OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mas de les Marcetes (Manresa)

Mas de les Marcetes és una obra del municipi de Manresa (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Mas de considerables proporcions format per diversos cossos de planta baixa i dos pisos. Destaca el cos de galeria de la façana de migdia, amb un ritme d'arcs de punt rodó aixecats sobre prims pilars.
Té paraments de pedra i estuc. Les cobertes són a dues aigües, de teula àrab. Un mur de pedra tanca el pati d'accés.

## Referències

* 1 2 «Mas de les Marcetes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 juny 2015].
# Mas de les Monges

El Mas de les Monges és una masia del terme de Reus a la comarca catalana del Baix Camp.
Situada a la partida de Porpres, era una masia d'una certa importància, i ara hi ha instal·lada una explotació agropecuària. La trobem a la dreta del barranc de Pedret i també del de l'Escorial, ja que al seu costat es reuneixen tots dos per formar el barranc de Mascalbó. És a tocar del Mas de Giró i sota el Mas de Valls. El camí del Mas de les Monges hi porta. Les seves terres limiten amb el club de golf que s'ha fet a Aigüesverds.
Les monges a les que es refereix el nom eren les Filles de la Caritat, instal·lades a l'hospital de Reus. N'eren propietàries almenys des del 1799.

## Descripció

El mas és una construcció gran, de planta rectangular i volum senzill, amb tres plantes d'alçada i coberta amb teulada a dues aigües, amagada per una barana d'obra. A l'esquerra del mas, s'hi afegeix un volum de dues plantes, amb terrat que és accessible des la planta tercera del cos principal. La façana principal del mas té un eix de simetria central que passa per una finestra i deixa la resta d'obertures a banda i banda. Als costats del mas hi ha més annexos d'una i dues plantes, que mostren un creixement compacte, per donar resposta a les necessitats de diferents funcions i èpoques.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 367. ISBN 8486387655.
* ↑ Pla especial urbanístic: catàleg de masos en sòl no urbanitzable: Reus. Reus: Ajuntament. Serveis tècnics, 2004, p. 146-147.
# Marca Oriental

«Marca Oriental» té aquests significats:
* Marca Oriental de Baviera coneguda com a Marca de Babenberg o Marca d'Àustria (Ostmark)
* Marca Oriental de Saxònia (Ostmark)
# Maria Josep Ortega Requena

Maria Josep Ortega Requena (Carlet, 7 d'octubre de 1968) és una política valenciana, alcaldessa de Carlet (2015-2021) i diputada a les Corts Valencianes en la IX legislatura (2015-2019).

## Biografia

Fins a 2012 va treballar com a funcionària de l'administració de justícia fins que fou nomenada cap d'àrea de l'executiva nacional i responsable de polítiques sectorials pel Bloc Nacionalista Valencià, del que n'ha estat vicepresidenta del Consell Nacional (2006-2009). També ha estat membre de l'executiva nacional i coordinadora de polítiques sectorials de la Coalició Compromís.
A les eleccions municipals espanyoles de 2003, 2007, 2011, 2015 i 2019 fou escollida regidora de l'ajuntament de Carlet. Després de les eleccions municipals espanyoles de 2015 en fou nomenada alcaldessa, càrrec que va revalidar a les de 2019. Arran del pacte amb el Partit Socialista del País Valencià (PSPV-PSOE), va cedir l'alcaldia a la candidata socialista l'octubre de 2021 i mesos més tard renuncià com a regidora degut a les desavinences amb el col·lectiu local de Compromís.
Fou escollida diputada a les eleccions a les Corts Valencianes de 2015 on va ser vicepresidenta de la Comissió de Política Social, Ocupació i Polítiques d'Igualtat.

## Referències

* ↑ Web de Compromís de Carlet
* ↑ Salutació de l'Alcaldessa de Carlet
* ↑ «L’ex-batllessa de Carlet, Maria Josep Ortega, abandona l’ajuntament per desavinences amb el col·lectiu local de Compromís». [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 16 setembre 2015].
# Marduk-apla-usur

Marduk-apla-usur va ser un cabdill d'una tribu dels caldeus al segle viii aC que va ser rei de Babilònia després de Marduk-bel-zeri, possiblement entre els anys 780 aC i 769 aC aproximadament. Només se'l coneix per algunes inscripcions i va governar en un període de caos a la regió. No se l'ha de confondre amb un altre Marduk-apla-usur que va ser governador de Shuhi, un estat arameu de l'Eufrates que pagava tribut al rei Salmanassar III (859 aC-824 aC) rei d'Assíria.
Probablement era contemporani dels reis d'Assíria Salmanassar IV (783 aC al 773 aC)i Aixurdan III (773 aC al 755 aC). Se sap que Aixurdan va organitzar campanyes contra el nord de Babilònia al menys en tres ocasions, el 771 aC contra la ciutat de Gannanāti, una ciutat vora el riu Diyala, el 770 aC contra Marad i el 767 aC una altra vegada contra Gannanāti, i en les tres ocasions va devastar el territori. Durant aquesta confusió, els caldeus del sud van aprofitar la situació i Marduk-apla-usur hauria ocupat el tron de Babilònia. Consta com a rei a l'anomenada Crònica Sincrònica, que relaciona els reis de Babilònia amb els d'Assíria. La Llista dels reis de Babilònia també l'inclou.
Sembla que el seu successor, Eriba-Marduk, també caldeu, pertanyia a una altra tribu, ja que una fragmentària Crònica Dinàstica diu que amb Marduk-apla-usur es va acabar la dinastia caldea i el regne va passar al País de la Mar. S'ha conservat un fragment d'una narració del temps de l'Imperi Neobabilònic titulada Els crims i els sacrilegis de Nabu-šuma-iškun, un rei posterior, on se'l menciona.

## Referències

* ↑ Brinkman, J. A. A political history of post-Kassite Babylonia 1158-722 B.C.. Roma: Pontificium Institutum Biblicum, 1968, p. 201.
* ↑ Grayson, A. Kirk. Assyrian and Babylonian chronicles. Winona Lake, IN: Eisenbrauns, 2000, p. 185. ISBN 9781575060491.
* ↑ Boardman, John (et al.) (ed.). The Cambridge Ancient History: vol. 3, part 1. Cambridge: Cambridge University Press, 1982, p. 310-311. ISBN 9781139054287.
# Maurice Moritz

Maurits Moritz (Namur, Valònia, segle xix - segle XX) va ser un ciclista belga que va córrer en els anys previs a la Primera Guerra Mundial. El seu principal èxit fou la victòria en la cursa Lieja-Bastogne-Lieja de 1913.

## Palmarès

* 1913
** 1r a la Lieja-Bastogne-Lieja
** 2n a Brussel·les-Esneux

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Maurici Serrahima

Maurici Serrahima és el nom dels següents personatges:
* Maurici Serrahima i Bofill (1902-1979), polític i escriptor.
* Maurici Serrahima i Palà (1834-1904), jurisconsult i advocat.
# Maurici d'Hongria

* Per a altres significats, vegeu «Maurici (desambiguació)#Sants i beats».
Maurici d'Hongria O.P. (Ugod?, Hongria, ca. 1281 - Györ, Croàcia, 1336) fou un príncep hongarès, frare dominic. És venerat com a beat per l'Església catòlica.

## Biografia

Móric Csak o Csaky era fill de Demeter II, senyor de Csak en 1285, i d'una filla del noble Miklós Kőszegi; la família havia esdevingut important durant el regnat d'Andreu II d'Hongria. De petit va demostrar interès per la religió i la devoció, i quan un dominic li llegí la vida de sant Aleix de Roma, en quedà captivà i volgué entrar en un monestir. El seu pare, però, s'hi oposà i l'obligà a casar-se, en 1301, amb Caterina, filla d'Amadeu, Príncep Palatí. La parella s'estimà i s'entengué, ja que l'esposa també era molt religiosa: tres anys després acordaren separar-se i viure cadascú en un monestir. Maurici trià l'Orde de Predicadors i entrà al convent de l'illa de Santa Margarida de Buda.
Aquesta decisió de la parella va tenir un gran ressò i el governador de Buda, Ladislau, empresonà cinc mesos el jove Móric per comprovar la fermesa de la seva resolució, acusant-lo d'haver abandonat el servei al Príncep Palatí. En quedar lliure, no havia canviat d'idea; els superiors del convent, però, pensaren que era millor que anés a un convent de Bolonya. Després d'estudiar i professar a Bolonya, tornà a Hongria, on hi havia guerres. Desitjós de pau, arribava a interposar-se entre els combatents per evitar que lluitessin. Visqué a Györ, on fou nomenat sagristà i difongué la devoció al Santíssim Sagrament.
Morí a Györ el 20 de març de 1336 i fou sebollit al convent de Javarin.

## Veneració

Encara que no fou beatificat formalment, ni n'hi ha hagut confirmació del culte, és venerat com a beat en la litúrgia de l'església catòlica hongaresa des de 1494, quan s'inclou al calendari litúrgic. El seu procés de canonització fou incoat i havia de concloure durant el Concili de Ferrara, però fou interromput per la invasió otomana, durant la qual fou destruïda la seva tomba, en 1438.

## Bibliografia

* E. Pásztor. "Maurizio Csák", Bibliotheca Sanctorum, 9 (1967), p. 207-208.
# Maxima

El sistema d'àlgebra computacional Maxima és un motor de càlcul simbòlic escrit en llenguatge Lisp publicat sota llicència GNU GPL.
Compta amb un ampli conjunt de funcions per fer manipulació simbòlica de polinomis, matrius, funcions racionals, integració, derivació, maneig de gràfics en 2D i 3D, maneig de nombres de coma flotant molt grans, expansió en sèries de potències i de Fourier, entre altres funcionalitats. A més té un depurador a nivell de font per al codi de Maxima.
Maxima està basat en el sistema original de MACSYMA desenvolupat per MIT en els anys 70. És bastant fiable, té un bon recol·lector d'escombraries, pel que no desaprofita memòria. Ve amb centenars d'auto proves (test-suite).
Maxima funciona en mode consola, però també té la interfícies gràfiques xMaxima i wxMaximaper facilitar el seu ús.
L'editor de text científic GNU TeXmacs també pot ser usat per facilitar una interfície gràfica d'usuari per a Maxima. Altres opcions són, imaxima, i el mode interactiu de Emacs. També pot fer ús de la interfície gràfica de SAGE, que facilita la seva integració amb altres eines CAS.
Com està escrit en Common Lisp és fàcilment accessible per a la programació, des de la capa inferior de Lisp pot anomenar-se a Maxima.

## Càlcul numèric

Com la majoria de sistemes algebraics, Maxima s'especialitza en operacions simbòliques. A més, ofereix capacitats numèriques especials com són els nombres enters i racionals que poden créixer en grandària només limitat per la memòria de la màquina, i nombres reals en coma flotant amb una precisió pot ser arbitràriament llarga (bfloat).
Per càlculs intensius en reals de coma flotant, Maxima ofereix la possibilitat de generar codi en llenguatges de programació com Fortran, que potser s'executin de manera més eficient.
Maxima és un sistema de propòsit general, com a tal els càlculs especials com la factorització de nombres grans, la manipulació de polinomis extremadament grans, etc. són normalment realitzats de forma més eficient i ràpida en sistemes especialitzats.

## Alternatives
### Programari lliure

* Axiom
* GAP
* SINGULAR
* Octave
* Scilab
* R
* Macaulay2

### Programari privatiu

* MuPAD
* SPSS
* Mathematica
* Maple
* Matlab
* WIRIS

## Enllaços externs

* Maxima - Lloc web oficial
# Maxil·lar superior

L'os maxil·lar superior (maxilia) és un os de la cara parell, curt, de forma irregular quadrilàtera, amb dues cares (interna i externa), quatre vores i quatre angles. Al seu interior hi ha una cavitat, coberta de mucosa i plena d'aire, anomenada si maxil·lar, que quan està ocupada per mocs o material purulent causa sinusitis o inflamació del si.
Es troba al centre de la cara, sota l'os frontal i l'etmoide. S'articula amb aquests ossos i el maxil·lar superior de l'altre costat, el pòmul (zigomàtic), l'unguis (llacrimal), l'os nasal, el vòmer i el cornet inferior.

## Referències

* ↑ hednk-023—Imatges d'embriologia a la Universitat de Carolina del Nord

## Vegeu també

* Maxil·lar inferior
# Massacres d'Oix

Les massacres d'Oix són dues greus massacres ocorregudes a Oix, una ciutat ubicada a la vall de Ferganà al sud del Kirguizstan, a causa d'unes deteriorades situacions socioeconòmiques barrejades amb conflictes ètnics entre les comunitats uzbeques i kirguises.

## Primera Massacre (1990)

La primera es va originar al mes de juny de 1990, quant el grup nacionalista uzbek Adalat va demanar la separació d'Oix de la república del Kirguizstan per formar part de la de l'Uzbekistan. El conflicte va tenir el seu clímax el 6 de juny de 1990, amb la intervenció de les tropes soviètiques i el tancament de les fronteres entre les dues repúbliques i unes xifres oficioses de quasi 300 morts.

## Segona Massacre (2010)

La segona es va produir el juny del 2010, cinc anys després de l'arribada el 2005 de Kurmanbek Bakiev a la presidència del Kirguizstan el qual va deteriorar ostensiblement les relacions entre les comunitats uzbeka i kirguís. La seva caiguda a l'abril del 2010, va provocar un estat d'incertesa a la zona, diversos intents de contrarevolució i desequilibris entre les màfies del sud del país que temoroses de perdre la seva hegemonia, van finançar qualsevol intent de sublevació per mantenir el seu estatus previ a la revolució (sembla que Ajmat Bakiev, germà de l'antic president controlava els negocis il·legals al sud). Així el 10 de juny, uns aldarulls segurament planificats van desembocar en 4 dies de guerra urbana entre les ètnies uzbeques i kirguises a la ciutat d'Oix i Jalal-Abad. El conflicte només es va poder aturar amb l'arribada de tropes especials enviades per la presidenta Roza Otunbàieva des de Bixkek i del suport del la 31a Brigada aerotransportada russa.
El balanç oficial parla de 187 morts, i 1928 ferits, tot i que fons locals eleven aquest nombre a 1526 la majoria dels quals serien uzbeks. A banda dels morts i ferits, la massacre hauria provocat un èxode elevat de desenes de milers d'Uzbeks, que arribarien a la xifra de 100.000 segons la Comissió per als refugiats de l'ONU.
La causa de la segona massacre no se sap del cert. Hi ha gent que afirma que els uzbeks van violar una noia kirguís. Altres que diuen que la culpa és d'un líder polític uzbek, Kadyrjan Batyrov, que va incendiar la casa de Bakiev a Teiït. Però, sigui com sigui, en el que coincideixen gairebé tots és que no es tracta de quelcom espontani.
El 27 de juny s'havia de celebrar un referèndum sobre la Constitució com a primer pas del procés democràtic del país. Molts apunten directament cap al deposat Bakiev, el qual, des del seu refugi de Minsk, ha negat la seva participació en els fets i atribueix a la incapacitat del govern provisional la deriva dels esdeveniments.

## Referències

* ↑ http://www.monde-diplomatique.fr/carnet/2010-07-22-Kirghizstan
* ↑ http://www.newyorker.com/archive/2002/01/14/020114fa_FACT
* ↑ «Y la chispa prendió... Anatomía de una masacre: Kirguistán, junio de 2010». Arxivat de l'original el 2011-09-05. [Consulta: 8 desembre 2010].
* ↑ UNHCR chief visits southern Kyrgyzstan, says further help needed
# Massiva (príncep)

Massiva va ser un príncep númida, net del rei Gayya, i nebot de Masinissa I, al que va acompanyar a Hispània per lluitar al costat del seu oncle contra els romans i en aliança amb els cartaginesos.
Masinissa va anar a Cartago l'any 210 aC per demanar reforços i segurament se'l va emportar quan va tornar a Hispània, el mateix 210 aC o potser al començament del 209 aC. El seu primer combat el va lliurar a la batalla de Baecula el 209 aC, la primera ocasió en què va portar armes, però va caure presoner. Però Publi Corneli Escipió Africà Major, quan va saber qui era, el va tractar amb el màxim respecte i el va retornar al seu oncle sense cap rescat. Aquesta generosa conducta del general romà va influir en Masinissa que tres anys després va canviar les seves aliances i es va passar al bàndol dels romans. En parlen Titus Livi i Valeri Màxim.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Massiva». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 26 juliol 2022].
# Mattia Binotto

Mattia Binotto (Lausana, Suïssa, 3 de novembre de 1969) és un enginyer automotriu italià i excap de la Scuderia Ferrari a la Fórmula 1. Va ser nomenat al càrrec el 7 de gener de 2019, reemplaçant a Maurizio Arrivabene, però el 29 de novembre de 2022, la Scuderia Ferrari va confirmar la seva dimissió del seu càrrec de Cap d'Equip, després dels resultats a la temporada 2022 de Fórmula 1.Actualment no treballa a cap escuderia de la fórmula 1

## Carrera

Binotto es va llicenciar en Enginyeria de Vehicles a l'Escola Politècnica Federal de Lausana en 1994 i després un Mestratge en Enginyeria de Vehicles Motoritzats en la Universitat de Mòdena i Reggio Emilia. En 1995 es va unir a la Scuderia Ferrari dins del departament de motors. Va formar part de l'equip durant els reeixits començaments de la dècada de 2000. Al 2014 es va fer responsable del departament de unitats de potencia, abans que fos nomenat Director Tècnic de Ferrari al juliol de 2016, reemplaçant a James Allison. En 2019 va ser ascendit a Cap d'Escuderia després que Maurizio Arrivabene deixés l'equip. Ocuparia aquest rol fins al novembre de 2022, donant fi a 28 anys dins de l'equip Ferrari. Des de llavors, l'enginyer suís es troba lliure per a ser contractat per qualsevol equip de la graella. Alpine F1 s'ha mostrat interesat en fer-se amb els seus serveis, tot i que res s'ha fet oficial.

## Referències

* ↑ «Mattia Binotto». formula1.ferrari.com. [Consulta: 8 març 2020].
* ↑ marca.com. «Ferrari hace oficial la dimisión de Binotto», 29-11-2022. [Consulta: 29 novembre 2022].
* ↑ «F1, la Ferrari saluta James Allison: al suo posto c'è Mattia Binotto» (en italià). La Gazzetta dello Sport - Tutto il rosa della vita. [Consulta: 8 març 2020].
* ↑ «News» (en anglès). www.ferrari.com. [Consulta: 8 març 2020].
* ↑ Nugnes, Jonathan Noble, Franco. «Ferrari to replace F1 team boss Maurizio Arrivabene with Binotto» (en anglès). Autosport.com. [Consulta: 8 març 2020].
* ↑ «OFICIAL: Binotto dimite y deja Ferrari» (en castellà). SoyMotor.com. [Consulta: 29 novembre 2022].
# Matti da slegare

Matti da slegare és una pel·lícula documental italiana del 1975 dirigida per Marco Bellocchio, Silvano Agosti, Sandro Petraglia i Stefano Rulli.
La pel·lícula neix amb la intenció de donar suport a la tesi del psiquiatre Franco Basaglia sobre la malaltia mental i de contribuir al compromís polític i social per a l'eliminació dels asils. Va ser filmada dins de l'hospital psiquiàtric Colorno i va ser finançada per la família Salvarani i per l'Administració de la Província de Parma.

## Argument

El contingut està representat per les històries dels pacients, les seves històries, en particular les de Paolo, Angelo, Marco, i les seves experiències laborals fora de l'estructura. La seqüència final és una dansa escenificada a l'Institut.

## Producció

Inicialment, el documental es va rodar en 16 mm i estava destinat a hospitals psiquiàtrics, escoles, cineclubs, cercles polítics i culturals. El títol original era Nessuno o tutti (una cita de Bertolt Brecht), va durar 3 hores i constava de dues parts: Tre storie i Matti da slegare, de 100 minuts cadascuna. Se'n va obtenir una edició en 35 mm, de dues hores i quart, amb el títol de la segona part.

## Tècnica cinematogràfica

La pel·lícula està inspirada en el model cinema verita. Els mateixos protagonistes expliquen les seves històries davant la càmera. Els autors estan presents com a "... mediadors no invasius encara que hi participis".

## Agraïments

* 1975 Berlinale – Fòrum: Premi FIPRESCI, Premi OCIC (presentat en la versió llarga “Res o tot”)
* 1975 Mostra de Venècia
* 1975 Nyon FF

## Notes

* ↑ Morando Morandini. Dizionario dei film. Bologna: Zanichelli.
* ↑ Cremonini.

## Bibliografia

* Silvano Agosti; Marco Bellocchio; Sandro Petraglia; Stefano Rulli. Matti da slegare. Torino: Einaudi.
* Giorgio Cremonini. Marco Bellocchio tra il "personale" e il "politico". Imola: Galeati, 1976.
* Paolo Mereghetti. Dizionario dei film. Milano: Baldini Castoldi Dalai.
# Matt Macey

Matthew Ryan Macey (9 de setembre de 1994) és un futbolista professional anglès que juga com a porter pel Colchester United FC anglès.

## Referències

* ↑ «Matt Macey». Barry Hugman's Footballers.
* ↑ «Matt Macey». AFS Enterprises. [Consulta: 10 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Dades estadístiques sobre Matt Macey a soccerbase.com
# Matt Nielsen

Matt Nielsen (Sydney, 23 de juny de 1978) és un exjugador de bàsquet australià de 2,08 metres d'alçada.
Va jugar durant dues temporades (2008-2010) amb el València Basket Club de la Lliga ACB. Des de 2021, és entrenador auxiliar als San Antonio Spurs de l'NBA.

## Referències

* ↑ «Valencia is Eurocup king!!!». Eurocupbasketall.com, 18-04-2010. Arxivat de l'original el 23 December 2015. [Consulta: 29 juliol 2013].
* ↑ «BC Khimki lands Nielsen». Euroleague.net, 01-08-2011. [Consulta: 29 juliol 2013].
* ↑ «Spurs name Matt Nielsen assistant coach». NBA.com, 08-09-2021. [Consulta: 8 setembre 2021].
# Mausoleu de l'Imam Reza

El Mausoleu de l'Imam Reza (persa: حرم امام رضا) és un mausoleu construït l'any 818 a la ciutat de Mashad, a l'Iran, en el lloc del martiri de l'imam Alí ar-Ridhà. El complex, a més de contenir el mausoleu, alberga la mesquita Goharshad, un museu, una biblioteca, quatre seminaris, un cementiri, la Universitat de Ciències Islàmiques Razavi, un menjador per a pelegrins, àmplies sales d'oració i altres edificis.
El complex és un dels centres de turisme de l'Iran. El santuari ocupa una superfície de 267.079 m².
L'edifici interior original de Dar-ul-Imarah havia estat un temple de la religió zoroastriana, destruït per ordre del califa abbàssida al-Mamun, i després reconstruït a l'estil de l'arquitectura del Khorasan.
En el recinte hi és enterrat el califa Harun ar-Raixid, pare d'al-Mamun, motiu pel qual era conegut com a Haruniyya. Tanmateix, després que l'any 818 al-Mamun fes assassinar l'imam Alí ar-Ridà en aquesta ciutat i enterrar-lo en el mateix recinte, aquest passà a ser conegut com a Maixhad ar-Ridà, és a dir santuari d'ar-Ridà. Maixhad literalment significa «lloc d'enterrament d'un màrtir.»
El centre és lloc de pelegrinatge tant per musulmans sunnites com xiïtes.
El santuari ha estat destruït i reconstruït diverses vegades al llarg de la seva història.
El santuari és decorat amb marbre i fusta de primera qualitat i estuc.

## Referències

* ↑ «The Islamic Seminaries At The Holy Shrine». Imam Reza (A.S.) Network. Arxivat de l'original el 2008-05-30. [Consulta: 26 maig 2009].
* ↑ «Sacred Sites: Mashhad, Iran». sacredsites.com. [Consulta: 13 març 2006].
* ↑ «The Glory of the Islamic World». Imam Reza (A.S.) Network. Arxivat de l'original el 2010-06-12. [Consulta: 25 maig 2009].
* Zabeth, Hyder Reza. Landmarks of Mashhad. Alhoda UK, 1999. ISBN 9644442210.

## Enllaços externs

* Astan Quds Razavi Arxivat 2016-01-09 a Wayback Machine.
* Non-Iranian Pilgrims Website Arxivat 2016-02-26 a Wayback Machine.
# Melanocharacidium melanopteron

Melanocharacidium melanopteron és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.
Els adults poden assolir 7,2 cm de llargària total. Viu en zones de clima tropical. Es troba a la conca del riu Orinoco a Veneçuela (Sud-amèrica).

## Referències

* ↑ Buckup, Paulo Andreas «Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species» (en anglès). Ichthyological Exploration of Freshwaters, v. 4, 2, 1993, pàg. 97-154. ISSN: 0936-9902.
* 1 2 Casal, Christine Marie V.; Bailly, Nicolas. «Melanocharacidium melanopteron Buckup, 1993». FishBase.

## Bibliografia

* Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS.