OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Treball col·laboratiu a l'aula

El treball cooperatiu a l'aula és la capacitat dels alumnes per aprendre a treballar cooperativament amb els altres i la clau per construir i mantenir matrimonis, famílies, carreres i amistats estables.
Ser capaç de realitzar habilitats com llegir, parlar, escoltar, escriure o resoldre problemes és quelcom valuós però poc útil si la persona no pot aplicar aquestes habilitats en una interacció cooperativa amb les altres persones al treball, amb la família i als entorn comunitaris.
La manera més lògica d'emfatitzar l'ús del coneixement i les habilitats dels alumnes en un marc cooperatiu tal com hauran de fer quan siguin membres adults de la comunitat, és dedicar molt de temps en l'aprenentatge de les habilitats en les relacions cooperatives amb els altres.

## Eixos bàsics del treball col·laboratiu

* Interdependència positiva
Hi ha consciència que l'èxit de cadascú depèn de l'èxit dels altres
* Interacció cara a cara
Cada alumne ha de comunicar els seus resultats i els companys l'han de poder valorar. Com més decisions s'hagin de prendre, més interaccions hi haurà.
* Responsabilitat individual
Cada alumne és responsable d'una part de la tasca del grup.
* Destreses socials
Tasques: comunicació, presa de decisions, valoració mútua...

## Normes de grup pel treball cooperatiu

* Compartir-ho tot
* Demanar la paraula
* Acceptar les decisions de la majoria
* Ajudar els companys
* Demanar ajuda quan calgui
* Fer les feines que em toquin
* No rebutjar l'ajut d'un company
* Participar en les tasques i activitats de l'equip
* Complir i fer complir les normes
* Treballar en silenci, o en veu baixa si cal parlar

## Referències

* ↑ «Estratègies i recursos d’Aprenentatge Cooperatiu a l’aula - Fundació Vincles», 15-02-2024. [Consulta: 30 agost 2024].
* ↑ «Aprendizaje colaborativo - Definicion.de» (en castellà). [Consulta: 14 setembre 2024].
* ↑ «¿Qué es el aprendizaje colaborativo? - Beneficios, teoría y definición» (en castellà), 06-06-2021. [Consulta: 14 setembre 2024].
* ↑ Haykal, Izzat. «Aprendizaje colaborativo: ¿qué es y cuáles son sus beneficios?» (en castellà), 15-05-2017. [Consulta: 14 setembre 2024].
* ↑ Guia sobre l'aprenentatge cooperatiu. XIDAC
* ↑ «Aprendizaje colaborativo: qué es, ventajas y ejemplos» (en espanyol europeu). [Consulta: 14 setembre 2024].
* ↑ «Aprenentatge Cooperatiu – Aprenentatge Col·laboratiu – ICEberg». [Consulta: 30 agost 2024].
* ↑ Arango, Karla. «Aprendizaje Colaborativo: Definición y características principales» (en castellà), 24-01-2020. [Consulta: 14 setembre 2024].

## Vegeu també

* Ensenyament audiovisual, ensenyament basat en la presentació de materials didàctics audiovisuals

## Enllaços externs

* Treball col·laboratiu, visions disciplinàries. Universitat Oberta de Catalunya
* Metodologies d'aprenentatge col·laboratives i participatives. UIB.
# Uliànikha

Uliànikha (en rus: Ульяниха) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 125 habitants. Pertany al districte municipal de Koltxúguino.

## Referències

* ↑ «Владимирская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года.». Arxivat de l'original el 2019-01-14.
* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии : Вып. 2-4 / сост. В. Добронравов. Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897.». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Unitats de les Dones Lliures

Les Unitats de les Dones Lliures (kurd: Yekîneyên Jinên Azad ên Star), abreujat com YJA-Star, és l'ala militar femenina del Partit dels Treballadors de Kurdistan (PKK). L'YJA-Star defensa l'ideologia jineologia, la filosofia feminista desenvolupada pels líders ideologics Sakiné Canciz i Abdullah Öcalan.

## Referències

* ↑ Nordland, R. (2018). Women are free, and armed, in Kurdish-controlled Northern Syria. New York Times. Retrieved from https://www.nytimes.com/2018/02/24/world/middleeast/syria-kurds-womens-rights-gender-equality.html on 10/9/2019
# Universitat d'Abidjan

La Universitat d'Avidjan o Félix-Houphouët-Boigny és una universitat de Costa d'Ivori fundada el 1964, establerta en un campus de 200 hectàrees situat al cor del municipi de Cocody, a Abidjan. La universitat va ser, als anys 70 i 80, molt destacada a Àfrica Occidental francòfona per les seves nombroses facultats. Tancada després de la crisi postelectoral, va reobrir el setembre del 2012. Va ser acusada d'estar mal gestionada, mancada de recursos materials i d'espai i que no s'hi havia invertit res des de la inauguració, el que havia comportat la degradació de les instal·lacions.

## Referències

* ↑ Réouverture des universités de Cocody et d'Abobo-Adjamé : Pourquoi septembre 2012 - Nord-Sud sur Abidjan.net Arxivat 2016-03-13 a Wayback Machine.
# Trichopsetta ventralis

Trichopsetta ventralis és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 20 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de l'Atlàntic Occidental (nord del Golf de Mèxic i, possiblement també, fins a Surinam).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Valderrueda

Valderrueda és un municipi de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de la Montaña Oriental.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1635 | 1421 | 1174 | 1138 |

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
# Ventimiglia

* Per a altres significats, vegeu «Ventimiglia (desambiguació)».
Ventimiglia és un municipi italià situat a la regió de Ligúria i a la província d'Imperia. L'any 2006 tenia 25 450 habitants mentre que el 1996 en tenia 26 945. Es troba a la costa del mar Lígur, a la desembocadura del riu Roia.
Albium Intemelium (nom esmentat per Plini i Estrabó) o Albantimilum fou una ciutat de Ligúria, capital de la tribu dels intemelis, i que sorgí al costat de la Via Augusta romana. Així el que actualment és Ventimiglia va ser municipi romà, i també a l'edat mitjana.
Fou antiga seu episcopal, i el 962 esdevingué un comtat que depenia del marquesat de Susa. Després de canviar successivament de dominis, el 1505 passà a dependre de la república de Gènova.
Es conserven restes d'un teatre del segle ii, la catedral (del segle xii) i fragments —torres i portes— de les fortificacions genoveses (segle xiii).
Cal destacar la importància del municipi com a nus de vies ferroviàries, ja que la seva estació de trens és fronterera entre els estats italià i francès.

## Bibliografia

* Lamboglia, Nino «La estratigrafía de Albintimium y la cronología de la cerámica romana» ( PDF) (en castellà). Empúries: revista de món clàssic i antiguitat tardana, 11, 1949, p. 47-61 [Consulta: 9 setembre 2011].

## Referències

* ↑ «Ventimiglia | enciclopèdia.cat». [Consulta: 3 juliol 2020].
# Twelfth Night (pel·lícula de 1910)

Twelfth Night és una pel·lícula muda de la Vitagraph dirigida per Charles Kent o Eugene Mullen segons les fonts i protagonitzada per Julia Swayne Gordon, Florence Turner, Edith Storey, Tefft Johnson i el propi director. Basada en l’obra Nit de Reis de William Shakespeare, es va estrenar el 5 de febrer de 1910.

## Argument

Viola i el seu germà bessó Sebastian naufraguen durant un viatge. Viola és rescatada però creu que en Sebastian ha mort. Entre les restes del naufragi troba un bagul amb roba del seu germà i decideix disfressar-se de noi. En assabentar-se que es troba dins del regne del jove duc Orsino es presenta en el seu castell on és emprada com a patge. El duc està enamorat de la comtessa Olivia. Viola s'enamora del duc però aquest l’envia com a patge amb una carta d'amor per a Olivia. Tan bon punt l'Olivia veu el jove patge se n'enamora creient que és un noi i li regala una joia, i més tard, a través de Malvolio, el seu camarlenc, també un anell.
Sebastian, que també s’ha salvat del naufragi ha estat cercant la seva germana i la troba per casualitat al castell d’Olivia. Segueixen les explicacions, i Olivia li és fàcil enamorar-se ara de Sebastian, que s'enamora bojament d'Olivia. Apareix Orsino que troba Olivia abraçada a Sebastian. Viola es presenta ara davant el duc com ella mateixa i li explica la seva suplantació. Orsino queda tan sorprès de la seva bellesa i intel·ligència que li declara el seu amor i li demana que es casi amb ell.

## Repartiment

* Julia Swayne Gordon (Olivia)
* Charles Kent (Malvolio)
* Florence Turner (Viola)
* Edith Storey (Sebastian)
* Tefft Johnson (Orsino)
* Marin Sais (Maria)
* William J. Humphrey (Sir Toby Belch)
* James Young (Sir Andrew Aguecheek)

## Referències

* ↑ «Twelfth Night» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List. [Consulta: 3 gener 2024].
* 1 2 Goble, Alan. The Complete Index to Literary Sources in Film (en anglès). Walter de Gruyter, 2011-09-08, p. 421. ISBN 978-3-11-095194-3.
* ↑ Cahir, Linda Costanzo. Literature into Film: Theory and Practical Approaches (en anglès). McFarland, 2006-03-21, p. 280. ISBN 978-0-7864-2597-6.
* ↑ Horak, Laura. Girls Will Be Boys: Cross-Dressed Women, Lesbians, and American Cinema, 1908-1934 (en anglès). Rutgers University Press, 2016-02-26. ISBN 978-0-8135-7485-1.

## Enllaços externs

* Pel·lícula completa a YouTube
# Valenciennea bella

Valenciennea bella és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,9 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja invertebrats petits, en particular copèpodes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu entre 12-32 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Okinawa (el Japó) i les Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker, P., 1856. Bijdrage tot de kennis der ichthyologische fauna van het eiland Boeroe. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 11. 383-414.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Hoese, D. F. i H. K. Larson, 1994: Revision of the Indo-Pacific gobiid fish genus Valenciennea, with descriptions of seven new species. Indo-Pacific Fishes Núm. 23: 1-71.
* 1 2 3 4 5 «Valenciennea bella» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Werner, T.B. i G.R. Allen, 2000. A rapid marine biodiversity assessment of the Calamianes Islands, Palawan province, Philippines. RAP Bulletin of Biological Assessment 17. Washington DC, Estats Units:Conservation International.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Txerkiokh

Txerkiokh (en rus: Черкёх) és un poble de la república de Sakhà, a Rússia, que el 2014 tenia 1.152 habitants, pertany al districte d'Itik-Kiuiol.

## Referències

* ↑ Хохлачев В.. Заполярный Помпей.
# Vesliana

Vesliana (en rus: Весляна) és un poble de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 24 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Vessioli (Maiak)

Vessioli - Весёлый (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba al Caucas Nord, al capdamunt del riu Vetxenok, afluent del Bolxoi Teguín, tributari del riu Urup, a 26 km al sud-oest d'Otràdnaia i a 197 km al sud-est de Krasnodar. Pertany al possiólok de Maiak.
# Vessioli (Khabàrovsk)

Vessioli - Весёлый (rus) - és un possiólok poble adscrit al districte rural de Verkhnebureïnski (krai de Khabàrovsk, Rússia). El 2012 tenia 50 habitants.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# Videògraf

Un videògraf és una persona que treballa en el camp de videografia i/o producció de vídeo, enregistrant so i imatges en moviment damunt cinta de vídeo, digital, o qualsevol altre futur medi d'emmagatzematge de dades, disc o altre electro-dispositiu mecànic. Els informatius de televisió depenen fortament en la televisió en directe on els videògrafs comprometre en

## Repàs

En un plató, en un estudi de televisió, el videògraf és normalment un operador de càmera d'una càmera de vídeo professional, so, i enllumenat. Com a part d'un equip de producció electronica de camp, el videògraf sovint treballa amb un productor de televisió. Tanmateix, per produccions més petites (com ara corporatives o per esdeveniments), un videographer sovint treballa sol amb un muntatge d'una o més càmeres, mentre que com a part d'una d'un equip de televisió ho farà junt amb altres professions del camp.
Normalment, els videògrafs es distingeixen dels directors de fotografia a l'utilitzar discs durs digitals, targetes flaix o càmeres de vídeo en comptes de les de pel·lícula. Els videògrafs sovint s'encarreguen de produccions més petites (anuncis, documentals, legal depositions, esdeveniments en directe, pel·lícules curtes, entrenant vídeos, casaments...), diferenciant-se dels que treballen en grans produccions. Les càmeres de vídeo d'alta qualitat, però, han difós aquesta diferència.
Els videògrafs mantenen i operen un seguit de càmeres de vídeo, dispositius d'enregistrament de so, edita footage, i es mantenen actualitzats pel que fa avenços tecnològics. Amb els camcorders de vídeo, es poden produir vídeos de qualitat d'estudi professional a cost competint així amb els grans estudis. Molts estudis importants han parat d'utilitzar la pel·lícula com a medi a causa que ja no es fabriquen dispositius d'edició lineal i la possibilitat per aficionats de produir vídeos acceptables utilitzant DSLRs (Càmeres de rèflex digital). Els videògrafs utilitzen programes d'edició no lineal pel que fa la postproducció.

## Referències

* ↑ Feina.chron.com, videographer
* ↑ «unm.edu, La Universitat de Nou Mèxic, Albuquerque, Videographer». Arxivat de l'original el 2018-12-11. [Consulta: 14 desembre 2018].
# Vidigal

Vidigal és un barri de la Zona Sud del municipi del Rio de Janeiro, al Brasil. La seva favela és el Morro del Vidigal, que va donar origen al barri del Vidigal. El barri i la comunitat del Vidigal, encara que pobres, com tota favela, se situen entre els barris més nobles del Rio, com Leblon i São Conrado, sobre el Morro Dos Irmaos; És un reducte de diversos animals i plantes de la Mata Atlàntica.
El seu IDH, l'any 2000, era de 0,873, el 38è millor del municipi de Rio de Janeiro (resultat obtingut ja que, el càlcul del seu IDH va ser fet juntament amb São Conrado). Fins als anys 2000 era només una favela, però amb l'expulsió del tràfic de drogues el barri comença a tenir un lent i gradual procés d'urbanització, tenint en compte el seu potencial immobiliari i turístic. Té actualment el 21è metre quadrat més valorat de la ciutat, costant en mitjana R$ 6.706, estant R$ 2.800 per sobre de la mitjana de la ciutat (R$ 3.853).
Considerat per molts una postal de la ciutat de Rio i un lloc favorable a la pesca, va guanyar fama ràpidament per ser un òptim lloc per a contemplar el mar. En una perspectiva romàntica, algunes persones afirmen que la vista del mar des del Vidigal és de més bonica de la ciutat de Rio.

## Topònim

Vidigal va guanyar aquest nom en referència al ex-comandant de la Policia Militar de l'Estat de Rio de Janeiro en el segle xix, el major Miguel Nunes Vidigal, que, pels seus serveis, va rebre com a present dels monjos benedictins, el 1820, un terreny al peu del Morro Dos Irmaos, el qual va ser ocupat per barraques a partir de 1940, donant origen a l'actual favela.

## Seguretat

Durant moltes dècades, juntament amb altres faveles, Vidigal va ser considerat un dels llocs més perillosos de Rio, a causa de guerra entre traficants, però el 18 de gener de 2012 la comunitat va passar a ser atesa per la 19a UPP.

## Referències

* ↑ «Bairros do Rio» (en portuguès). [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ «Estabelece a denominação, a codificação e a delimitação dos bairros da Cidade do Rio de Janeiro» (en portuguès). Decreto nº 3.158, de 23 de julho de 1981: Prefeitura do Rio de Janeiro - Secretaria Municipal de Urbanismo. [Consulta: 3 octubre 2020].
* ↑ «Narcotráfico y tráfico de armas: así era el barrio donde David Beckham ha comprado una casa» (en castellà), 27-05-2014. [Consulta: 14 octubre 2020].
* ↑ «Vidigal se transforma y atrae a cariocas y extranjeros» (en castellà), 11-11-2014. [Consulta: 14 octubre 2020].
* ↑ Lucena, Felipe. «História do Morro do Vidigal» (en portuguès), 12-03-2016. [Consulta: 14 octubre 2020].
* ↑ GOMES, Laurentino. 1808 - Como uma rainha louca, um príncipe medroso e uma corte corrupta enganaram Napoleão e mudaram a história de Portugal e do Brasil. São Paulo : Editora Planeta do Brasil, 2007, p.224.

## Bibliografia

* Coarcy, Vivaldo. Itatiaia. Memória da Cidade do Rio de Janeiro (en portuguès), 1988, p. 401. ISBN 85-319-0221-5.
# Várzea do Douro

Várzea do Douro era una freguesia portuguesa del municipi de Marco de Canaveses, amb 4,78 d'àrea i 2.098 habitants (en el cens del 2011). La densitat de població n'era de 438,9 hab/km².
Fins al liberalisme formava part del couto d'Alpendurada, i després s'integrà a l'extint municipi de Benviver.
La freguesia s'eliminà en la reorganització administrativa de 2013, i el seu territori s'uní a la freguesia d'Alpendorada, Várzea e Torrão.

## Població

População da freguesia de Várzea do Douro :
| 1864 | 1878 | 1890 | 1900 | 1911 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
| 493 | 576 | 689 | 673 | 699 | 731 | 820 | 991 | 996 | 1 117 | 1 368 | 1 644 | 1 851 | 2 015 | 2 098 |

## Patrimoni

* Església Nova de São Martinho (parroquial)
* Capelles de Senhora da Guia, de Nossa Senhora de Água do Lupe i de Nossa Senhora de Lurdes
* Vil·les: Soalheira, Vila Angélica, Quinta da Várzea, Senhora da Guia, Sebolido i Bairro
* Vestigis arqueològics
* Dolmen de Castelo de Baixo
* Premses obertes en la roca
* Castre de Penegotas

## Referències

* ↑ IGP. «Áreas das freguesias, municípios e distritos/ilhas da CAOP 2012.1» (XLS-ZIP). Carta Administrativa Oficial de Portugal (CAOP), versão 2012.1. Instituto Geográfico Português, 2012. Arxivat de l'original el 2013-11-09. [Consulta: 30 juliol 2013].
* ↑ INE. «Quadros de apuramento por freguesia» (XLSX-ZIP). Censos 2011 (resultados definitivos). Instituto Nacional de Estatística, 2012. Arxivat de l'original el 2014-10-08. [Consulta: 27 juliol 2013].
* ↑ Lei n.º 11-A/2013, de 28 de janeiro: Reorganização administrativa do território das freguesias. Anexo I. Diário da República, 1.ª Série, n.º 19, Suplemento, de 28/01/2013.
* ↑ Instituto Nacional de Estatística (Recenseamentos Gerais da População) - https://www.ine.pt/xportal/xmain?xpid=INE&xpgid=ine_publicacoes
# Walerà II de Limburg

Walram II o Walerà II de Limburg, dit el Pagà (nascut vers 1085, mort el 1139) fou duc de Limburg i comte d'Arlon de 1119 a 1139 i duc de Baixa Lotaríngia de 1128 a 1139. Era fill d'Enric I, duc de Limburg i II de la Baixa Lotaríngia, i d'Adelaida de Pottenstein.
El seu sobrenom venia d'un baptisme tardà. El 1101, el seu pare havia rebut de l'emperador Enric IV, el ducat de Baixa Lorena, però el 1106, l'emperador Enric V li havia retirat per donar-lo a Godofreu I de Lovaina (V de Baixa Lotaríngia). Això va donar lloc a alguns odis familiars entre Lovaina i Limburg. Enric V va morir el 1125, i el nou emperador Lotari II va retirar la Baixa Lotaríngia a Godofreu de Lovaina, per donar-la a Walerà. Òbviament, Godofreu no va voler cedir el ducat a Walerà i li va impedir exercir la seva nova funció. El conflicte ràpidament es va convertir en lluita armada, amb motiu dels problemes sobre l'abadia de Saint-Truiden. L'any 1129, Walerà i el bisbe de Lieja, Alexandre de Jülich, van derrotar a Godofreu a Wilderen. Més tard, els dos rivals es van reconciliar, però Godofreu va continuar portant el títol de duc de la Baixa Lorena tot i no dominar ja el territori. Després de la mort de Walerà, Baixa Lotaríngia va anar a mans del fill de Godofreu de Lovaina, també anomenat Godofreu (II de Lovaina i VI de Baixa Lotaríngia).
A la mort de Lotari II, Walerà va recolzar l'elecció de Conrad III de Hohenstaufen i va romandre fidel a aquest. El 1129, va ser advocat-protector i mestre de boscos de Duisburg.

## Matrimoni i fills

Es va casar el 1110 amb Jutta de Gueldre (1087 † 1151), senyora hereva de Wassenberg, filla de Gerard I Flaminius, comte de Gueldre. Van tenir a:
* Enric II (1111 † 1167), duc de Limburg
* Gerard, senyor de Wassenberg, citat el 1148 i 1166
* Walerà, comte d'Arlon, va morir després de 1145
* Beatriu es va casar abans del 1135 amb Robert I, comte de Laurenburg
* Adelaida, casada amb Egbert, comte de Tecklenbourg

## Referències

* Genealogia
* M. Yans, « Waleran II, dit Payen », Académie royale de Belgique, Biographie nationale, vol. 27
# Wales (Alaska)

Wales és una població dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2007 tenia 153 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wales tenia 152 habitants, 50 habitatges, i 28 famílies La densitat de població era de 20,8 habitants/km².
Dels 50 habitatges en un 38% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 44% no eren unitats familiars. En el 40% dels habitatges hi vivien persones soles el 6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,04 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,43.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38,2% tenia menys de 18 anys, un 11,8% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 21,1% de 45 a 60 i un 3,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 141 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.333 $ i la renda mediana per família de 39.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.375 $ mentre que les dones 22.188 $. La renda per capita de la població era de 14.877 $. Aproximadament el 17,2% de les famílies i el 18,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wales». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wales». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].