OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Molinet

«Molinet o El Molinet» té aquests significats:
* Toponímia:
** Molinet (Alier), municipi francès al departament de l'Alier
** Molinet (Alps Marítims), municipi francès al departament dels Alps Marítims, regió de Provença – Alps – Costa Blava
** El Molinet (Bigues), antic molí del poble de Bigues (Bigues i Riells, Vallès Oriental)
** Molinet (Òlt i Garona), municipi francès al departament d'Òlt i Garona, regió de l'Aquitània
* Objectes:
** Molinet de cafè, estri de cuina que serveix per a polvoritzar els grans de cafè just per a preparar infusions de cafè
** Molinet d'espècies, estri de cuina emprat per esmicolar i repartir algunes espècies
** Molinet de vent, joguina formada per una vareta de fusta a la que es clava una figura d'aspes que giren
* Astronomia:
** Galàxia del Molinet, galàxia espiral vista frontalment situada a la constel·lació de l'Ossa Major
** Galàxia del Molinet Austral, galàxia a la constel·lació de l'Hidra femella
* Miscel·lània:Carles Molinet
* Molinet (natació), tècnica de natació.
# Torneig de Sant Petersburg 2020

«Torneig de Sant Petersburg 2020» té aquests significats:
* Torneig de tennis masculí: St. Petersburg Open 2020
* Torneig de tennis femení: St. Petersburg Ladies Trophy 2020
# Football Club Lahti

El Football Club Lahti és un club de futbol finlandès de la ciutat de Lahti.

## Història

El FC Lahti es va fundar el 1996 quan dos destacats clubs de la ciutat, el FC Kuusysi i el Reipas Lahti, es van fusionar. Es creà un equip reserva, el FC Pallo-Lahti, que desaparegué al cap de dues temporades.
El FC Kuusysi es fundà 1934 i vestia samarreta i pantaló blancs. Es va anomenar:
* 1934: Lahden Pallo-Miehet (LPM)
* 1964: Upon Pallo Lahti (UponP)
* 1969: FC Kuusysi
El Reipas Lahti es fundà 1891 i vestia samarreta de ratlles verticals negres i carbasses i pantaló negre. Es va anomenar:
* 1891: Reipas Viipuri
* 1945: Reipas Lahti, que canvià de ciutat després de la II Guerra Mundial en ser annexionada Viipuri per la Unió Soviètica
L'any 2007 guanyà la Copa de la Lliga.

## Palmarès

* Lliga finlandesa de futbol:
** 1982, 1984, 1986, 1989, 1991 (Kuusysi Lahti)
** 1963, 1967, 1970 (Reipas Lahti)
* Copa finlandesa de futbol:
** 1983, 1987 (Kuusysi Lahti)
** 1964, 1972, 1973, 1974, 1975, 1976, 1978 (Reipas Lahti)
* Copa de la lliga finlandesa de futbol:
** 2007

## Futbolistes destacats

* Jari Litmanen
* Petri Pasanen
* Mika Väyrynen
* Petri Tiainen
* Pekka Lagerblom
* Njazi Kuqi
* Tuomas Haapala
* Michał Sławuta
* Marko Kristal
* Indrek Zelinski

## Enllaços externs

* (finès) Web oficial
* (finès) LahtiFutis.net Arxivat 2009-08-21 a Wayback Machine.
# Platja del Pas

La platja del Pas és una platja urbana del municipi del Port de la Selva (Alt Empordà), situada a la badia del Port de la Selva, entre el port del Port de la Selva i la platja de les Violetes, a la badia del Port de la Selva, al nord de la península del Cap de Creus. Orientada a l'oest, té una longitud de 57 m i una amplada mitjana de 19 m, formada per còdols. El pendent d'entrada al mar és poc pronunciat i el fons és molt rocallós. Disposa de servei de socorrisme i compta amb servei de bar, dutxes i és accessible per a les persones amb mobilitat reduïda, gràcies a la passarel·la d'accés. A més, és molt bona per fondejar i practicar-hi esports aquàtics. Ha obtingut el distintiu de Qualitat Ambiental.
La part posterior de la platja està enjardinada. Antigament aquest tram de façana litoral havia estat explotat com a pedrera de llambordes de gneis. Per darrere de la platja passa el sender GR-11, que s'endinsa en el cap de Creus i puja fins al monestir de Sant Pere de Rodes.

## Referències

* 1 2 3 «El Pas». Catalunya.com.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Platja del Pas». Visita Costa Brava.
* ↑ Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània, maig 2016, p. 124-125. ISBN 978-84-9034-407-1.
# Platja de Bramant

La platja de Bramant, coneguda localment com a Cala dels Enamorats, és una platja natural del municipi de Llançà (Alt Empordà) situada uns dos quilòmetres al nord de la població, al sud del Cap Ras, prop de la platja de Canyelles. S'hi accedeix pel camí de ronda. La cala té forma de paella, amb penya-segats de 10 m d'alçada, que formen una piscina natural amb una estreta sortida al mar. El 1972 va ser declarada 'paratge pintoresc'.
El setembre de 2016, bussejadors de l'Armada Espanyola van desactivar dos projectils que es van trobar a la cala, a 20 m de la costa i a 2 m de fondària.

## Referències

* ↑ «Cala Bramant». Time Out, 07-06-2016.
* ↑ «Platja de Bramant». Ajuntament de Llançà.
* ↑ «Platja de cala Bramant». El Periódico, 02-08-2015.
* ↑ «Cala Bramant» (en castellà). Costa Brava's, 08-04-2012.
* ↑ «Decret 2899/1972, de 15 de setembre, pel que es declara paratge pintoresc determinats sectors de la Costa Brava». Boletín Oficial del Estado, 24-10-1972.
* ↑ «Buceadores de la Armada neutralizan dos proyectiles en Cala Bramant (Gerona)». Ministerio de Defensa, 06-09-2016.
# Milà-Sanremo 1942

La Milà-Sanremo 1942 fou la 35a edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 19 de març de 1942 sobre un recorregut de 281,5 quilòmetres. L'italià Adolfo Leoni en fou el vencedor en imposar-se a l'esprint final a Sanremo als seus companys d'escapada. Hi van prendre part 58 ciclistes, tots italians, dels quals 44 van acabar-la.
A causa de la disputa de la Segona Guerra Mundial, aquesta edició de la Milà-Sanremo fou la primera prova d'una competició per punts anomenada Giro d'Itàlia que substituïa la prova per etapes homònima.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Adolfo Leoni | Bianchi | 8h 10' 00" |
| 2 | Antonio Bevilacqua | Bianchi | m. t. |
| 3 | Pierino Favalli | Legnano | m. t. |
| 4 | Giordano Cottur | Viscontea | m. t. |
| 5 | Mario de Benedetti | Legnano | m. t. |
| 6 | Marco Marangoni | - | m. t. |
| 7 | Giovanni Brotto | Bianchi | m. t. |
| 8 | Giovanni de Stefanis | Bianchi | m. t. |
| 9 | Cino Cinelli | Bianchi | + 1' 45" |
| 10 | Osvaldo Bailo | Viscontea | +m. t. |

## Referències

* ↑ «36ème Milan-Sanremo 1942» (en francès). Mémoire du cyclisme. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2023. [Consulta: 11 febrer 2024].

## Enllaços externs

* Resultats complets a les-sports.info
* Resultats complets a milansanremo.co.uk
# Toyota JPN Taxi

El Toyota JPN Taxi és un automòbil dedicat per a taxi fabricat per Toyota. Com que el seu mercat principal és el Japó (tot i que també es ven a Hong Kong) es fabrica al Japó.
Està basat en el concepte JPN Taxi, el qual fou exhibit en l'edició 43 del Saló de l'Automòbil de Tòquio en 2013. És el successor del Toyota Comfort i el Toyota Crown Sedan. Utilitza la plataforma del Toyota Sienta de segona generació amb un pis més baix i un sostre més alt.
A tot el Japó i particularment a Tòquio tots els taxis fins fa poc solien ser els típics i antiquats però elegants Toyota Comfort/Toyota Crown Sedan de 1988 o els Nissan Cedric de 1987 o els Nissan Crew, aquest darrer enfocat des del principi per a taxi. L'any 2017, després de 30 anys de producció i milions de models venuts per tot arreu, Toyota va deixar de produir el Comfort/Crown Sedan per passar a produir el nou JPN Taxi. A diferència dels seus predecessors que eren berlines de tres cossos, el JPN presenta un disseny de monovolum amb porta lliscant i un sostre sobre-elevat comparat amb el comú dels automòbils.

## Referències

* ↑ Nishimoto, Alex «TOYOTA JPN TAXI IS JAPAN'S NEW HYBRID CAB». Motor Trend, 23-10-2017.
# Francisco Javier Rojo García

Francisco Javier Rojo García (Pamplona, 1949) és un polític navarrès que ocupà la Presidència del Senat entre els anys 2004 i 2011.

## Biografia

Va néixer el 2 de març de 1949 a la ciutat de Pamplona. De ben petit s'instal·là a Vitòria, des d'on ha desenvolupat la seva tasca professional com a litògraf i polític.

## Activitat política

Membre de la UGT des de 1976, l'any següent ingressà al Partit Socialista d'Euskadi (PSE), esdevenint posteriorment Secretari General de l'Agrupació Socialista de Vitòria, ciutat de la qual fou regidor al seu ajuntament entre els períodes 1983-1984 i 1991-1996. Així mateix fou diputat foral d'Àlaba entre els períodes 1979-1983 i 1987-1991, i procurador de les Juntes Generals d'Àlaba entre 1983--1987 i 2003-2004.
En les eleccions generals de 1982 fou escollit diputat al Congrés per la circumscripció d'Àlaba, escó que repetiria en les eleccions de 1986 i 1989.
En les eleccions generals de 1993 fou escollit senador al Senat per Àlaba, sent reescollit en les eleccions de 1996, 2000, 2004 i 2008. Des de la victòria del PSOE a les eleccions de 2004 ostenta el càrrec de President del Senat. Pel segon mandat, fou l'únic candidat a la Presidència i resultà escollit per majoria absoluta en obtenir 134 dels 253 vots emesos. La resta foren 117 vots en blanc i 2 de nuls al registrar-se el vot pel polític del PSOE Joan Lerma, que no es presentava a l'elecció.

## Referències

* ↑ Javier Rojo, reelegit president del Senat, Avui, 1 d'abril 2008.

## Enllaços externs

* (castellà) Informació de Javier Rojo al Congrés dels Diputats
* (castellà) Informació de Javier Rojo al Senat espanyol Arxivat 2011-12-02 a Wayback Machine.
# Pontinus furcirhinus

Pontinus furcirhinus és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.

## Descripció

* Fa 27 cm de llargària màxima (normalment, en fa 15).
* Cos i cap lleugerament comprimits.
* Ulls grossos.
* Aletes pectorals amb 17 radis.
* Coloració vermellosa amb taques verdes petites i irregulars.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 300 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental: des del sud de la Baixa Califòrnia (Mèxic) fins al Perú.

## Observacions

És verinós per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Jiménez Prado, P. i P. Béarez, 2004. Peces Marinos del Ecuador continental. Vol. 2: Guía de Especies. SIMBIOE/NAZCA/IFEA.
* ↑ Béarez, P., 1996. Lista de los peces marinos del Ecuador continental. Rev. Biol. Trop. 44(2):731-741.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.
* ↑ Franke, R. i A. Acero, 1996. Peces óseos comerciales del Parque Gorgona, Pacífico colombiano (Osteichthyes: Muraenesocidae, Hemiramphidae, Belonidae, Scorpaenidae, Triglidae, Malacanthidae, Gerreidae, Sparidae, Kyphosidae, Sphyraenidae e Istiophoridae). Revista de Biología Tropical 44(2): 763-770.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Poss, S.G., 1995. Scorpaenidae. Rascacios, chancharros. p. 1544-1564. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.). Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* ↑ Sánchez, A.C., 1997. Listado taxonómico de las especies marinas identificadas en los océanos Pacífico y Atlántico (Caribe) de Nicaragua. Ministerio de Economía y Desarrollo. MEDE PESCA. Managua. 28 p.
* ↑ Smith, W.L. i W.C. Wheeler, 2006. Venom evolution widespread in fishes: a phylogenetic rode map for the bioprospecting of piscine venoms. J. Hered. 97(3):206-217.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Janahiyya

La janahiyya o la tayyariyya és el nom donat als partidaris d'Abd-Al·lah ibn Muàwiya, revoltats al front dels xiïtes contra els omeies el 744; el nom deriva del seu ancestre Jàfar at-Tayyar Dhu-l-Janahayn. El seguidors d'aquest moviment serien els janahís (o tayyarís).
A la mort d'Abd-Al·lah alguns dels seus partidaris van dir que havia estat portat a les muntanyes d'Isfahan on retornaria un dia per posar un alida al tron, però la major part va acceptar Ishaq ibn al-Hàrith com a imam.
# Isoperla shibakawae

Isoperla shibakawae és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Japó.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Okamoto, 1912. Trans. Sapporo. Nat. Hist. Soc. 4:105-170.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Rating Japan (japonès)

## Bibliografia

* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:205.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:419.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Club Escacs Tarragona

El Club Escacs Tarragona és una entitat esportiva de Tarragona. Fundat el 29 d'octubre de 1929, fou impulsat per Claudi Borràs i fou el primer president del club.
Durant els primers anys fou presidit per Josep Català, que juntament amb Agustí Pujol destacà pel seu joc. Els anys de la dècada 1930 presidí el club Josep Català i Rufà. El 1934 se n'escindí el Club d'Escacs Tarraco i paral·lelament es fundà la Secció d'Escacs de l'Ateneu de Tarragona, entitats que desaparegueren durant la Guerra Civil. Fou refundat el 19 de juliol de l'any 1947 amb l'impuls de Josep Argemí, Josep Maria Recasens i Joan Ayxendri.
Organitzà cinc edicions del Torneig Internacional d'Escacs de Tarragona (1951, 1952, 1954, 1957, 1960). El 1954 també organitzà el Campionat d'Espanya. El 2005 rebé la visita d'Anatoli Kàrpov, que es repetí l'any 2011. Alguns dels seus jugadors més destacats foren Jordi Moreno, Juli Baixauli, Albert González o Manuel Martínez. El 2010 tenia uns 140 socis.
Competí a primera divisió catalana les temporades 1965-75 i 1982-87, i posteriorment retornà a divisió d'honor catalana l'any 2005. D'altra banda, guanyà cinc Campionats d'Espanya per correspondència i al final dels anys noranta començà a organitzar el Torneig Obert Internacional de Tarragona.

## Referències

* ↑ «Anatoly Karpov visitó Tarragona». chessbase.com. [Consulta: 7 febrer 2016]. (castellà)
* 1 2 «Club d'Escacs Tarragona». enciclopedia.cat. [Consulta: 7 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Club d'Escacs de Tarragona
# Monestir de Duži

El Monestir de Duži (en ciríl·lic serbi: Манастир Дужи) és un monestir ortodox serbi dedicat a la intercessió de la Theotokos i situat a 10 km a l'oest de la ciutat de Trebinje, al sud de la República Srpska, Bòsnia i Hercegovina. Està situat a la plana de Popovo, no gaire lluny de la costa de la mar Adriàtica.
Es va esmentar per primera vegada en fonts històriques el 1694, quan va servir com a refugi per als monjos del proper monestir de Tvrdoš que va ser destruït pels venecians durant la Guerra de Morea. Aquest any, la seu de l'Eparquia de Zahumlje i Hercegovina de l'església ortodoxa sèrbia va ser traslladada de Tvrdoš a Duži, on va romandre fins a 1777, quan es va traslladar la seu a Mostar.
Durant la segona meitat del segle xix, els monjos de Duži van donar suport als aixecaments dels serbis d'Hercegovina contra els otomans, que van danyar i saquejar el monestir en 1858, 1861 i 1877. Mićo Ljubibratić, líder de l'aixecament d'Hercegovina de 1875-1877, tenia el seu quarter general al monestir de Duži. El 1878, després del Congrés de Berlín, Bòsnia i Hercegovina va ser ocupada per Àustria-Hongria. El monestir va ser greument danyat en un incendi el 6 de setembre de 1886. La seva renovació va ser recolzada pel govern austrohongarès de Bòsnia i Hercegovina amb un fons de 200.000 guldens. Es va col·locar una placa de bronze a l'església renovada, amb text a serbi expressant gratitud a l'emperador austríac Francesc Josep.
Després de la Primera Guerra Mundial, el monestir va ser habitat per monjos russos que van fugir de Rússia arran de la Revolució d'Octubre. El 1935, van pintar les parets de l'església amb frescos d'estil rus. El 1941, tres dels monjos van ser assassinats per partisans iugoslaus. El monestir va quedar abandonat després de la Segona Guerra Mundial, i va caure en mal estat. Entre 1954 i 1958, va ser utilitzat per l'exèrcit popular iugoslau per allotjar soldats. El 1959, es va convertir en un monestir, i les religioses van restablir gradualment el monestir dilapilat. Durant les guerres iugoslaves dels anys noranta, va ser bombardejat per l'exèrcit croat, però sense causar gaires danys.
Actualment, l'economia del monestir de Duži inclou l'apicultura i la producció de vi, rakia i productes lactis.

## Referències

* 1 2 3 4 «Манастир Дужи» (en serbi). Eparquia de Zahumlje i Hercegovina de l'església ortodoxa sèrbia.
* ↑ Hannes Grandits. «Violent social disintegration: a nation-building strategy in late-Ottoman Herzegovina». A: Conflicting Loyalties in the Balkans: The Great Powers, the Ottoman Empire and Nation-Building. I.B. Tauris, 2011, p. 120. ISBN 9781848854772.
# Torre medieval d'Alcalalí

La Torre medieval d'Alcalalí (Marina Alta, País Valencià), coneguda també amb la denominació de Torre i Palau senyorial de Rois de Liori, és una torre defensiva d'origen islàmic construïda en el segle xiv, la qual se situa adossada entre dos edificis.
Es tracta d'una torre prismàtica de planta gairebé quadrada de sis per vuit metres amb base atalussada i murs de maçoneria reforçats en els cantons amb carreus. En els seus paraments es distribuïxen els seus escassos buits de diferents grandàries, alguns d'ells encegats, comptant amb un accés a nivell del primer pis en la seua cara oest, sota la qual se situava l'aljub abovedat. En l'espai interior, de petites dimensions, hi ha una escala helicoïdal que comunica els seus cinc pisos.

## Referències

* Aquest article pren com a referència el text del Bé d'Interés Cultural incoat per la Conselleria de Cultura de la Generalitat Valenciana.

## Enllaços externs

* Imatge de la Torre d'Alcalalí
* 1 2 «Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià».
# Francesc Oliver i Aymauri

Francesc Oliver i Aymauri (Poboleda, 1813 - valor desconegut) fou un sacerdot i compositor català.
Escolanet de la Catedral Nova de Lleida, tingué per mestres de composició i orgue a Martí Germà i Subirà i Joan Ariet, mestre de capella i organista, respectivament, d'aquella església. Als disset anys, en gràcia a les seves excepcionals facultats, fou noment sots-mestre de capella l'any 1830. Dedicà la seva vida a l'ensenyança de música; el 1840 el Liceu Artístic de Lleida li conferí la direcció de l'escola de cant d'aquell centre, i després fou també director de la banda municipal i organista de la parròquia de Sant Joan. Fundà la capella de música religiosa El Roser, al front de la qual estigué des de 1846 fins al 1856. Va compondre obres de tot gènere, més la seva labor principal pertany al religiós, tant pel nombre com per la qualitat. Deixà nombrosos deixebles i molt bona reputació com artista. L'any 1880 encara era viu.

## Referències

* ↑ «Francesc Oliver i Aymauri». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana : etimologías sánscrito, hebreo, griego, latín, árabe, lenguas indígenas americanas, etc.; versiones de la mayoría de las voces en francés, italiano, inglés, alemán, portugués, catalán, esperanto. 39 Num - Oqu (en castellà). vol. 39. Madrid: Espasa-Calpe, 1974, p. 1099. ISBN 84-239-4539-1.
# Portada/article abril 24
## Rinoceront de Java

El rinoceront de Java (Rhinoceros sondaicus) és un membre de la família dels rinoceròtids i un dels cinc rinoceronts vivents. Pertany al mateix gènere que el rinoceront de l'Índia i té una pell en mosaic, similar a la d'aquest, que s'assembla a una armadura; tanmateix, amb una llargada de 310-320 centímetres i una alçada de 140-170 centímetres, és més petit que el rinoceront de l'Índia i té una mida més similar a la del rinoceront negre. La banya, de menys de 25 cm, és més petita que en la resta d'espècies de rinoceront.
El rinoceront de Java pot viure aproximadament 30-45 anys en estat salvatge. Històricament, habitava en jungles de terres baixes, herbassars humits i grans planes inundables. És essencialment solitari, i sol evitar els humans, tot i que ataca si se sent amenaçat.
# Pere IV d'Alexandria

Pere IV d'Alexandria va ser patriarca d'Alexandria des de l'any 642 al 651.
Defensor del monotelisme (una doctrina religiosa que reconeixia a Crist dues naturaleses, la humana i la divina, i una única voluntat) va ser condemnat pel papa Martí I al Concili de Laterà de l'any 649. Degut a la conquesta musulmana d'Egipte, es va veure obligat a refugiar-se a Constantinoble. Segons la Crònica de Teòfanes el Confessor el seu episcopat va durar deu anys i va acabar el 653/654.

## Referències

* ↑ «Petros IV (642-651)». Previous patriarchs. Patriarchate of Alexandria. [Consulta: 7 setembre 2023].
* ↑ Grumel, V. Traité d'études byzantines I La Chronologie. París: Presses Universitaires de France, 1958, p. 443.
* ↑ Turtledove, Harry (trad. i ed.). The chronicle of Theophanes : an English translation of anni mundi 6095-6305 (A.D. 602-813). Filadèlfia: University of Pennsylvania Press, 1982, p. 44. ISBN 9780812211283.
# Jana Rodriguez Hertz

Jana Rodriguez Hertz (Rosario, 11 de febrer del 1970) nom de naixement María Alejandra Rodríguez Hertz Frugoni, es una matemàtica, professora i investigadora argentina i uruguaiana. Filla de Mariana Frugoni i Adolfo Rodríguez Hertz; és la gran de cinc germans. Estudià matemàtiques a la Facultat de Ciències Exactes, Enginyeria i Agrimensura de la Universitat Nacional de Rosario. Estudi un any a l'Institut de Matemàtica Pura i Aplicada (IMPA) a Rio de Janeiro, Brasil. Té un doctorat de la Universitat de la República el 1999 i és professora de la Facultat d'Enginyeria a la mateixa. Radicada a Uruguai des de 1994. És la primera i única dona grau 5 en matemàtica d'Uruguai. És vicepresidenta de l'Organització per les Dones en Ciència per al Món en Desenvolupament (OWSD) per a Amèrica Llatina i el Carib. Va contreure matrimoni amb Raúl Ures, pares fill de Maties, Andrés i també forma part del nucli familiaritzat Pablo Ures.

## Premis

* 1992, Premio Jóvenes Notables, Fundación Bolsa de Comercio de Buenos Aires.
* 1999, Investigadora Grado 3, PEDECIBA Matemática.
* 2004, Premio Fondo Nacional de Investigadores, CONICYT.
* 2009, Investigadora Nivel II, Sistema Nacional de Investigadores, SNI, ANII.
* 2013, Investigadora de Primer Nivel, Grado 5, Programa de Desarrollo de las Ciencias Básicas.

## Referències

* ↑ Universidad de la República. «Jana Rodriguez Hert» (en castellà).
* ↑ El Observador. «Jana Rodríguez Hertz, fórmula guerrera» (en castellà).
* ↑ OWSD. «Olubukola Oluranti Babalola, Nashwa Eassa, Atya Kapley and Jana Rodriguez Hertz elected OWSD Regional Vice Presidents for 2016-2020» (en anglés).