OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Warwick (Nova York)

Warwick és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 6.412 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Warwick tenia 6.412 habitants, 2.523 habitatges, i 1.619 famílies. La densitat de població era de 1.110,2 habitants per km².
Dels 2.523 habitatges en un 34% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,6% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 35,8% no eren unitats familiars. En el 31,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 18% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.665 $ i la renda mediana per família de 62.984 $. Els homes tenien una renda mediana de 56.641 $ mentre que les dones 36.613 $. La renda per capita de la població era de 24.648 $. Entorn del 3,7% de les famílies i el 4,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Warwick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Warwick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Joe McLellan

Joe McLellan (Monterey, Califòrnia, 1945) és un autor nord-americà d'ètnia Nez Percé-umatilla nascut a Califòrnia i resident a Winnipeg (Canadà). Escriptor i contador d'històries, autor de Nanabosho grants a Wish, Nanabosho and the Woodpecker, Nanabosho and the Cranberries, i d'altres.

## Enllaços externs

* Ressenya Arxivat 2005-12-14 a Wayback Machine.
# Ouadai

«Ouaddaï, Ouadai, Wadai o Waddai» té aquests significats:
* Prefectura d'Ouaddaï, antiga prefectura del Txad fins al 2002
* Regió d'Ouaddaï, regió administrativa del Txad des de 2002
* Sultanat d'Ouadai o Imperi Wadai (1635–1912), estat musulmà de l'Àfrica, escindit del sultanat de Darfur, al modern Txad.
* Altiplà d'Ouaddai, zona de l'est del Txad fronterera amb Sudan
# Xirgazy Khan

Xirgazy Khan (Sergazy Khan) fou kan de l'Horda Petita Kazakh.
Fou elegit el 1812 després de més de dos anys de vacant del càrrec que van seguir a la mort del seu germà Jantiura Khan el 1809 durant els quals Karatai Khan, fill de Nurali Khan va intentar imposar-se sense gaire èxit com a kan. Fou reconegut per Rússia i Levchine diu que el 1824 encara vivia però no governava i que l'Horda s'havia fraccionat en tres districtes els caps dels quals eren independents del kan. Un d'aquestos districtes, al sud, estava governat per Aryngazy Khan, successor de Karatai. Segon Schuyler les tres divisions estaven governades per prínceps regents i les divisions estaven fetes amb cura per respectar els drets i distincions tribals. Els tres prínceps eren a titelles de Rússia o rebels.
El 1833 es va fundar la fortalesa de Novo Alexandrovski, més tard Mangishlak, a la part oriental de la mar Càspia, amb la finalitat de protegir al pescadors del Yemba dels saquejadors. El 1835 es va establir una nova línia de fortins entre el riu Ural i el riu Ui i el territori entre aquestos dos fou agregat al territori dels cosacs d'Orenburg.

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II division II. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Medalla del Tibet

La Medalla del Tibet (anglès: Tibet Medal) és una medalla de campanya britànica que va ser autoritzada el febrer de 1905 per a tots els membres de la Missió del Tibet i les tropes que l'acompanyaven que van servir a Siliguri o més enllà del 13 de desembre de 1903 al 23 de setembre de 1904.
La medalla va ser atorgada en plata a les tropes combatents i en bronze als seguidors del campament, amb tots dos elegibles per al fermall 'Gyantse'.
Es van atorgar aproximadament 3.350 medalles de plata, incloses unes 600 al primer batalló dels Royal Fusiliers, l'única unitat de l'exèrcit britànic present, i unes 2.600 a membres de l'exèrcit indi , a més del personal i el personal de suport. Es van concedir més de 2.500 medalles de bronze, principalment a aquells empleats en el transport de subministraments per terrenys difícils, inclosos els Peshawar Camel Corps i els coolies reclutats localment.

## Disseny

L'anvers de la medalla, dissenyat per G. W. de Saulles, mostra el bust mirant a l'esquerra d'Eduard VII amb l'uniforme de mariscal de camp i la llegenda legend 'EDWARDVS VII KAISAR-I-HIND'. El revers, dissenyat per E. G. Gillick, representa el Potala (palau d'hivern dels Dalai Lamas) a Lhasa al cim del turó vermell amb les paraules 'TIBET 1903–04' a continuació. El tirant és del tipus de voluta ornamentada giratòria. El fermall " GYANTSE " va ser lliurat als presents en les operacions entre el 3 de maig i el 6 de juliol de 1904, a la fortalesa de Gyantse o a la rodalia.
Tant medalles de plata com de bronze van ser emeses anomenades al destinatari a la vora en una escriptura cursiva.
La cinta d'1,25 polzades (32 mm) d'amplada és de color granat, flanquejada per ratlles estretes blanques i verdes més amples.

## Referències

* 1 2 3 Gould, Robert W. Campaign Medals of the British Army 1815–1972: An Illustrated Reference Guide for Collectors. Great Britain: Arms and Armour Press, 1982, p. 53.
* 1 2 3 4 5 6 Joslin, Litherland and Simpkin.. British Battles and Medals., p. 217–8. Published Spink, London. 1988.
* ↑ French, Patrick (1994). Younghusband: The Last Great Imperial Adventurer. Reprint: Flamingo Books, London. ISBN 0-00-637601-0. Pages 235–7 confirm that in May 1904 2,000 coolies with 4,000 yaks and mules were collected in the Chumbi Valley near Sikkim to support the expedition.
* 1 2 John W. Mussell, editor.. Medal Yearbook 2015., p. 196. Published Token Publishing Limited, Honiton, Devon. 2015.

## Enllaços externs

* Tibet Medal 1903-04 on medals.org.uk
* Tibet Medal on the British Army Medals website
* National Army Museum collections: Tibet Medal to Sepoy Iman Din, Queen's Own Corps of Guides
# Chamberlain

«Chamberlain» té aquests significats:
* Toponímia:
** Chamberlain (Dakota del Sud), població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud
** Chamberlain (Uruguai), població de l'Uruguai al sud-oest del departament de Tacuarembó
* Biografies:
** Austen Chamberlain (Birmingham, 1863 - Londres, 1937), polític britànic
** Azaria Chamberlain (1980), nena australiana que va desaparèixer als dos mesos en un càmping
** Houston Stewart Chamberlain (Southsea, 1855 - Bayreuth, 1927), pensador britànic nacionalitzat alemany
** Jay Chamberlain pilot de curses automobilístiques estatunidenc que va arribar a disputar curses de Fórmula 1
** Joseph Chamberlain (Camberwell, 1836 - 1914) líder britànic de gran influència en política exterior.
** Neville Chamberlain (Birmingham, 1869 - Heckfield, 1940), Primer Ministre del Regne Unit (1937 - 1940)
** Owen Chamberlain (San Francisco, 1920 - Berkeley, 2006), físic i professor universitari estatunidenc
** Wilt Chamberlain (1936 - 1999), jugador de bàsquet de la NBA
Viccionari
# Warusawa-dake

Warusawa-dake (悪沢岳) (Mont Warusawa), també anomenat Higashi-dake (東岳) (Mont Higashi), és una muntanya de la Prefectura de Shizuoka, Japó. Té una alçada de 3141 m, sent el quart pic més alt del país. Es troba a la part sud de les Muntanyes Akaishi, conegudes com els "Alps del Sud" (南アルプス Alps Minami). Forma part del Parc Nacional dels Alps del Sud.
Esta format per 3 picsː Mont Warusawa, Mont Arakawa-Naka i Mont Arakawa-Mae
| Muntanya | Alçada | Posició |
| Mont Warusawa | 3141 m | A l'est |
| Mont Arakawa-Naka | 3083 m | Al centre |
| Mont Arakawa-Mae | 3068 m | Cap al davant |

## Referències

* ↑ «Minami Alps National Park». Ministry of the Environment (Japan). Arxivat de l'original el 2011-03-22. [Consulta: 31 març 2011].

## Vegeu també

* Muntanyes Akaishi
# Juan Gil Fernández

Juan Gil Fernández (Madrid, 3 de desembre de 1939) és un llatinista i medievalista espanyol, casat amb l'estudiosa de Colom Consuelo Varela i germà de l'hel·lenista Luis Gil Fernández.

## Biografia

Doctor per la Facoltà di Lettere de Bolonya (Itàlia), entre 1967 i 1971 va ser professor agregat de la Universitat Complutense de Madrid i pertany al Consell Assessor de la seva revista Cuadernos de Filología Clásica. Catedràtic de Filologia Llatina de la Universitat de Sevilla des de 1971, va ser doctor honoris causa per la Universitat Complutense en 2008 i membre de la Reial Acadèmia Espanyola de la Llengua des de 2011.
Es va especialitzar en l'estudi del llatí dels visigots i en el dels mossàrabs (el seu Corpus scriptorum Muzarabicorum és obra de referència entre especialistes); també li interessen els temes històrics: ha editat l'obra completa de Cristóbal Colón i nombroses cròniques i cronicons medievals, entre elles la Crònica najerense; va dedicar així mateix vuit volums a Los conversos y la Inquisición sevillana. Ha publicat més de 300 recerques sobre el llatí en l'Antiguitat, Edat mitjana i Renaixement.

## Obres
### Com a autor únic

* Los Años Sevillanos de Fray Juan de Quevedo: nuevos documentos (1987).
* Franciscanos en el Nuevo Mundo (1987)
* Temas colombinos (1986).
* Mitos y utopías del descubrimiento (1989).
* La India y el Catay: Textos de la antigüedad clásica y del medievo occidental (1995).
* Los conversos y la inquisición sevillana, (2000-2003), 8 vols.
* Miscellanea Wisigothica
* Corpus scriptorum Muzarabicorum (1973-).
* De codicibus Albornotianis ad Graecas Latinasque litteras pertinentibus commentarius Bolonia, Zanichelli, 1964.

### En obres col·lectives

* Amb Consuelo Varela, Cristóbal Colón. Textos y documentos completos, (1992).
* Amb José L. Moralejo i Juan Ignacio Ruiz de la Peña Solar, Crónicas asturianas, (1985).
* Amb Emma Falque Rey i Antonio Maya, Chronica naierensis, 1990.
* "Notas lexicográficas sobre el latín mozárabe" (1972).
* "Notas etimológicas castellanas" (1985).
* "Adquisición y transmisión del humanismo" (1996).
* "La literatura hispanorromana: Historia de un mito" (1998).
* "Las tensiones de una minoría religiosa: La sociedad mozárabe" (1998).
* "Trajano en la Edad Media" (2000).
* "Los autores cristianos (siglos II-IV)" (2003).
* "El latín tardío y medieval (siglos VI-XIII)" (2004).

## Referències

* ↑ La RAE elige al latinista Juan Gil Fernández como nuevo académico, Diario de Sevilla, 6 de maig de 2011

## Enllaços externs

* Discurs d'ingrés en la Reial Acadèmia Espanyola
* Biografia de Juan Gil Fernández al web de la RAE.
* «Obra de Juan Gil Fernández» a Dialnet.
# Temples megalítics de Malta

Els temples megalítics de Malta constitueixen la manifestació d'una cultura megalítica singular que es va desenvolupar a les illes de Malta i Gozo entre els anys 5000 aC i 2500 aC i que s'ha vingut a anomenar l'edat dels temples. Són més antigues que les piràmides egípcies i constitueixen les construccions més antigues que es coneixen d'aquestes característiques al món.
L'ús que li van donar els pobladors als temples és encara desconegut. Les pràctiques religioses que consten de l'època són l'adoració a un tipus de dees molt comunes a tota la Mediterrània, com eren les de la fertilitat, i s'han trobat proves que es realitzaven en el seu interior alguns sacrificis rituals amb animals, així com s'han trobat figuretes de fang cuit amb figures que representen tant l'home com la dona.
La tècnica arquitectònica de l'època segueix resultant sorprenent per la seva grandària. Es construïen íntegrament en pedra, sobre una base en forma de trèvol i, quan n'hi havia diversos junts, es formava un mur comú per a tots.
Els més importants temples són:
* Ggantija
* Hagar Qim
* Mnajdra
* Tarxien
Les raons per a tal desenvolupament es troben en el voluntari allunyament dels pobladors de l'època de la cultura del coure que es desenvolupava a la veïna Sicília i que els va permetre desenvolupar en la seva plenitud el treball amb la pedra. En general, els diferents temples es van conservar bé.

## Patrimoni de la Humanitat

En 1980, els temples de Ggantija, a Xaghra (Gozo), van ser declarats Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. La declaració es va estendre el 1992 a altres temples a l'illa de Malta:
* Hagar Qim, a Qrendi
* Mnajdra, a Qrendi
* Ta' Ħaġrat, a Mgarr
* Skorba, a Zebbiegh
* Temples de Tarxien

## Bibliografia especialitzada

* Temi Zammit. The Prehistoric Tremps of Malta and Gozo PB, La Valleta, 1995.

## Enllaços externs

* Pàgina de la UNESCO sobre els temples megalítics de Malta.
# Warwick (Dakota del Nord)

Warwick és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 75 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Warwick tenia 75 habitants, 34 habitatges, i 21 famílies. La densitat de població era de 43,9 hab./km².
Dels 34 habitatges en un 20,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,1% hi vivien parelles casades, en un 14,7% dones solteres, i en un 35,3% no eren unitats familiars. En el 35,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,68.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 2,7% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 32% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 10.625 $ i la renda mediana per família de 29.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.563 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 10.783 $. Entorn del 41,7% de les famílies i el 44% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Warwick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Warwick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# José María Barceló

José María Barceló Carvallo (Chiloé, 1835 - Santiago de Xile, 25 de gener de 1897) va ser un advocat i polític xilè.
Va ser ministre de la Cort d'Apel·lacions de Santiago (1876) i de la Cort Suprema (1889). Va exercir com a ministre de Justícia de Federico Errázuriz Echaurren entre 1873 i 1876, i senador per Valparaíso entre 1876 i 1882.

## Biografia

Va néixer a Valdivia el 1835, fill de José Ignacio Barceló Salazar, un antic militar que va participar en el procés d'Independència, i Matilde Carvallo Plaza de los Reyes. Va ser cosí del coronel Francisco Barceló.
Va realitzar els seus estudis secundaris a l'Instituto Nacional. Posteriorment va ingressar a la facultat de Dret de la Universitat de Xile.
Es va casar amb Rosa Lira Carrera, neta de José Miguel Carrera amb qui va tenir quatre fills.

## Carrera judicial i acadèmica

Va començar la seva carrera judicial el 23 d'abril de 1862 com a jutge de Lletres de Chiloé. El 18 de febrer de 1871 va assumir el càrrec de jutge del Crim suplent de Valparaíso. El 31 de març de 1872 va tornar a ocupar el mateix càrrec.
En 1876 va ser nomenat jutge de Lletres de Valparaíso. Aquest mateix any va assumir com a ministre interí de la Cort d'Apel·lacions de Santiago. En forma paral·lela va ser nomenat ministre de la Cort d'Apel·lacions de Valparaíso. El 25 de maig de 1878 va assumir la plaça de ministre propietari de la Cort d'Apel·lacions de Santiago.
El 12 d'abril de 1883 va ser nomenat ministre suplent de la Cort Suprema. El 25 de febrer de 1889 obté aquest càrrec en propietat, i el 1893 va ser ser nomenat president d'aquesta Cort.
Va ser professor de la càtedra de Pràctica Forense. Va ser degà de la Facultat de Dret de la Universitat de Xile entre 1888 i 1894.

## Carrera política

Va ser diputat suplent per Ancud, en el període 1861-1864.
El 7 d'agost de 1873 el president Federico Errázuriz Zañartu el va nomenar ministre de Justícia, Culte i Instrucció Pública. Durant la seva gestió es va promulgar el Codi Penal, el 12 de novembre de 1874, i la Llei d'Organització i Atribucions dels Tribunals, en 1875. Entre el 3 i el 5 d'abril de 1875 va assumir el Ministeri de Relacions Exteriors com subrogante.
Posteriorment va ser elegit senador suplent per Valparaíso, en al període 1876-1882. Va ser elegit el 1879 per tres anys, com a subrogant de Santiago Lindsay Font. Va exercir com a senador reemplaçant a la Comissió Permanent de Constitució, Legislació i Justícia i integrant de la Comissió Permanent d'Educació i Beneficència.
En 1897 va ser nomenat conseller d'Estat.

## Referències

* ↑ «José María Barceló Carvallo». bcn.cl. Arxivat de l'original el 2011-05-23. [Consulta: 14 desembre 2010].
* ↑ Según algunas fuentes, nació en Valdivia en 1833.
# Tensió anular

La tensió anular o tensió de cicle (en anglès ring strain), en la química orgànica, és la tendència d'una molècula cíclica en un cicloalcà com el ciclopropà, a desestabilitzar-se quan els seus àtoms estan en orientacions espacials en una alta energia no favorable. Les molècules no cícliques no mostren tensió anular perquè els seus àtoms terminals (extrems) no estan connectats per forçar un tipus particular d'orientació espacial.
La tensió anular sorgeix d'una combinació de tensió angular (‘’angle strain'’), tensió de conformació o tensió de Pitzer, i tensió transanular o tensió de van der Waals.

## Exemples

Les molècules amb una alta quantitat de tensió anular consten d'anells de tres i quatre membres fins i tot n'existeixen alguns de cinc membres. Aquests inclouen el ciclopropà, ciclopropè, ciclobutà, ciclobutè, [1,1,1]propelà, [2,2,2]propelà, epòxids, aziridina, ciclopentè, i norbornè. Aquestes molècules tenen angles d'enllaços entre els àtoms dels seus anells que són més aguts que els angles d'enllaç òptims requerits pels seus respectius enllaços sp$^3$ and sp². .

## Síntesi orgànica

L'energia potencial i l'estructura d'enllaç única que és continguda en l'enllaç de les molècules amb tensió anular es pot fer servir per dirigir reaccions de síntesi orgànica. Per exemple en reaccions de polimeritzacions de metàtesi d'obertura d'anells.
# Papil·loma

A medicina, un papil·loma és un terme general referint-se a un tumor benigne de cèl·lules epitelials que creix amb projecció externa a semblança de frondes molt petites. En aquest context, una papil es refereix a la projecció creada pel tumor i no a un tumor creixent sobre una papil preexistent, com el mugró. En general neixen i creixen des de la pell, conjuntiva, membranes mucoses o conductes glandulars.

## Usos

Quan s'usa sense context específic, sovint es refereix a infeccions causats pel virus del papil·loma humà. En relació al VPH, hi ha dos tipus de papil·lomes, el papil·loma de cèl·lules escamoses i el papil·loma de cèl·lules de transició. No obstant això hi ha altres trastorns que causen papil·lomes, com el papil·loma del plexe coroïdal.

## Tipus

Alguns tipus comuns de papil·lomes inclouen:
* Papil·loma fibroepitelials: majorment de teixit fibrós.
* Papil·loma intercanalicular: un tumor dels conductes galactòfors de la glàndula mamària o els conductes propers al mugró. Es caracteritzen per una secreció serosa o sanguinolenta del mugró i, en general, no produeix retracció del mugró.
* Papil·loma invertit: característic de cèl·lules que creixen cap a l'estroma subjacent en lloc de l'exterior.
* Papil·loma cutani: el més freqüent, petita i de color marró o carn, que generalment s'observa en el coll de vells.
* Papil·loma escamós: apareix en la mucosa oral, benigna i en general associat al VPH.

## Tractament

El tipus de tractament depèn de la gravetat del papil·loma i de la zona on es generi. Els possibles tractaments inclouen la cauterització (per fred, per calor, o química) i l'extracció quirúrgica.

## Referències

* Institut Químic Biològic. Diccionari de Termes Metges (en castellà). Últim accés 05 de març de 2008.
* HERNANDEZ PEDROSO, Luis. Papil·loma invertit: Presentació d'un cas. Rev Cubana Estomatol. [en línia]. gen.-abr. 2005, vol.42, no.1 [citat 07 marzo de 2008], p.0-0. Disponible en la World Wide Web: . ISSN 0034-7507.
# Petrovski (Prókhorovka)

* Per a altres significats, vegeu «Petrovski».
Petrovski - Петровский (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 13 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Marcat per la mort

Marcat per la mort (títol original: Marked for Death) és un pel·lícula estatunidenca dirigida per Dwight H. Little estrenada l'any 1990. Ha estat doblada al català.

## Argument

John Hachter, agent de la DEA que acaba de jubilar-se, torna a la seva ciutat natal i descobreix ràpidament que la droga s'ha infiltrat al barri on vivia. Decidit a expulsar els traficants, Hatcher es creua en el seu camí amb un temible baró jamaicà de la droga, que condemna Hatcher i la seva família a una mort certa.

## Repartiment

* Steven Seagal: John Hatcher
* Keith David: Max
* Basil Wallace: Screwface
* Tom Wright: Charles
* Joanna Pacula: Leslie
* Kevin Dunn: El tinent Sal Roselli
* Elizabeth Gracen: Melissa
* Bleda Ford: Kate Hatcher
* Danielle Harris: Tracey
* Al Israel: Tito Barco
* Victor Romero Evans: Nesta
* Michael Ralph: Monkey
* Jeffrey Anderson-Gunter: Nago
* Richard Delmonte: Chico
* Tony DiBenedetto: Jimmy Fingers
* Peter Jason: Peter Stone
* Gary Carlos Cervantes: Little Richard
* Arlen Dean Snyder: Duvall
* Sandra Canning: L'amiga de Screwface
* Earl Boen: Dr. Stein
* Danny Trejo: Hector
* Jimmy Cliff: ell mateix

## Referències

* ↑ «Marcat per la mort». esadir.cat.
* ↑ «Marked for Death». The New York Times.
# Villarejo

Villarejo és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Alta. Pertany a la comarca de Nájera i s'ubica a la vall del riu Tuerto, a cavall entre la Serra de la Demanda i la depressió de l'Ebre.

## Història

Data la primera cita documental de la vila de l'any 1311, al concedir-li un privilegi Ferran IV de Lleó i Castella, que confirmaria el seu fill Alfons XI de Castella en la ciutat de Burgos el 10 de juny de 1315. Consistia la prerrogativa a eximir a quatre veïns de la localitat del pagament de qualsevol pit, servei real o tribut, excepte la moneda forera que havien d'abonar cada set anys. Poble de realengo, en el segle xvi comptava –segons s'establix en el Cens de la Corona a De Castella– amb 24 veïns; això és, 120 habitants. Va formar part de la província de Burgos fins a la creació de la província de Logronyo per Reial decret de 30 de novembre de 1833.

## Economia

Bàsicament agrària, amb cultius de cereal i patata. La recent construcció d'una bassa d'enormes proporcions facilita la millora de les explotacions. Extensa massa arbòria, de fageda i roureda, amb aprofitaments forestals mitjançant la subhasta de les seves benvolgudes fustes. Alguns veïns es desplacen diàriament a llocs de treball de localitats properes.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].