OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Cebrià de Fuirosos

Sant Cebrià de Fuirosos és una església al municipi de Sant Celoni (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Aquest edifici és conegut des del segle xiv, el lloc és esmentat des del 1020. Aquesta església sembla que fou sempre sufragània de Montnegre però és posterior al 1560. Els pobles de Fuirosos i la Batllòria, formaren part de la baronia i de Montnegre, i amb aquest poble s'integraren a Sant Celoni el 1927 doncs forma part del municipi de Sant Celoni.
És un edifici religiós format per una sola nau, amb dues capelles al costat del presbiteri. La nau té dos trams i el presbiteri està separat per dos arcs torals de mig punt. La volta és de mig canó. Als dos costats de la nau hi ha una senzilla cornisa, posterior l'any 1560. El paviment és de maó. Té dues portades, una està tancada a la part de migjorn amb una petita motllura. L'altra, que és la que s'utilitza, és quadrada. Hi ha un campanar quadrangular, d'un sol cos, amb quatre buits a les campanes que són obertures d'arcs de mig punt. Fou construïda de paredat i coronada en els seus vèrtexs amb merlets. És del segle xvi.

## Notes

* 1 2 3 4 «Església de Sant Cebrià de Fuirosos». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 setembre 2015].
# Sant Joan de Vilamajor

«Sant Joan de Vilamajor» té aquests significats:
* Sant Joan de Cavallar o Sant Joan de Vilamajor, capella al municipi de Sant Pere de Vilamajor (Vallès Oriental)
* Sant Joan de Vilamajor (Pujalt), esglesiola al municipi de Pujalt (Anoia)
# Santa Margherita Ligure

Santa Margherita Ligure (en ligur Santa Margaita) és un municipi italià, situat a la regió de la Ligúria i a la ciutat metropolitana de Gènova. L'any 2012 tenia 9.639 habitants. Limita amb les comunes de Camogli, Portofino i Rapallo.

## Enllaços externs

* Comuna de Santa Margherita Ligure
# Sant Martí de Palaldà

Sant Martí de Palaldà és l'església parroquial del poble de Palaldà, del terme comunal dels Banys d'Arles i Palaldà, a la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord).
Està situada en el nucli vell del poble de Palaldà, en el punt més elevat del poble, al costat de l'antic Castell de Palaldà.

## Història

L'església de Sant Martí està documentada des del 967, en una acta testamentària on, per situar un alou, esmenta Palaciodano i parrochia Sancti Martini. Ha mantingut la categoria parroquial fins avui dia. Al llarg de tota l'edat mitjana, l'església està amplament documentada.

## L'edifici

És una església d'una sola nau, capçada a llevant per un absis quadrat. La nau és l'original, romànic; però no la capçalera, que fou enderrocada el segle xv o XVI, quan es construí l'actual absis quadrangular, amb una capella a cada costat i cobert amb volta de creueria. El morter de calç recobreix les parets de la nau, de manera que no es pot apreciar l'aparell medieval. L'entrada és al frontis de ponent, i, tot i que el conjunt de la façana ha rebut moltes afectacions, és la porta original romànica; però no la resta d'obertures de la paret. La portalada presenta una llinda grossa, sense ornamentació, així com uns carreus ben tallats però irregulars en els muntants. És molt notable la ferramenta de la porta de fusta, de caràcter plenament romànic.
Al nord-est hi ha una torre campanar rectangular, molt més llarga que ampla i no gaire alta (ha estat retallada, amb el pas dels segles). L'aparell, menut, pertany al romànic fins a força alçada, tot i que la part superior és irregular pel que fa a les èpoques en què va ser construït.
És molt destacable la ferramenta original romànica de la porta de l'església, formada per cintes i volutes molt ben treballades. Aquesta porta és un dels exemplars més ben conservats i significatius del romànic del Vallespir.

## Bibliografia

* Badia i Homs, Joan; Badia i Puigdevall, Eulàlia. «Els Banys d'Arles: Sant Martí de Palaldà». A: El Vallespir. El Capcir. El Donasà. La Fenolleda. El Perapertusès. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996 (Catalunya romànica, XXV). ISBN 84-412-2514-1.
* Becat, Joan. «11 - Els Banys d'Arles i Palaldà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Clos, Jany. «L'église Saint-Martin (Palalda/Amélie-les-Bains))». A: 66 églises et chapelles romanes en vallée du Tech. Itinéraires historiques, culturels, artistiques et paysagers au coeur du Pays Catalan. Ceret: Mag-grup, 2013 (Itinéraires romans en Catalogne). ISBN 978-2-9545023-0-4.
* Gavín, Josep M. «Vall 49. Sant Martí de Palaldà». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Morellàs i les Illes». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Sant Martí de Palaldà en els ortofotomapes de l'IGN
# Scott McGehee

Scott McGehee (nascut el 20 d'abril de 1962) és un cineasta nord-americà. És llicenciat a la Columbia University i va fer treballs de postgrau al departament de Retòrica a la UC Berkeley. Va néixer a Califòrnia, i actualment resideix a la ciutat de Nova York. McGehee és obertament gai.
Ell és la meitat d'una llarga associació d'escriptura i direcció amb el cineasta David Siegel. Cap dels dos va assistir a l'escola de cinema. Va guanyar el premi a la millor direcció al XXVII Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Sitges.

## Filmografia

| Any | Títol | Director | Productor | Guionista |
| 1994 | Suture | Sí | Sí | Sí |
| 1999 | Lush | No | Sí | No |
| 2001 | The Deep End | Sí | Sí | Sí |
| 2005 | Bee Season | Sí | No | No |
| 2008 | Uncertainty | Sí | Sí | Sí |
| 2012 | What Maisie Knew | Sí | No | No |
| 2021 | Montana Story | Sí | Sí | Sí |
Productor executiu
* The Business of Strangers (2001)

## Referències

* ↑ «GAY-STRAIGHT ALLIANCE. - Free Online Library». [Consulta: 31 gener 2019].
* ↑ Harris, Brandon. «David Siegel And Scott McGehee, Uncertainty», 11-11-2009. [Consulta: 31 gener 2019].
* ↑ «What Maisie Knew in our film column from Berlin». Arxivat de l'original el 22 abril 2019. [Consulta: 31 gener 2019].
* ↑ «Suture (1993) Awards & Festivals». [Consulta: 29 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Entrevista a Indiewire
# Schistosoma haematobium

Schistosoma haematobium és una espècie de trematode digeni que es troba a Àfrica i Orient Mitjà. És un important agent d'esquistosomosi; més específicament, s'associa amb l'esquistosomosi urinària.
Els adults es troben en els plexes venosos al voltant de la bufeta urinària i els ous alliberats viatgen per la paret de la bufeta causant hematúria i fibrosi de la bufeta. La fibrosi pot evolucionar en calcificació, i amb la dificultat de permetre el pas de l'orina dels urèters a la bufeta, es produeix una major pressió en els urèters i la pelvis dels ronyons, produint-ne una dilatació (o hidronefrosi). La inflamació dels genitals causada per S. haematobium pot contribuir a la propagació del VIH. Els estudis han demostrat la relació entre la infecció per S. haematobium i el desenvolupament de carcinoma de cèl·lules escatoses de la bufeta.

## Referències

* ↑ «Increased prevalence of leukocytes and elevated cytokine levels in semen from Schistosoma haematobium-infected individuals». J Infect Dis, 191, 10, 2005, pàg. 1639–47. DOI: 10.1086/429334. PMID: 15838790.
* ↑ «Association of parasitic infections and cancers». Indian J Med Microbiololgy, 23, 2, abril 2005, pàg. 74–79. DOI: 10.1016/S0300-483X(01)00357-2.
# Radenac

Radenac (en bretó Radeneg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 932 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 959 | 1.004 | 903 | 807 | 832 | 825 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Michel Goubiou | |
| 2008- | Bernard Le Breton | |
# Barbara Hepworth

Jocelyn Barbara Hepworth DBE (Wakefield, Yorkshire, 10 de gener de 1903 - Saint Ives, 20 de maig de 1975) va ser una escultora anglesa, autora de les primeres escultures abstractes fetes a Anglaterra, i una de les artistes més influents del segle xx.
Va anar a la Wakefield Girls High School, i entre 1920 i 1921 va estudiar a la Leeds School of Art, on va conèixer Henry Moore; la seva amistat permanent i la seva influència recíproca serien factors importants en el desenvolupament paral·lel de les seves carreres. Després continuà la seva formació al Royal College of Art de Londres (1921-1924). Més tard va estudiar durant un temps a Itàlia.
Va pertànyer a un important grup d'artistes europeus que van treballar els materials tradicionals de manera innovadora. La seva obra es caracteritza pels espais buits dintre de l'escultura. Per a ella, les propietats naturals del material devien formar definitivament l'obra. Va treballar sobretot en fusta o pedra; i d'aquesta manera va fer una activitat de caràcter abstracte. El seu primer matrimoni va ser amb l'escultor John Skeaping, de qui es va divorciar el 1933. El seu segon matrimoni, el 1938, va ser amb el pintor i escultor abstracte Ben Nicholson, a qui havia conegut el 1931 i de qui havia tingut trigèmins el 1934; es van divorciar el 1951. Hepworth i Nicholson van ser membres clau en el moviment d'art abstracte anglès de la dècada dels trenta.
Després de la Segona Guerra Mundial es va convertir en una de les revelacions de l'escultura més importants de la seva generació. Amb els anys, les seves obres van anar assolint una mida més gran; per exemple, Single Form, el monument a Dag Hammarskjöld (1964) a la seu de les Nacions Unides a Nova York, als Estats Units, que és una de les seves obres més prestigioses.
Va ser dama comandant de l'orde de l'Imperi britànic el 1965, deu anys abans de la seva defunció, que es produí durant un foc en el seu taller de St. Ives, a Cornualla (Gran Bretanya), als 72 anys. El taller i casa seva formen actualment el Museu Barbara Hepworth.
En 2011 en museu The Hepworth Wakefield, dissenyat per l'arquitecte David Chipperfield, i l'edifici du el nom de l'escultora nascuda a la ciutat.

## Referències

* ↑ Tate. «Dame Barbara Hepworth 1903-1975» (en anglès britànic). [Consulta: 22 febrer 2020].
* 1 2 «Barbara Hepworth». Encyclopædia Britannica. [Consulta: 22 febrer 2020].
* ↑ «Biography | Barbara Hepworth». [Consulta: 22 febrer 2020].
* ↑ Tate. «Barbara Hepworth Museum and Sculpture Garden» (en anglès britànic). [Consulta: 22 febrer 2020].
* ↑ Andy Tuohy, Christopher Masters. A-Z Great Modern Artists (en anglès). Octopus, 2015, p. 70. ISBN 9781844038466.

## Bibliografia

* Penelope Curtis, Barbara Hepworth. Tate Publishing, ISBN 1-85437-225-4 (anglès).
* Barbara Hepworth, Hepworth, Barbara: A Pictorial Autobiography. Tate Publishing, ISBN 1-85437-149-5 (anglès).

## Enllaços externs

* Barbara Hepworth Museum and Sculpture Garden Arxivat 2007-10-21 a Wayback Machine..
* Barbara Hepworth in the Tate Collection Arxivat 2009-11-18 a Wayback Machine..
* Yorkshire Scuplture Park.
# Batarà pissarrós variable

El batarà pissarrós variable (Thamnophilus caerulescens) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones boscoses del Perú, Bolívia, nord de l'Argentina, nord i sud-est del Paraguai, sud i nord-est del Brasil i l'Uruguai.

## Referències

* ↑ «Batarà pissarrós variable». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Batarà pissarrós dorsi-ratllat

El batarà pissarrós dorsi-ratllat (Thamnophilus insignis) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones boscoses de Veneçuela meridional, oest de Guyana i nord del Brasil.

## Referències

* ↑ «Batarà pissarrós dorsi-ratllat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Batiscaf

Un batiscaf és un vaixell submarí dissenyat per a operar a grans profunditats.
El primer aparell fou dissenyat pel físic suís Auguste Piccard per a explorar el fons del mar i provat a les aigües de Cap Verd el 1948.
El batiscaf Trieste, construït en 1953, va arribar un rècord mundial el 23 de gener de 1960 en descendir fins a 10.916 m a la fossa de les Mariannes, la de major profunditat oceànica coneguda. Va explorar la fossa Challenger, el punt més profund del planeta situada a (402 km) al sud-oest de l'illa de Guam. A aquesta profunditat va haver de suportar una pressió d'unes 1.000 vegades la pressió atmosfèrica. El vaixell, que duia petroli per a poder surar i perdigons de ferro com llast, descendia introduint aigua en els tancs d'aire situats a ambdós extrems i ascendia quan s'extreien l'aigua i els perdigons. La immersió, dirigida per Jacques Piccard (fill d'Auguste Piccard) i el tinent Donald Walsh de la Marina nord-americana, va proporcionar informació geofísica de gran valor.

## Referències

* ↑ Benson, Keith Rodney; Rehbock, Philip F. Oceanographic history: the Pacific and beyond. Seattle: University of Washington Press, 2002, p.387. ISBN 0-295-98239-X.
* ↑ «Acheving ultimate adventure on Earth». Life, 15-02-1960 [Consulta: 9 març 2011].
# Bouffinomus lamaudi

Bouffinomus lamaudi és una espècie extinta de mamífer cimolest de la família dels pantolèstids. Es tracta de l'única espècie del gènere Bouffinomus.
Les dents que se n'han trobat permeten saber que la seva mida era semblant a la de Pagonomus. De fet, el seu nom serveix alhora per indicar el jaciment on es trobaren els seus fòssils (La Bouffie, França) i per apuntar a la seva proximitat a Pagonomus.
# Blanc sobre blanc

Blanc sobre blanc (o en anglès White on White) és un quadre abstracte creat el 1918 pel pintor rus Kazimir Malèvitx. És un dels exemples més coneguts del moviment rus conegut com a suprematisme.
Les pinzellades són evidents en aquest quadre i l'artista volia fer que semblés com si el quadrat inclinat estigués sortint del llenç. La pintura, que es troba en el Museum of Modern Art de Nova York, va ser considerada ridícula en aquell temps.
Optimista sobre la Revolució Russa, Malèvitx creia que la nova llibertat obriria la porta a una nova societat, on el materialisme permès per la llibertat espiritual.

## Referències

* ↑ «Suprematist Composition: White on White». Museum of Modern Art. [Consulta: 19 agost 2012].
* ↑ «Suprematist Composition: White on White» (en anglès). WikiArt. [Consulta: 1r maig 2015].
# Brévillers

* Per a altres significats, vegeu «Brévillers (Somme)».
Brévillers és un municipi al departament del Pas de Calais (regió dels Alts de França, França). L'any 2007 tenia 125 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Brévillers era de 125 persones. Hi havia 45 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 25 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

### Habitatges

El 2007 hi havia 50 habitatges, 45 eren l'habitatge principal de la família i 5 eren segones residències. Tots els 50 habitatges eren cases. Dels 45 habitatges principals, 36 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 12 en tenien quatre i 30 en tenien cinc o més. 42 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Brévillers el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 12 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 12 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 8 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 8 | 10 a 14 | 8 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 75 persones, 50 eren actives i 25 eren inactives. De les 50 persones actives 44 estaven ocupades (27 homes i 17 dones) i 6 estaven aturades (3 homes i 3 dones). De les 25 persones inactives 9 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 14 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un guixaire pintor.
L'any 2000 a Brévillers hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers

## Enllaços externs

* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa
# Budapesti Vasutas Sport Club

El Budapesti Vasutas Sport Club és un club esportiu hongarès de la ciutat de Zugló, Budapest.

## Història

El club va ser fundat el 1911. La secció de futbol fou tancada el 2001, però les altres seccions continuen vives, com tennis de taula, lluita i waterpolo.
La secció de tennis taula guanyà la Copa d'Europa el 1980.
La secció de futbol fou dos cops finalista de la Copa hongaresa els anys 1996 i 1997 i segon classificat a la lliga el 1996. El 18 de juliol de 2012, BVSC creà un equip sènior de futbol en categories inferiors.
Evolució del nom:
* 1911 Budapesti VSC
* 1914 Konzum
* 1946 Budapesti Lokomotiv
* 1954 Budapesti TSE
* 1956 Budapesti VSC
* 1990 BVSC Mavtransped
* 1992 BVSC Novép
* 1993 BVSC Dreher
* 1997 BVSC Zugló
* 1998 Budapesti VSC

## Esportistes destacats

* Gábor Gergely, campió del món de tennis taula
* Ferenc Kiss, lluitador i entrenador

## Referències

* ↑ «Hungary - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Labdarúgás: majd' 10 év után ismét felnőttcsapat a BVSC-ben». Nemzeti Sport, 18-07-2012.
* ↑ «Magyar Labdarúgó Szövetség (BLSZ)». Nemzeti Sport, 18-07-2012.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine.
# Budapesti Egyetemi Atlétikai Club

El Budapesti Egyetemi Atlétikai Club é un club esportiu hongarès de la ciutat de Budapest.

## Història

El Budapesti EAC debutà a la primera divisió hongaresa la temporada 1924-25 finalitzant en novena posició. Fou finalista de la copa la temporada 1925-26.
Evolució del nom:
* 1898-1948: Budapesti Egyetemi Athletikai Club
* 1948-1949: Természettudományi MEFESz
* 1949: fusió amb Műegyetemi MEFESz
* 1949-1950: Budapesti MEFESz
* 1950-1951: Disz FSE
* 1951: fusió amb Műegyetemi AFC
* 1951-1957: Budapesti Haladás SK
* 1957-present: Budapesti Egyetemi AC

## Palmarès

* Copa d'Hongria:
** Finalista: 1925-26

## Entrenadors destacats

* Pál Várhidi

## Referències

* ↑ «Official Website of Budapesti Egyetemi Atlétikai Club». beac.hu, 23-05-2015.
* ↑ «Hungarian League 1924-25». The Rec Sport Soccer Statistics Foundation, 23-05-2015.
* ↑ «Hungary - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* Perfil
# Brie (Aisne)

Brie és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 57 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Brie era de 57 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 35 habitatges, 27 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 35 habitatges eren cases. Dels 27 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 8 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 9 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Brie el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 8 |
| 4 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 16 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 37 persones, 24 eren actives i 13 eren inactives. De les 24 persones actives 21 estaven ocupades (10 homes i 11 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 13 persones inactives 3 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de construcció i 1 d'una empresa immobiliària.
Dels 3 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un guixaire pintor, 1 lampisteria i 1 agència immobiliària.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Brie a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Brie a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Phrynopus barthlenae

Phrynopus barthlenae és una espècie de granota de la família Leptodactylidae que viu al Perú. Aquesta espècie ha estat registrada a una zona, a 15 km al sud-est de Maraypata prop de Llacuna Gwengway, i des d'Alcas, Districte de San Rafael, província d'Ambo (departament d'Huánuco). Es troba a altituds d'uns 3.680m snm. Es tracta d'un habitant dels boscos montans que ara es troba a la Puna de pastures a conseqüència de la desforestació. Es pot trobar en jardins, camps de papa i altres hàbitats similars. Es presumeix criar per desenvolupament directe. La principal amenaça per a aquesta espècie en el passat va ser la pèrdua d'hàbitat de bosc, però l'espècie sembla haver-se adaptat relativament bé a aquesta degradació de l'hàbitat. No hi ha amenaces immediates en l'actualitat, malgrat la contaminació per agroquímics que podria representar una amenaça en el futur.

## Referències

* ↑ Edgar Lehr; César Aguilar Puntriano. Phrynopus barthlenae. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 15-09-2014.