra de fils (o cambra de deriva), la versió moderna sent la cambra proporcional de multifils (MWPC)
* Centellejador
* Detector Cherenkov, detector de aerogel
* Detectors de ionització gasosa (cambra d'ionització, comptador proporcional, comptador Geiger)
* Detector de temps de vol
* Detector de transició de radiació
* Detector RICH
* Detector semiconductor
* Dosímetre
* Electroscopi
* Fotodíode
* Fotomultiplicador
* Fotomultiplicador de silici o SIPM
* Hodoscopi
* Placa fotogràfica
* Tub de corrent

### Detectors moderns

Els detectors moderns en física de partícules combinen varis dels anteriors elements en capes, a manera de ceba.

## Instal·lacions de detectors de partícules
### Dins de col·lisionadors

* En el CERN:
** Per al LHC: CMS, ATLAS, LHCb, ALICE
** Per al LEP: Aleph, Delphi, L3, Opal
** Per al SPS: Gargamelle, NA49
* En el Fermilab:
** Per al Tevatró: CDF, D0
* En el DESY:
** Per HERA: H1, HERA-B, HERMES, ZEUS
* En el BNL:
** Per al RHIC: STAR
* En el SLAC:
** Per al SLC: SLD
* Altres
** MECO per al UC Irvine

### Fora de col·lisionadors

* Super-Kamiokande
* AMANDA

## Referències

* Jones, R. Clark «A New Classification System for Radiation Detectors». Journal of the Optical Society of America, 39, 5, 1949, pàg. 327–341. DOI: 10.1364/JOSA.39.000327.
* Jones, R. Clark «Erratum: The Ultimate Sensitivity of Radiation Detectors». Journal of the Optical Society of America, 39, 5, 1949, pàg. 343. DOI: 10.1364/JOSA.39.000343.
* Jones, R. Clark «Factors of Merit for Radiation Detectors». Journal of the Optical Society of America, 39, 5, 1949, pàg. 344–356. DOI: 10.1364/JOSA.39.000344.

## Vegeu també

* Llista de partícules
* Dosímetre

## Enllaços externs

* The Particle Detector BriefBook Arxivat 2008-05-26 a Wayback Machine. (anglès)
# Wang Zhenpeng (pintor)

    Avís:Wang Zhenpeng és també el nom d'un esportista nascut el 1984.
Wang Zhenpeng (xinès simplificat: 王振鹏; xinès radicional: 王振鵬; pinyin: Wáng Zhènpéng), també conegut com a Pengmei, fou un pintor i arquitecte xniès que va viure sota la dinastia Yuan. No es coneixen les dates exactes del seu naixement ni de la seva mort. Era originari de Yongjia, província de Zhejiang. Se sap de la seva activitat com artista entre els anys 1280 i 1329. Va ser pintor de la cort imperial.
Fou un pintor paisatgista inspirat en l'estil de Li Gongling. Els seus dibuixos arquitecturals (conegut en la història de l'art de la Xina com a jiehua) solen ser monocroms, amb un traç fi. Entre les seves obres destaquen les cèlebres Mahaprajapati tenint cura del nen Buda (Museu de Belles Arts de Boston) i Regata dels bots-dragó (Detroit Institute of Arts). Es troben, també, obres seves al Museu del Palau de Pequín i al Museu Nacional del Palau de Taipei, entre altres centres.

## Bibliografia

* Latter Days of the Law: Images of Chinese Buddhism, 850 - 1850 (exposició) de Marsha Weidner i Patricia Ann Berger .Pàg. 12, 139, 141, 148, 354 i 476.
* Drawing Boundaries: Architectural Images in Qing China d'Anita Chung. Pàgs. University of Hawai'i Presss. 13-15, 29, 164 i 208,
* Dictionnaire des peintres, sculpteurs, dessinateurs et graveurs (Dictionnaire Bénézit) d'Emmanuel Bénézit. ISBN 2700030249.

## Referències i enllaços externs

* http://www.metmuseum.org/collection/the-collection-online/search?&when=A.D.+1000-1400&who=Wang+Zhenpeng&pg=1
* http://www.chinaonlinemuseum.com/painting-figures.php
* http://www.china-on-site.com/pages/painter/1025.php Arxivat 2015-05-18 a Wayback Machine.
# Comitè Internacional de Taxonomia dels Virus

El Comitè Internacional de Taxonomia dels Virus (en anglès International Committee on Taxonomy of viruses (ICTV) - és un comitè que autoritza i organitza la classificació taxonòmica dels virus. Han desenvolupat un esquema universal de classificació taxonòmica amb l'objectiu de descriure tots els virus d'un organisme viu. Els membres del comitè són considerats experts mundials en virus. El comitè és dirigit per la divisió de virologia d'International Union of Microbiological Societies.
El ICTV intenta aconseguir una classificació universal que pugui funcionar com el necessari estàndard de classificació dels virus, regulant la descripció formal de les noves soques i ordenant la seva ubicació dins de l'esquema classificatori. Intenta que les regles de nomenclatura i classificació s'assemblin el més possible a l'estàndard tradicional de la classificació dels organismes utilitzant algunes de les seves categories, sufixos que indiquen la categoria taxonòmica i aplicant cursiva als noms dels tàxons.

## Referències

* ↑ «The origin of ICTVdB, webpage, retrieved 22nd June 2006». Arxivat de l'original el 2006-09-07. [Consulta: 17 juny 2012].

## Enllaços externs

* ICTVonline
# Lanvéoc

Lanvéoc (en bretó Lañveog) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 2.229 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.570 | 1.964 | 1.957 | 1.945 | 1.857 | 1.876 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Michel Le Roux | |
| 2008- | Louis Ramoné | |
# Vil·la residencial a l'Horta

La Vil·la residencial a l'Horta era una obra de Lleida inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Era un habitatge unifamiliar aïllat, de planta baixa i pis, amb una torre de planta baixa i dos pisos. Façana de transició noucentista amb predomini de l'obertura sobre el mur massís, de composició senzilla basada en l'ortogonalitat de línies i volums. Murs de càrrega remarcats amb gruixos més potents. Un porxo i una tribuna li confereixen major acolliment i prestigi.
Edifici actualment enderrocat; tot aquest sector està força transformat, amb nombrosos edificis de nova construcció.

## Referències

* 1 2 «Vil·la residencial a l'Horta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Víscera

Una víscera o, col·loquialment, entranya, és un òrgan contingut en alguna de les cavitats esplàcniques del cos humà i animal (toràcica, abdominal i pelviana). Són òrgans que deriven embriològicament del mesoderma o de l'endoderma. Són vísceres els òrgans sòlids de l'aparell respiratori i aparell digestiu, com ara els pulmons, el cor, el fetge, el pàncrees o la melsa. Es consideren vísceres buides els segments del tub digestiu, l'estómac, la vesícula biliar o la bufeta urinària. Segons aquest concepte de víscera, el cervell no seria una víscera, ni tampoc els músculs ni els ossos. Malgrat no estar situats -en condicions normals- dins d'una cavitat esplàcnica, els testicles són també vísceres.
En les vísceres es distingeixen tres elements:
* Pedicle o paquet vasculonerviós de la víscera, encarregat de la seva irrigació sanguínia, drenatge i innervació.
* Hil. Orifici a través del qual penetra el pedicle.
* Coberta de teixit conjuntiu lax.
Les vísceres abdominals poden ser intraperitonials o retroperitonials (glàndules suprarenals) i les del tòrax intramediastíniques o extramediastíniques.
L'esplacnologia és la part de l'anatomia que estudia científicament les vísceres, parant especial atenció en els aparells digestiu, respiratori, urinari i genital.
En l'àmbit culinari i de la indústria càrnia les entranyes animals reben el nom de menuts.

## Classificació

Segons la constitució anatòmica o estructural, hi ha dos grans grups de vísceres:
* Vísceres sòlides, massisses o parenquimatoses: són les vísceres que presenten dues parts ben diferenciades en la seva constitució anatòmica: l'estroma (teixit de suport, que representa la carcassa intersticial) i el parènquima (teixit funcional o teixit noble de la víscera que la dota del seu tipus de funció) i està format també per la càpsula envolvent que la protegeix. Tenen hil i pedicle.
* Vísceres buides, membranoses o canaliculars: són les vísceres que presenten morfologia de sac buit i que estan entapissades per una sèrie de capes estructurals o túniques. No tenen hil, però si pedicle. Les túniques o capes que presenten les vísceres buides són, d'externa a interna:
** Túnica externa, serosa o adventícia.
** Túnica muscular: formada per fibres musculars que li donen la mobilitat a les vísceres (contracció). Poden estar disposades en diversos estrats però també en diverses direccions (obliqua, circular, longitudinal).
** Túnica mucosa: és la capa més interna de la víscera buida, que entapissa la llum de la víscera. Aquí pot haver alguna glàndula mucosa que segregui productes per lubrificar la víscera.

## Referències

* ↑ Real Academia Nacional de Medicina. Diccionario de términos médicos. Madrid: Panamericana; 2012.

## Enllaços externs

* Esplacnología Anatomia II, UnaBol Virtual. 2016 (en castellà)
# Ferreras de Arriba

Ferreras de Arriba és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita amb Villardeciervos a l'oest, Otero de Bodas al nord, Ferreras de Abajo al nord-oest i est, Tábara al sud-est i Riofrío de Aliste al sud.
El nom del poble prové de la paraula en llengua lleonesa "ferro" o "fierru", el que testifica l'abundància de l'element. La llengua pròpia de la localitat és el lleonès, però en l'actualitat s'ha perdut gran part de la seva vitalitat, ja que no ha rebut cap protecció per part de les administracions.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 575 | 563 | 521 | 515 |

## Situació

El municipi s'ubica al cor de la Reserva Natural de Caza "Sierra de la Culebra". El seu punt més alt és la muntanya Miño Cuevo, la segona altura de la serra, amb els seus 1.211 m; està situat un vèrtex geodèsic.

## Tradicions

* La matança del porc, celebrada a l'hivern.
* La mascarada d'hivern de La Filandorra, celebrada el 26 de desembre.

## Festes

* San Blas, patró del municipi (2, 3, i 4 de febrer)
* La Verge de l'Assumpció, patrona de la localitat (14, 15, i 16 d'agost)
# Mene

Mene és l'únic gènere existent de la família dels mènids. Avui dia només està representat per l'espècie Mene maculata a la Conca Indo-Pacífica on és un peix popular com a aliment (sobretot, a les illes Filipines).
És un gènere antic amb espècies que es troben als sediments marins provinents del Cenozoic. L'espècie coneguda més antiga (Mene purdyi, del Paleocè del Perú) ja s'assembla a altres espècies més recents (com ara, Mene rhombea) i, fins i tot, amb l'única espècie existent avui dia, Mene maculata. Els experts no es posen d'acord si els fòssils de l'espècie Mene phosphatica trobats a Tunísia són del Paleocè inferior (la qual cosa voldria dir que és encara més antiga que Mene purdyi) o del període Ipresià de l'Eocè.

## Taxonomia

* Mene maculata (Bloch & Schneider, 1801)
* Mene oblonga †
* Mene phosphatica †
* Mene purdyi †
* Mene rhombea †(Volta, 1796)

## Referències

* ↑ Sepkoski, Jack, 2002. "A compendium of fossil marine animal genera". Bulletins of American Paleontology 364: p. 560. (anglès)
* ↑ Market Manila - Bilong-Bilong, Tursilyo & Tulingan/Moonfish, Barracuda & Tuna (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 ZipCodeZoo (anglès)
* ↑ Bloch, M. E. & Schneider, J. G., 1801. M. E. Blochii, Systema Ichthyologiae iconibus cx illustratum. Post obitum auctoris opus inchoatum absolvit, correxit, interpolavit Jo. Gottlob Schneider, Saxo. Berolini. Sumtibus Auctoris Impressum et Bibliopolio Sanderiano Commissum. M. E. Blochii, Systema Ichthyologiae.: i-lx + 1-584, Pls. 1-110.
* ↑ Hwang, S.-Y., C.-T. Chen i K.-M. Liu, 2002. Age and growth of the moon fish, Mene maculata, before and after heavy exploitation in southwestern Taiwan waters. J. Fish. Soc. Taiwan 29(4):299-311.
* ↑ Hwang, S.Y., 1984. Study on maturity and fecundity of moon fish, Mene maculata, in adjacent waters of Taiwan. Bull. Taiwan Fish. Res. Inst. 37:93-100 (en xinès).
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Dia Internacional dels Esquerrans

El Dia Internacional dels Esquerrans (anglès: International Left Handers Day) és una jornada internacional promoguda per Lefthanders International, Inc. i Left handers Club per donar a conèixer i ajudar a reduir les dificultats que troben les persones esquerranes en una societat predominantment dretana, com haver de fer servir eines pensades per a dretans i diverses situacions de discriminació i fins i tot assetjament. Se celebra cada 13 d'agost des del 1976, quan Dean R. Campbell va fundar Lefthanders International, Inc. El 1992, a més, es va crear el Left Handers Club. S'estima que aproximadament un 13% de la població mundial és esquerrana.

## Referències

* 1 2 «Els esquerrans celebren el seu Dia Internacional». CCMA, 13-08-2009. [Consulta: 14 agost 2018].
* ↑ «International Left-Handers' Day: Why are some people left-handed?» (en anglès). BBC, 13-08-2018. [Consulta: 14 agost 2018].
* ↑ Adu, Aletha. «A BIT LEFT FIELD International Left-Handers Day 2018 is TODAY! How many people write with their left hand in the UK?» (en anglès). The Sun, 13-08-2018. [Consulta: 14 agost 2018].
* ↑ «Avui és el Dia Internacional dels Esquerrans». Vilaweb, 13-08-2003. [Consulta: 14 agost 2018].

## Vegeu també

* Persona esquerrana

## Enllaços externs

* http://left-handersinternational.com/ Arxivat 2018-08-18 a Wayback Machine.
* https://www.lefthandersday.com/
# Viktor Kubal

Viktor Kubal (Svätý Jur, 20 de març de 1923 - Bratislava, 24 d'abril de 1997) va ser un dibuixant, animador, cineasta i director eslovac, més recordat per dirigir el dibuix animat Puf a Muf (1969-1973), i les pel·lícules d'animació Zbojník Jurko (1976), i Krvavá pani (1980). Se l'ha anomenat el pare de l'animació a Eslovàquia i s'ha destacat per fer el primer llargmetratge d'animació a Eslovàquia. Tembé ha col·laborat amb Vladimir Kubenko.

## Referències

* ↑ «A Visual Tour of Viktor Kubal», 03-06-2022. Arxivat de l'original el 11 juliol 2022.
* ↑ «GAGY : Viktor Kubal». Arxivat de l'original el 11 juliol 2022.
* ↑ «Viktor Kubal - nestor slovenského animovaného filmu - fotografie - Vtedy». Arxivat de l'original el 4 juny 2018.
* ↑ «VIKTOR KUBAL, otec slovenského animovaného filmu» (en anglès). svk.press, 29-03-2018.
* ↑ «Viktor Kubal – humorista a nestor animovaného filmu» (en eslovac). Pravda.sk, 20-03-2018.
* ↑ Urc, Rudolf. Traja veteráni za kamerou : Viktor Kubal, Vladimír Kubenko, Ladislav Kudelka. Bratislava: Národné centrum pre audiovizuálne umenie, 1998. ISBN 978-80-85187-13-7.
# Vélo Club Sovac

L'equip Vélo Club Sovac (codi UCI: VCS) és un equip ciclista algerià, que combina la categoria Continental amb anys com amateur. Competeix principalment a les curses de l'UCI Àfrica Tour.

## Principals resultats

* Tour de Blida: Hichem Chaabane (2013)
* Gran Premi d'Orà: Adil Barbari (2014)
* Tour de Sétif: Nabil Baz (2015)
* Tour del Senegal: Islam Mansouri (2017)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

A partir del 2012 l'equip participa en les proves dels circuits continentals, especialment a l'UCI Àfrica Tour.
UCI Àfrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2012 | 8è | Hichem Chaabane (28è) |
| 2013 | 2n | Hichem Chaabane (2n) |
| 2014 | 7è | Adil Barbari (11è) |
| 2015 | 9è | Bilal Saada (85è) |
| 2017 | 8è | Islam Mansouri (17è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2014 | 79è | Abderrahmane Mansouri (366è) |
| 2017 | 96è | Oussama Mansouri (552è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2012 | 122è | Hichem Chaabane (1020è) |
| 2013 | 121è | Adil Barbari (967è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# Vélizy-Villacoublay

Vélizy-Villacoublay és un municipi francès, situat al departament d'Yvelines i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 20.342 habitants.
Forma part del cantó de Versalles-2, del districte de Versalles i de la Comunitat d'aglomeració Versailles Grand Parc.
És el municipi on va néixer el compositor de sardanes Frederic Guisset, intèrpret de flabiol a la cobla Mil·lenària. La ciutat és la llar de Institut de Ciències i Tècniques de les Yvelines.
# Vélez de Guevara

Vélez de Guevara és el nom dels següents personatges:
* Luis Vélez de Guevara, autor del barroc espanyol
* Juan Vélez de Guevara, dramaturg fill de l'anterior