OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Taquicàrdia ventricular

La taquicàrdia ventricular és una arrítmia cardíaca ràpida. Veurem el complex QRS ample i aberrant.

## Classificació
### Taquicàrdia ventricular monomorfa

Es diuen monomorfes perquè tots els QRS presenten la mateixa morfologia.

#### Tipus
##### No sostinguda

Es produeixen cicles de 3-4 batecs anòmals i un batec sinusal normal.

##### Sostinguda

Són episodis més o menys llargs de taquicàrdies molt ràpides (160-170 batecs per minut).

#### Factors desencadenants

* Cardiopatia isquèmica: sobretot en fase crònica. És el més freqüent.
* Miocardiopaties evolucionades.
* Displàsia aritmogènica del ventricle dret: es caracteritza per una infiltració adiposa del ventricle dret.
* Formes de reentrada entre les branques dreta i esquerra del feix de His.

#### Clínica

* Palpitacions.
* Síncope, insuficiència cardíaca, xoc.

#### Tractament

Sempre caldrà buscar la cardiopatia de base que està provocant la taquicàrdia. Això ho farem mitjançant:
* Holter
* Estudi electrofisiològic.
El tractament de l'episodi agut es farà per:
* Procaïnamida endovenosa: si el pacient tolera una mica l'arrítmia.
* Cardioversió elèctrica: en pacients que estiguin molt malament.
Per tal de prevenir nous episodis procedirem a:
* Administrar fàrmacs com l'amiodarona o el sotalol: en casos de displàsia ventricular aritmogènica amb només un episodi d'arrítmia ben tolerada.
* Fer una ablació quan se sàpiga l'origen de la taquicàrdia.
* Implantar un desfibril·lador: en els casos més greus.

### Taquicàrdia ventricular polimorfa o torsades de pointes

La morfologia dels complexos QRS és variable. És una arrítmia molt ràpida que degenera ràpidament a fibril·lació ventricular.

#### Factors desencadenants

* Alteracions electrolítiques (hipopotassèmia).
* Fàrmacs: antiarítmics de classe 1 c (allarguen el període de repolarització), antidepressius tricíclics.
* Síndrome del QT llarg
* Síndrome de Brugada
* Canalopaties

#### Clínica

* Síncope
* Mort sobtada
# Sunifred II

Sunifred II és el nom dels següents personatges:
* Sunifred II (bisbe de Girona)
* Sunifred II de Cerdanya (~915 - Cuixà, 968), comte de Cerdanya, Conflent (927 - 968) i de Besalú (957 - 968)
* Sunifred II d'Urgell (~880 - 948), Comte d'Urgell (897-948)
# Sunifred (vescomte de Girona)

Sunifred I (? - 1008) fou vescomte de Girona (982-1008), càrrec que heretà del seu pare.

## Orígens familiars

Era fill de Guiniguís (anomenat Mascaró) i de Gudrielda o Jerosòlima. Els seus germans foren Sisemund, que fou vicari a Olot i originà la línia dels Oló de Bages; Eldemar que posseí el castell de Clariana, Adalbert, dit Baret, i el levita Odó.

## Núpcies i descendents

Es casà en primeres núpcies amb Aurúcia (? - 1002) i posteriorment amb Adelaida o Adaleta, senyora d'Ogern i de Montmagastre (? - 1044). De la seva descendència es coneixen Amat, primogènit i fill de la primera esposa i Ramon, senyor de Lloret. Probablement també foren fills seus Guillem de Muntanyola o de Vacarisses, que fou el cap del llinatge dels Montcada, Adalbert, ardiaca de Vic i Bernat Rovira.

## Fets destacats

Sunifred també fou senyor de Malla i de Lloret. Aquest darrer fou segregat de l'alou de Maçanet i entregat al vescomte per Ramon Borrell comte de Barcelona i la seva muller Ermessenda en esmena de la pèrdua de l'alou de Palol de Fluvià que el vescomte els havia posat en penyora i aquells empenyoraren a Bernat comte de Besalú.
Es creu que va participar en la defensa de Barcelona durant l'atac l'Almansor però no fou capturat, a diferència dels seus germans. Fou un dels magnats que firmaren la carta de població atorgada per Borrell II, comte de Barcelona, el 23 d'abril del 986, als habitants del castell de Cardona. Fou un dels marmessors del testament de Borrell II l'any 993.
Un cop mort el títol de vescomte l'heretà el seu fill Amat.

## Referències

* ↑ Fernádez-Xesta y Vázquez, Ernesto «Los primitivos vizcondes del condado de Gerona». Anales de la Real Academia Matritense de Heráldica y Genealogía, vol III, 01-05-1994, pàg. 41-72.
* ↑ «Vescomtat de Girona a Enciclopèdia Catalana». [Consulta: 20 juny 2015].
* ↑ «Primera notícia escrita de la de limitació del terme de Lloret a l'any 1001». Arxivat de l'original el 2015-06-20. [Consulta: 20 juny 2015].
* ↑ Coll i Castanyer, Jaume «Els vescomtes de Girona». Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, 1988.
# Südkanal

El Südkanal o canal meridional és un canal als barris d'Hamm i d'Hammerbrook a la ciutat estat d'Hamburg a Alemanya. Comença al Rückerskanal i s'acaba a l'oest en atzucac al carrer Hammerbrookstraße. Segons la llei de l'estat d'Hamburg, és una via navegable de categoria 1.
El canal va excavar-se segons els plans de l'enginyer britànic William Lindley que va dissenyar una xarxa de desguàs dels prats molls d'Hammerbrook. Va aprofitar el runam després de l'Incendi de 1842 del centre d'Hamburg, per a alçar el solar. El canal està connectat amb el port d'Hamburg via l'Hochwasserbassin i el Rückerskanal.
Avui, el canal no té cap paper econòmic: el barri populós d'antany que creuava va ser bombardejat a la Segona Guerra Mundial i el runam d'edificis a pisos barats, cavallerisses, fàbriques i magatzems va ser reemplaçat per edificis d'oficines. Només a la punta oriental queden uns edificis de pisos o Rotklinkergebäude edificis de maons vermells, típics de la primera meitat del segle xx.
* Desembocadura al Rückerskanal
* Oficines a les ribes, vist des de la punta a l'Hammerbrookstraße
* Edificis de pisos a la península formada pel Bille, el Rückerskanal i el Südkanal

## Referències

* ↑ Hamburgisches Wassergesetz (HWaG) , Hamburg, 14 de desembre de 2007
# Tanakia

Tanakia és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Tanakia himantegus (Günther, 1868)
* Tanakia lanceolata (Temminck i Schlegel, 1846)
* Tanakia limbata (Temminck i Schlegel, 1846)
* Tanakia shimazui (Tanaka, 1908)
* Tanakia tanago (Tanaka, 1909)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Günther, A. 1868. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Heteropygii, Cyprinidae, Gonorhynchidae, Hyodontidae, 'Osteoglossidae, Clupeidae,... [thru]... Halosauridae, in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 7: i-xx + 1-512.
* 1 2 Temminck, C. J. & H. Schlegel. 1846. Pisces, Fauna Japonica Parts 10-14: 173-269.
* ↑ Tanaka, S. 1909. Descriptions of one new genus and ten new species of Japanese fishes. J. Coll. Sci. Imp. Univ. Tokyo v. 27 (art. 8): 1-27, Pl. 1.
# Tanakia himantegus

Tanakia himantegus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina i Taiwan.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Shao, K.-T. i P.L. Lim 1991 Fishes of freshwater and estuary. Encyclopedia of field guide in Taiwan. Recreation Press, Co., Ltd., Taipei, Taiwan. vol. 31. 240 p. (en xinès).
* ↑ Arai, R., Y. Xie i Y. Akai 1995 Rediscovery of the bitterling, Tanakia lanceolata, in China (Pisces, Cyprinidae). Jap. J. Ichthyol. 42(2):196-199.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Shen, S.C. (ed.) 1993 Fishes of Taiwan. Department of Zoology, National Taiwan University, Taipei, Taiwan. 960 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# The Street of Sin

The Street of Sin (1928) és una pel·lícula muda nord-americana dirigida per Mauritz Stiller. Va protagonitzar Emil Jannings, Fay Wray i Olga Baclanova. Va ser distribuït per Paramount Pictures.

## Estat de conservació

La pel·lícula ara es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

A Londres, "Basher Bill", un boxejador jubilat convertit en delinqüent, fingeix haver deixat el mal camí en unir-se a l'Exèrcit de Salvació. El refugi on es troba Bill el dirigeix l'Elizabeth, una jove plena de grans ideals, que fa que Bill s'enamori d'ella, tot i que ja té una dona, l'Annie, una noia del carrer. Bill, després de confessar un robatori, decideix anar directament pel bé d'Elizabeth. Llavors Annie el denuncia a la policia, però immediatament es penedeix i l'adverteix de l'arrest. Aconsegueix escapar, però després mor per salvar la vida d'Elizabeth quan la banda de bandolers la utilitza a ella i a l'Exèrcit de Salvació com a ostatges contra la policia.

## Repartiment

* Olga Baclanova - Annie
* Emil Jannings - "Basher" Bill
* Fay Wray - Elizabeth
* Ernest W. Johnson - Mr. Smith
* George Kotsonaros - Iron Mike
* John Gough - Crony of Basher Bill
* Johnnie Morris - Crony of Basher Bill
* John Burdette - Publican

## Referències

* ↑ The AFI Catalog of Feature Films 1893-1993:The Street of Sin
* ↑ Street of Sin SilentEra database entry
* ↑ The Street of Sin at Arne Andersen's Lost Film Files:lost Paramount films - 1928
* ↑ The Library of Congress/FIAF American Silent Feature Film Survival Catalog:The Street of Sin
* ↑ The Street of Sin at TheGreatStars.com; Lost Films Wanted(Wayback Machine)
# The Stranger (àlbum de Billy Joel)

The Stranger és el cinquè àlbum d'estudi de Billy Joel, tret a la venda l'octubre de 1977. Mentre que els seus quatre àlbums anteriors van tenir un èxit moderat, aquest va trencar la tendència, aconseguint el número 2 en la llista d'àlbums més venuts dels Estats Units. Sent l'àlbum, no recopilatori, més venut fins de Billy Joel fins a l'actualitat, amb més de 10 milions de còpies, i formant part de la llista dels 20 àlbums més venuts en la dècada del 1970.
Gran part de l'èxit de l'àlbum s'atribueix a la col·laboració de Billy Joel amb el productor Phil Ramone, els mètodes de producció innovadors del qual van complementar les cançons de Billy Joel. Aquesta fructuosa col·laboració va continuar durant una dècada.
Alguns senzills llançats d'aquest àlbum inclouen:"Just The Way You Are," la balada acústica "She's Always A Woman," la mitjanament controvertida "Only The Good Die Young," i "Movin' Out (Anthony's Song)," la qual es convertí en el tema musical de Broadway "Movin' Out", basat en les cançons de Billy Joel.
Aquest àlbum va atrapar a Bridge over Troubled Water de Simon and Garfunkel, per arribar a ser l'àlbum de Columbia Records més venut en aquells moments. Va ser també l'últim àlbum del productor que portava el logo de "Family Productions", satisfent els termes del seu contracte de 1974.
Joel va guanyar dos premis Grammy per aquest disc: millor disc i millor cançó per: Just the Way You Are.
Generalment aclamat com el treball més selecte de Billy Joel, l'àlbum fou col·locat en el número 67 en la Llista de Rolling Stone, dels 500 millors àlbums de tots els temps de la revista Rolling Stone.

## Llista de cançons

Totes les cançons van ser compostes per Billy Joel.
* "Movin' Out (Anthony's Song)" – 3:30
* "The Stranger" – 5:08
* "Just the Way You Are" – 4:50
* "Scenes From An Italian Restaurant" – 7:37
* "Vienna" – 3:34
* "Only the Good Die Young" – 3:55
* "She's Always a Woman" – 3:21
* "Get It Right the First Time" – 3:57
* "Everybody Has a Dream/The Stranger (Reprise)" – 6:38

## Referències

* Els 100 discos més venuts dels 70 Hamish Champ.Ed. Libsa. Madrid, 2006.
# Taapamaan

El Taapamaan, (Hindi: temperatura) segons la medicina aiurvèdica és un indicador clau de l'estat de la salut d'una persona, cada individu té una temperatura interna que canvia segons la constitució corporal i l'estat d'equilibri o de desequilibri dels doshas (Vata, Pitta i Kapha). Es creu que quan el Taapamaan és equilibrat i constant la persona es troba en un estat de salut òptim, en canvi, si el Taapamaan es desequilibra, a causa de factors com una dieta inapropiada, estrès o l'exposició a condicions ambientals adverses pot donar a lloc a problemes de salut.
Dosha Pitta: Es creu que una persona amb un dosha Pitta predominant té un Taapamaan naturalment més alt, el que significa que la seva temperatura interna és una mica més alta en comparació de les persones dominades per altres doshas. Quan el dosha Pitta es desequilibra, pot donar lloc a un augment excessiu de la temperatura interna, cosa que es pot manifestar com a problemes de salut com febre, inflamació, sudoració excessiva i acidesa estomacal. Temperatures altes o baixes estan directament lligades a Pitta, així com el color de la pell. Temperatures corporals baixes, letargia i ment pesada indiquen manca de Pitta.Aplicar excessiva temperatura, pot resultar en un agreujament de Pitta.
Dosha Vata: El dosha Vata, per altra banda, s'associa amb la regulació de la circulació. Un desequilibri a Vata pot causar fluctuacions al Taapamaan, cosa que podria portar a sensacions de fred o calor excessiva, problemes circulatoris i sensibilitat a les variacions de temperatura ambiental.
Dosha Kapha: Kapha, el tercer dosha, està relacionat amb l'estabilitat i l'estructura al cos. Quan Kapha es desequilibra, pot provocar un augment de la sensació de fred i humitat al cos, cosa que podria influir en el Taapamaan i donar lloc a problemes com la congestió i la retenció de líquids.

## Referències

* ↑ Pastor Escartín, Irene. Medicina Ayurveda. Tratamiento Panchakarma en la Obesidad. Saragossa: Universidad de Zaragoza, 2016.
# Taanit Ester

El Dejuni d'Ester o Taanit Ester (en hebreu: תענית אסתר) és un dia de dejuni menor jueu que va des de l'alba fins al vespre, i se celebra el dia 13 del mes d'adar, un dia abans de la festa de Purim, commemorant el dejuni de tres dies observat pel poble jueu. Si cau en Sàbat, llavors es commemora el dijous anterior.
Aquest dejuni ha estat acceptat per tots els jueus del món, de la manera com està escrit en el llibre d'Ester:
"ordenant que se celebrés la festa de Purim en la data assenyalada, tal com ho havien ordenat Mardoqueu i la reina Ester per a ells i els seus descendents. Al mateix temps es van afegir certes regles referents a dejunis i lamentacions, (Ester 9:31)"
El dejuni és observat en el tretzè dia del mes d'Adar, jueus de tot el món dejunen el 13 d'adar per recordar que יהוה s'apiada de tota persona en angoixa que dejuna i torna a una Teixuvà sincera. Quan Taanit Ester cau en Sàbat, el dejuni és observat el dijous precedent, i si l'any és de traspàs ("xanà meübbéret" שנה מעוברת en hebreu), es fa dejuni el tretzè dia d'adar II. Com Taanit Ester no és un dels quatre dejunis públics ordenat pels Profetes, les lleis són menys estrictes : les dones embarassades, les dones que donen pit i aquells que estan malalts estan exempts d'observar-lo.
Durant el 13 d'adar els jueus de Pèrsia sota el regne d'Ajashverosh es van congregar per defensar-se dels seus enemics que es preparaven a exterminar-los. Aquest mateix dia de guerra va ser fixat com a dia de dejuni i d'invocació a יהוה per a la salvació.
Una mala interpretació d'aquest dejuni és que commemora l'aniversari del dejuni que va realitzar la Reina Ester abans d'arriscar la seva vida en anar a veure el Rei "Ahaixveroix" (Assuer). De fet, això i la resta de la història, incloent l'execució d'Haman, descendent d'Amalek, considerat el primer enemic del poble jueu, van ocórrer abans del mes de Sivan i almenys 9 mesos abans de la festa de Purim al mes d'adar. Està acceptat comunament en la tradició rabínica que el dejuni original de 3 dies esmentat en el capítol 4 de la Meguilà (Llibre d'Ester) va tenir lloc els dies 14, 15 i 16 de Nissan, sent aquests la vigília i els primers dos dies de Péssah. Es creu que en l'antiguitat les persones dejunaven el dia abans de la batalla per obtenir favors divins i fortalesa d'esperit. Dejunar no és permès durant el mes de Nissan, i que els savis van determinar que el dejuni d'Ester havia de ser celebrat el dia 13 del mes d'adar, aquest també va ser un dia de dejuni per als jueus, ja que aleshores es van aplegar per fer la guerra als seus enemics.

## Referències

* 1 2 «es.chabad.org». Arxivat de l'original el 2014-08-12. [Consulta: 2 setembre 2013].
* ↑ biblegateway.com
* ↑ jewishvirtuallibrary.org
* ↑ ou.org

## Enllaços externs

* Aish Latino: Informació sobre les festivitats jueves Arxivat 2006-10-05 a Wayback Machine. (castellà)
* Jabad en Espanyol: Informació sobre les festivitats jueves Arxivat 2013-08-19 a Wayback Machine. (castellà)
# Temnobasis

Temnobasis és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae descrita Max Gaede el 1916. Conté només una espècie, Temnobasis simialis, descrita en el mateix article, que es troba a Camerun.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 12 gener 2019].
* ↑ De Prins, J.; De Prins, W. (2017). "Temnobasis simialis Gaede, 1916" Arxivat 2019-01-13 a Wayback Machine.. Afromoths.
# Thomas Edward Bowdich

    Aquest autor és citat en taxonomia animal amb el nom «Bowdich».
Thomas Edward Bowdich (Bristol, 20 de juny de 1791 - Banjul, 10 de gener de 1824) fou un viatger i autor anglès.
Nasqué a Bristol i fou educat al Bristol Grammar School. El 1814, per mitjà del seu oncle, J. Hope-Smith, governador de la colònia britànica de la Costa d'Or, obtingué un càrrec en servei de l'African Company of Merchants i fou enviat a Cape Coast. El 1817 fou enviat, amb dos companys, a Kumasi en una missió al rei d'Aixanti, i gràcies principalment a la seva hàbil diplomàcia, la missió tingué èxit en el seu objectiu d'assegurar-se el control britànic sobre els indígenes de la costa. El 1818, Bowdich tornà a Anglaterra i, el 1819, publicà un relat de la seva missió i de l'estudi que havia fet de la cort de Kumasi, titulat Mission from Cape Coast Castle to Ashantee, &c. (Londres, 1819). Donà les seves col·leccions africanes al Museu Britànic. Bowdich atacà públicament la gestió del comitè africà, i les seves crítiques foren instrumentals perquè el govern britànic assumís el control directe de la Costa d'Or.
Entre el 1820 i el 1822, Bowdich visqué a París, on estudià matemàtiques i ciències naturals, i encetà una amistat amb Georges Cuvier, Alexander von Humboldt i altres savis. Durant la seva estada a França publicà diverses obres sobre Àfrica, i també escrigué documents acadèmics. El 1822, acompanyat per la seva muller, marxà a Lisboa on, a través d'un estudi dels MSS històrics, publicà An Account of the Discoveries of the Portuguese in. .. Angola and Mozambique (Londres, 1824). El 1823, Bowdich i la seva muller, després de passar uns mesos a Madeira i el Cap Verd, arribaren a Banjul, a la desembocadura del riu Gàmbia, amb la intenció d'anar a Sierra Leone i explorar l'interior. Però Bowdich morí a Bathurst el 10 de gener del 1824.
La seva vídua publicà un relat del seu últim viatge, titulat Excursions in Madeira and Porto Santo. .. to which is added A Narrative of the Continuance of the Voyage to its Completion, &c (Londres, 1825). La filla de Bowdich, Hutchinson Hale, publicà de nou el 1873, amb un prefaci introductori, l'obra del seu pare Mission from Cape Coast Castle to Ashantee.

## Referències

* ↑ «Thomas Edward Bowdich | British science writer» (en anglès). [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ «Collections Online | British Museum». [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ «Bowdich, Thomas Edward (1791-1824) on JSTOR». DOI: 10.5555/al.ap.person.bm000000962. [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ «Thomas Edward Bowdich (Author) | British Travel Writing». Arxivat de l'original el 2020-11-21. [Consulta: 15 novembre 2020].
# Montigny-les-Jongleurs

Montigny-les-Jongleurs és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 75 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Montigny-les-Jongleurs era de 75 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 16 eren unipersonals (16 dones vivint soles i 16 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 44 habitatges, 36 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 44 habitatges eren cases. Dels 36 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 5 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 14 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Montigny-les-Jongleurs el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 47 persones, 37 eren actives i 10 eren inactives. De les 37 persones actives 36 estaven ocupades (23 homes i 13 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 10 persones inactives 5 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de transport.
L'any 2000 a Montigny-les-Jongleurs hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Montigny-les-Jongleurs a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Montigny-les-Jongleurs a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Suinin

L'emperador Suinin (垂仁天皇, Suinin Tennō) és l'11è emperador del Japó que apareix a la tradicional llista d'emperadors.
No existeien dades exactes sobre aquest emperador, cosa que ha dut a molts historiadors a considerar-lo com a llegendari. Però, es considera que el seu regnat va començar el 29 aC i que va morir el 70 dC.
El Nihon Shoki anota, durant el seu regnat, la lluita entre Tehiede Tuhōyō i Taima no Kehaya com el primer combat de sumo.

## Referències

* ↑ Brown, Delmer et al. (1979). Gukanshō, pp. 253-254; Varley, Paul. (1980). Jinnō Shōtōki, pp. 95-96; Titsingh, Isaac. (1834). Annales des empereurs du japon, pp. 9-10. a Google Books
* ↑ Ponsonby-Fane, Richard. (1959). The Imperial House of Japan, p. 32.
* ↑ Aston, William. (1998). Nihongi, Vol. 1, pp. 167-187.

## Vegeu també

* Llista d'emperadors del Japó