OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Azlocil·lina

L'azlocil·lina és un antibiòtic ß-lactàmic derivat acil de l'ampicil·lina amb un espectre d'activitat estès i una major potència in vitro que les penicil·lines carboxíliques. Té una estructura similar a la de la mezlocil·lina i la piperacil·lina. Té una major activitat antibacteriana en relació a les formes carboxi similars de la penicil·lina, i és activa contra una gran varietat de bacteris, incloent Pseudomonas aeruginosa i, a diferència de la majoria de cefalosporines, també mostra activitat contra enterococs.

## Mecanisme d'acció

L'azlocil·lina s'uneix a la proteïna d'unió amb la penicil·lina (PBP), situada a l'interior de la paret cel·lular del bacteri. Un cop unida, inhibeix l'última etapa de la síntesi de la paret cel·lular bacteriana mitjançant l'acilació del domini C-terminal de la transpeptidasa sensible a la penicil·lina, aturant així la reticulació de les cadenes de peptidoglicà.

## Referències

* ↑ Sanders, CC «Azlocillin: a new broad spectrum penicillin». J Antimicrob Chemother., 11, Suppl B, 1983, pàg. 21-31. DOI: 10.1093/jac/11.suppl_b.21. PMID: 6619029.
* ↑ GM Eliopoulos, RC Moellering Jr «Azlocillin, mezlocillin, and piperacillin: new broad-spectrum penicillins». Ann Intern Med., 97, 5, 1982, pàg. 755-60. DOI: 10.7326/0003-4819-97-5-755.
* ↑ D Stewart, GP Bodey «Azlocillin: in vitro studies of a new semisynthetic penicillin». Antimicrob Agents Chemother., 11, 5, 1977, pàg. 865-70. DOI: 10.1128/AAC.11.5.865.
* ↑ NH Georgopapadakou, SA Smith, CM Cimarusti, RB Sykes «Binding of monobactams to penicillin-binding proteins of Escherichia coli and Staphylococcus aureus: relation to antibacterial activity». Antimicrob Agents Chemother., 23, 1, 1983, pàg. 98-104. DOI: 10.1128/AAC.23.1.98. PMID: 25450065.
# Temistocle Solera

Temistocle Solera (Ferrara, 25 de desembre de 1815 - Milà, 21 d'abril de 1878) va ser un poeta i llibretista italià. També es va dedicar a la composició d'òperes i sembla que va tenir alguna experiència en la direcció d'orquestra.
Va sobreeixir molt jove com a poeta i escriptor de novel·les, després d'haver realitzat estudis literaris i musicals. Va pertànyer al moviment neogüelf.
Es va casar amb la soprano italiana Teresa Rusmini amb la qual va formar una companyia d'òpera que va actuar a Itàlia i Espanya. Entre 1840 i 1845 va compondre quatre òperes sobre llibret propi, sense obtenir èxit.
Va aconseguir la fama gràcies a la seua fructífera col·laboració amb Giuseppe Verdi, per al qual va escriure els llibrets d'Oberto, Conte di San Bonifacio (1839), Nabucco (1842), I Lombardi alla prima crociata (1843), Giovanna d'Arco (1845) i Attila (1846).
L'any 1845 es va traslladar a Espanya, treballant en diverses ciutats en el món teatral i component l'òpera La hermana de Pelayo, i un poema històric titulat La toma de Loiò. També va escriure un llibret per a Emilio Arrieta, aleshores director del Conservatori de Madrid.
En els darrers anys de la seua vida va tornar a Itàlia, implicant-se en la vida política, actuant d'enllaç entre Napoleó III i Cavour.
Va morir el dia de Pasqua de 1878, en soledat, i el funeral va tenir lloc l'endemà al Cementeri Monumental de Milà.

## Òperes

* Ildegonda (1840)
* Il contadino d'Agliate (1841) (segona versione: La fanciulla di Castelguelfo - 1842)
* Genio e sventura (1843)
* La hermana de Pelayo (1845)

### Llibrets

* Oberto, Conte di San Bonifacio (Giuseppe Verdi, 1839)
* Gildippe ed Odoardo (Otto Nicolai, 1840)
* I Bonifazi ed i Salinguerra (Achille Graffigna, 1842)
* Galeotto Manfredi (Hermann, 1842)
* Nabucco (Giuseppe Verdi, 1842)
* I Lombardi alla prima crociata (Giuseppe Verdi, 1843)
* Giovanna d'Arco (Giuseppe Verdi, 1845)
* Attila (Giuseppe Verdi, 1846)
* La conquista di Granata (Emilio Arrieta, 1850)
* La fanciulla delle Asturie (Benedetto Secchi, 1856)
* Sordello, posteriorment produïda com L'Indovina (Antonio Buzzi, 1856 i Salvador Giner i Vidal, 1870)
* Pergolese (Stefano Ronchetti-Monteviti, 1857)
* Vasconcello (Angelo Villanis; 1858)
* Una notte di festa (Angelo Villanis, 1859)
* L'espiazione (Achille Peri, 1861)
* Zilia (Gaspar Villate, 1877)

## Referències

* ↑ Subirà, Josep. Variadas versiones de libretos operísticos (en castellà). Consejo Superior de Investigaciones Científicas. Madrid: Sucesores de Rivadeneyra, 1973, p. 101. ISBN 84-00-03807-X.
# Sohemus d'Iturea

Soemus o Sohemus (Soaemus o Sohaemus) fou rei d'Iturea, regne que va rebre de mans de Calígula. Tàcit diu que va morir el 49 i que llavors el regne fou annexionat a la província romana de Síria.

## Referències

* ↑ Publius Cornelius Tacitus. Tàcit (en anglès). vol.2. A.J. Valpy, 1830, p. 186.
# Ridgely (Missouri)

Ridgely és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 64 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ridgely tenia 64 habitants, 23 habitatges, i 14 famílies. La densitat de població era de 23,3 habitants per km².
Dels 23 habitatges en un 34,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,5% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 34,8% no eren unitats familiars. En el 26,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,78 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,47.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,7% tenia menys de 18 anys, un 3,1% entre 18 i 24, un 32,8% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.000 $ i la renda mediana per família de 29.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 59.167 $ mentre que les dones 21.667 $. La renda per capita de la població era de 14.017 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ridgely». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ridgely». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Carena de Segalers

La Carena de Segalers és una serra situada al municipi de Santa Maria d'Oló, a la comarca del Moianès, amb una elevació màxima de 692 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Gens Tarpeia

La gens Tarpeia (en llatí Tarpeia gens) va ser una gens romana d'origen patrici que apareix únicament durant la monarquia i als primers temps de la república.
D'aquesta gens, a part d'Espuri Tarpei, governador de la fortalesa del turó Saturní i de la seva filla Tarpeia, apareix Espuri Tarpeu Montà Capitolí, cònsol l'any 454 aC juntament amb Aule Aterni Fontinalis.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/984?rgn=full+text;view=image;q1=TarpeiaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 976. ]
# Aznaguen

Aznaguen (àrab أزناڭن) és una comuna rural de la província de Ouarzazate de la regió de Drâa-Tafilalet. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 12.017 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Spartina maritima

Spartina maritima, és una espècie de planta gramínea halòfita nativa de les costes de l'oest i sud d'Europa i oest d'Àfrica incloent les costes del Mediterrani.

## Descripció

Planta perenne herbàcia amb rizoma de 20 a 70 cm d'alt. Les fulles es tornen brunes a la tardor i hivern. El fruit és una cariòpside, comprimida, glabra.
No es reprodueix per llavors i només ho fa vegetativament per fragmentació dels rizomes.

## Hàbitat

En sòl llimós molt humit i de salinitat alta que es cobreixen amb la marea alta.

### Hibridació i deteriorament

Està emparentada amb l'espècie americana Spartina alterniflora i s'hi hibridà a Anglaterra cap a 1870 donant l'híbrid Spartina × townsendii i després la nova espècie poliploide Spartina anglica, molt més vigorosa que es va estendre molt fins a ser una mala herba.

## Sinònims

* Trachynotia stricta (Aiton) DC. in Lam. & DC. [1805]
* Spartina stricta var. triplex Gray [1821]
* Spartina stricta (Aiton) Roth [1800]
* Spartina maritima subsp. stricta (Aiton) St.-Yves [1932]
* Paspalum strictum (Aiton) Brot. [1816]
* Dactylis stricta Aiton [1789]
* Dactylis cynosuroides Loefl. [1758]
* Cynodon pungens Raspail [1825]
* Spartina pungens (Rich.) P.Beauv. [1812]
* Limnetis pungens Rich. in Pers. [1805]
* Dactylis maritima Curtis

## Referències

* ↑ Sinónimos en Tela Botánica
* UK Joint Nature Conservation Committee: Spartina Arxivat 2010-10-13 a Wayback Machine.
* English Nature: Spartina summary

## Enllaços externs

* Descripción y amenazas a la sp. Arxivat 2010-01-01 a Wayback Machine.
# Resolució 60 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 60 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 29 d'octubre de 1948, va resoldre que es creés un subcomitè format per Regne Unit, República de la Xina, França, Bèlgica i la República Socialista Soviètica d'Ucraïna per considerar totes les esmenes i revisions que s'havien suggerit al segon projecte de resolució revisat que figura en el document S/1059/Rev.2 i preparar un projecte de resolució revisat en nom del Consell.
La resolució es va aprovar sense vot.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1948 - 1953)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Cantó de Ròcahòrt

El cantó de Ròcahòrt és un cantó francès del departament de les Landes, situat al districte de Mont de Marsan. Té 13 municipis i el cap és Ròcahòrt.

## Municipis

* Arua
* Borriòt e Bergonsa
* Caishen
* La Bastida d'Armanhac
* Lencoac
* Malhàs
* Poi de Sauç
* Retjons
* Ròcahòrt
* Sengòr
* Sent Justin
* Sarbasan
* Vièla Sobiran

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1976-1988 | Jean Lamothe | PS |
| 1988-2008 | Jean-Marc Boine | PS |
| 2008- | Guy Bergès | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 7.434 | 8.290 | 7.720 | 7.117 | 7.154 | 7.128 | 7.500 |
# Gens Sèstia

La gens Sèstia (en llatí Sestia gens) va ser una gens romana originalment patrícia i més tard també plebea.
Sovint els seus membres es confonen amb els Sextius, membres de la gens Sèxtia i probablement els dos noms van ser originalment un de sol però després es devien separar. Els escriptors antics els consideren dos famílies diferents.
Només un membre de la família va obtenir el consolat: Publi Sesti Capitolí Vaticà, l'any 452 aC, que també va ser decemvir l'any 451 aC. Als Fasti no apareix cap més Sesti excepte Luci Sesti que va ser cònsol sufecte l'any 23 aC. Un personatge destacat va ser el Publi Sesti, tribú de la plebs l'any 57 aC i el seu fill Luci Sesti.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 795.
# Neuville-en-Avesnois

Neuville-en-Avesnois és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 288 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 252 | 280 | 278 | 286 | 283 | 261 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean Léger | |
# Azmizade Mustafa Haleti

Azmizade Mustafa Haleti (Istanbul, 1570-1631) fou un poeta i erudit otomà considerat el mestre del rubai (l'estil del poeta Rubi) a la literatura turca. Com a cadi va arribar a altres posicions (a la segona posició més alta). Va deixar un diwan, el Sahi name (llibre dels cants) i algunes cartes.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, Vol. III, pag 94
# Surrey (Colúmbia Britànica)

Surrey (49° 11′ N, 122° 51′ O﻿ / ﻿49.183°N,122.850°O﻿ / 49.183; -122.850) és una ciutat canadenca de la província de la Colúmbia Britànica. Conforma part del Districte Regional de Gran Vancouver, i; és part de l'Àrea Metropolitana de Vancouver.

## Demografia

Té una població d'aproximadament 468,000 habitants.
La seua extensió és de 317.4 km².
És la segona ciutat més populosa de la província, solament arrere de Vancouver.
El seu alcalde és Dianne Watts, electa en novembre de 2005.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Surrey (anglès)
# Spàsskoie (Sóbinka)

* Per a altres significats, vegeu «Spàsskoie».
Spàsskoie (en rus: Спасское) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 21 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Rino Benedetti

Rino Benedetti (Ponte Buggianese, Toscana, 18 de novembre de 1928 - Ponte Buggianese, 14 de juny de 2002) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1951 i 1963.
En el seu palmarès aconseguí una quarantena de victòries, destacant per damunt de totes quatre etapes al Giro d'Itàlia, una a la Volta a Espanya i una al Tour de França.

## Palmarès

* 1951
** 1r al Giro del Mendrisiotto
** 1r al Gran Premi Ceramisti, a Ponzano Magra
* 1952
** Campió de la Toscana dels independents
** 1r de la Copa Gori
** 1r del Gran Premi Colli Pistoiesi
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1953
** 1r de la Copa Linari
** 1r de la Copa Desideri
** 1r de la Copa Mobilieri&Ceramisti
** 1r del Gran Premi Ceramisti
** 1r del Gran Premi de Barberino de Mugello
** 1r al Gran Premi de la Indústria i el Comerç de Prato
** Vencedor de 2 etapes al Giro de Sicília
* 1954
** 1r de la Copa Sabatini
** 1r de la Copa San Giovanni
** 1r del Gran Premi de Panna
** 1r del Gran Premi de Ponte di San Giovanni
* 1955
** Campió d'Itàlia dels independents
** 1r al Giro de la Província de Reggio de Calàbria
** 1r al Trofeu Fenaroli
** 1r del Gran Premi de Prato
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia
* 1957
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1958
** 1r al Trofeu de l'U.V.I. i vencedor de 2 etapes
** 1r del Gran Premi de Rho
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Suïssa
** Vencedor de 3 etapes al Giro dels tres mars
** Vencedor de 2 etapes al Giro de Sicília
* 1959
** 1r del Giro del Véneto
** 1r a la Copa Sabatini
** 1r al Giro de Campània
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1961
** 1r al Gran Premi de la Indústria a Quarrata
** 1r al Trofeu Fenaroli
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de Dunkerque
* 1962
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1952. 48è de la classificació general
* 1953. Abandona
* 1954. 34è de la classificació general
* 1955. 49è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes
* 1956. 18è de la classificació general
* 1957. Abandona
* 1958. 37è de la classificació general
* 1959. 23è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1960. 18è de la classificació general
* 1961. Abandona
* 1962. 30è de la classificació general
* 1963. 39è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1955. 42è de la classificació general
* 1962. 63è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1957. 36è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «BENEDETTI Rino». [Consulta: 10 novembre 2022].
* ↑ «Palmarès de Rino Benedetti (Ita)». [Consulta: 10 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Rino BENEDETTI» (en italià). [Consulta: 10 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a siteducyclisme.net
# Cantó de Surgères

El cantó de Surgères és un cantó francès del departament del Charente Marítim, al districte de Rochefort. Té 12 municipis i el cap és Surgères.

## Municipis

* Breuil-la-Réorte
* Marsais
* Péré
* Puyravault
* Saint-Georges-du-Bois
* Saint-Germain-de-Marencennes
* Saint-Mard
* Saint-Pierre-d'Amilly
* Saint-Saturnin-du-Bois
* Surgères
* Vandré
* Vouhé
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-196. | M. Noël | radical |
| 196.-1973 | Henri Giraudeau | PS |
| 1973-2004 | Jean-Guy Branger | UDR, després RPR, després UDF |
| 2004-2011 | Philippe Guilloteau | Divers droite |
| 2011- | Marie-Pierre Brunet | PRG |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 11.934 | 12.794 | 13.190 | 13.342 | 13.377 | 13.564 | 14.996 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Carlos Borges

Carlos Borges (Montevideo, 14 de gener de 1932 - Montevideo, 5 de febrer de 2014) fou un futbolista uruguaià de la dècada de 1950.
És conegut per ser l'autor del primer gol de la Copa Libertadores de América. Destacà com a jugador de CA Peñarol.
Amb la selecció de l'Uruguai participà a la copa del Món de futbol de 1954.

## Referències

* ↑ First Copa Libertadores Goalscorer Dies at Age 82 Arxivat 2014-02-09 a Wayback Machine.
* ↑ Carlos Borges a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Carlos Borges Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Gerrie Britz

Gerrie Britz (Bloemfontein, 14 d'abril de 1978) Gert (Gerrie) Jacobus Johannes Britz, és un jugador de rugbi a 15 que ocupa la posició de segona línia. Ha jugat amb l'equip de Sud-àfrica. Es va retirar de la competició la temporada 2011/2012.

## Carrera

Gerrie Britz, un jugador capaç de jugar en un lloc de bloqueig o més enrederit va iniciar la seva carrera amb l'equip dels Free State Cheetahs a la Currie Cup el campionat nacional de rugbi a Sud-àfrica. Va ser una excel·lent temporada dels Cheetahs a la Super Rugby i el 12 de juny del 2004, Gerrie Britz, va debutar i guanyar el Tri-Nations contra Irlanda al Free State Stadium, amb la Selecció de rugbi XV de Sud-àfrica. Després de jugar amb l'equip Stormers dues temporades a finals del 2007 va anar a jugar a l'equip USAP de Perpinyà, hi va jugar cinc temporades i aconseguint el títol de campionat Top 14 del 2009. La temporada 2011/2012 Britz, es va retirar del rugbi professional.

### Equip provincial

* Central Cheetahs
* 2004-2007 : Western Província

### Club

* 2003-2004 : Cats
* 2004-2006 : Stormers
* 2007- : USAP
Ha jugat deu partits de Top 12 el 2005 i vuit partits de Top 14 el 2006.

### Selecció

* Va disputar el seu primer partit amistós el 12 de juny de 2004 contra l'equip d'Irlanda.
* 12 partits amb la Selecció de rugbi de Sud-àfrica.

## Referències

* 1 2 3 «Gerrie Britz» (en anglès). Ultimate Rugby Ltd. [Consulta: 20 febrer 2021].
* 1 2 «Gerrie Britz» (en anglès). Springbok Rugby Hall of Fame. Ultimate Rugby Ltd. [Consulta: 20 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Estadístiques a itsrugby.com
* 101 fotos i imatges de Gerrie Britz
# Nou Impuls i Unitat

Nou Impuls i Unitat és un partit polític d'àmbit local de Cànoves i Samalús creat l'any 2010. Des de l'any 2015, NIU governa en solitari amb el suport extern d'Esquerra Republicana de Catalunya - Acord Municipal.
Es presentà per primera vegada a les eleccions municipals de 2011, amb Josep Cuch com a cap de llista, i obtení 2 regidors i 280 vots, el 19,65%. Es mantení durant la legislatura a l'oposició. La següent legislatura, a les eleccions municipals de 2015, Es tornà a presentar repetint cap de llista. Aquesta vegada, Nou Impuls i Unitat va obtenir 4 regidors i 442 vots, el 28,72%. Gràcies a un pacte amb ERC-AM, que va obtenir 2 regidors, Cuch, el cap de llista de NIU, va entrar a l'alcaldia, substituint així a l'anterior alcalde José Luis López Carrasco del Partit dels Socialistes de Catalunya - Candidatura de Progrés.

## Referències

* 1 2 «L'alcalde Josep Cuch repetirà com a candidat del NIU a Cànoves». [Consulta: 9 maig 2019].
* ↑ «Elecciones Locales 2011» (en castellà). Ministeri de l'Interior d'Espanya, 22-05-2011. [Consulta: 9 maig 2019].
* ↑ «Elecciones Locales 2015» (en castellà). Ministeri de l'Interior d'Espanya, 02-06-2015. [Consulta: 9 maig 2019].
# Barranc de Cal Manxó

El Barranc de Cal Manxó és un torrent afluent per la dreta del Mosoll, a la Vall de Lord.

## Descripció

Neix a 1.485 msnm al vessant meridional de la serra del Verd, a uns 260 metres a l'est del Coll de Brulls. De direcció predominant NW-SE, travessa el clot del Reguer 30 m. al sud de la masia de Cal Manxó i desguassa al Mosoll a 1.249 msnm, uns 200 m. aigües avall del Pont de cal Jepet.

## Municipis que travessa

Tot el seu recorregut el realitza pel terme municipal de la Coma i la Pedra.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Barranc de Cal Manxó està integrada per un total de 4 cursos fluvials dels quals 3 són subsidiaris de 1r nivell de subsidiarietat. La totalitat de la xarxa suma una longitud de 3.284 m.

## Referències

* 1 2 3 Mapa de l'ICC
* ↑ Aquestes són les coordenades obtingudes mitjançant l'aplicatiu que incorpora el mapa digital de l'ICC. Segons l'aplicatiu del web de la Xarxa de rius de Catalunya, les coordenades de l'origen d'aquest corrent fluvial són 42° 11′ 12.37″ N, 1° 37′ 13.51″ E﻿ / ﻿42.1867694°N,1.6204194°E﻿ / 42.1867694; 1.6204194
* 1 2 3 4 5 6 «Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya». Arxivat de l'original el 2010-09-22. [Consulta: 11 maig 2010].
* 1 2 Aquest curs fluvial apareix al web de la XRCC. Per contra, no apareix al mapa de l'ICC en cap de les seves escales per bé que la configuració de les corbes de nivell permet endevinar el seu curs.
* ↑ D'acord amb l'inici del corrent fluvial que consta al mapa de l'ICC a escala 1:50.00
* ↑ Aquestes són les coordenades obtingudes mitjançant l'aplicatiu que incorpora el mapa digital de l'ICC. Segons l'aplicatiu del web de la Xarxa de rius de Catalunya, les coordenades de l'origen d'aquest corrent fluvial són 42° 11′ 13.93″ N, 1° 37′ 24.35″ E﻿ / ﻿42.1872028°N,1.6234306°E﻿ / 42.1872028; 1.6234306
* ↑ Emprant l'eina de mesura de longituds del mapa digital de l'ICC a escala 1:5000, hom troba que la longitud d'aquest corrent fluvial és de 604 m.
# Spàsskoie (Vorónej)

* Per a altres significats, vegeu «Spàsskoie».
Spàsskoie (en rus: Спасское) és un poble de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 16 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Cantó de Sully-sur-Loire

El cantó de Sully-sur-Loire és un cantó francès del departament de Loiret, situat al districte d'Orleans. Té 10 municipis i el cap és Sully-sur-Loire.

## Municipis

* Cerdon
* Guilly
* Isdes
* Lion-en-Sullias
* Saint-Aignan-le-Jaillard
* Saint-Florent
* Saint-Père-sur-Loire
* Sully-sur-Loire
* Viglain
* Villemurlin

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1979 | Albert Cossonnet | USDR, després RGR, després centrista |
| 1979-1994 | Jacques Ferling | UDF |
| 1994- | Jean-Noël Cardoux | UDF, després CNPT, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 8.628 | 9.261 | 10.224 | 11.300 | 11.328 | 11.617 | 11.841 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||