OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jordi Suari Font

Jordi Suari Font (Argentona, 1930) fou alcalde d'Argentona des del 1979 fins al 1983 i del 1991 fins al 1992. Fou el primer alcalde electe d'Argentona de la democràcia actual.

## Biografia

Des de ben jove entrà a treballar a una empresa tèxtil, i a partir del 1957 passaria a tenir el seu propi negoci tèxtil, combinant la feina amb estudis a l'escola tèxtil de Canet de Mar.
Durant aquests anys comença també a practicar diversos esports i s'introdueix a la Societat Coral Llaç d'Amistat, del que el seu avi en fou fundador. Sota la presidència d'en Joaquim Ripoll, Suari fou vicepresident i responsable d'activitats culturals de l'entitat. L'any 1969, Suari surt elegit president de l'entitat, i comença una etapa amb moltes activitats culturals més enllà de la coral del cor de clavé (com l'esplai els Cabirols, secció de fotografia, cinema amateur, etc.). L'any 1971 dimiteix del càrrec de president, essent succeït per Josep Suari i Casanovas, i a aquest el succeí Ernest Ferrer. L'any 1976 es torna a presentar per a president, i després d'una votació molt ajustada, el seu contrincant retira la candidatura per a facilitar l'elecció d'un president, si bé Suari només exerciria de president fins al novembre del 77.
Suari era militant de CDC des del 1976, i fou candidat de les primeres eleccions municipals del 1979, enfrontant-se al grup d'esquerres de la CUPA i al grup més conservador de la CAI. Finalment CiU aconseguí 2 regidors (ell i en Josep Lladó i Pasqual). CiU resulta decisiu per formar govern i decideix pactar amb la CUPA, a canvi que Suari sigui alcalde. Aquests fets van desencisar profundament a la CAI, que van optar durant un temps per la política de "cadires buides" com a mostra de rebuig per aquest fet, ja que la CAI va ser el partit més votat i entenia que havia de tenir la clau de la governabilitat. Finalment, més endavant s'acceptà que la CAI formés part del govern, repartint-se les regidories entre els tres partits.
Fou una legislatura on es dugueren a terme obres llargament esperades per al poble, com el clavegueram del carrer Gran o la cobertura i canalització del torrent d'en Tossa.
Suari es presentà com a cap de llista de la Candidatura Democràtica d'Argentona, de caràcter independent, a les eleccions del 1983. Va sortir elegit regidor, si bé sense pactar amb ningú, i fent la feina des de l'oposició.
L'any 1991 es torna a presentar com a cap de llista, aquest cop per Agrupació d'Argentona (que no té a veure amb la d'en Fèlix Rosa) i va sortir elegit regidor, juntament amb dos regidors més. Després d'un pacte, va aconseguir l'alcaldia un altre cop, fins a les discrepàncies internes al govern li van fer perdre una qüestió de confiança davant del Ple el 18 de setembre de 1992, per la qual cosa va haver de renunciar a l'alcaldia i es va elegir a Joaquim Casabella com a nou Alcalde.

## Bibliografia

* Recull Enciclopèdic d'Argentona, de Josep Lladó i Pasqual
Plantilla:Alcaldes d'Argentona
# Crisolores

Crisolores és el nom dels següents personatges:
* Demetri Crisolores, sacerdot destacat en teologia, filosofia, astronomia i política.
* Manuel Crisolores, escriptor grec
# Centro (Rio de Janeiro)

Centro és un barri de classe mitjana de la zona central de la ciutat de Rio de Janeiro, a Brasil. El barri és essencialment comercial i turístic, però té també edificis residencials. Acull la més gran concentració d'edificis financers, seus d'empreses (Petrobras, Vale, Embratel, entre d'altres) i despatxos de la ciutat. La característica dels seus edificis pot variar construccions històriques a grata-cels moderns. Des de 1763, quan la ciutat de São Sebastiao do Rio de Janeiro va ser elevada al rang de seu administrativa de la colònia portuguesa de Brasil, fins a 1960, quan la nova capital va ser creada a Brasilia Districte federal, Centro ha estat el teatre d'algunes de les més importants decisions i esdeveniments de la història del país. Vestigis arquitectònics d'aquest passat subsisteixen avui, convertits en importants atraccions turístiques.
Des de 2009, Centro ha estat objecte d'un procés intens i ràpid de recuperació i de revitalització a través del programa Porto Maravilha, dirigit per l'ajuntament de la ciutat amb el suport del Ministeri de les Ciutats i del sector privat.
En el pla cultural, el barri és sens dubte el que té el més gran nombre de llocs connectats al patrimoni històric de la ciutat, i del Brasil. A més de les antiguitats, hi ha també algunes joies arquitectòniques del modernisme, com l'edifici Gustavo Capanema, concebut per Le Corbusier, Oscar Niemeyer i Lúcio Costa, entre d'altres, amb les seves teules i frescos interiors pintats per Candido Portinari. Els més grans campus de les grans universitats i instituts del país són instal·lats al centre, com la Facultat de dret de la Universitat federal de Rio de Janeiro i l'Institut federal de la filosofia i de les ciències socials de Rio de Janeiro.
El districte té un gran nombre d'establiments comercials, hotels, teatres, cinemes, mercats populars, places, museus, biblioteques, cafeteries. Tradicionalment és el centre de la vida de la ciutat bohèmia, especialment el sub-districte de Lapa. És servit per les estacions de metro Cinelândia, Carioca, Uruguaiana, Presidente Vargas i Central, així com l'estació de tren Central do Brasil.

## Galeria

* Largo da Carioca.
* Vista aèria del barri.
* Vista des de la Badia de Guanabara.
* Interior de l'Abadia Sant Benet de Rio de Janeiro.
* Teatre Municipal de Rio de Janeiro.
* Palau Tiradentes.
* Biblioteca nacional del Brasil.

## Referències

* ↑ «Bairros do Rio» (en portuguès).
* ↑ «Estabelece a denominação, a codificação e a delimitação dos bairros da Cidade do Rio de Janeiro» (en portuguès). Decreto nº 3.158, de 23 de julho de 1981: Prefeitura do Rio de Janeiro - Secretaria Municipal de Urbanismo.
* ↑ «portal Rio», 04-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 19 setembre 2020].

## Bibliografia

* Coarcy, Vivaldo. Itatiaia. Memória da Cidade do Rio de Janeiro (en portuguès), 1988, p. 401. ISBN 85-319-0221-5.
# Tarvos (satèl·lit)

Tarvos o Saturn XXI és un satèl·lit irregular prògrad de Saturn. Fou descobert per l'equip de Brett Gladman, John J. Kavelaars i d'altres l'any 2000 i rebé la designació provisional de S/2000 S 4.

## Característiques

Tarvos té un diàmetre d'uns 15 quilòmetres i orbita Saturn a una distància mitjana de 17,982 milions de km en 926,1 dies, amb una inclinació de 35° a l'eclíptica (39° a l'equador de Saturn), amb una excentricitat de 0,536. Tarvos forma part del grup de satèl·lits de Saturn conegut com a grup gal, un grup de satèl·lits prògrads de Saturn amb característiques similars. Es pensa que Tarvos podria haver-se originat pel trencament d'un satèl·lit més gros o ser un fragment d'Albiorix.
El seu nom prové del déu Tarvos (Tarvos trigaranus) de la mitologia celta, descrit com un déu brau que porta tres grues a l'esquena i company freqüent de Teutatès.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ MPEC 2000-Y14: S/2000 S 3, S/2000 S 4, S/2000 S 5, S/2000 S 6, S/2000 S 10 19 de desembre de 2000 (descobriment i efemèrides)(anglès)
* ↑ Tommy Grav; Matthew J. Holman; Brett J. Gladman; Kaare Aksnes; Photometric survey of the irregular satellites, Icarus, 166 (2003), pp. 33-45(anglès)
* ↑ Gladman, B. J.; Philip D. Nicholson; Joseph A. Burns; Kavelaars, J. J.; Brian G. Marsden; Holman, M. J.; Grav, T.; Carl W. Hergenrother; Jean-Marc Petit; Robert A. Jacobson; i William J. Gray; Discovery of 12 satellites of Saturn exhibiting orbital clustering, Nature, 412 (July 12, 2001), pp. 163–166 (anglès)
* ↑ Grav, T.; i James Bauer; A deeper look at the colors of Saturnian irregular satellites(anglès)
* ↑ IAUC 8177: Satellites of Jupiter, Saturn, Uranus8 d'agost de 2003 (nom del satèl·lit)(anglès)
# Potez

Potez (Pronunciat [pɔtɛz]) va ser un fabricant d'aeronaus francès fundat com Aéroplanes Henry Potez per Henry Potez a Aubervilliers l'any 1919. L'empresa va començar renovant els avions SEA IV excedents de guerra, però aviat va començar a construir unitats noves d'una versió millorada, el Potez SEA VII.

## Història

Durant els anys entre guerres, Potez va construir una gamma de petits avions de passatgers i una sèrie de biplans de reconeixement militar que també van ser construïts a Polònia sota llicència. L'any 1933, l'empresa va comprar el fabricant d'hidrocanoes CAMS (Chantiers Aéro-Maritimes de la Seine).
L'empresa va ser nacionalitzada el 1936, sent fusionada tot seguit amb Chantiers aéronavals Étienne Romano, Lioré et Olivier, CAMS i Société Provençale de Constructions Aéronautiques per tal de formar la Société nationale des construccions aéronautiques du Sud-Est (SNCASE) l'1 de febrer de 1937.
Les fàbriques de Potez a Sartrouville i Méaulte va ser atorgades a la SNCAN (Société nationale des constructions aéronautiques du Nord) i la fàbrica de Berre va anar a SNCASE.
Després de la Segona Guerra Mundial, Potez es va restablir com Société des Avions et Moteurs Henry Potez a Argenteuil però no va tornar a tenir el èxit que havia tingut abans de la nacionalització. Durant l'any 1958, l'empresa va comprar Fouga per formar Potez Air-Fouga, però quan l'últim disseny de Potez, el 840 (un petit avió turboprop) no va tenir l'èxit esperat, van haver de tancar. Els actius restants van ser adquirits per Sud Aviation el 1967.

## Aeronaus

* Potez SEA VII (1919)
* Potez VIII (1920)
* Potez IX (1921)
* Potez X (1922)
* Potez XI (1922)
* Potez XV (1923)
* Potez 23 (1923)
* Potez 25 (1924)
* Potez 27 (1924)
* Potez 28 (1926)
* Potez 29 (1927)
* Potez 31 (1928)
* Potez 32 (1928)
* Potez 36 (1929)
* Potez 37 (1930)
* Potez 38 (1934)
* Potez 39 (1934)
* Potez 42 (1930)
* Potez 43 (1932)
* Potez 50 (1931)
* Potez 53 (1933)
* Potez 540 (1933)
* Potez 56 (1934)
* Potez 58 (1934)
* Potez 60 (1935)
* Potez 62 (1935)
* Potez 452 (1935)
* Potez 630 (1936)
* Potez 650 (1937)
* Potez 661 (1937)
* Potez 662 (1938)
* Potez-CAMS 141 (1938)
* Potez-CAMS 160 (1938)
* Potez-CAMS 161 (1938)
* Potez 220 (1939)
* Potez 230 (1940)
* Potez 91 (1952)
* Potez 75 (1953)
* Potez 840 (1961)

## Motors

* Potez A-4 (1920s)
* Potez 4D
* Potez 4E
* Potez 6D
* Potez 8D
* Potez 12D
* Potez 9A
* Potez 9B (9 cilindre radial)

## Referències

* ↑ Arnaud. «[Focus Il y a 75 ans, les nationalisations de l'aéronautique française]» (en francès), 25-06-2012. [Consulta: 22 gener 2019].
* ↑ Hartmann, Gérard. Les réalisations de la SNCASE, 2005-01-05.
* ↑ Gunston, Bill. World Encyclopedia of Aircraft Manufacturers. (en anglès). Annapolis: Naval Institute Press, 1993, p. 243. ISBN 9780750939812.
* ↑ Gunston, Bill. World Encyclopedia of Aero Engines (en anglès). Wellingborough: Patrick Stephens, 1986, p. 107. ISBN 9780850597172.
# Cross docking

Cross-docking és la pràctica en el món de la logística de descarregar una mercaderia des d'un camió o tren entrant per carregar-la en un camió o tren sortint. L'objectiu és canviar el mitjà de transport, transitar mercaderies amb diferents destins o consolidar mercaderies provinents de diferents orígens.
En sentit estricte el cross-docking es fa sense cap tipus d'emmagatzematge intermedi. El grup Eroski per exemple, treballa així.
La pràctica del cross-docking abarateix molt els costos logístics, tant costos d'emmagatzemament, costos de manipulació, rotació de l'inventari com en espai físic. Amb una correcta coordinació d'entrades i sortides a través dels actuals sistemes d'informació ERP, permet eliminar completament l'emmagatzemament de cap mercaderia.
# Cathy Weseluck

Catherine "Cathy" Weseluck (Toronto, Ontario, Canadà, 27 d'agost de 1970) és una actriu, directora, cantant, actriu de veu i comediant canadenca que sovint treballa amb Ocean Productions a Vancouver, Colúmbia Britànica. És coneguda per haver donat la veu a personatges de diverses sèries anime, fent de figura maternal o de nens petits. Els seus papers que més destaquen són Near a Death Note i Spike a My Little Pony: Friendship is Magic.

## Referències

* ↑ «Cathy Weseluck» (en anglès). Behind the Voice Actors. [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ «Announcing: Cathy Weseluck» (en anglès americà). Pony Con Holland, 13-09-2021. [Consulta: 5 novembre 2022].
# Vaila

Vaila (en nòrdic antic: Valey) és una illa localitzada a l'arxipèlag de les Shetland, a Escòcia. L'illa està ubicada al sud de la península de Westland (illa Mainland).
L'illa ocupa una superfície de 327 hectàrees i la seva altitud màxima sobre el nivell del mar és de 95 metres.
L'illa ha estat habitada des de fa milers d'anys, i s'han trobat restes delneolític i de l'edat del bronze.
Les restes més antigues de l'illa inclouen la torre del castell Mucklaberry, que va ser restaurada en la dècada de 1890.
Hi ha diverses coves al sud i l'oest, i arcs naturals a les costes est i oest.

## Referències

* ↑ Anderson, Joseph (Ed.) (1893) Orkneyinga Saga. Translated by Jón A. Hjaltalin & Gilbert Goudie. Edinburgh. James Thin and Mercat Press (1990 reprint). ISBN 0-901824-25-9
* 1 2 Haswell-Smith, Hamish. The Scottish Islands. Edinburgh: Canongate, 2004. ISBN 978-1-84195-454-7.
* ↑ Overview of Vaila
# Zopirió

* Per a altres significats, vegeu «Zopirió (general)».
Zopirió (en llatí Zopyrion, en grec antic Ζωπυρίων) va ser un gramàtic grec.
Va ser l'autor de la primera part de l'obra anomenada Λειμὼν λέξεων ποικίλων ('leimon lexeon poikilon' jardí de paraules variades) només de la part que anava des de la lletra A fins a la lletra E. L'obra la va completar en la part que restava Pàmfil de Nicòpolis.

## Referències

* ↑ 2.Zopyrion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1331
# Taryn Power

Taryn Power (Los Angeles, 13 de setembre de 1953 - Viroqua, 26 de juny de 2020) fou una actriu estatunidenca. Era la filla petita de Tyrone Power i Linda Christian i la germana de Romina Power.

## Biografia

Els seus pares es van divorciar el 1956. Després del divorci va ser confiada a la mare, juntament amb la seva germana Romina. El pare de Tyrone es va morir després d'un atac cardíac, quan ella tenia 5 anys.
Va actuar en vuit pel·lícules, les dues primeres en espanyol, la resta en llengua anglesa. Els seus papers més importants han estat Valentine De Villefort en El comte de Montecristo (1975) amb Richard Chamberlain, Donald Pleasence i Tony Curtis; i Dione en Simbad i l'ull del tigre (1977), interpretada de Patrick Wayne i Jane Seymour.
El 1975 va conèixer el fotògraf Norman Seeff a Los Angeles, amb qui es va casar poc abans del naixement de la seva primera filla, Tai Dawn Seeff (28 de desembre de 1978), per després separar-se i divorciar-se el 1982. Va tenir dos fills més amb el músic Tony Fox Sales: Anthony Tyrone Sales (4 de setembre de 1983) i Valentina Fox Sales (10 de setembre de 1983). Després es va casar amb William Greendeer, amb qui va tenir la quarta filla, Stella Blanca Greendeer (abril de 1996).

## Filmografia

Filmografia:
* 1990: L'últim secret de les dones: Anita
* 1985: Matt Houston: Deborah (1 episodi)
* 1984: Hydra, el monstre de les profunditats: Margaret
* 1977: The Hardy Boys: Helene Holstead (1 episodi)
* 1977: Simbad i l'ull del tigre (Sinbad et l'Œell du tigre): Dione
* 1977: Tracks: Stephanie
* 1976: Bordella: Olimpia
* 1975: El comte de Montecristo: Valentine De Villefort
* 1974: Un viaje de locos
* 1972: Maria: Maria

## Referències

* ↑ «Muere Taryn, la hermana menor de Romina Power, a los 66 años» (en castellà), 27-06-2020. [Consulta: 27 juny 2020].
* ↑ «biografia de Taryn Power». The New York Times.
* ↑ Evans, Hilary (10 June 1985). Tyrone Power's Daughter Taryn Steps into the Family Business Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., People (magazine)
* ↑ Ty's Children, tyrone-power.com, Retrieved September 21, 2011
* ↑ «Filmografia de Taryn Powell». The New York Times.
# Poti

* No s'ha de confondre amb Potí.
«Poti» té aquests significats:
* Poti (Geòrgia), Ciutat de Geòrgia.
* POTI. Acrònim de Pastoral Obrera de Toda la Iglésia.
Viccionari
# Cristo de Tacoronte

El Santíssim Cristo de los Dolores y Agonía (més conegut com a Santíssim Cristo de Tacoronte), és una escultura que representa Jesucrist abraçant la creu, que es venera al Santuario del Cristo de Tacoronte, al municipi de Tacoronte (illa de Tenerife, Canàries, Espanya). El Crist és el sant patró de Tacoronte.
L'escultura va ser creada per Domingo de Rioja, i és una de les imatges religioses més venerades de les Illes Canàries i la segona imatge de Jesús més venerada a l'arxipèlag després del Santíssim Cristo de La Laguna. L'estàtua va arribar a Tenerife des de Madrid el 1661, va ser portat a l'illa per Tomás de Castro Perera. L'estàtua representa un home nu que abraça la creu, sagnant abundantment, amb un crani i una serp als seus peus. En un primer moment, l'escultura no va ser del grat de la Santa Inquisició, ja que no s'ajustava a l'episodi bíblic de la passió de Crist. Més tard va ser acceptada com a imatge de culte en entendre que el seu inconografía era incomplatible amb la devoció catòlica.
Les festes en honor del Crist se celebra al mes de setembre, el dia principal és el 14 de setembre (dia de l'Exaltació de la Santa Creu). Una altra data important és la vuitena del Crist, que al seu torn se celebra el diumenge següent, amb una processó i amb la participació de persones venedas d'arreu de l'illa de Tenerife, i també de la resta de les Illes Canàries. El Crist també surt en processó per Setmana Santa, la nit del Diumenge de Rams al costat de la Verge dels Dolors i el matí del Diumenge de Resurrecció en solitari.

## Referències

* ↑ «Exposición; Tres clavos, tres cristos». Arxivat de l'original el 2009-10-07. [Consulta: 19 desembre 2012].
* ↑ Domingo, día de la octava Artículo en el diario El Día del alcalde del municipio de Tacoronte

## Vegeu també

* Santuario del Cristo de Tacoronte
* Tacoronte

## Enllaços externs

* Hermandad del Santísimo Cristo de los Dolores de Tacoronte Arxivat 2011-01-28 a Wayback Machine.
* El Cristo de los Dolores de Tacoronte Arxivat 2014-09-03 a Wayback Machine.
# Christophe (pel·lícula de 1999)

Christophe és una pel·lícula pornogràfica gai d'Hervé Bodilis estrenada el 1999.

## Sinopsi

El jove Christophe, de 25 anys, descobreix el plaer entre homes en trobades casuals.

## Repartiment

* Titof (Christophe)
* Franck Roy (Franck)
* Janos Volt (Attila)
* Andras Brandl (Tibor)
* Hervé Bodilis
* Léa

## Producció

Christophe és la primera pel·lícula pornogràfica gai totalment dedicada a l'actor bisexual Titof. L'escena amb Janos Volt prové d'una altra pel·lícula del mateix director rodada el mateix any, Permission à Paris (o Boys of Bastille). Com que l'actor era encara un principiant en el cinema pornogràfic gai, la pel·lícula aprofita per escenificar la iniciació d'un jove.
| « | Christophe d'Hervé Bodilis, documental veritable/fals, segueix els primers passos de Titof al cinema X gai. En general, la desfloració té un coeficient màxim de veritat en les pel·lícules pornogràfiques. | » |
La pel·lícula es va estrenar més tard sota el títol Titof dépucelé. Un crític de cinema va comparar l'estil d'aquesta evocació dels inicis de l'actor amb el de les obres del director Abbas Kiarostami. Hervé Bodilis rodaria altres pel·lícules amb Titof, aquest darrer evolucionant de paper secundari a protagonitzar una pel·lícula feta a mida per a ell amb Titof and the College Boys (Bodilis, 2006).

## Referències

* ↑ Permission à Paris (1999), Internet Movie Database.
* ↑ Boys of the Bastille dans l'Internet Adult Film Database.
* ↑ Jill Gasparina et Teddy Lussi, « Deep inside Cindy Sherman », Revue Images de la culture, n. 21, CNC, 2006, p. 61.
* ↑ Christophe Release Info, Internet Movie Database.
* ↑ « Familles, je vous baise », Les Inrockuptibles, n. 501-509, 2005, p. 123.
* ↑ Nick Rees-Roberts, French Queer Cinema, Edinburgh University Press, 2008 p. 136.
# Vescomtat d’Hostoles

El vescomtat d'Hostoles és un títol nobiliari concedit l'any 1474 pel rei Joan II d'Aragó a Francesc de Verntallat, capità i conseller del rei, senyor del castell d'Hostoles (Sant Feliu de Pallerols). Posteriorment, l'any 1928, fou rehabilitat per la seva descendent Mercè de Casanova i de Ferrer, segona posseïdora.

## Vescomtes d'Hostoles

| | Titular | Període |
| Creació per Joan II d'Aragó |||
| I | Francisco Verntallat | 1474- |
| Rehabilitació per Alfons XIII |||
| II | María de las Mercedes de Casanova y Ferrer | 1928- ? |
| III | Manuel Galindo de Casanova | ? -2003 |
| IV | Manuel Galindo Widenmann | 2004-actual titular |

## Història

* Francesc Verntallat, I vescomte d'Hostoles.
Rehabilitat el 1928 per:
* Mercè de Casanova i de Ferrer, II vescomtessa d'Hostoles.
* Casà amb Manuel Galindo y Galindo. El succeí el seu fill:
* Manuel Galindo de Casanova (.-2003), III vescomte d'Hostoles.
* Casà amb Bergitt A. Windermann Linstrm. El succeí, l'any 2004, el seu fill :
* Manuel Galindo Widenmann, IV vescomte d'Hostoles.

## Referències

* ↑ «Vescomtat d’Hostoles». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", C.S.I.C.
# Yvoire

Yvoire (Ivouère en arpità) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Savoia, regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. Està situat a la riba del Llac Léman.
# Tarvisio

Tarvisio (friülà i alemany Tarvis, eslovè Trbiž) és un municipi italià, dins de la província d'Udine, dins la vall poliglota de Val Canale. Fins al 1918 va pertànyer a l'Imperi Austro-Hongerès en el qual passà a Itàlia., Estava poblat principalment per gent de parla alemanya i eslovena. L'any 2007 tenia 4.962 habitants. Limita amb els municipis d'Arnoldstein (Àustria), Chiusaforte, Hohenthurn (Àustria), Kranjska Gora (Eslovènia), Malborghetto Valbruna i Bovec (Eslovènia).

## Fraccions

* Camporosso in Valcanale (Cjamparos, Žabnice, Saifnitz)
* Cave del Predil (Rabil/Predil, Rabelj, Raibl) m 900
* Coccau (Cocau, Kokova, Goggau) m 672
* Fusine in Valromana (Fusinis, Fužine/Bela Peč, Weißenfels) m 773.
* Monte Lussari (Mont Sante di Lussàri, Višárje, Luschari)
* Muda (Mude, Múta, Mauth)
* Plezzut (Pleçùt, Flíčl, Flitschl) m 813
* Poscolle (Puscuèl, Zágradec, Hinterschloss)
* Rutte (Rute, Trbiške rute, Greuth) m 830
* Sant'Antonio (Sant Antòni, Sankt Anton)

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Renato Carlantoni | Forza Italia |

## Galeria fotogràfica

* Postal del 1915
* La parròquia de Tarvisio
* El monument al granader austríac
* Església de Camporosso
* Monte Lussari
* Les cinc puntes el 2005
* Les cinc puntes el 1915
* El llac del Predil i les Cinc Puntes
* El pas del Predil
* Plezzut
# Cómplices

«Cómplices» té aquests significats:

## Música

* Cómplices, duet musical gallec.
* Cómplices (àlbum de Cómplices)
* Cómplices (àlbum de Luis Miguel)
* Cómplices (àlbum de Chicuelo)
* Cómplices (àlbum de Pedro Aznar)

## Cinema i televisió

* Cómplices (telenovel·la xilena)
* Cómplices (telenovel·la colombiana)
* Cómplices (telenovel·la espanyola)
* Cómplices (pel·lícula)

## Literatura

* Cómplices, llibreria LGBT de Barcelona.
# Potiskum

Potiskum és una ciutat i capçalera d'una Local Government Area de l'estat de Yobe, a Nigèria. La LGA té una superfície de 559 km² i una població de 205.876 habitants (2006). És la capital (discutida) de l'emirat de Potiskum.