OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Potassicclorohastingsita

La potassicclorohastingsita (potassic-chloro-hastingsite, en anglès) és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup del nom arrel hastingsita. El nom cloropotasichastingsita també s'ha utilitzat per a aquest mineral.

## Característiques

La potassicclorohastingsita és un silicat de fórmula química {K}{Ca₂}{Fe$^{2+}$₄Fe$^{3+}$}(Al₂Si₆O₂₂)(Cl,OH)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2005. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4,5 i 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.DE - Inosilicats amb 2 cadenes dobles periòdiques, Si₄O$_{11}$; clinoamfíbols» juntament amb els següents minerals: antofil·lita, cummingtonita, clinoholmquistita, grunerita, manganocummingtonita, manganogrunerita, permanganogrunerita, ferrofluoropedrizita, ferrifluoroleakeïta, actinolita, ferritschermakita, ferroactinolita, ferrohornblenda, ferrotschermakita, joesmithita, magnesiohornblenda, tremolita, tschermakita, cannilloïta, fluorcannil·loïta, parvomanganotremolita, fluorotremolita, potassicfluoropargasita, edenita, ferroedenita, ferrokaersutita, ferropargasita, hastingsita, kaersutita, magnesiohastingsita, pargasita, sadanagaïta, fluoroedenita, potassicferroferrisadanagaïta, potassicsadanagaïta, potassicpargasita, potassicferrosadanagaïta, magnesiofluorohastingsita, potassicfluorohastingsita, fluoropargasita, parvomanganoedenita, potassiccloropargasita, potassicferrocloroedenita, potassicmagnesiohastingsita, potassicferropargasita, cromiopargasita, ferro-taramita, barroisita, ferroferribarroisita, ferroferriwinchita, ferribarroisita, ferroferritaramita, ferroferricatoforita, ferrobarroisita, ferrorichterita, ferrowinchita, ferrokatophorita, ferritaramita, magnesiotaramita, richterita, winchita, taramita, fluororichterita, katophorita, potassicfluororichterita, potassicrichterita, ferrighoseïta, ferriwinchita, fluorotaramita, arfvedsonita, eckermannita, ferroeckermannita, ferroglaucòfan, glaucòfan, potassicmanganileakeïta, manganoarfvedsonita, ferrileakeïta, magnesioriebeckita, magnesioarfvedsonita, nyboïta, riebeckita, manganomanganiungarettiïta, ferroferrinyboïta, clinoferroferriholmquistita, ferrinyboïta, ferroferrileakeïta, ferroferrifluoroleakeïta, sodicferriclinoferroholmquistita, magnesiofluoroarfvedsonita, ferripedrizita, potassicferrileakeïta, fluoronyboïta, manganidellaventuraïta, fluoropedrizita, potassicarfvedsonita, ferriobertiïta, potassicmagnesiofluoroarfvedsonita, ferroferripedrizita, potassicmagnesioarfvedsonita, pedrizita, ferropedrizita, fluoroleakeïta i ferroferriobertiïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit de cobalt i ferro de Dashkesan, situat a la localitat homònima, dins el raion de Dashkasan (Azerbaidjan). També ha estat descrita a l'Índia, la República Popular de la Xina, Austràlia, el Brasil, els Estats Units, Canadà i Finlàndia.

## Referències

* ↑ «Potassic-chloro-hastingsite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r gener 2020].
# FC

FC té els següents significats:
* Criptografia financera
* Famicom
* Club de futbol
    Categoria principal: Clubs de futbol
* Fc o Fragment cristal·litzable (d'una immunoglobulina)
* Franc de les Comores
# Kaspars Gerhards

Kaspars Gerhards (Jelgava, Letònia, 7 de febrer de 1969) és un polític letó del partit Per la Pàtria i la Llibertat/LNNK. Va ser Ministre de Transport entre el 12 de març de 2009 i el 3 de novembre de 2010.

## Vegeu també

* Segon Gabinet Straujuma
* Primer Gabinet Dombrovskis
* Segon Gabinet Godmanis

## Referències

* ↑ «Kaspars Gerhards». Latvian Economists Association 2010. [Consulta: 3 novembre 2010].
# Nikutai bi

Nikutai bi (肉体美, Un cos magnífic) és una pel·lícula japonesa muda de comèdia dirigida per Yasujirō Ozu i estrenada el 1928.
La pel·lícula i el seu guió es consideren perduts.

## Sinopsi

Comèdia domèstica sobre una parella. Ichirō Takai, un home servil serveix de model a la seva dona Ritsuko que aspira a guanyar un premi en una exposició de pintura. Per un concurs de circumstàncies és una pintura d'Ichirō la que guanya el premi, provocant una inversió de papers dins de la parella.

## Repartiment

* Tatsuo Saitō: Ichirō Takai
* Chōko Iida: Ritsuko, la seva esposa
* Kenji Kimura : Denuemon Ōkura, un ric mecenes
* Kenji Ōyama: Tōyama, un estudiant

## Notes i referències

* ↑ (japonès) Nikutai bi a Japanese Movie Database
* ↑ «肉体美 Nikutai bi» (en japonès). shochiku.co.jp. [Consulta: 16 octubre 2021].
* 1 2 Donald Richie. Ozu. Traducció: Pierre Maillard. Lettre du blanc, 20 juliol 1980, p. 287. OCLC 417413792.
# Plinthanthesis

Plinthanthesis és un gènere de plantes de la família de les poàcies. És originari d'Austràlia. Fou descrit per Jan Frederik Veldkamp.
Alguns autors ho inclouen en el gènere Rytidosperma i Danthonia sensu lato.
El nom del gènere deriva del grec plinthos (sòcol) i anthos (flor), referint-se a la inflorescència en forma de ram.

## Espècies seleccionades

* Plinthanthesis paradoxa R. Br.
* Plinthanthesis rodwayi Hubb.
* Plinthanthesis tenuior Steud.
* Plinthanthesis urvillei Steud.

## Referències

* 1 2 Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 24 febrer 2010].

## Enllaços externs

* Grassbase - The World Online Grass Flora
# President de la República Democràtica del Congo

Aquesta és la llista dels caps d'Estat de la República Democràtica del Congo (antic Zaire) des de la independència, el 1960. L'actual cap d'estat és el President Joseph Kabila, des del 17 de gener de 2001.

## Caps d'estat

(Les dates en cursiva indiquen una successió de facto)
| Mandat | Cap d'estat | Partit | Notes |
| República del Congo |||||
| 1 de juliol de 1960 1 d'agost de 1964 | Joseph Kasavubu, President | ABAKO | |
| 31 de març de 1961 5 d'agost de 1961 | Antoine Gizenga, Cap d'estat | MNC (Lumumba) | Govern rebel a Stanleyville |
| República Democràtica del Congo |||||
| 1 d'agost de 1964 24 de novembre de 1965 | Joseph Kasavubu, President | ABAKO | Enderrocat per un cop d'estat |
| 24 de novembre de 1965 27 d'octubre de 1971 | Joseph-Désiré Mobutu, President | Militar MPR | |
| República del Zaire |||||
| 27 d'octubre de 1971 10 de gener de 1972 | Joseph-Désiré Mobutu, President | MPR | Es va canviar el nom pel de Mobutu Sese Seko |
| 10 de gener de 1972 16 de maig de 1997 | Mobutu Sese Seko, President | MPR | Enderrocat al final de la Primera guerra del Congo |
| República Democràtica del Congo |||||
| 16 de maig de 1997 29 de maig de 1997 | Laurent-Désiré Kabila, Cap d'estat accidental | AFDAC | |
| 29 de maig de 1997 16 de gener de 2001 | Laurent-Désiré Kabila, President | AFDAC | Assassinat |
| 17 de gener de 2001 26 de gener de 2001 | Joseph Kabila, President interí | AFDAC | |
| 26 de gener de 2001 | Joseph Kabila, President | AFDAC/PPRD | |
# Potamotrygon motoro

Potamotrygon motoro és una espècie de peix pertanyent a la família dels potamotrigònids.

## Descripció

* Fa 50 cm de llargària màxima i 15 kg de pes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, potamòdrom, bentopelàgic i de clima tropical (24 °C-26 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Paranà, Uruguai, Paraguai, Orinoco i Amazones.

## Estat de conservació

Les seues principals amenaces són la degradació del seu hàbitat a causa de la construcció de preses, ports i centrals hidroelèctriques al riu Paranà. A més, és arponada quan es troba en aigües poc fondes pels pescadors locals perquè la seua carn és considerada una menja deliciosa.

## Observacions

És molt perillós per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Potamotrygon motoro» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Ferreira, E.J.G., J.A.S. Zuanon i G.M. dos Santos, 1998. Peixes comerciais do médio Amazonas. Instituto Brasileiro do Meio Ambiente e dos Recursos Naturais Renováveis. 211 p.
* ↑ De Carvalho, M.R., N. Lovejoy i R.S. Rosa, 2003. Potamotrygonidae (River stingrays). P. 22-28. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.). Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil.
* ↑ Thorson, T.B., J.K. Langhammer i M.I. Oetinger, 1988. Periodic shedding and replacement of venomous caudal spines, with special reference to South American freshwater stingrays, Potamotrygon spp. Environ. Biol. Fish. 23(4):299-314.
* ↑ Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* ↑ Drioli, M.; Chiaramonte, G. (2009). "Potamotrygon motoro." 2009 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2009. [Consulta: 12 abril 2023]
* ↑ Fowler, S.L., Cavanagh, R.D., Camhi, M., Burgess, G.H., Cailliet, G.M., Fordham, S.V., Simpfendorfer, C.A. i Musick, J.A., 2005. Sharks, Rays and Chimaeras: The Status of the Chondrichthyan Fishes. Status Survey. pp. x + 461. IUCN/SSC Shark Specialist Group, UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* ↑ Halstead, B.W., 1980. Dangerous marine animals. Cornell Maritime Press, Inc., Maryland, els Estats Units.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Potamotrygon schroederi

Potamotrygon schroederi és una espècie de peix pertanyent a la família dels potamotrigònids.

## Descripció

* Fa 60 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (18 °C-25 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: rius Apure (conca del riu Orinoco) i Negro (conca del riu Amazones).

## Estat de conservació

Les seues principals amenaces són la degradació del seu hàbitat, la persecució que pateix a les zones turístiques per por de les lesions que pot causar i la seua captura amb destinació al comerç internacional de peixos d'aquari.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Garman S. W., 1877. On the pelvis and external sexual organs of selachians, with especial references to the new genera Potamotrygon and Disceus (with descriptions). Proc. Boston Soc. Nat. Hist. v. 19. 197-214.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Fernández-Yépez, A., 1958. Nueva raya para la ciencia: Potomatrygon (sic) schroederi n. sp. Boletín del Museo de Ciencias Naturales. Caracas, Veneçuela. 2-3: 8-11.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Potamotrygon schroederi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ De Carvalho, M.R., N. Lovejoy i R.S. Rosa, 2003. Potamotrygonidae (River stingrays). P. 22-28. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.). Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1997: Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.
* ↑ Taphorn, D., R. Royero, A. Machado-Allison i F. Mago Leccia, 1997. Lista actualizada de los peces de agua dulce de Venezuela. p. 55-100. A: E. La Marca (ed.) Catálogo zoológico de Venezuela. vol. 1. Vertebrados actuales y fósiles de Venezuela. Museo de Ciencia y Tecnología de Mérida, Veneçuela.
* ↑ Góes de Araújo, M.L. (2009). "Potamotrygon schroederi." 2009 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2009. [Consulta: 26 abril 2023]
* ↑ Araújo, M.L.G., Charvet-Almeida, P., Almeida, M.P. i Pereira, H., 2004. Freshwater stingrays (Potamotrygonidae): status, conservation and management challenges. Information document presented to CITES Animals Committee, AC20, Inf. 8.
* ↑ Charvet-Almeida, P., Araújo, M.L.G., Rosa, R.S. i Rincón, G., 2002. Neotropical Freshwater Stingrays: diversity and conservation status. Shark News.

## Bibliografia

* Charvet-Almeida, P., de Araújo, M.L.G. i de Almeida, M.P., 2005. Reproductive Aspects of Freshwater Stingrays (Chondrichthyes: Potamotrygonidae) in the Brazilian Amazon Basin. Journal of Northwest Atlantic Fisheries Science 35: 165-171.
* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* IBAMA - Instituto Brasileiro do Meio Ambiente e dos Recursos Naturais Renováveis, 2003. Portaria Núm. 036/2003.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Plectrohyla arborescandens

Plectrohyla arborescandens és una espècie de granota endèmica de Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Plectrohyla arborescandens. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 6 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Premis Peabody

Els Premis George Foster Peabody, més coneguts com a Premis Peabody, són uns premis anuals que són atorgats a l'excel·lència d'emissions de ràdio i de televisió als Estats Units. Els primers premis foren atorgats l'any 1941 per als programes de l'any anterior. Els premis són administrats per l'Escola Henry W. Grady de Periodisme i Comunicació de Masses a la Universitat de Georgia (UGA).
Els Premis Peabody són considerats com els premis amb més prestigi d'honor i distinció als Estats Units dins l'àmbit dels èxits de l'emissió periodística, de l'elaboració de documentals, programes educatius, programació infantil i l'entreteniment en general.
Inicialment, aquests premis només eren atorgats a la ràdio. Tanmateix, el 1948 es varen introduir els premis a la televisió. A finals dels anys 90, es varen afegir noves categories addicionals per al material que s'imparteix per Internet

## Referències

* «New Order of Merit» (en anglès). Revista Time. Time Magazine, 07-04-1941. Arxivat de l'original el 2009-08-10 [Consulta: 11 agost 2008].
# Poblat de Fullola

El poblat de Fullola és un antic nucli de població de Tortosa (Baix Ebre) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Les restes de l'antic poblat de Fullola, en complet abandonament en l'actualitat, el formen la torre de defensa, d'alçada considerable i punt més elevat del poblat; l'església, pròxima a la torre i formant amb ella el nucli central; i les cases.
Les cases més properes al nucli són també les pitjor conservades, pràcticament cobertes de vegetació. Només se'n veuen els fonaments i alguna paret de maçoneria ordinària. Una mica més allunyades del nucli central es conserven algunes cases disseminades utilitzades ocasionalment amb fins agrícoles.

## Història

Totes elles conserven detalls que denoten el seu origen medieval, arcs apuntats i de mig punt, grosses parets de maçoneria; utilització de carreuat, etc., diferenciant-se de les altres construccions rurals de secà de la comarca, més reduïdes i senzilles i d'obra de maçoneria en sec.
L'antic poblat està situat en un monticle al fons de la vall del barranc de Fullola. La primera referència escrita sobre Fullola data de 1208. El 1216, el rei Jaume I atorga la carta de població de Fullola i terme, separant-lo del territori de Montcada. Pere Nebot i successors rebien en propietat el poblat de Fullola, juntament amb el castell, la torre, cases i terres confrontades amb els termes de Tivissa, Camarles i altres.
No es té coneixement de quan i perquè fou abandonat, però el seu final esdevingué en ser atacat i destruït totalment.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Poblat de Fullola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
# Província d'El Hajeb

La província d'El Hajeb (en àrab إقليم الحاجب, iqlīm al-Ḥājib; en amazic ⵜⴰⵙⴳⴰ ⵏ ⵍⵃⴰⵊⴱ, tasga n Lḥajb) és una de les províncies del Marroc, fins 2015 part de la regió de Meknès-Tafilalet i actualment de la de Fes-Meknès. Té una superfície de 2.135 km² i 247.016 habitants censats en 2014. La capital és El Hajeb. Fou creada l'1 de gener de 1991 pel decret reial n. 2.91.90.

## Divisió administrativa

La província d'El Hajeb consta de 4 municipis i 12 comunes:
| Nom | Codi geogràfic | Tipus | Habitatges | Població | Estrangers | Locals | Notes |
| Agourai | 171.01.01. | Municipi | 2724 | 13291 | 8 | 13283 | |
| Ain Taoujdate | 171.01.03. | Municipi | 4511 | 22030 | 10 | 22020 | |
| El Hajeb | 171.01.05. | Municipi | 6025 | 27667 | 26 | 27641 | |
| Sabaa Aiyoun | 171.01.07. | Municipi | 4148 | 21513 | 2 | 21511 | |
| Ait Ouikhalfen | 171.03.01. | Comuna rural | 627 | 4303 | 1 | 4302 | |
| Ait Yaazem | 171.03.03. | Comuna rural | 2845 | 14615 | 0 | 14615 | |
| Jahjouh | 171.03.05. | Comuna rural | 1388 | 7689 | 1 | 7688 | 3585 residents viuen al centre, anomenat Sebt Jahjouh; 4104 residents viuen en zones rurals. |
| Ras Ijerri | 171.03.07. | Comuna rural | 1094 | 6119 | 4 | 6115 | |
| Tamchachate | 171.03.09. | Comuna rural | 648 | 4151 | 1 | 4150 | |
| Ait Boubidmane | 171.05.01. | Comuna rural | 3198 | 16359 | 3 | 16356 | 4258 residents viuen al centre, anomenat Ait Boubidmane; 12101 residents viuen en zones rurals. |
| Ait Harz Allah | 171.05.03. | Comuna rural | 2299 | 13310 | 4 | 13306 | |
| Bitit | 171.05.05. | Comuna rural | 1822 | 10552 | 0 | 10552 | |
| Laqsir | 171.05.07. | Comuna rural | 5161 | 29296 | 1 | 29295 | |
| Ait Bourzouine | 171.07.01. | Comuna rural | 1530 | 8635 | 6 | 8629 | |
| Ait Naamane | 171.07.03. | Comuna rural | 1060 | 6375 | 3 | 6372 | |
| Iqaddar | 171.07.05. | Comuna rural | 1938 | 10483 | 4 | 10479 | |

## Referències

* ↑ Note sur les premiers résultats du Recensement Général de la Population et de l'Habitat 2014
* ↑ «Cens general de població 2004» ( PDF) (en (francès)). Arxivat de l'original el 2010-06-01. [Consulta: 16 juliol 2016].
# Primera història d'Esther

Primera història d'Esther és una obra de teatre que Salvador Espriu i Castelló va concebre el 1948. La peça fou representada en públic per primera vegada el 1957 al Palau de la Música Catalana, sota la direcció de Jordi Sarsanedas.
L'obra és una expressió desesperada per crear un testimoni d'una llengua viva i rica, per això va omplir el text de mots de variants i nivells de la llengua catalana i fins de paraules del caló, la parla gitana. Com diu el comentarista Arnau Pons, a "Primera història d'Esther", Espriu treu els titelles hebreus per tal de representar la situació de gravetat de Catalunya després de 1939. La compara amb la del poble jueu després de ser deportat de l'esclavatge de Babilònia. La reina Esther, segons la Bíblia, va salvar el poble jueu que vivia escampat dins el regnat d'Assuerus, rei de la Mèdia i la Pèrsia, l'actual Iran. Espriu, en la seva justificació, dona un manament vers la llengua catalana, la deixa "al fibló de cada consciència" i allibera de "la presó del bon gust" cada paraula i cada forma. Vol dir, doncs, que no hem de censurar cap forma d'expressió.
Primera història d'Esther, en general segueix el text bíblic, però amb matisos esperpèntics. Presenta una doble acció, una de real al jardí de Sinera (Arenys), lloc on es fa la representació, i l'altra de fictícia a Susa, centre de l'antiga Pèrsia. El personatge de l'Altíssim és un cec que fa el paper de romancer, coneix els vilatans i en parla, i enllaça les dues històries. El rei Assuerus repudia, per desobedient, la seva reina Vasthi, i els consellers li diuen que ha de convocar pretendentes al tron, perquè cal que es busqui reina. Mardoqueu és la figura de jueu gran, que observa de prop els moviments de palau, ja que es fa amic de Secundina, la portera. Sap que el seu poble té molts enemics, un de molt important és Aman, el primer ministre, i se li acut fer presentar a la convocatòria la seva protegida Esther, que de molt petita no tenia pares. Li canvia el nom d'Hadassa pel d'Esther, paraula que en hebreu vol dir "amagar"; no vol que se sàpiga que és jueva. Ella és molt bonica i Assuerus la pren per esposa. Mardoqueu, que sempre està al corrent de les enraonies cortesanes, sap que s'ordeix un pla per assassinar el rei i ho denuncia, de manera que Assuerus li ha d'estar en deute. Quan Aman fa veure al rei que les comunitats jueves el perjudiquen i s'han d'eliminar, és quan la reina Esther es juga la vida demanant la salvació del seu poble, i l'obté, i no sols això, sinó que el monarca mana anihilar els partidaris d'Aman i de l'extermini dels jueus.

## Referències

* ↑ 116 icones turístiques de Catalunya. Barcelona: Ara Llibres, s.c.c.l., 2011. ISBN B-46.2872010 [Consulta: 18 gener 2014].
# Primera legislatura de la Catalunya autonòmica

La Primera legislatura de la Catalunya autonòmica fou la primera després de la dictadura franquista. La sessió constitutiva se celebrà el 10 d'abril de 1980. Heribert Barrera d'ERC fou elegit President del Parlament. Posteriorment el 24 d'abril, Jordi Pujol de Convergència i Unió fou elegit President de la Generalitat de Catalunya amb 75 vots a favor i 59 en contra.

## Eleccions

Sis formacions polítiques obtingueren representació parlamentària al parlament de Catalunya en la Primera Legislatura.
| Candidatures | Vots 1980 | % Vot 1980 | Parl. 1980 |
| Convergència i Unió (CiU) | 752.943 | 27,83 | 43 |
| Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC-PSOE) | 606.717 | 22,43 | 33 |
| Partit Socialista Unificat de Catalunya (PSUC) | 507.753 | 18,77 | 25 |
| Centristes de Catalunya-Unió de Centre Democràtic (CC-UCD) | 286.922 | 10,61 | 18 |
| Esquerra Republicana de Catalunya (ERC) | 240.871 | 8,90 | 14 |
| Partit Socialista d'Andalusia-Partit Andalús de Catalunya (PSA-PAC) | 71.841 | 2,66 | 2 |

## Enllaços externs

* Eleccions al Parlament de Catalunya I-VIII Legislatura

## Referències

* ↑ Eleccions al Parlament de Catalunya I-VIII Legislatura
* ↑ Diari de sessions del Parlament de Catalunya, 24 d'abril de 1980.
# Pseudochaetochloa

Pseudochaetochloa és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Pseudochaetochloa australiensis
# Polentinos

Polentinos és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya). Limita amb San Salvador de Cantamuda i Cervera de Pisuerga.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 129 | 98 | 81 | 78 |