OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Finances

Les finances (del llatí finis, "acabar") són les activitats relacionades amb els fluxos de capital i diner entre individus, empreses, o Estats. Per extensió, també s'anomena finances l'anàlisi de com els inversors destinen els seus béns al llarg del temps sota condicions de certesa i incertesa. Un punt clau en les finances, que afecta les decisions, és el valor temps dels diners (time value of money), que estableix que una unitat de la moneda d'avui val més que la mateixa unitat de moneda demà. Les finances tenen com a objectiu als actius dels preus en funció del seu nivell de risc, i de la taxa de retorn esperada. Les finances es pot dividir en tres subcategories diferents: les finances públiques, les finances corporatives i les finances personals.
Les finances són una especialitat o branca de la ciència de l'economia i es dediquen de forma general a l'estudi del diner i particularment està relacionada amb les transaccions i l'administració del diner en el marc de la qual, s'estudia l'obtenció i gestió, per part d'una empresa, un individu, o del mateix Estat, dels fons que necessita per a complir els seus objectius, i dels criteris amb què disposa dels seus actius; és a dir el que fa a l'obtenció i gestió del diner, com també d'altres valors o succedanis del diner, com ho són els títols, els bons, etc. Segons Bodie y i Merton, les finances "estudien la manera com els recursos escassos s'assignen a través del temps"
Les finances tracten, per tant, de les condicions i oportunitat en què s'aconsegueix el capital econòmic, dels seus usos, i dels pagaments i interessos que es carreguen a les transaccions del diners.

## Aspectes de les finances

Les finances estan compostes per tres aspectes financers:
* Mercats de diner i de capitals
* Inversions
* Administració financera
L'objectiu principal de les finances és, en teoria, el d'ajudar a les persones físiques o jurídiques a realitzar un correcte ús del seu diner, recolzant-se en eines financeres per assolir una correcta optimització dels recursos.

## Referències

* ↑ «Beneficios de tener una maestría en controller financiero». [Consulta: 30 setembre 2020].
* ↑ Gruber, Johathan. Public finance and public policy. Nova York, NY: Worth Publishers Inc.,U.S., 2005, p. 2. ISBN 0-7167-8655-9.
* ↑ «:: Administración Financiera Gubernamental».
# Firónovka

Firónovka - Фироновка (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 34 habitants. Pertany al districte (raion) de Novi Oskol.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Fiscal (desambiguació)

«Fiscal» té aquests significats:
* Fiscal (Aragó), localitat de la província d'Osca
* Fiscal (dret), funcionari que representa i defensa judicialment els interessos de l'estat i de la cosa pública
* Fiscal, relatiu als impostos i altres vies de finançament de les administracions públiques. Vegeu fiscalitat
Viccionari
# Fong carnívor

Els fongs carnívors o fongs predadors, són fongs que obtenen alguns o la majoria dels seus nutrients capturant i digerint animals microscòpics o altres animals diminuts. S'han descrit més de dues-centes espècies de fongs carnívors, que pertanyen als fílums ascomicots, mucoromycotina i basidiomicets. Generalment viuen a terra, i moltes espècies infecten nematodes (fongs nematòfags), mentre que d'altres infecten ameboides o col·lèmbols. Els fongs que viuen a l'epidermis, pèl, pell, ungles, escates o plomes d'animals vius o morts, es consideren dermatòfits en lloc de carnívors. De la mateixa manera, els fongs dels orificis i del tracte digestiu, no són carnívors, com tampoc són patògens interns. Tampoc ho són els patògens d'insectes que infecten i colonitzen insectes, normalment anomenats carnívors, si el fong es troba a l'insecte, com ho fan els Cordyceps, o s'hi aferra, com fan els Laboulbeniomycetes.
S'han observat dos mecanismes bàsics en els fongs carnívors que infecten els nematodes:
* constricció d'anells (captura activa)
* estructures adhesives (captura passiva)
La seqüenciació de l'ADN ribosòmic ha demostrat que aquests tipus de trampes es produeixen en llinatges separats de fongs, un exemple de convergència evolutiva.

## Vegeu també

* Planta carnívora
* Protocarnívora
* Protist carnívor

## Referències

* ↑ Pramer, D. 1964. Nematode-trapping fungi. Science 144: 382–388.
* ↑ (anglès) Ahrén, D., M.U. Bjõrn & A. Tunlind 1998. Phylogeny of nematode-trapping fungi based on 18S rDNA sequences. FEMS Microbiology Letters 158: 179–184.
* (anglès) Hauser, J.T. 1985. PDF Carnivorous Plant Newsletter 14(1): 8-11. reprinted from Carolina Tips, Carolina Biological Supply Company

## Enllaços externs

* (anglès) Nematode Destroying Fungi Arxivat 2015-02-18 a Wayback Machine.
# Floresta

«Floresta» té aquests significats:
Toponímia
* Floresta (Sicília), municipi italià.
* Floresta (Buenos Aires), barri de Buenos Aires.
* Floresta (Pernambuco), ciutat de Pernambuco (Brasil)
* Floresta (Colòmbia), municipi de Boyacá.
# Florestano Rossomandi

Florestano Rossomandi (Bovino, 22 d'agost de 1857 - Nàpols, 19 de gener de 1933) fou un pianista i compositor italià.

## Biografia

Estudiant de Beniamino Cesi, després d'estudiar al Conservatori de Nàpols, va ensenyar piano de 1889 a 1931. Artista de concert sol·licitat a totes les grans ciutats d'Itàlia, també va exercir l'activitat de professor de direcció. Va compondre moltes peces de caràcter romàntic, però el seu nom es manté sobretot relacionat amb el vast treball que va dur a terme en el camp de l'ensenyament del piano. Va publicar la "Guia per a l'estudi tècnic del piano" en vuit volums i la "Antologia didàctica" també traduïda a l'anglès i al castellà. A l'exposició mundial de París del 1909 va rebre una medalla d'or i un diploma d'honor; el Ministeri li va donar les insígnies de Gran Oficial de l'Orde de la Corona d'Itàlia.
Va tenir entre els seus estudiants Attilio Brugnoli, Vincenzo Scaramuzza, Luigi Finizio o Vincenzo Vitale.

## Referències

* Piero Rattalino, Les grans escoles de piano, Edizioni Ricordi, Milà 1992.
# Francesc Basil

Francesc Basil és el nom dels següents personatges:
* Francesc Basil (Vic, s.XVII), pintor de la catedral de Vic i les esglésies de Sant Joan de les Abadesses i Sant Feliu de Torelló
* Francesc Basil i Oliveras (Figueres, 1905 – 1975), compositor de sardanes
# Futbol Club Benavent

El Futbol Club Benavent (FC Benavent) fou un club de futbol català de Benavent de Segrià, fundat l'any 1981.
Des del seu origen, l'entitat va competir diverses temporades en categories territorials. L'any 1999 va ser escollit president Andreu Subies, jugador del club aleshores. Durant el seu mandat, el club va experimentar una millora notable aconseguint cinc ascensos en deu anys i arribant a competir a la Tercera divisió espanyola de futbol la temporada 2009-10. Al final de la temporada, va desaparèixer en fusionar-se amb el CFJE Ascó, creant el Futbol Club Ascó.

## Referències

* ↑ «Futbol Club Benavent». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Andreu Subies, del Benavent a l'elit». Segre, 31-10-2018. [Consulta: 11 juny 2020].
* ↑ Felis, Josep. «El Benavent pone fin a su historia» (en castellà). Sport, 12-06-2010. [Consulta: 11 juny 2020].
# Gabriel Fuster i Forteza

Gabriel Fuster i Forteza (Manacor, 1901 — 1967) va ser un historiador i autor teatral.
Farmacèutic i advocat. Membre fundador i director de l'Agrupació Artística de Manacor va publicar als setmanaris locals (ininterrompudament des de 1932 fins al 1965) articles sobre aspectes històrics del seu poble. A partir del 1941 portaven el nom genèric de Dades per a la Història de Manacor. Aquests articles serien el fonament de la primera Història de Manacor, que va veure la llum l'any 1966 formant el volum III de la col·lecció Baleria.
Com a autor teatral, va escriure, entre altres obres, la sarsuela Amor de muñecos (1931) —amb música de Bartomeu Gayà i escrita conjuntament amb Sebastià Rubí—, comèdies com Un arracés del camí (1935), Fang (1947), Ai, mon pare! (1952) i La Santa Humildad (1962), o sainets com En banyeta verda (1935), entre d'altres.
A més de la seva producció teatral, és autor de nombrosos treballs d'investigació històrica. Entre d'altres, Un Alzamiento carlista en Mallorca (1945), examen dels fets ocorreguts a Manacor el mes d'agost de 1835; Introducción al estudio de los apodos manacorenses (1964), on s'analitzen 883 malnoms amb expressió de dates i d'usuaris des de 1511 fins a 1835; Profilaxis de una peste bubónica, 1820 (1964), que detalla l'origen i desenvolupament de la pesta iniciada a Son Servera; L'Alçament forà de 1450, defensa dels pagesos (que va deixar inèdit i l'Ajuntament va editar el 1999), on reivindica el paper de la part forana acabdillada per Simó «Tort» Ballester, en front de les tesis que condemnaven la pagesia i Algunas noticias históricas y biográficas sobre la farmacia en Baleares, que no es va publicar fins al 2005.

## Referències

* ↑ «Gabriel Fuster i Forteza | enciclopèdia.cat». [Consulta: 22 abril 2020].
* 1 2 «Gabriel Fuster i Forteza». [Consulta: 22 abril 2020].
# Gabriel Galmés Truyols

Gabriel Galmés Truyols (Manacor, 1962-2001) fou un escriptor mallorquí. Llicenciat en Filologia Anglesa. Va exercir la docència a instituts d'ensenyament secundari i a la Universitat de les Illes Balears. Com a articulista, lúcid i irònic, havia col·laborat en el 7Setmanari, Diario de Mallorca i a l'Avui. També va col·laborar com a autor dramàtic i traductor amb el grup de teatre Iguana.
Es va donar a conèixer com a escriptor amb un recull de narracions Scala averni (1985), reeditat amb el títol de Parfait amour (Quaderns Crema,1986), de gran unitat i en el qual usa la tècnica de la introspecció per descriure els sentiments i les experiències dels personatges. Publicà el 1992 La vida perdurable (Quaderns Crema), i aconseguí un gran èxit literari amb les novel·les El rei de la casa (Quaderns Crema,1988), que destaca per la descripció molt detallada de les accions dels personatges i per la intenció humorística en el tractament del món de l'ensenyament, objecte de la trama, i Una cara manllevada (Quaderns Crema,2000), radiografia crítica i irònica d'una generació. La seva mort prematura ha truncat una carrera novel·lística que aportava una nova mirada, un proverbial i càustic sentit de l'humor que era la seva manera de mirar el món. El 2002 va rebre el Premi Ramon Llull a títol pòstum.

## Obres
### Novel·la

* El rei de la casa (Quaderns Crema, 1988)
* La vida perdurable (Quaderns Crema, 1992)
* El rei de la selva (Quaderns Crema, 1996)
* Una cara manllevada (Quaderns Crema, 2000)

### Narrativa breu

* Scala averni (1985)
* Parfait amour (Quaderns Crema, 1986)

### Teatre

* Rondaies (Antoni M. Alcover) (1993)
* La meitat de res (1994) [amb Lluís Colom]

### Traduccions

* Un hivern dur (Raymond Queneau) (Quaderns Crema,1988)

### Articles

* Vull una estàtua eqüestre. Cròniques de 1990 a 2001 (Quaderns Crema, 2011)

## Enllaços externs

* «Gabriel Galmés Truyols». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana.
* LletrA. «Gabriel Galmés Truyols». Universitat Oberta de Catalunya i Institut Ramon Llull.
* Blog de Gabriel Galmés
# Francolí gorjablanc

El francolí gorjablanc (Campocolinus albogularis) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita els boscos d'Àfrica Occidental i Central, des del Senegal i Gàmbia, cap a l'est fins a Nigèria i nord de Camerun, i cap al sud fins al sud-est de la República Democràtica del Congo, l'est d'Angola i Zàmbia.

## Taxonomia

Aquesta espècie, antany inclosa al gènere Francolinus, i més tard a Peliperdix, ha estat ubicada al recentment descrit gènere Campocolinus arran diversos estudis filogenètics recents.

## Referències

* ↑ «Francolí gorjablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Pheasants, partridges, francolins» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.1. [Consulta: 11 octubre 2024].
* ↑ Mandiwana-Neudani, Tshifhiwa; Little, Rob M; Crowe, Timothy M; Bowie, Rauri C K «Taxonomy, phylogeny and biogeography of ‘true’ francolins: Galliformes, Phasianidae, Phasianinae, Gallini; Francolinus , Ortygornis , Afrocolinus gen. nov . , Peliperdix and Scleroptila spp.» (PDF) (en anglès). Ostrich - Journal of African Ornithology [Sud-àfrica], 90(3), 09 2019, pàg. 191-221. DOI: 10.2989/00306525.2019.1632954. ISSN: 1727-947X [Consulta: 11 octubre 2024].
# Terrerola de Blanford

La terrerola de Blanford (Calandrella blanfordi) és una espècie d'ocell de la família dels alàudids (Alaudidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones àrides del N Etiòpia, nord-oest de Somàlia, sud-oest d'Aràbia.

## Referències

* ↑ «Terrerola de Blanford». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Can Jordà

«Can Jordà» té aquests significats:
* Can Jordà (Castellterçol), edifici eclèctic al centre històric de Castellterçol (el Moianès)
* Can Jordà (Collsuspina), edifici a Collsuspina (el Moianès)
* Can Jordà (Fares)
* Can Jordà (Roses), casa de Roses, a l'Alt Empordà
* Can Jordà (Santa Pau), mas a Santa Pau (la Garrotxa)
* Can Jordà (Vilablareix), casa de Vilablareix, al Gironès
* Can Jordà (masia de Santa Susanna), masia al terme de Santa Susanna (al Maresme)
* Basses de Can Jordà, cos d'aigua
* Turó de Can Jordà, muntanya al municipi de Palafolls, a la comarca del Maresme
* Turó de Can Jordà (Santa Susanna), muntanya al municipi de Santa Susanna, a la comarca del Maresme
# Estadi de la Copa del Món de Gwangju

L'Estadi de la Copa del Món de Gwangju és un estadi de futbol ubicat a Corea del Sud, en la ciutat de Gwangju.
Inicialment l'estadi fou anomenat "Estadi de la Copa del Món de Gwanju", per ser un dels estadis on es va disputar la Copa del Món de futbol 2002. Fou reanomenat en honor l'entrenador de la selecció de futbol de Corea del Sud, Guus Hiddink, qui dugué l'equip fins a les semifinals per primera vegada, derrotant a la d'Espanya en aquest estadi. També s'hi van disputar dos partits més de la primera fase.

## Referències

* ↑ Gwangju Metropolitan city Parks and Athletic Facilities: Gwangju World Cup Stadium Retrieved 12 October 2011
* 1 2 «World Cup 2002». rsssf.com. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ World Stadiums Guus Hiddink Stadium Arxivat 2009-02-03 a Wayback Machine. Retrieved 12 October 2011
# Faringe (turbel·laris)

La faringe és una estructura muscular retràctil i tubular present en la majoria de turbel·laris que es comunica directament amb el sistema digestiu. Està implicada en l'alimentació i excreció d'aquests animals. S'obre a l'exterior del cos a través d'una boca.

## Triclàdides

En els triclàdides la faringe està dirigida cap a la part posterior del cos i s'allotja a l'interior d'una "butxaca". Se situa a aproximadament la meitat del cos. La faringe es pot desplegar fora del cos gràcies a l'acció d'una capa gruixuda de musculatura circular que fa que s'allargui. És l'extrem de la faringe el que absorbeix els aliments i aquests es bomben per acció peristàltica cap a l'intestí de tres branques en un estat semifluid. Alguns triclàdides, com algunes espècies de Crenobia (p.e. Crenobia teratophila) tenen més d'una faringe. La superfície d'aquesta estructura està recoberta per epiteli que és majoritàriament glandular.

## Referències

* ↑ Raymond Ball, Ian; Reynoldson, B. Doris M. Kermack i R. S. K. Barnes. British Planarians. Platyhelminthes: Tricladida. Keys and notes for the identification of the species.-Synopses of the British Fauna (New Series) [Planàries britàniques. Platyhelminthes: Tricladida. Claus i notes per a la identificació de les espècies.-Sinopsi de la fauna britànica (Nova sèrie)] (en anglès). 19. Cambridge - London - New York: Cambridge University Press, 1981, p. 141. DOI 10.1002/iroh.19830680211.
# Casa es de Caubet

La Casa es de Caubet és un edifici del municipi d'Es Bòrdes inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa d'estil popular. La façana, orientada a l'est, es disposa paral·lela a la capièra. Les obertures exteriors de la casa (portes i finestres) no es distribueixen simètricament. La porta, en lloc d'estar al centre de la façana, es troba lleugerament desplaçada, mentre les finestres s'agrupen. La porta d'accés és de doble fulla, amb una vidriera a la llinda superior. El marc de la porta, en fusta, s'assenta sobre dues pedres en marbre del país. Les finestres, de forma rectangular, amb l'alçada més gran que l'amplada, es componen de vuit peces de vidre, quatre per cada fulla. Aquestes finestres queden tancades mitjançant dos porticons de fusta, els quals es tanquen des de l'interior. L'arrebossat és blanquinós. La cornisa presenta dues motllures paral·leles. A la part baixa s'observa un aïllant de la humitat en ciment repicat, de factura moderna. El llosat (lòsat/tet), de dues pales i vessant recta, és cobert de pissarres (lòses). Per tal que passi la llum a les golfes (humarau) hi ha unes obertures que reben el nom de lucanes o capuchines. A la segona golfa (humaralet) s'observa un petit colomer. En un extrem del llosat, la xemeneia es disposa en forma rectangular, on l'obertura per on surt el fum és protegida per una llosa plana. Al cantó de la xemeneia surt l'escala o penalèr. Els graons o penaus serveixen per aturar l'aigua de la pluja i de la neu.

## Referències

* ↑ «Casa es de Caubet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 abril 2013].
# Torre de l'Hospitalet de l'Infant

La torre de l'Hospitalet de l'Infant era una torre de telegrafia òptica construïda a mitjans del segle xix al terrat d'una de les torres de defensa de l'antic Hospital per a vianants de l'Hospitalet de l'Infant, al municipi de Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant (Baix Camp). Formava part de la línia de telegrafia òptica civil de Madrid a La Jonquera, essent la torre anterior la torre de Sant Jordi d'Alfama, a l'Ametlla de Mar, i la següent la torre del Sol, a Mont-roig del Camp.
El 20 de juliol de 1910 la torre es va ensorrar per problemes d'assentament a causa d'una mala construcció. Part de les pedres escairades es van recuperar de les runes per a construir l'empedrat del camí nord d'accés de la vila de Masboquera.

## Vegeu també

* Telegrafia òptica
* Llista de les torres de telegrafia òptica de Catalunya

## Referències

* ↑ «MB47 Hospitalet de l’Infant. (Torres Telegrafia Òptica Civil)». Col·legi Oficial d'Enginyers Tècnics de Telecomunicació a Catalunya.
* ↑ Tejero, Alfons «Crònica de l'ensorrament de la torre del telègraf òptic». La Revista. Butlletí informatiu de l'Ajuntament de Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant, 01-03-2013.
# Tossal dels Tres Senyors

El Tossal dels Tres Senyors és un cim de 1.362,8 metres d'altitud del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, en territori del poble de Bóixols.
Es troba a l'extrem oriental del terme, a prop del límit amb el terme de Coll de Nargó, de l'Alt Urgell. Queda a prop i a llevant de Cal Valldoriola i al nord-est de Ca l'Astor.

## Etimologia

El nom d'aquest indret és romànic i de caràcter descriptiu: es tracta del tossal que termenejava amb tres senyors feudals, possiblement el baró d'Abella, el senyor de Montanissell i el de Peramola.

## Enllaços externs

* El Tossal dels Tres Senyors en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tossal dels Qualls

El Tossal dels Qualls és un cim de 1.311,8 metres d'altitud del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
És al nord del terme, al vessant meridional de la Serra de Carreu, al costat sud de la Collada del Marinxina.

## La partida rural del Tossal dels Qualls

A l'entorn d'aquest tossal s'estén la partida del mateix nom, que comprèn les parcel·les 200 i 201 del polígon 4 d'Abella de la Conca. Conté 9,9304 hectàrees de pastures, matolls i bosquina i alguns trossos de pineda apta per a extracció de fusta. En el registre del Cadastre apareix escrit com a Tossal des Cua.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic format pels noms comuns tossal i quall, sense que ara per ara es pugui explicar el perquè de l'associació d'aquests dos termes.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 5 novembre 2011].
# The Showroom

The Showroom és una galeria d'art sense ànim de lucre que es troba a Marylebone, Londres, especialitzada en mostrar el treball d'artistes emergents. La galeria presenta quatre propostes cada any, tot permetent als creadors desenvolupar cada projecte in situ. Entre 2018 i 2021 la seva directora fou Elvira Dyangani Ose i des de juliol de 2021 ostenta el càrrec l'historiadora de l'art argentina Gabriela Salgado.
Va obrir les portes el 1983 en un local a Bethnal Verd, a l'East End londinenc. El 2008 va traslladar la seu a un edifici a Marylebone, al carrer Penfold, remodelat pels arquitectes ifau + Jesko Fezer.
La sala ha organitzat exposicions i projectes amb artistes com Mona Hatoum, Sam Taylor-Wood, Simon Starling, Christina Mackie, Jim Lambie, Claire Barclay i Eva Rothschild, entre molts d'altres.
El Showroom rep finançament de l'Arts Council d'Anglaterra. Ha tingut de directors a Elvira Dyangani Ose, Emily Pethick, Kirsty Ogg, Kim Sweet i David Thorp, entre d'altres.

## Referències

* ↑ "The Showroom Gallery", LondonTown.
* ↑ «Gabriela Salgado appointed new Director of The Showroom» (en anglès). Collection Zabludowicz. [Consulta: 5 gener 2023].
* ↑ "Interview with Emily Pethick", How to work together.
* ↑ "The Showroom reopens with The Otolith Group", This is tomorrow, 9 September 2009.

## Enllaços externs

* The Showroom - Lloc web oficial
# Tord negre-i-vermell

El tord negre-i-vermell (Geokichla mendeni) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el terra dels boscos de l'illa de Peleng, propera a Sulawesi.

## Referències

* ↑ «Tord negre-i-vermell». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)