OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cheilinus oxyrhynchus

Cheilinus oxyrhynchus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Limpias

Limpias és un municipi de la Comunitat Autònoma de Cantàbria situat en el curs baix de la Vall de l'Asón. Limita amb els municipis de Voto i Colindres a l'oest, Laredo al nord, Liendo a l'est i Ampuero al sud.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2005 |
| 1.474 | 1.484 | 1.464 | 1.644 | 1.840 | 2.005 | 1.502 | 1.264 | 1.166 | 1.202 | 1.344 | 1.497 |
Font: INE

## Referències

Viccionari
# La Guàrdia (cim de Subirats)

La Guàrdia és una muntanya de 384 metres que es troba al municipi de Subirats, a la comarca de l'Alt Penedès.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 280126001) i la torre de la Guàrdia, d'origen medieval.
# La Guàrdia d'Ares

La Guàrdia d'Ares és una entitat municipal descentralitzada del municipi de les Valls d'Aguilar, amb 32 habitants (2019) repartits en tres nuclis de població. Situat a la part central del terme, el poble de la Guàrdia d'Ares és el cap de l'EMD i està situat dalt d'un turó al marge esquerre del riu de la Guàrdia.
| Entitat de població | Habitants (2019) |
| Espaén | 11 |
| la Guàrdia d'Ares | 20 |
| Trejuvell | 1 |
| Font: Idescat ||
Està comunicat per la carretera local LV-5134, d'una banda, amb els Castells i Taús i, de l'altra, amb Noves de Segre.
A la part alta del poble hi ha l'església romànica de Sant Esteve, del segle xii. L'antic castell era l'actual borda del Rei, que encara conserva ruïnes del recinte emmurallat.
Va ser un municipi independent fins al 1972. L'antic terme comprenia, igual com l'entitat municipal descentralitzada actual, els pobles d'Espaén i Trejuvell (situats a la mateixa carretera local en direcció a Noves) i altres nuclis menors.
Evolució demogràfica :
| 1990 | 1991 | 1994 | 1995 | 1996 | 2001 | 2003 | 2005 |
| 34 | 27 | 27 | 32 | 36 | 39 | 42 | 37 |

## Fills i filles il·lustres

* Francesc Miravet i Garcés (1831-1896), metge i delegat de l'Assemblea de Manresa (1892).

## Referències

* ↑ «la Guàrdia d'Ares | enciclopèdia.cat». [Consulta: 16 juny 2018].
* ↑ «Entitat Municipal Descentralitzada de la Guàrdia d'Ares». municat.gencat.cat. [Consulta: 23 agost 2020].
# Literatura hipertextual

La literatura hipertextual és aquella que parteix de la no linealitat argumental, on una mateixa trama o poema es relaciona amb hipervincles amb altres parts, creant cada cop un itinerari diferent de lectura. El receptor escull si seguir una plana o secció completa o saltar quan es trobi amb un enllaç cap a l'altra porció de text, que a més a més pot combinar-se amb imatges i elements multimèdia.
Tot i que la literatura hipertextual apareix amb Internet, concretament el 1987 amb l'aparició d'Afternoon, a story, els seus orígens es troben en la narrativa no lineal experimentada durant tot segle xx, com ara Rayuela de Julio Cortázar o els llibres interactius on es pot triar entre diferents arguments. Un subtipus de la literatura hipertextual es basa en l'escriptura col·laborativa, on cada lector pot inserir un vincle al text base i anar ampliant-lo a voluntat per a futurs receptors.
# For

El for era un preu regulat obligatori, propi de les edats mitjana i moderna, especialment fixat en productes de primera necessitat o de gran importància social. També podia ser una taxa sobre determinats productes.
Un cas especial de for, i en la pràctica subsistent actualment, era la capacitat dels estats de fixar l'equivalencia obligatoria dels distints tipus valors monetaris en el si del seu sistema monetari, per exemple que 100 centims d'euro, siguin 1 euro, es un exemple d'això. Aquest aspecte era fonamental en el bon funcionament dels sistemes monetaris antics per diversos motius:
* Quan es produïa moneda amb distints metalls, era necessari disposar de valors d'equivalencia obligatori, per tal de tenir seguretat en el canvi.
* La producció monetaria sostreia una part dels seus components per finançar els costos de producció i els beneficis que pogués produir, de tal manera que sempre se li atribuïa un valor superior al valor del metall sense amonedar.
El for era acceptat socialment perque a canvi es produïa una moneda confiable, però si el sistema entrava en crisi, per exemple per deteriorament del model o per increment de preu de les materies primes, es feia necessari modificar el for per mantenir la seva legitimitat i funcionalitat, en cas contrari, les operacions especulatives o l'entrada de moneda estrangera més segura deterioraven encara més la situació.

## Taxa de canvi

Eventualment el terme for, també podia fer referència a la taxa de canvi entre divises de distints sistemes monetaris, que solia tenir prou estabilitat; quan una moneda era d'alt for, significava que el mercat premiava amb un sobrepreu les seves característiques com divisa internacional i sovint això propiciava la seva imitació per part d'altres estats, bons exemples d'això son els grossos tornesos en argent o el florins de Florència i els ducats de Venècia, per l'or.
En l'àmbit de la corona catalano-aragonesa, especialment al Regne de València, es va produir un florent comerç especulatiu de moneda d'or amb Castella consistent en bescanviar florins catalans, de baixa llei però d'alt for, per dobles castellanes, d'alta llei però de baix for. Una vegada adquirides, les dobles eren portades a la seca per ser fuses en florins i comprar amb ells una quantitat superior de dobles que les que s'havien fos, inclòs el cost de l'operació, generant així un cicle de guany amb el simple intercanvi i conversió de divises.

## Bibliografia

* de Crusafont i Sabater, Miquel. Glosari català de numismàtica amb totes les poblacions emissores (Països Catalans i Corona catalano-Aragonesa). Barcelona: Societat Catalana d'Estudis Numismàtics-Institut d'Estudis Catalans, 2017. ISBN 978-84-9965-355-6.
* «For». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
# Casa Alegre (Sort)

La Casa Alegre és una casa de Bernui, al municipi de Sort (Pallars Sobirà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran casal de planta irregular amb façana a migdia sobre l'únic carrer de Bernui, formant un reentrant al que s'obre la porta per la que s'accedeix al pis alt, ja que la planta baixa està destinada al bestiar, es per això que hi ha molt poques obertures a la part baixa de la façana.
Al primer pis, en canvi, s'obren diverses finestres i balcons, un d'ells el del menjadors, orientat a ponent, i amb una eixida des d'on es dominen les muntanyes de Seurí. Al segon pis es repeteix, amb escasses variacions, la disposició de finestres i balcons de l'inferior.
Un enorme llosat a tres vessants cobreix aquesta gran construcció. La façana es troba recoberta per un arrebossat a excepció feta del basament.
Les diverses dependències (quadres, estables, pallers...etc.) es troben disposades al voltant de la casa.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Alegre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Daniel Foder

Daniel Holm Foder (Silkeborg, 7 d'abril de 1983) és un ciclista danès, professional des del 2005 fins al 2016. Actualment fa tasques de director esportiu.

## Palmarès

* 2008
** 1r al Gran Premi Nordjylland
** 1r al Fyen Rundt
* 2011
** Campió de Dinamarca en contrarellotge per equips
** 1r a la Post Cup

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Cheilio inermis

Cheilio inermis és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig i l'Àfrica oriental fins a les Illes Hawaii, l'Illa de Pasqua i el sud del Japó.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# D'ansita-(Mn)

La d'ansita-(Mn) és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de la d'ansita. Rep el nom per la seva relació amb la d'ansita i el contingut en manganès.

## Característiques

La d'ansita-(Mn) és un sulfat de fórmula química Na₂₁Mn²⁺(SO₄)₁₀Cl₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2011. Cristal·litza en el sistema isomètric.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al complex Somma-Vesuvi, a la província de Nàpols (Campània, Itàlia). També ha estat descrita a la mina Blue Lizard, situada al Red Canyon del comtat de San Juan (Utah, Estats Units). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «D'Ansite-(Mn)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 juliol 2019].
# Platistèirids

Els platistèirids (Platysteiridae) són una família de petits ocells passeriformes que habiten boscos generalment oberts i zones arbustives, d'Àfrica tropical. Van ser classificats com una subfamília dels muscicàpids. Són aus insectívores que cacen llurs preses a terra, a la manera dels botxins.

## Alimentació

El component més important de la dieta de totes les espècies són els insectes, tot i que també es prenen aranyes, milpeus i escorpins, i fins i tot hi ha registres de consum de sargantanes petites. Entre les preses d'insectes, se'n mengen diversos tipus: escarabats, llagostes i altres ortòpters, mosques, mosquits, vespes, tèrmits, mantis i altres. Els membres d'aquesta família s'alimenten individualment o en grups familiars. Algunes espècies també s'uniran en grups d'alimentació d'espècies mixtes, la qual cosa confereix alguns avantatges en la ingesta.

## Llista de gèneres

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020), aquesta família està formada per tres gèneres amb 31 espècies.
* Gènere Batis, amb 19 gèneres.
* Gènere Lanioturdus, amb una espècie: batis terrestre (Lanioturdus torquatus).
* Gènere Platysteira, amb 11 espècies.

## Referències

* ↑ Winkler, David W.; Billerman, Shawn M.; Lovette, Irby J. «Wattle-eyes and Batises (Platysteiridae), version 1.0» (en anglès). Birds of the World. Cornell Lab of Ornithology, 2020. DOI: 10.2173/bow.platys1.01species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.
* ↑ Louette, Michel. Del Hoyo, J.; Elliot, A. & Christie D. (editors).. Handbook of the birds of the world. Volume 11: Old World Flycatchers to Old World Warblers. Barcelona : Lynx Edicions, 1992. ISBN 978-84-87334-10-8.
* ↑ Thomson, Robert L; Ferguson, J Willem H «Composition and foraging behaviour of mixed-species flocks in two adjacent African woodland habitats: a spatial and temporal perspective» (en anglès). Ostrich, 78, 1, 01-03-2007, pàg. 65–73. DOI: 10.2989/OSTRICH.2007.78.1.10.54. ISSN: 0030-6525.
* ↑ IUCN «Lanioturdus torquatus» (en anglès). BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2016:, 01-10-2016. DOI: 10.2305/iucn.uk.2016-3.rlts.t22707446a94124604.en.
# Platinum Stars Football Club

El Platinum Stars Football Club és un club de futbol sud-africà de la ciutat de Mafikeng.

## Història

El club és el descendent de l'històric Highlands Park. L'any 1998 es fundà el nou club en comprar la franquícia del Khakhu Fast XI de la segona divisió. El club es fusionà amb el club Silver Stars, essent anomenat HP Silver Stars. El 2007 esdevingué Platinum Stars.

## Palmarès

* Telkom Knockout:
       2006, 2013
* MTN 8:
       2013
* First Division Inland Stream:
       2002–03
* Second Division Northern Stream:
       1998–99

## Referències

* ↑ PSL Club Info Arxivat 2008-09-13 a Wayback Machine.
* 1 2 «South Africa Cup Winners». RSSSF.
# Petersburg (Alaska)

Petersburg és una població dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 3.224 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Petersburg tenia 3.224 habitants, 1.240 habitatges, i 849 famílies La densitat de població era de 28,4 habitants/km².
Dels 1.240 habitatges en un 38,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,2% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 31,5% no eren unitats familiars. En el 25,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,8% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 30,6% entre 25 i 44, un 24,6% de 45 a 60 i un 8,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 108,7 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 108 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.028 $ i la renda mediana per família de 54.934 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.135 $ mentre que les dones 28.792 $. La renda per capita de la població era de 25.827 $. Aproximadament el 3,3% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Petersburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Petersburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Plaza Hotel

El Plaza Hotel és un dels més cèlebres hotels de New York. Està situat davant de Central Park, sobre la Cinquena Avinguda, a Manhattan. L'edifici actual, construït el 1907, és un immoble del que l'estètica recorda la dels castells francesos del Renaixement. Ofereix una realitat que contrasta amb els gratacels del voltant, d'arquitectura més moderna, fins i tot futurista.
L'èxit del seu Penthouseva provocar un ràpid desenvolupament d'apartaments àtics de luxe similars a la majoria de les grans ciutats dels Estats Units els anys següents.
El 1988, Donald Trump (en la seva època d'inversionista immobiliari) va recomprar el Plaza per la suma de 407 milions de dòlars. Va escriure aleshores al New York Times: «No he comprat un immoble, he comprat una obra mestra ». El va revendre el 2004 a ElAd Properties per 675 milions de dòlars. L'hotel ha estat tancat el 2005 per a fer-hi una important renovació.
Com nombrosos altres edificis novaiorquesos, el Plaza Hotel ha aparegut a nombroses telecomèdies americanes que es desenvolupen a New York, així com a nombroses pel·lícules i sèries de televisió.
El 22 de setembre de 1985, hi són signats entre cinc grans països del G-7 els acords del Plaza, per a una intervenció sobre el mercat dels canvis.

## Referències

* ↑ «Kneen, Orville "Manhattan's $300,000 Rooftop Apartments" Modern Mechanics and Inventions November 1929». Arxivat de l'original el 2012-02-10. [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ "I haven't purchased a building, I have purchased a masterpiece — the Mona Lisa. For the first time in my life, I have knowingly made a deal that was not economic — for I can never justify the price I paid, no matter how successful the Plaza becomes."
# Atari 5200

Atari 5200 SuperSystem, o senzillament Atari 5200, va ser una videoconsola introduïda al mercat estatunidenc el 1982 per Atari Inc. com a reemplaçament pel famós Atari 2600. El 5200 va ser creat per a competir amb el Intellivision, però va ser víctima de l'èxit del ColecoVision, llançat poc després d'ell. Diverses fallades de projecte van provocar un seriós impacte en la seva usabilitat i les vendes van ser baixes.
El 5200 era fortament basat en els microordinadors Atari 400/800 i el maquinari intern era gairebé idèntic. Tanmateix, un nombre d'assumptes (a més de l'absència d'un teclat) va significar que el programari no va ser directament compatible entre els dos sistemes.

## Característiques tècniques

* UCP: 6502C (costumitzat) a 1,79 MHz
* Coprocessadors: 2 xips circuit integrat a molt gran escala
* Resolució màxima de pantalla: 320×192 pixels; 16 colors de 256 per línia. La paleta pot ser canviat utilitzant interrupcions del coprocessador ANTIC, que permeten mostrar tots els 256 colors.
* Gràfics: ANTIC i GTIA
* So: 4 canals via el xip POKEY, que també maneja scanning de teclat, E/S serial, temporitzadors capaços d'interrupcions d'alta resolució i generació de nombres aleatoris
* Memòria RAM: 16 KiB
* Memòria ROM: 32 KiB per cartutxos estàndards, expansible utilitzant tècniques de paginació de memòria (2 KiB de BIOS per seqüència d'inici i encaminament d'interrupcions)

## Referències

* 1 2 «Transporting Atari computer programs to the Atari 5200» (en anglès). A.N.A.L.O.G. #15, 1984. Arxivat de l'original el 2013-01-02. [Consulta: 22 abril 2007].

## Vegeu també

* Atari 7800

## Enllaços externs

* Història dels videojocs
* La caixa de Pandora Arxivat 2008-12-03 a Wayback Machine.
# Pla de l'Àliga (l'Estany)

El Pla de l'Àliga és un pla antigament d'ús agrícola del terme municipal de l'Estany, a la comarca del Moianès.
Està situat a llevant de la masia de Puigmartre, en el sector occidental del Serrat de Puigmartre, a l'esquerra del torrent del Gomis. És al capdamunt -nord- del Serrat dels Rocs i al nord de la Bassa de la Frau. Queda al sud de les restes de la masia de Montfred i de la Baga de Montfred.

## Enllaços externs

* El Pla de l'Àliga i el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Austrolabrus maculatus

Austrolabrus maculatus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud d'Austràlia (des d'Austràlia Occidental fins a Nova Gal·les del Sud).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Macleay, W. 1881. Descriptive catalogue of the fishes of Australia. Part III. Proc. Linn. Soc. N. S. W. v. 6 (pt 1): 1-138.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pinsà porpra

El pinsà porpra (Haemorhous purpureus) és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).

## Descripció

* Fa 14 - 16 cm de llargària, amb un pes de 34 gr. Bec és de color de banya.
* Mascle amb plomatge que van des de rosa pàl·lid fins porpra vermell, gratat a l'esquena, ales brunenques.
* El plomatge de la femella és de color marró clar al dors i blanc amb ratlles brunes al dors. Cella blanca.

## Hàbitat i distribució

Habita boscos de coníferes i mixts, criant al sud del Canadà i oest i nord-est dels Estats Units. Les poblacions septentrionals migren cap al sud per a passar l'hivern, per l'oest fins al nord de la Baixa Califòrnia i per l'est fins a Florida i Texas.

## Reproducció

Fan els nius amb tiges, pals, arrels i herbes amb un folre de pèl d'animal, a branques altes dels arbres. La femella pon 4-5 ous de color blau verdós i clapejats, que coven durant 13 dies en què la femella és alimentada pel mascle. Els joves romanen al niu al voltant de dues setmanes, però encara són dependents dels seus pares durant algun temps més.

## Subespècies

S'han descrit dues subespècies:
* H. p. purpureus (Johann Friedrich Gmelin|Gmelin, 1789). Cria al sud del Canadà i nord-est dels Estats Units.
* H. p. californicus (Baird, SF, 1858). Cria al sud-oest del Canadà i a l'oest dels Estats Units, a la llarga de la costa del Pacífic.

## Referències

* ↑ «Pinsà porpra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Platja de Riumar

La platja de Riumar és una platja semiurbana del municipi de Deltebre (Baix Ebre) situada enfront de la població de Riumar, al Parc Natural del Delta de l'Ebre. Limita a l'extrem esquerre amb la platja de la Bassa de l'Arena i a l'extrem dret amb la platja de Garxal, prop de la desembocadura del riu Ebre. Tot i que el rereplatja és residencial, la platja es troba dins dels límits del parc natural. Orientada al nord-nord.est, té una longitud de 1.100 metres i una amplada de 74 metres, formada per sorra fina, amb un pendent d'entrada a l'aigua moderat i un camp dunar al rereplatja. Disposa de lavabos, dutxes, guinguetes, lloguer de para-sols, hamaques i patins aquàtics, club de vela, biblioplatja, zona de pic-nic, servei de bus, neteja diària i senyalització. Disposa d'un passeig marítim, amb zona d'aparcament, i passarel·la d'accés per a persones amb mobilitat reduïda.
L'escassa profunditat de les aigües i els vents freqüents hi formen unes onades molt apreciades pels surfistes i els windsurfistes.
Està guardonada amb la Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat de l'aigua i serveis. L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control quinzenal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent.

## Referències

* 1 2 «Platja de Riumar». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Platja de Riumar». Diputació de Tarragona.
* ↑ «Platja de Riumar a Deltebre: coses que has de saber abans d’anar». Imagina Ràdio, 10-07-2022.
* ↑ «La platja de Riumar, una platja més inclusiva i accessible». Delta.cat, 05-08-2024.
* ↑ «Riumar». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «96 platges i 24 ports, guardonats amb la Bandera Blava 2023». Generalitat de Catalunya, 04-05-2023.
# Platja de Ribón

La platja de Ribón, coneguda també com a Platja de Los Cuervos està situada en l'occident del Principat d'Astúries (Espanya), en el concejo de Valdés i pertany a la localitat de Ribón.
Forma part de la Costa Occidental d'Astúries i està emmarcada dins del Paisatge Protegit de la Costa Occidental d'Astúries.

## Descripció

Té forma de petxina, la longitud mitjana és d'uns 160 m i una amplària mitjana d'uns 20-25 m. El seu entorn és rural, amb un grau de perillositat és mitjà. El jaç és de sorra torrada de gra mitjà. L'accés és difícil i inferior a 500 m però des d'aquesta localitat té uns accessos molt complicats i perillosos. Té la desembocadura d'un riu cap a la meitat de la platja i l'únic illot existent està a l'esquerra.
El poble més proper és el de Ribón. Per arribar a les proximitats de la platja es recomana portar pantalons llargs i fort. L'activitat recomanada és la pesca esportiva a canya

## Referències

* ↑ http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.PLAYAS.PLY_CO_PLAYA&valores=550 Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* ↑ Del Río, Al ejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 91. ISBN 978-84-8459-669-1.