OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Santa Maria de Ribes

Santa Maria de Ribes és una església catòlica romana que es troba al municipi de Ribes de Freser (Ripollès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
És l'església parroquial de la població. Pertany al bisbat d'Urgell i pertany a l'Arxiprestat de Núria-Cerdanya.

## Descripció

L'església parroquial de Santa Maria es troba documentada des de principis del segle xi. És una església moderna, que va reemplaçar la que fou destruïda el 1936. De l'església romànica se'n conserven tres absis, restaurats, visibles a un dels costats de l'església i servint actualment com a capelles laterals de la mateixa. A l'exterior estan decorats amb arcuacions llombardes i un fris de dents de serra.
També es conserva el campanar de l'antiga església, aixecat en època barroca.
L'església actual és una construcció moderna deguda a l'arquitecte Josep Danés, aixecada entre 1940 i 1945. Destaca, a l'interior, per l'ús d'arcs parabòlics. A l'exterior crida l'atenció la teulada, amb coberta de pissarra i mansardes pròpies de l'arquitectura civil de muntanya. Amb l'enderroc de 1936 també es van perdre tots els retaules barrocs que formaven part de la decoració interior de l'església. Tot i que no és segur que tingui el seu origen en aquesta església, en un dels absis romànics s'hi ha posat una rèplica de l'anomenat Baldaquí de Ribes, un dels més importants exponents de la pintura romànica sobre taula l'original del qual es conserva al Museu Episcopal de Vic.
Són notables les pintures murals de l'absis principal, així com les de la capella del Santíssim, aquestes últimes obra de Llucià Navarro (1970).

## Referències

* ↑ «Santa Maria de Ribes». [Consulta: 8 setembre 2016].
* ↑ «Santa Maria de Ribes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
* ↑ «Josep Danés (1891-1955), arquitecto. Un estudio de caso al servicio de la historia social de las profesiones liberales en Cataluña». www.ub.edu. [Consulta: 8 setembre 2016].
# Cordenons

Cordenons (friülà Cordenons ) és un municipi italià, dins de la província de Pordenone. L'any 2007 tenia 18.476 habitants. Limita amb els municipis de Pordenone, San Giorgio della Richinvelda, San Quirino, Vivaro i Zoppola.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Carlo Mucignat | PD |
# Sent Pardós e Morteiròu

Sent Pardós Morteiròu (en francès Saint-Pardoux-Morterolles) és un municipi del departament francès de la Cruesa a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 333 | 366 | 286 | 254 | 254 | 242 | 215 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Laborde | PS |

## Personatges lligats al municipi

* Guy de Blanchefort, Mestre de l'Hospital, que havia estat comanador d'aquesta comanda.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2013-10-04 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Sent Pardós de la Vavetz

Sent Pardos los Cars (en francès Saint-Pardoux-les-Cards) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa, al districte d'Aubusson i cantó de Chénérailles.
La seva població al cens de 1999 era de 298 habitants. Està integrada a la Communauté de communes de Chénérailles.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 488 | 449 | 403 | 352 | 298 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1994-2008 | Robert Glomot | |
| 2008- | Aimé Sauvanet | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Sent Pèr d'Ardet

Sent Pèr d'Ardet (francès Saint-Pé-d'Ardet) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Sidi Aissa Regragui

Sidi Aissa Regragui (àrab سيدي عيسى الركراكي) és una comuna rural de la província d'Essaouira de la regió de Marràqueix-Safi. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 7.873 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Wajma (An Afghan Love Story)

Wajma (An Afghan Love Story) és una pel·lícula dramàtica afganesa del 2013 escrita i dirigida per Barmak Akram. La pel·lícula va ser seleccionada com a entrada afganesa per a el Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa als Premis Oscar de 2013, però no va ser nominada.

## Sinopsi

La pel·lícula explica una història d'amor clandestí a Kabul entre Wajma, un estudiant de dret de 20 anys, que es conforma amb portar un mocador i viu amb força llibertat, i Mustafa, un cambrer de 25 anys. Els pares de Wajma pertanyen a la petita burgesia. Wajma està embarassada: fora del matrimoni, és un escàndol, una deshonra i un crim. Mustafà rebutja el matrimoni. El pare és cridat per resoldre el problema: colpeja durament la seva filla, amenaça de matar-la, la tanca a la foguera. Wajma li incendia, sobreviu, el seu pare li dona el passaport que li permet anar a Delhi per avortar-se. Deixa Kabul amb llàgrimes.

## Repartiment

* Wajma Bahar
* Mustafa Abdulsatar
* Haji Gul Aser
* Brehna Bahar

## Premis

* Festival de Cinema de Sundance de 2013: Premi al guió (ficció internacional)
* Festival du grain à démoudre de Gonfreville-l'Orcher 2013: premi del públic, premi aficionats al cinema joves

## Referències

* ↑ «Wajma (An Afghan Love Story): Sundance Review». Hollywood Reporter. [Consulta: 1r octubre 2013].
* ↑ «Wajma, an Afghan love story». Afghan Culture Museum. [Consulta: 1r octubre 2013].

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Telencèfal

En neuroanatomia dels vertebrats, el telencèfal és allò que hom anomena habitualment "cervell". Més específicament, es tracta del conjunt constituït pels hemisferis cerebrals (escorça cerebral, la matèria blanca i estructures subcorticals) i estructures associades.
El telencèfal apareix a l'estadi de cinc vesícules del neurodesenvolupament embrionari, quan el prosencèfal es divideix en dos: la part rostral forma el telencèfal i la part caudal origina el diencèfal.
Des del punt de vista filogenètic, es tracta de l'estructura nerviosa més recent, i està especialment desenvolupat en els mamífers, i en particular en els primats.

## Vesícules del cervell

* Diencèfal
* Mesencèfal
* Metencèfal
* Mielencèfal

## Vegeu també

* Encefalina
* Endorfina
# Riu Nore

El Nore és un dels rius que junt amb el Barrow i el Suir, són coneguts en Irlanda com Les tres germanes. Desemboca en el mar a la vora de Waterford. La seva longitud total és de 140 km, i és famós per la pesca del salmó i la truita. El Nore neix a les muntanyes del Comtat de Tipperary i corre a través dels comtats Laois i Kilkenny abans d'unir-se al riu Barrow al nord de New Ross. El riu travessa la ciutat de Kilkenny i d'altres localitats més petites com Bennettsbridge i Thomastown. Més al sud, forma una pintoresca vall en forma de V, a la vora del poblet d'Inistiogue. Els principals afluents del Nore són el Dinin, el Kings i el Black Water.

## Vegeu també

* Rius d'Irlanda

## Enllaços externs

* «Irishfisheries River Nore Fishing». irishfisheries.com (anglès).
* «Salmon Ireland, information on the Salmon rivers of Ireland». salmonireland.com (anglès). Arxivat de l'original el 2011-06-09. [Consulta: 25 febrer 2013].
* «Nore River Guide (canoeing and kayaking)». irishwhitewater.com (anglès).
# Iujni

«Iujni» té aquests significats:
* Iujni (Kràsnaia Poliana), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Iujni (Belorétxensk), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Iujni (Dinskaia), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Iujni (Korenovsk), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Iujni (Krimsk), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Iujni (Mikhàilovskaia), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Iujni (Sovétskaia), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Iujni (Kubanski), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Iujni (Blagodàrnoie), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Iujni (Oktiabrski), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Iujni (Bratski), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Iujni (Xepsi), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Iujni (Vimovets), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Iujni (Rostov), localitat de l'óblast de Rostov, a Rússia
* Iujni (Txukotka), localitat del districte autònom de Txukotka, a Rússia
* Iujni (Khabàrovsk), localitat del krai de Khabàrovsk, a Rússia
* Iujni (Vladímir), localitat de l'óblast de Vladímir, a Rússia
* Illa Iujni, illa sud de Nova Zembla, a Rússia
# David di Donatello 1976

La 21a edició dels premis David di Donatello, concedits per l'Acadèmia del Cinema Italià va tenir lloc el 24 de juliol de 1976 al Teatre grecoromà de Taormina. El premi consistia en una estatueta dissenyada per Bulgari.

## Guanyadors
### Millor pel·lícula

* Cadaveri eccellenti, dirigit per Francesco Rosi

### Millor director

* Mario Monicelli - Amici miei
* Francesco Rosi - Cadaveri eccellenti

### Millor argument

* Alberto Bevilacqua i Nino Manfredi - Attenti al buffone

### Millor actriu

* Monica Vitti - L'anatra all'arancia

### Millor actor

* Ugo Tognazzi - Amici miei (ex aequo)
* Adriano Celentano - Bluff - Storia di truffe e di imbroglioni (ex aequo)

### Millor músic

* Franco Mannino - L'innocente

### Millor actriu estrangera

* Isabelle Adjani - L'Histoire d'Adèle H. (ex aequo)
* Glenda Jackson - Hedda (ex aequo)

### Millor actor estranger

* Philippe Noiret - El vell fusell (Le Vieux Fusil) (ex aequo)
* Jack Nicholson - Algú va volar sobre el niu del cucut (One Flew Over the Cuckoo's Nest) (ex aequo)

### Millor director estranger

* Miloš Forman - Algú va volar sobre el niu del cucut (One Flew Over the Cuckoo's Nest)

### Millor pel·lícula estrangera

* Nashville (Nashville), dirigit per Robert Altman

### David Europeu

* Jan Troell

### David Luchino Visconti

* Michelangelo Antonioni

### Targa d'oro

* Ennio Lorenzini, per la seva direcció a Quanto è bello lu murire acciso
* Sydney Pollack, per la seva direcció a Els tres dies del Còndor (Three Days of the Condor)
* Michele Placido, per la seva interpretació a Marcia trionfale; dirigit per Marco Bellocchio
* Christian De Sica, per la seva interpretació a Giovannino; dirigit per Paolo Nuzzi
* Agostina Belli, per la seva interpretació a Telefoni bianchi; dirigit per Dino Risi
* Martin Bregman i Martin Elfand, per la producció de Tarda negra (Dog Day Afternoon); dirigit per Sidney Lumet
* Ornella Muti, pel conjunt de la seva interpretació

## Referències

* ↑ premis David di Donatello 1976 a mymovies.it
* ↑ David di Donatello Milestones: From De Sica and Fellini to Sorrentino and Garrone a la revista Variety
* ↑ Gold and malachite 'David di Donatello' trophy, Bulgari, 1956 Arxivat 2021-01-15 a Wayback Machine. al web de Sothebys

## Vegeu també

* Nastri d'argento 1976

## Enllaços externs

* David di Donatello 1976 a Filmaffinity
* Cronologia al web dels David di Donatello
# Cirera (color)

Cirera és un color intens vermell púrpura. Pren el nom de la fruita que té el mateix nom, que prové del llatí ceresea.
Una mostra del color cirera:

## Usos

* Color d'algunes peces de vestir.
| Maria Antonieta amb un vestit de setí cirera. | Vestuari amb elements cirera |

## Vegeu també

* Llista de colors
# Sant Maurici de Fetges

Sant Maurici de Fetges és l'església del poble de Fetges, de la comuna de Sautó, de l'Alt Conflent, a la Catalunya del Nord. Era sufragània de la parròquia de Sant Maurici de Sautó.
Està situada al costat del cementiri de Fetges, allunyada uns 250 metres al sud del centre del poble.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «160 - Sautó i Fetges». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Conf 132. Sant Maurici de Fetges». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Sautó». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Sant Maurici de Fetges en els ortofotomapes de l'IGN
# Sant Maurici de Calç

Sant Maurici de Calç és una església romànica de Porqueres (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt format per una ermita (Sant Maurici) i una masia fortificada amb torre de defensa (Torre del Calç). L'ermita és de planta rectangular amb coberta a dues aigües. A l'interior té volta de canó apuntada i un absis semicircular. Té un campanar d'espadanya amb dues finestres d'arc de mig punt. A la façana, ubicada a ponent, hi ha la porta d'entrada de forma rectangular i, per sobre d'aquesta, una finestra estreta d'arc de mig punt i d'una sola esqueixada. A la part alta dels murs nord i sud, així com a l'absis, s'observen unes galeries de finestres que recorren tota la superfície. Adossada al mur de tramuntana hi ha una petita sagristia que uneix la torre i l'ermita; és una estança rectangular coberta amb volta rebaixada a la qual s'accedeix per una porta situada a l'absis.

## Història

L'ermita actualment depèn de la parròquia de Pujarnol. Apareix citada per primer cop el 1017 en la butlla del papa Benedicte VIII a favor del monestir de Banyoles. El 1097 rep el nom de Sant Maurici de Calvis. L'any 1182 formava part de la parròquia de Porqueres, però al segle xiv ja consta com a parròquia independent. Pel que fa a la Torre, va pertànyer a la família Calç durant els segles xiii i xiv. Successivament va passar a diferents famílies fins a arribar a ser possessió dels Campolier (família Tort), que encara la posseeixen.

## Referències

* 1 2 «Sant Maurici de Calç». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 juliol 2017].
# Champotón (municipi)

Champotón és un municipi de l'estat de Campeche. Champotón és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part sud de l'estat de Campeche. Limita al nord amb el municipi de Campeche, al sud amb Carmen i Candelaria, a l'oest amb l'Golf de Mèxic i a l'est amb Hopelchén i Calakmul.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Chanpotón Arxivat 2018-05-25 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)

## Vegeu també

* Municipis de Campeche
# Salvelinus fimbriatus

Salvelinus fimbriatus és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Alimentació

Menja exclusivament zooplàncton.

## Hàbitat

Viu en zones d'aigües temperades (53°N-51°N, 11°W-9°W).

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: Irlanda.

## Referències

* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Phillips, R.B., K.A. Pleyte i P.E. Ihssen, 1989. Patterns of chromosomal nucleolar organizer region (NOR) variation in fishes of the genus Salvelinus. Copeia 1989:47-53.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
* Wheeler, A.C., N.R. Merrett i D.T.G. Quigley, 2004. Additional records and notes for Wheeler's (1992) List of the Common and Scientific Names of Fishes of the British Isles. J. Fish Biol. 65 (Supplement B): 1-40.

## Enllaços externs

* AQUATAB (anglès)
# San Juan de Gredos

San Juan de Gredos és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Es va formar el 1975 de la unió de tres municipis:
* Navacepeda de Tormes
* La Herguijuela
* San Bartolomé de Tormes

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Sandvitx de pa

Un sandvitx de pa és un sandvitx on l'ingredient principal és una tercera llesca de pa torrat, normalment més prima que les exteriors, que pot estar untada amb mantega. Una recepta de 1861 proposa afegir sal i pebre al gust.
Trobem aquesta recepta inclosa en el llibre de 1861 "Book of Household Management", escrit per Isabella Beeton, qui afirma: "Aquest sandvitx es pot modificar afegint-hi una mica d'embotit, i serà un menjar molt temptador per l'apetit d'un invàlid."
La Societat Reial de Química va recrear aquest plat el novembre del 2011, gairebé 150 anys després del llibre de Isabella Beeton. La societat buscava reviure el plat durant la Recessió iniciada l'any 2008, després de calcular el baix cost de producció del sandvitx (7,5p per unitat). Va ser anomenat "El dinar més econòmic del país", i es va obrir un concurs oferint 200 £ a aquell que aconseguís crear un àpat més econòmic. Degut al gran nombre de participants, es va tancar el concurs set dies després, assignant al premi a un participant seleccionat aleatòriament.

## Referències

* 1 2 3 Beeton, Isabella. «39: Invalid Cookery; Recipes: Toast Sandwiches». A: The Book of Household Management. S. O. Beeton, 1861.
* ↑ Dan Myers. «12 Life-Changing Sandwiches You've Never Heard Of». The Daily Meal, 27-02-2015. [Consulta: 28 febrer 2015].
* ↑ «RSC Press Release: RSC inboxes overflowing with economical meal suggestions». www.rsc.org. [Consulta: 28 novembre 2015].
# Sandusky (Ohio)

Sandusky és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2008 tenia 25.688 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sandusky tenia 27.844 habitants, 11.851 habitatges, i 7.039 famílies. La densitat de població era de 1.069,7 habitants/km².
Dels 11.851 habitatges en un 28,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,7% hi vivien parelles casades, en un 16,4% dones solteres, i en un 40,6% no eren unitats familiars. En el 34,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 15,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.133 $ i la renda mediana per família de 37.749 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.269 $ mentre que les dones 21.926 $. La renda per capita de la població era de 18.111 $. Aproximadament el 12,2% de les famílies i el 15,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Persones

* Albert Ross Parsons (18471933), músic i arqueòleg

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sandusky». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sandusky». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Colomesus asellus

Colomesus asellus és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical (22 °C-28 °C) i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Amazones (des del Perú fins a l'illa Marajó, incloent-hi els afluents Araguaia i Guaporé), Orinoco (prop de la desembocadura) i Essequibo.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
# Coll de la Descàrrega

El Coll de la Descàrrega és una collada situada a 648,5 m d'altitud situat a cavall dels termes municipals de Granera, al Moianès, i Sant Llorenç Savall, de la comarca del Vallès Occidental.
Està situat al sud-oest del poble de Granera i al nord-oest del de Sant Llorenç Savall. Hi neix el torrent de Font de Buc, que en davalla cap al nord, i el torrent del Galí, cap al sud, en terme de Sant Llorenç Savall.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* El Coll de la Descàrrega a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Club Deportivo Once Municipal

El Club Deportivo Once Municipal és un club de futbol salvadorenc de la ciutat d'Ahuachapán.

## Història

El club es fundà el 20 d'agost de 1945. Guanyà el primer campionat nacional la temporada 1948-49. Després del Clausura 2008 va descendir a segona divisió, poc després del seu segon títol, l'Apertura 2006.

## Palmarès

Lliga salvadorenca de futbol (2):
** 1948-49, Apertura 2006

## Enllaços externs

* Història i altres informacions Arxivat 2007-12-11 a Wayback Machine.
# Codi ATC N02

El codi ATC N02, descrit com Analgèsics, és una subgrup terapèutic de l'Anatomical, Therapeutic, Chemical Classification System (ATC). La classificació ATC és un sistema de codis alfanumèric desenvolupat per l'Organització Mundial de la Salut (OMS) per als fàrmacs i altres productes sanitaris. El subgrup N02 és part del grup anatòmic N Sistema nerviós.
Els codis per a ús veterinari (codis ATCvet) poden han estat creats afegint la lletra Q davant dels codis ATC humans: QN02...
Les adaptacions estatals de la classificació ATC poden incloure codis addicionals no presents en aquesta llista, que segueix la versió de l'OMS.

## N02A Opioides

    N02A A Alcaloides de l'opi naturals
    N02A B Derivats de la fenilpiperidina
    N02A C Derivats de la difenilpropilamina
    N02A D Derivats del benzomorfan
    N02A E Derivats de la oripavina
    N02A F Derivats del morfinan
    N02A G Opioides en combinació amb antiespasmòdics
    N02A X Altres opioides

## N02B Altres analgèsics i antipirètics

    N02B A Àcid salicílic i derivats
    N02B B Pirazolones
    N02B E Anilides
    N02B G Altres analgèsics i antipirètics

## N02C Preparats per la migranya

    N02C A Alcaloides de l'ergotamina
    N02C B Derivats dels corticoesteroides
    N02C C Agonistes selectius de la serotonina (5-HT 1)
    N02C X Altres preparats antimigranyosos

## Referències

* ↑ «ATC/DDD Index 2016: code N02». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
* ↑ «ATCvet Index 2016: code QN02». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.