OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bokeelia

Bokeelia és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.997 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bokeelia tenia 1.997 habitants, 907 habitatges, i 631 famílies. La densitat de població era de 87,1 habitants per km².
Dels 907 habitatges en un 16,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,5% hi vivien parelles casades, en un 5,1% dones solteres, i en un 30,4% no eren unitats familiars. En el 24,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 12% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,55.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 18,2% entre 25 i 44, un 31,9% de 45 a 60 i un 28,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 52 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 112 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.319 $ i la renda mediana per família de 42.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.271 $ mentre que les dones 28.854 $. La renda per capita de la població era de 27.613 $. Entorn del 12,4% de les famílies i el 17,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bokeelia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bokeelia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tamajón

Tamajón és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2006 |
| 167 | 207 | 223 | 216 | 205 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Rógov

Rógov (en rus: Рогов) és un poble de l'óblast de Briansk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 508 habitants. Pertany al districte de Zlinka.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# Castell d'Escalarre

El Castell d'Escalarre és al damunt -nord- del poble d'Escalarre, en el terme municipal de la Guingueta d'Àneu, en territori de l'antic municipi d'Unarre.

## Notes

* ↑ El Castell d'Escalarre en el seu entorn, a l'Institut Català de Cartografia
* ↑ Martínez i Texidó, Lydia. «Castell d'Escalarre». A: El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.
# Casa Perich

La casa Perich és una obra del municipi de Castellar del Vallès (Vallès Occidental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge unifamiliar de tres cossos. Aquesta organització de la casa es tradueix en la composició de la façana que s'estructura també en tres parts. L'ornamentació és sòbria, utilitzant-ne l'estuc: quatre pilastres, que neixen del sòcol, emmarquen l'habitatge i separen els cossos d'aquesta. La planta baixa consta de tres portes (entrada a la zona destinada a habitatge i magatzem) decorades a la zona de la llinda per una petita cornisa. El primer pis, zona que es destina a habitació, el formen tres balcons sense volada, i un petit ràfec separa el pis de les golfes. L'acabament de la façana utilitza dues solucions que responen a cada cos de la casa: el ràfec central presenta un acabament de llinda que el diferencia dels laterals amb un ràfec sortint amb arc rebaixat. Cal destacar el treball de la reixa del cancell principal, obra de l'artista barceloní A. Clavell.

## Història

L'habitatge fou construït al principi del segle XX pel mestre d'obres J. Perich per tal d'utilitzar-lo com la seva residència. Cal destacar que el disseny de la façana el va encarregar.

## Referències

* 1 2 «Casa Perich». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 desembre 2015].
# Happy New Century

Happy New Century (en noruec: Godt nytt århundre) va ser la contribució de Noruega al Festival de Montreux de 1983. Fou dirigit per Jo Vestly que el va posar en marxa gràcies a una idea de Harald Tusberg, amb material complementari d'Øivind Blunck, Andreas Diesen, Anders Hatlo, Erik Søby, Jo Vestly i Sven Wickman. Té una duració de 44 minuts i es va emetre per la NRK el 30 d'abril de 1983.

## Argument

Segons el lloc web de NRK, l'acció esdevenia a la nit de Cap d'Any 2000 amb l'antiheroi Roy com a personatge principal.

## Repartiment

* Øivind Blunck - Roy
* Anders Hatlo - Max
* Brit Elisabeth Haagensli - Esposa de Max

## Altres col·laboradors

* Iselin Alme
* Turid Balke
* Mari Bjørgan
* Terje Bjørkvold
* Giuseppe Chiarello
* Unni Christiansen
* Margaret Ellefsen
* Leo di Girolamo
* Kari Gjærum
* Drude Haga
* Turid Holtmoen
* Marit Kolbræk
* Sossen Krohg
* Elsa Lystad
* Teddy Nelson
* Lella Nilssen
* Elna Hallenberg Næss
* Sverre Anker Ousdal
* Finn Schau
* Øistein Selenius
* Per Arne Skar
* Torhild Strand
* Lester Whittaker
* Gard Øyen

## Equip

* Idea: Harald Tusberg
* Material addicional: Øivind Blunck, Andreas Diesen, Anders Hatlo, Erik Søby, Jo Vestly i Sven Wickman
* Gravació musical: Øystein Storm-Johannsen, Morten Hermansen
* Efectes de so: Brynjulf Blix
* Animació: Anna Tystad Aronsen
* Attrezzo: Leif Arild Eriksen
* Efectes especials: per fosc
* Escultura de Thor Sandberg
* Dissenyador de vestuari: Ivar Karlsen
* Maquillatge: Kari Hermansen
* Primer càmera: Terje Onstad
* Edició de vídeo: Øian Trond
* Mescla de so: Tom Erik Andresen
* Responsable tècnic: Per Steffensen
* Director de producció: Nils O. Ween
* Música composta per Øivind Westby i Brynjulf Blix
* Dirigit per Øivind Westby i Egil Monn-Iversen
* Coreografia: Peter Berg
* Dissenyador: Sven Wickman
* Codirector: Anders Hatlo
* Director: Jo Vestly

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 Montreux 30. apr. 1983 - Godt nytt århundre på tv.nrk.no
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 Rulleteksten
# Brezová pod Bradlom

Brezová pod Bradlom és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1262.

## Ciutats agermanades

* Břeclav, República Txeca
* Nová Lhota, República Txeca
* Pohořelice, República Txeca
* Paulhan, França
* Kočovce, Eslovàquia
# Thoracocharax securis

Thoracocharax securis és una espècie de peix de la família dels gasteropelècids i de l'ordre dels caraciformes que es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.
És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (23 °C-30 °C). Els mascles poden assolir 6,7 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Barriga, R. «Peces de agua dulce del Ecuador» (en castellà). Revista de Información técnico-científica, XVI, 3, 1991, pàg. 7–88.
* ↑ Riehl, R. i H.A. Baensch, 1991. Aquarien Atlas. Band. 1. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 992 p.
* ↑ Weitzman, S.H. i L. Palmer, 2003. Gasteropelecidae (Freshwater hatchetfishes). p. 101-103. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Sandra Pettovello

Sandra Pettovello (Buenos Aires, 6 d'abril de 1968) és una periodista i política argentina, vicepresidenta de la Unió del Centre Democràtic per la Ciutat Autònoma de Buenos Aires. És la ministra de Capital Humà, des del 10 de desembre de 2023; en l'administració de Javier Milei.
Després de realitzar estudis a la Universitat de Belgrano (1999-2003), va obtenir la llicenciatura en periodisme. Té una llicenciatura en Ciències per a la Família de la Universitat Austral d'Argentina (2016-2019). A més, va cursar estudis de postgrau en polítiques familiars a la Universitat Internacional de Catalunya (2017-2018).
Com a productora periodística, va treballar a Radio El Mundo, DK Group, i a La cornisa, programa de televisió presentat per Luis Majul.
Es va afiliar a la Unió del Centre Democràtic a 19 anys i el 2021 es va convertir en la vicepresidenta del partit.

## Referències

* 1 2 Benavides, Sofía. «Quién es Sandra Petovello, ministra de Capital Humano de Javier Milei» (en castellà). CNN, 07-12-2023. [Consulta: 10 gener 2024].
* ↑ Galligani, Por Federico. «Quién es Sandra Pettovello, la posible ministra de Capital Humano de Javier Milei» (en espanyol europeu). infobae, 16-08-2023. [Consulta: 20 novembre 2023].
* ↑ «Quién es Sandra Pettovello, la “especialista en familias” que encabezará el Ministerio de Capital Humano». www.ambito.com. [Consulta: 10 gener 2024].
* ↑ «Quién es Sandra Pettovello» (en castellà). Chequeado. [Consulta: 13 desembre 2023].
* ↑ «Poder Judicial de la Nación Argentina». old.pjn.gov.ar. [Consulta: 20 novembre 2023].
# Casa de l'Amo

La Casa de l'Amo, anomenada actualment Can Garbí, és un edifici del Palà de Torroella, al terme municipal de Navars (Bages), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Torre residencia dels directius de la Colònia Palà Vell. Edifici Esteticista amb unes clares formes clàssiques, especialment marcades en les balconades i en la façana principal. Edifici de dos pisos i planta baixa a la part de migdia, i de planta baixa i un pis a la part de llevant, el conjunt està dominat per una gran simetria. L'arrebossat de les parets deixa intuir els blocs de pedra molt regulars i col·locats amb molta regularitat, sobretot en els llocs sustenta'ns.

## Història

L'organització de la Colònia i la construcció dels seus edificis més característics i definidors començà a final del segle xix, un cop s'instal·la als peus del Cardener la fabrica de Filats i Texits.

## Referències

* 1 2 «Torre del director i treballadors de la Colònia Palà Vell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 octubre 2018].
# Cascades Kintampo

Les cascades Kintampo són una de les cascades més altes de Ghana. També van ser conegudes com les cascades Sanders durant l'època colonial.
Es troba al riu Pumpum, un afluent del Volta Negre, a uns 4 km al nord del municipi de Kintampo, a la carretera Kumasi-Tamale. Aquesta cascada, una de les principals atraccions naturals de la zona, està amagada al bosc i està formada per 3 salts d'aigua, on la caiguda més alta mesura 25 metres d'altura i, després de diversos congosts i petites cascades, el riu cau uns 70 metres.

## Incidents

El 20 de març de 2017, 18 persones van morir i entre 20 i 22 van resultar ferides després que un gran arbre caigués damunt de les cascades, després d'una tempesta. L'arbre va caure a la piscina de la base de les cascades, on va aixafar i ofegar a la gent que estaven nedant en aquell moment. Els ferits van rebre tractament a l'hospital local.
Des de l'incident, el Ministeri de Turisme, Arts i Cultura de Ghana ha tancat indefinidament les cascades per dur a terme una avaluació exhaustiva de seguretat i protecció.

## Galeria d'imatges

* Vista frontal
* Vista lateral
* Escala que condueix a la cascada

## Referències

* ↑ «Kintampo Waterfall». ghana.photographers-resource.com.
* ↑ «Kintampo Waterfalls». Ghana Tourism Authority. Arxivat de l'original el 2012-06-17. [Consulta: 26 gener 2018].
* ↑ «Kintampo Waterfalls». Wildlife and Nature Reserves. ghanaexpeditions.com. Arxivat de l'original el 2016-08-25. [Consulta: 26 gener 2018].
* ↑ «Ghana waterfall: Many dead in Kintampo freak tree accident». BBC News, 20-03-2017.
* ↑ «Falling tree kills at least 18 at Ghana waterfall», 20-03-2017. Arxivat de l'original el 2017-03-20.
* ↑ Kintampo waterfalls closed down indefinitely 21-03-2017

## Vegeu també

* Llista de cascades
# Halichoeres tenuispinis

Halichoeres tenuispinis és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Hong Kong i Taiwan.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).
# Pamela Palenciano Jódar

Pamela Palenciano (Andújar, Jaén, 1982) és una monologuista, comunicadora i activista feminista espanyola, reconeguda internacionalment pel seu monòleg teatral No solo duelen los golpes (No només fan mal els cops), un relat autobiogràfic sobre la violència de gènere a través de l'humor i la ironia.

## Biografia

Des dels 12 als 18 anys va mantenir una relació sentimental amb un noi. Durant aquesta època el seu nuvi li maltractava i exercia violència sobre ella de maneres molt diverses, arribant fins i tot a l'intent d'homicidi.
Va aconseguir acabar la seva relació quan es va mudar per començar els seus estudis de Comunicació Audiovisual a la Universitat de Màlaga. Va ser durant aquest període quan va comprendre que havia estat maltractada. Va començar llavors una teràpia psicològica i el contacte amb moviments feministes, entenent que el seu cas no era exclusivament personal, sinó que formava part d'una problemàtica global per viure en una societat patriarcal i masclista.
Després de llicenciar-se, va passar 8 anys vivint a El Salvador per finalment establir-se de nou a Espanya.

## "No solo duelen los golpes"

La seva obra s'inspira en una de les frases que li va dir la seva psicòloga en teràpia: No solo duelen los golpes (No només fan mal els cops). Va començar primer sent una exposició fotogràfica en la qual va bolcar el que havia sentit i viscut, per transformar-se més tard en un taller de prevenció de violència vinculat a aquestes fotos.
Mentre vivia a El Salvador, va descobrir el teatre i va reformular el projecte per convertir-ho en un monòleg dirigit tant a instituts d'ensenyament secundari com per al públic en general.
En l'obra aborda des de la seva pròpia experiència el mite de l'amor romàntic, la gelosia, el control i la possessió, la violència psicològica, sexual i física, o la pròpia agressivitat a conseqüència de viure amb un maltractador, així com la recuperació i l'establiment d'un altre model d'amor.
Ha escenificat No solo duelen los golpes a diversos països de Llatinoamèrica i en nombroses ciutats espanyoles. A més ha rebut diversos premis per la seva aportació a la prevenció de la violència masclista a les aules.

## Llibres

* Si es amor, no duele (2017).

## Referències

* 1 2 3 “Las leyes de violencia de género me parecen un chiste del sistema patriarcal”. Pikara Magazine. 25 novembre 2015.
* 1 2 “Un maltratador se está cociendo desde que tiene tres años”. Público. 24 novembre 2016.
* ↑ El monólogo de humor que busca concienciar contra los malos tratos. El País. 25 de enero de 2016.
* ↑ Machismo teen. Página/12. 3 juliol 2009.
* ↑ De maltratada a monologuista para enseñar a los adolescentes que "no solo duelen los golpes". 20 minutos. 25 novembre 2013.
* ↑ Concedido a Pamela Palenciano el premio 8 de Marzo por su monólogo ‘No solo duelen los golpes'. 17 febrer de 2017.
* ↑ Los premios de la escena alternativa. Arxivat 2017-08-16 a Wayback Machine. Cadena Ser. 3 març 2017.
* ↑ Palenciano, Pamela; Larreynaga, Iván. Si es amor, no duele. Penguin Random House, 2017. ISBN 978-84-204-8623-9.
# Bocchoris (arna)

Bocchoris és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Bocchoris adalis Walker, 1859
* Bocchoris albinalis Hampson, 1912
* Bocchoris albipunctalis Shibuya, 1929
* Bocchoris amandalis Swinhoe, 1903 (Thailàndia)
* Bocchoris aptalis (Walker, [1866]) (Japó i Indonèsia)
* Bocchoris borbonensis Guillermet in Viette & Guillermet, 1996 (Illes Reunion)
* Bocchoris chalcidiscalis Hampson, 1898 (Brasil)
* Bocchoris darsanalis (Druce, 1895)
* Bocchoris gallienalis (Viette, 1958) (Madagascar)
* Bocchoris graphitalis (Snellen, 1875)
* Bocchoris incoalis Schaus, 1920
* Bocchoris inductalis (Walker, 1865)
* Bocchoris inspersalis (Zeller, 1852)
* Bocchoris insulalis Hampson, 1912
* Bocchoris isakalis Viette, 1954 (Madagascar)
* Bocchoris junctifascialis Hampson, 1898 (Indonesia)
* Bocchoris labarinthalis Hampson, 1912 (Congo i Nigèria)
* Bocchoris lumaralis Holland, 1900 (Indonèsia)
* Bocchoris manuselalis Rothschild, 1915 (Indonèsia)
* Bocchoris marucalis (Druce, 1895) (Costa Rica)
* Bocchoris nuclealis de Joannis, 1927 (Moçambic)
* Bocchoris placitalis Schaus, 1912 (Costa Rica)
* Bocchoris pulverealis Hampson, 1898 (Java)
* Bocchoris rufiflavalis Hampson, 1912 (Madagascar)
* Bocchoris telphusalis (Walker, 1859) (Borneo i Índia)
* Bocchoris tenera Butler, 1883 (sud d'Àsia)
* Bocchoris trimaculalis (Snellen, 1880)
* Bocchoris triumphalis (C. Felder, R. Felder & Rogenhofer, 1875)
* Bocchoris trivitralis Swinhoe, 1895 (Índia)

## Espècies antigues

* Bocchoris acamalis (Walker)
* Bocchoris amphipeda (Meyrick, 1939)
* Bocchoris approprialis Dyar, 1914
* Bocchoris artificalis (Lederer, 1863)
* Bocchoris danalis Hampson, 1893
* Bocchoris densalis Dyar, 1914
* Bocchoris differentialis Dyar, 1914
* Bocchoris edaphodrepta Dyar, 1914
* Bocchoris gueyraudi (Guillermet, 2003)
* Bocchoris hohaelis Dyar, 1914
* Bocchoris incisalis Snellen, 1880
* Bocchoris insipidalis (Lederer, 1863)
* Bocchoris invidiosa Dyar, 1914
* Bocchoris nacobora Dyar, 1914
* Bocchoris onychinalis (Guenée, 1854)
* Bocchoris rhehabalis Dyar, 1914
* Bocchoris rotundalis Hampson, 1893
* Bocchoris sparsalis Dyar, 1914
* Bocchoris terealis Walker, 1859

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 17 febrer 2011].

## Enllaços externs

* Savela. «Bocchoris Moore, [1885]» (en anglès). Lepidoptera and Some Other Life Forms.
# Thoracochromis callichromus

Thoracochromis callichromus és una espècie de peix pertanyent a la família dels cíclids i a l'ordre dels perciformes.

## Descripció i reproducció

Fa 12,2 cm de llargària màxima. És de fecundació externa i les femelles incubadores bucals.

## Alimentació

Es nodreix principalment de gasteròpodes, larves d'insectes i macròfits. El seu nivell tròfic és de 3,21.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical (2°S-5°S), el qual viu a Àfrica: és un endemisme del riu Fwa (afluent del riu Kasai a la conca mitjana del riu Congo) a la República Democràtica del Congo.

## Observacions

És inofensiu per als humans, el seu índex de vulnerabilitat és baix (10 de 100). És consumit per les poblacions humanes locals.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ Van Oijen, M. J. P., J. Snoeks, P. H. Skelton, C. Maréchal i G. G. Teugels, 1991. Haplochromis. P. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G. G. Teugels i D. F. E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Reproduction of Thoracochromis callichromus - Fishbase (anglès)
* ↑ Baensch, H. A. i R. Riehl, 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle (Baixa Saxònia): Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p. Pàg. 790.
* 1 2 Roberts, T. R. i S. O. Kullander, 1994. Endemic cichlid fishes of the Fwa River, Zaire: systematics and ecology. Ichthyol. Explor. Freshwat. 5(2):97-154. Pàg. 134.
* ↑ Sea Around Us (anglès)
* ↑ Lamboj, A., 2004. The Cichlid Fishes of Western Africa. Birgit Schmettkamp Verlag, Bornheim, Alemanya. 255 p. Pàg. 236.
* ↑ List of Freshwater Fishes reported from Congo (Democratic Republic of the) - Fishbase (anglès)
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.
* ↑ UICN (anglès)

## Enllaços externs

* YouTube (anglès)
# Tauró sedós

El tauró sedós (Carcharhinus falciformis) és una espècie de peix cartilaginós carcariniforme de la família dels carcarínids. Sol fer de 2 a 2,5 metres de llarg però pot assolir els 3,30 m de longitud i viure 25 anys.
És de distribució circumtropical, i a l'Atlàntic oriental se'l troba entre Madeira i Angola. S'alimenta de peixos i en menor mesura de cefalòpodes i crancs. De vegades acompanya bancs de tonyina.
És vivípar i cria cada any o cada dos anys, amb entre 6 i 12 cries a cada part després d'una gestació de 12 mesos.

## Referències

* ↑ Ferrari, Andrea i Antonella. Escualos. Grijalbo, pag. 166-167. ISBN 84-253-3612-2.
* 1 2 3 Debelius, Helmut. Guía de peces del Mediterráneo y el Atlántico. M&G, 1998, pag 46. ISBN 84-923122-5-4.
* ↑ Bonfil, R., Amorim, A., Anderson, C., Arauz, R., Baum, J., Clarke, S.C., Graham, R.T., Gonzalez, M., Jolón, M., Kyne, P.M., Mancini, P., Márquez, F., Ruíz, C. & Smith, W. 2009. Carcharhinus falciformis. The IUCN Red List of Threatened Species. Version 2014.2. <www.iucnredlist.org>. Downloaded on 30 August 2014.