OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Jouer (Bordils)

Can Jouer és una masia gòtica de Bordils (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

és un edifici rural de planta rectangular desenvolupat en planta baixa, pis i golfes. La coberta és de teula àrab a dues vessants i ràfec acabat amb un canal de ceràmica. Parets estructurals de maçoneria amb les façanes arrebossades. A la part superior de la façana principal apareixen dues finestres pintades sobre l'arrebossat, per tal de completar la composició. La porta està emmarcada per grans dovelles i en el primer pis hi a una finestra gòtica amb arc conopial i arquets amb guardapols. El cos superior possiblement fou una ampliació posterior, així com algunes construccions annexes de serveis per ús agrícola. El sostre de la planta baixa és cobert amb volta de canó de rajola enguixada. Rehabilitada totalment al 2002. A la porta dovella hi ha la data de 1562. El mas és propietat de la finca de Can Prim.

## Referències

* 1 2 «Can Jouer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 novembre 2016].
# Giovinezza

Giovinezza (Joventut en italià) va ser l'himne oficial del Partit Nacional Feixista, del règim i de l'exèrcit. També va ser l'himne oficiós d'Itàlia entre 1924 i 1943, ja que solia interpretar-se després de la Marcia Reale, l'himne oficial. La República Social Italiana escollí Giovinezza com a únic himne oficial.
Quan Itàlia fou alliberada el 1944 les tropes aliades suprimiren Giovinezza i el país romangué sense himne oficial fins que el 1946 fou escollit Il Canto degli Italiani.

## Lletra

* Lletra en italià
* Salve o popolo d'eroi
* Salve o patria immortale
* Son rinati i figli tuoi
* Con la fé nell'ideale
* Il valor dei tuoi guerrieri,
* La virtù dei pionieri
* La vision dell'Alighieri
* Oggi brilla in tutti i cuor
* Giovinezza, Giovinezza,
* Primavera di bellezza
* Della vita nell'asprezza
* Il tuo canto squilla e va!
* E per Benito Mussolini,
* Eja eja alalà
* E per la nostra Patria bella,
* Eja eja alalà
* Dell'Italia nei confini
* Son rifatti gli italiani;
* Li ha rifatti Mussolini
* Per la guerra di domani
* Per la gloria del lavoro
* Per la pace e per l'alloro,
* Per la gogna di coloro
* Che la patria rinnegan
* I Poeti e gli artigiani
* I signori e i contadini
* Con orgoglio d'italiani
* Giuran fede a Mussolini.
* Non v'è povero quartiere
* Che non mandi le sue schiere
* Che non spieghi le bandiere
* Del fascismo redentor.

## Referències

* ↑ Radio Marconi. 1997. "Giovinezza Arxivat 2011-05-24 a Wayback Machine.".

## Vegeu també

* Cara al sol, himne de la Falange Española de las JONS.
Viccionari
# N-1411

La N-1411, actualment N-260R, és una carretera de titularitat estatal de la Xarxa de Carreteres del Pirineu que transcorre per la comarca de Cerdanya.

## Recorregut

La carretera travessa paral·lelament el municipi ceretà de Baltarga i dona accés a la LP-4033a, direcció a Bellver de Cerdanya i Riu de Cerdanya.
La carretera neix a la N-260 i acaba enllaçant amb:
* C-16, cap al Túnel del Cadí, Berga i Barcelona.
* LP-4033b, cap a Prats i Alp.

## Referències

* ↑ «Informació sobre la N-1411». RadioSeu.
* ↑ «Manteniment de carreteres (ministeri de foment)». Regió 7.

## Enllaços externs

* La N-1411 en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Baoulé

«Baoulé» té aquests significats:
* Baoulé, riu de Mali afluent del Bakhoy o Bakoye que és el riu d'origen del Senegal per confluència amb el Bafing.
* Baoulé, subafluent del riu Níger qui corre per la Costa d'Ivori i Mali i desaigua al riu Bani, afluent del Níger.
* baoulé o baoule és una raça bovina ivoriana.
* Baoulé (o Baoule), llengua dels baoulés (baoules): llengua baule
* Baoulés (Baoules), baulé (grup humà): Poble del centre, centre-est i mitad sud de la Costa d'Ivori a les regions de Bouaké, Yamoussoukro, Dimbokro, Béoumi, Sakassou, Botro, Daoukro, Bouaflé, Kouassi Kouassikro, Bodokro, Bocanda, Ouelle, M'bahiakro, Toumodi, Tiébissou, Didiévi i Tiassalé.
# Tamara Poliakova

Tamara Eduàrdovna Poliakova (en rus: Тамара Эдуардовна Полякова) (Txernivtsí, 27 d'agost de 1960) és una exciclista ucraïnesa, que va competir també per la Unió Soviètica. Va combinar la pista amb la carretera i es va proclamar dos cops campiona del món en Contrarellotge per equips.

## Palmarès en ruta

* 1987
** Campiona del món en contrarellotge per equips (amb Al·la Iàkovleva, Nadejda Kibardinà i Liubov Pugovítxnikova)
** Vencedora de 2 etapes al Tour de França
** Vencedora de 2 etapes al Tour de l'Aude
* 1989
** Campiona del món en contrarellotge per equips (amb Laima Zilporytė, Nadejda Kibardinà i Natalya Melekhina)
* 1990
** Vencedora d'una etapa al Tour del Drôme
* 1993
** Vencedora d'una etapa al Gracia Tour
* 1994
** 1a al GP Cantó d'Argòvia
* 1995
** Campiona d'Ucraïna en contrarellotge
* 1996
** Campiona d'Ucraïna en ruta
** Campiona d'Ucraïna en contrarellotge
* 1998
** Campiona d'Ucraïna en ruta
** Campiona d'Ucraïna en contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Siidraïta

La siidraïta és un mineral de la classe dels halurs. Rep el nom en honor d'Oleg Iokhanesovich Siidra, del departament de cristal·lografia de la Universitat Estatal de Sant Petersburg (Rússia).

## Característiques

La siidraïta és un iodur de fórmula química Pb₂Cu(OH)₂I₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2016, i la primera publicació data del 2017. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu d'Història Natural de Londres (Anglaterra), amb els números de registre: bm 84642 (especimen original) i bm 2016,1 (fragments de cristall analitzats).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Broken Hill, dons el districte de Broken Hill, al comtat de Yancowinna (Nova Gal·les del Sud, Austràlia). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Siidraite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 novembre 2019].
# Cantó de Rozay-en-Brie

El cantó de Rozay-en-Brie és un antic cantó francès del departament del Sena i Marne, que estava situat al districte de Provins. Comptava amb 22 municipis i el cap era Rozay-en-Brie.
Va desaparèixer al 2015 i el seu territori es va dividir entre el cantó de Fontenay-Trésigny, el cantó de Coulommiers, el cantó d'Ozoir-la-Ferrière i el cantó de Serris.

## Municipis

* Bernay-Vilbert
* La Chapelle-Iger
* Les Chapelles-Bourbon
* Courpalay
* Crèvecœur-en-Brie
* Dammartin-sur-Tigeaux
* Fontenay-Trésigny
* Hautefeuille
* La Houssaye-en-Brie
* Lumigny-Nesles-Ormeaux
* Marles-en-Brie
* Mortcerf
* Neufmoutiers-en-Brie
* Pézarches
* Le Plessis-Feu-Aussoux
* Rozay-en-Brie
* Tigeaux
* Touquin
* Vaudoy-en-Brie
* Villeneuve-le-Comte
* Villeneuve-Saint-Denis
* Voinsles

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | Pierre Comby | radical |
| 1967-1979 | Marcel Chatriot | Divers droite, després RPR |
| 1979-1985 | Jacques Picard | RPR |
| 1985-1998 | Anne-Marie Schaffner | RPR |
| 1998- | Jean-Jacques Barbaux | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Carlito

«Carlito» té aquests significats:
* Carlito, un gènere de tarsers
* Carly Colón, lluitador de lluita lliure
# Geganta de la Sagrera

La Geganta de la Sagrera o Geganta Sagrerina representa el món rural: figura una pagesa que va a buscar aigua amb la gerra de ceràmica que porta com a complement a la mà. La història de la figura comença l'any 2003, quan es forma la Colla Gegantera de la Sagrera amb el projecte de fer uns gegants per al barri, tal com ja havien intentat uns altres grups anys enrere. La idea fonamental era de crear un element representatiu sagrerenc que mantingués viva la cultura popular al barri i que contribuís a aconseguir una identitat forta, resistent al pas del temps.
El novembre d'aquell mateix any ja es presentà la geganta, obra del taller Ventura & Hosta. Aleshores es preveia que l'any següent veuria la llum la parella, un jove de qui s'havia d'enamorar anant a buscar aigua a la font; però no s'arribà a fer. Actualment, la Colla Gegantera de la Sagrera no tan sols és responsable de la Sagrerina, sinó també de dos capgrossos, en Rocabruna i la Rata, i tots tres són esperats a la festa major del barri, la segona quinzena de novembre. La geganta sol participar també en cercaviles i trobades de gegants de Barcelona i no falta mai a les festes de la Mercè ni a les de Santa Eulàlia.

## Referències

* 1 2 3 4 «Geganta de la Sagrera». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Necròpolis (novel·la)

Necròpolis (Nekropola en eslovè) és una novel·la autobiogràfica del multiguardonat autor eslovè de Trieste Boris Pahor. La llengua original del text és l'eslovena. En aquesta obra, l'autor hi parla del seu pas pels camps de concentració. La novel·la va obtenir reconeixement europeu l'any 1990 quan va ser traduïda al francès. Aquesta traducció la van seguir moltes més a altres llengües. Necròpolis va ser nomenat Llibre italià de l'any el 2008 i va guanyar el Premi Napoli al millor llibre en llengua estrangera.

## Contingut

La novel·la comença amb la visita de l'escriptor al parc commemoratiu al costat del camp de concentració de Natzweiler-Struthof. Tot seguit parla d'allò que va viure en altres camps (Dachau, Dora, Harzungen, Bergen-Belsen). La història és autobiogràfica i l'autor, en primera persona, i de manera reflexiva, es pregunta què és el pecat en condicions inhumanes. Així mateix, també parla de la decadència física dels cossos, de l'actitud cap als presos en un entorn així, i de les diferents maneres en què els aquests feien front a una vida al límit de la mort i com miraven de sobreviure. Malgrat les condicions inhumanes, l'instint de supervivència està constantment present en els reclusos del camp. Les seves descripcions van en part més enllà de la seva pròpia experiència, ja que només aprèn algunes coses quan torna a visitar els camps.

## Traduccions de la novel·la

La primera traducció de la Necròpolis va ser en italià l'any 1997. Pahor diu: "Sense Evgen Bavčar, que va portar la meva còpia mecanografiada de la Necròpolis a una editorial francesa, la qual va enviar el meu text a Itàlia, mai no hauria viscut el que he viscut els darrers anys". i "Fins que el llibre no va ser reconegut per la televisió italiana Eslovènia no em va descobrir".
* Català: Necròpolis, 2004 (Pagès Editors. Traducció de Simona Škrabec
* Albanès: Necròpolis, 2014
* Finès: Necròpolis, 2006
* Suec: Nekropol, 2013
* Francès: Pèlerin parmi les ombres Paris, 1990 1966(, 2005, 2007, 2011, 2012 .
* Castellà: Necrópolis, 2010, 2011.
* Anglès: Necròpolis . 2010, 2011
* Rus: Некрополь, 2011.
* Serbi (en alfabet llatí): Necropolis, 2009
* Macedonic: Necròpolis, 2014
* Portuguès: Necrópole, 2013.
* Croat (llengua): Nekropola, 2012.
* Holandès: Necropolis, 2011.
* Alemany: Nekropolis, 2001, 2003.
* Italià: Necropoli, 1997, 2005, 2008/2009
* Anglès (americà): Pilgrim between the shadows (
* Esperanto: Pilgrimanto inter ombroj
* Pahor, Boris. Nekropola. Ljubljana: Mladinska knjiga, 2009.
* França Pibernik, 1967: Boris Pahor, Necròpolis. Sodobnost (1963), volum 15, número 8/9 .
* Slavko Pezdir, 2010: Necròpolis a Trieste. Treball .
* SAZU. Pahor, Boris.
* Alenka Teran Košir, 2012: Boris Pahor: No vaig valer la pena.
* Bernard Nežmah, 2008. Boris Pahor: Necròpolis
* Tjaša Komac: Boris Pahor Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine.
* Koron, Alenka, 1990. Autobiografia com a novel·la. Web: centreslo.net

## Referències

* ↑ «Bukla 91-92 by revija Bukla - Issuu» (en anglès). Arxivat de l'original el 2022-04-05. [Consulta: 11 febrer 2022].
* 1 2 Pahor, Boris. Necropoli. Roma: Fazi, 2008. ISBN 978-88-8112-881-5.
# Banc d'Israel

El Banc d'Israel (en hebreu: בנק ישראל) és el banc central d'Israel. Està situat a Jerusalem, amb una sucursal a Tel-Aviv. Des de 2013, el governador actual és Karnit Flug, la primera dona en ocupar aquest càrrec.

## Referències

* ↑ Tohen, Tova «Karnit Flug named Bank of Israel governor». Reuters [Consulta: 21 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Banc d'Israel
# Tamara Lazakóvitx

Tamara Lazakóvitx (en rus: Тамара Лазакович) (Gusev, Unió Soviètica, 1954 - Vítsiebsk, Belarús, 1992) fou una gimnasta artística russa, guanyadora de quatre medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer l'11 de març de 1954 a la ciutat de Gusev, població situada a l'óblast de Kaliningrad, que en aquells moments formava part de la República Socialista Federada Soviètica de Rússia (Unió Soviètica) i que avui dia forma part de la Federació Russa.
Va morir l'1 de novembre de 1992 a la seva residència de Vítsiebsk (Belarús), a conseqüència de problemes relacionats amb l'alcoholisme.

## Carrera esportiva

Va participar, als 18 anys, als Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 realitzats a Múnic (Alemanya Occidental), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en el concurs complet (per equips); la medalla de plata en la prova de barra d'equilibris, just per darrere de la seva compatriota Olga Korbut; i la medalla de bronze en la prova de concurs complet (individual), just per darrere de Liudmila Turíxtxeva i Karin Janz, i en la prova d'exercici de terra, per darrere de Korbut i Turíxtxeva. En aquests mateixos Jocs finalitzà sisena en la prova de salt sobre cavall, guanyant així un diploma olímpic, com a resultat més destacat.
Al llarg de la seva carrera guanyà una medalla d'or en el Campionat del Món de gimnàstica artística i cinc medalles en el Campionat d'Europa de la modalitat, tres d'elles d'or.
# Solus (Distribució GNU/Linux)

Solus, basada en els projectes discontinuats SolusOS i Evolve OS, és una distribució GNU/Linux desenvolupada de forma independent per a l'arquitectura x86-64. Empra Systemd com a procés d'inici, Calamares com a instal·lador i permet elegir entre diversos entorns d'escriptori, essent Budgie el propi de la distribució. S'enfoca en l'ús d'ordinadors personals, és de llançament continu i fàcil d'utilitzar. El seu gestor de paquets, eopkg, es basa en PiSi de Pardus Linux.

## Referències

* ↑ «Solus». DistroWatch. [Consulta: 10 gener 2024].
* ↑ Medina, Eduardo. «Solus 4.5 trae edición con Xfce y usa PipeWire por defecto». Muy Linux, 10-01-2024. [Consulta: 11 gener 2024].
* ↑ Nestor, Marius. «Solus 4.5 Released with Calamares Installer, PipeWire, Linux 6.6, and New Xfce Edition». 9to5linux, 09-01-2024. [Consulta: 11 gener 2024].
* ↑ Medina, Eduardo. «Solus, una distribución en una situación precaria». Muy Linux, 14-04-2023. [Consulta: 11 gener 2024].
# Cantó de Royan-Oest

El cantó de Royan-Oest és un cantó francès del departament del Charente Marítim, al districte de Rochefort. Té sis municipis i part del de Royan.

## Municipis

* Breuillet
* L'Éguille
* Mornac-sur-Seudre
* Royan (part)
* Saint-Palais-sur-Mer
* Saint-Sulpice-de-Royan
* Vaux-sur-Mer
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1992 | Jean de Lipkowski | UDR, després RPR |
| 1992- | Michel Servit | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| - | - | - | - | 16.157 | 17.709 | 19.923 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Geganta Boja

La Geganta Boja és un dels gegants que forma part del bestiari del Carnaval de Solsona, construït l'any 1979 pel mestre geganter Manel Casserras i Boix.
La geganta va ser el segon dels Gegants Bojos que Manel Casserras (1929-1996) va construir per al Carnaval de Solsona, després del Gegant Boig, com una imatge paròdica i burlesca dels gegants de la Festa Major. Posteriorment van venir El Mocós (1980) i la Geganteta (1982). Durant l'edició de l'any 2004 del Carnaval, va tenir lloc la celebració del 25$^è$ aniversari de la construcció del gegant. Seguint amb la tradició iniciada l'any abans amb el 25$^è$ aniversari del Gegant Boig, una part important de la festa rondava al voltant d'aquest element: la portada del programa d'aquesta edició estava dedicada a aquesta peça, i durant diversos actes realitzats durant la festa solsonina, el protagonista va ser aquest gegant.

## Referències

* 1 2 «El carnaval de Solsona celebra enguany els 25 anys de la Geganta Boja». TV3 Notícies, 09-02-2014.
* ↑ Vilaseca, Noemí; Trilla i Reig, Marc. El Carnaval de Solsona. La història d'un desafiament genuí. Solsona: Associació de Festes del Carnaval de Solsona, 25 febrer 2011, p. 90. D. legal B-7218-2011. ISBN 978-84-614-6965-9.
* ↑ «Els Gegants Bojos». festes.org. [Consulta: 28 agost 2011].
* ↑ Associació de Festes del Carnaval de Solsona Programa Carnaval de Solsona [Solsona], 2004 [Consulta: 14 desembre 2011].
* ↑ Estany, Ramon «El Carnaval posa a la venda els peluixos de la Geganta Boja». Nació Digital, 28-01-2015.

## Enllaços externs

* «Espectacle 25è aniversari Geganta Boja» (vídeo). [Consulta: 14 desembre 2011].
# Nimona

Nimona és una pel·lícula de comèdia d'aventures fantàstica d'animació per ordinador estatunidenca dirigida per Nick Bruno i Troy Quane, a partir d'un guió escrit per Robert L. Baird i Lloyd Taylor, i una història de Baird, Taylor, Pamela Ribon, Marc Haimes, Bruno, Quane i Keith Bunin. Està basat en la novel·la gràfica del mateix nom de ND Stevenson. La pel·lícula original en anglès compta amb la veu de Chloë Grace Moretz com a personatge principal i els coprotagonistes Riz Ahmed i Eugene Lee Yang. S'ha doblat i subtitulat al català.
Originalment, era una producció de Blue Sky Studios, una antiga subsidiària de 20th Century, i havia de ser dirigida per Patrick Osborne, amb una data de llançament inicial el 2020. Després de l'adquisició de 21st Century Fox per part de Walt Disney Company, la producció va rebre el rebuig de la nova direcció de Disney a causa dels temes LGBTQ de la pel·lícula, cosa que va fer-la retardar diverses vegades abans de ser cancel·lada a causa del tancament de Blue Sky l'abril de 2021. Annapurna Pictures va reviure el projecte l'any següent, amb Bruno i Quane fent-se càrrec de la direcció, DNEG Animation proporcionant animació i Netflix adquirint la distribució mundial.
Nimona es va exhibir per primer cop el Festival Internacional de Cinema d'Animació d'Annecy el 14 de juny de 2023 i es va estrenar el 30 de juny de 2023 a Netflix.
Va ser nominada a l'Oscar a la millor pel·lícula d'animació 2023.

## Repartiment de veus

| Personatge | Doblatge original | Doblatge en català |
| Nimona | Chloë Grace Moretz | Irene Miràs |
| Disfressa del nadó dimoni de Nimona | Mia Collins | Alba Higueras |
| Ballister Corvalent | Riz Ahmed | Roger Isasi-Isasmendi |
| Ambrosius Llomdaurat | Eugene Lee Yang | Albert Trifol Segarra |
| Directora | Frances Conroy | Victòria Pagès |
| Reina Valerin | Lorraine Toussaint | Margarita Ponce |
| Thoddeus Sureblade | Beck Bennett | Hernan Fernández |
| Nate Knight | RuPaul Charles | José Luis Mediavilla |
| Alamzapam Davis | Indya Moore | Belén Roca |
| Diego l'Escuder | Julio Torres | Pep Papell |
| Coriander Cavaverish | Sarah Sherman | |
| Gloreth | Karen Ryan | |
| Gloreth de petita | Charlotte Aldrich | Sara Arnau |
| Syntheya, veu del regne | Cindy Slattery | |
| Analista de l'Institut | Sommersill Tarabek | |
| Patinece | Lylianna Eugene | |

## Referències

* ↑ Lang, Jamie. «'Nimona' Gets New Release Date As Netflix Acquires The Long-Awaited Sci-Fi Epic», 11-04-2022. Arxivat de l'original el 11 abril 2022.
* ↑ «Nimona». Goita què fan, ara!. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ Strapagiel, Lauren. «Disney's First Feature Animated Movie With Queer Leads May Never Be Released» (en anglès), 24-02-2021. Arxivat de l'original el 25 febrer 2021. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «Nimona To Be Released by Newly Established Annapurna Animation». Gizmodo, 01-12-2022 [Consulta: 2 desembre 2022].
* ↑ Sánchez, Iker. «Esta es la película nominada a los Oscar 2024 que Disney nunca quiso» (en castellà), 24-02-2024. [Consulta: 6 maig 2024].
* ↑ «Fitxa de doblatge Nimona». Eldoblatge.com. [Consulta: 6 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Nimona a Netflix.
* Tràiler en català
# Barilius bendelisis

Barilius bendelisis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pakistan, l'Índia, el Nepal, Bangladesh, Sri Lanka, Bhutan i Myanmar.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Rahman, A.K.A., 1989. Freshwater fishes of Bangladesh. Zoological Society of Bangladesh. Department of Zoology, University of Dhaka. 364 p.
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* ↑ Rajbanshi, K.G. i I. Csavas, 1982. Bhutan Aquaculture Development in Bhutan - a report prepared for the Establishment of Fish Seed Production Centre Project. FAO FI:DP/BHU80/007, Field Doc. 1. 46 p.
* ↑ Oo, W., 2002. Inland fisheries of the Union of Myanmar. A T. Petr i D.B. Swar (eds.) Cold Water Fisheries in the Trans-Himalayan Countries. FAO Fish. Tech. Pap. 431.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tamaha

Tamaha és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 198 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tamaha tenia 198 habitants, 73 habitatges, i 54 famílies. La densitat de població era d'11,9 habitants per km².
Dels 73 habitatges en un 23,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,4% hi vivien parelles casades, en un 6,8% dones solteres, i en un 24,7% no eren unitats familiars. En el 20,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 4% entre 18 i 24, un 21,2% entre 25 i 44, un 29,8% de 45 a 60 i un 20,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.250 $ i la renda mediana per família de 35.938 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 16.563 $. La renda per capita de la població era d'11.628 $. Entorn del 4,3% de les famílies i el 8,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tamaha». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tamaha». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Solución Independiente

Solución Independiente (SI) és un partit polític burgalès fundat per l'antic alcalde de Burgos José María Peña San Martín i que s'ha presentat diverses vegades a les eleccions locals de la ciutat. A les eleccions municipals espanyoles de 2007 va obtenir les alcaldies de Cogollos, Cubillo del Campo i Villamiel de la Sierra.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Solución Independiente Arxivat 2011-01-14 a Wayback Machine.