OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Plaça dels Arbres

La Plaça dels Arbres és una plaça pública de Vila-rodona (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La plaça dels Arbres presenta planta rectangular i està situada al centre actual de la vila. Entre dos carrers de fort pendent, la plaça equilibra mitjançant un accés esglaonat, el desnivell entre la Casa de la Vila, situada en un pla inferior, i l'església, que tanca l'espai per la part més elevada. Aquesta elevació respecte dels carrers de circulació rodada constribueix a donar a aquest espai públic un caràcter aïllat que, juntament amb la presència dels arbres i amb la disposició de la resta d'elements (bancs, gronxadors, ...), revelan la voluntat urbanística del projecte.

## Història

La idea de la construcció de l'actual plaça dels Arbres data de mitjan segle xix, quan es va fer palesa la necessitat d'una nova plaça pública suficient per a una població en increment demogràfic i econòmic. L'emplaçament triat corresponia al lloc ocupat pel cementiri vell i per l'hort del rector. El 21 de juliol de 1861, el govern concedí a l'Ajuntament el cementiri vell, i el 1867 passà a mans municials l'hort del rector. Les obres més importants quant a la configuració de l'espai actual de la plaça van ser realitzades entre 1868 i el 1873, data en la qual es procedí a plantar els arbres que encara avui la caracteritzen.
El 1986 es remodelà de forma considerable, es pavimentà eliminant els arbres del recinte interior i es canvià el mobiliari urbà.

## Referències

* 1 2 3 «Plaça dels Arbres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2017].
# Plaça dels Gramàtics

La Plaça dels Gramàtics és el nom actual d'un espai urbà pertanyent al barri antic de la ciutat de Lleida que, conjuntament amb la plaça del Dipòsit i d'altres carrers dels voltants, ocupa la part de la ciutat que actualment és el Pla de l'Aigua, que s'havia anomenat des del segle xiv al XVIII Pla dels Gramàtics i, amb anterioritat, Pla del Mur com a referència als vestigis de muralla que ocupava, propers a la Porta de Boters, enderrocats a mitjan segle xix.

## Nom i història

El seu nom prové de les Escoles de Gramàtica, Lògica i Filosofia, originalment emprades com a saboneries, i més tard, al segle xv, ja pertanyents a l'Estudi General de Lleida, la universitat medieval de la ciutat, nascuda l'any 1300. Entre 1969 i 1973, el fotògraf lleidatà Enric Garsaball Espinet va ser assessorat per l'historiador local Josep Lladonosa per tal de recrear imatges a l'oli de la ciutat com devia haver estat l'any 1640. Una d'elles proposa el possible aspecte dels voltants del barri universitari a l'època.
Aquests terrenys universitaris van perdre el seu ús l'any 1707. L'Estudi General, com altres edificis de la ciutat, va ser abolit i les seves possessions immobles van passar a disposició militar l'any 1735, després de la Guerra de Successió Espanyola, havent patit nombrosos problemes anteriors com els setges de 1646, 1647 i 1707. De la Universitat se'n conserven dos capitells als Blocs El Pla, encastats a la paret de maó i que havien estat descoberts cap a 1920.

## Rehabilitació

L'estudi Bmés R29Arquitectes va presentar un projecte l'any 2009 per la remodelació de la plaça, remodelant les façanes dels edificis d'obra social i reorganitzant els seus espais interiors. Actualment s'hi pot veure un gran mural de 140 metres quadrats de l'artista Veronica Werckmeister i que ocupa una façana sencera.

## Vegeu també

* Plaça del Dipòsit (Lleida)

## Referències

* ↑ Josep Lladonosa, L'Estudi General de Lleida del 1430 al 1524, Institut d'Estudis Catalans, Lleida, 1970 (p. 13)
# Posella

Un prestatge, també anomenat lleixa o posella, és un pla horitzontal utilitzat en les cases, les empreses o els magatzems per a dipositar-hi objectes. En general és fabricat amb un material resistent com la fusta, el bambú o el metall. Els suports d'un prestatge han variat i poden per exemple ser una consola, escaires, una cremallera o falca. Els prestatges s'utilitzen en els mobles de biblioteca, les biblioteques, els armaris i els mobles de tipus prestatgeria, dits així per sinècdoque.
A Alcoi també se la coneix com alçador. També se'n diu enfila quan n'és un d'un armari, especialment de la cuina. Rep el nom de pinte quan és una peça de fusta o d'obra que és com una prolongació horitzontal de la part inferior de la campana de la llar de foc, que serveix d'escudeller. Un escudeller o tinell és la post o pedrís col·locat a una certa altura i adossat a la paret de la cuina, per a tenir-hi escudelles, plats, olles i altres atuells.

## Referències

* ↑ http://www.doityourself.com/stry/h2buildshelves How To Build Shelves, ed. Do it Yourself
* ↑ Le grand livre du rangement, Sébastien Chevriot i Élise Fossoux, editorial Eyrolles, 2012, pàg. 68-69
* ↑ https://www.alcoi.org/export/sites/default/es/areas/gabinet/campanyes/campanyes_anuals/1996_Vocabulari_ciutat.pdf Arxivat 2019-12-17 a Wayback Machine.
* ↑ «DIEC». IEC. [Consulta: 19 desembre 2019].

## Vegeu també

* Llibreria
* Armari
* Consola
# Pleasant Run Farm

Pleasant Run Farm és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 4.731 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pleasant Run Farm tenia 4.731 habitants, 1.637 habitatges, i 1.314 famílies. La densitat de població era de 1.739,7 habitants/km².
Dels 1.637 habitatges en un 45,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,8% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 19,7% no eren unitats familiars. En el 16,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,89 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,3% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 6,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 61.359 $ i la renda mediana per família de 64.718 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.667 $ mentre que les dones 30.085 $. La renda per capita de la població era de 22.388 $. Aproximadament el 4,2% de les famílies i el 4,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pleasant Run Farm». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pleasant Run Farm». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Pleasant Valley

«Pleasant Valley» té aquests significats:
* Pleasant Valley (Alaska).
* Pleasant Valley (Missouri).
* Pleasant Valley (Nevada).
* Pleasant Valley (Nova York).
* Pleasant Valley (Virgínia de l'Oest).
* Pleasant Valley (Jamaica).
# Policistineus

Els policistineus (Polycystinea) són una classe de protists radiolaris. Inclouen la majoria dels radiolaris fòssils i els seus esquelets són abundants als sediments marins, essent un dels grups de microfòssils més comuns. Aquests esquelets estan composts de sílice opalina. Alguns prenen la forma d'espícules relativament simples, però en d'altres formen xarxes més elaborades, com esferes concèntriques amb espines radials o seqüències de cambres còniques.

## Referències

* Systematics of the Radiolaria

## Enllaços externs

* Radiolaria.org
* Tree of Life: Polycystine Radiolarians Arxivat 2019-11-29 a Wayback Machine.
# Praia de Ponta Figo

Praia de Ponta Figo és una localitat de São Tomé i Príncipe, una subdivisió a la part oriental de la vila de Neves, al districte de Lembá, al sud-oest de l'illa de São Tomé. La seva població és de 193 (2008 est.). Es troba lluny de la Carretera Nacional 1 (EN1) que comença a la capital São Tomé.

## Evolució de la població

Població de Praia de Ponta Figo (2001-2008) :
| 2001 | 2008 |
| 169 | 193 |

## Referències

* ↑ INE Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine., Evolução da população São-Tomense por localidades, 2001/2007-08
# Pommereuil

Pommereuil és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 742 habitants. Limita al nord amb Forest-en-Cambrésis, a l'est amb Ors, al sud amb Bazuel i a l'oest amb Le Cateau-Cambrésis.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 672 | 701 | 756 | 707 | 752 | 717 | 742 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marc Dufrenne | PS |
# Ponterwyd

Ponterwyd és un poble del comtat de Ceredigion, a les Muntanyes Càmbriques, a una vintena de km d'Aberystwyth seguint l'estrada A44. La rica història de Ponterwyd és ben visible per tot el municipi. Al bell mig del poble s'hi pot trobar el 'Hen Bont' ("Pont Vell", en gal·lès), un pont del segle xviii, adjacent a la capella georgiana. Els edificis de Ponterwyd tenen dates molt diferents, que van des del període georgià fins a les últimes dècades del segle xx, on es construïren un grup de bungalows amb el nom de 'Penlon'.

## Enllaços externs

* www.geograph.co.uk : fotos de Penterwyd i voltants
# Port Carbon

Port Carbon és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 2.019 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Port Carbon tenia 2.019 habitants, 846 habitatges, i 577 famílies. La densitat de població era de 1.012,4 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 846 habitatges en un 25,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,9% hi vivien parelles casades, en un 13,2% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 28,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,5% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 20,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.875 $ i la renda mediana per família de 37.939 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.165 $ mentre que les dones 20.872 $. La renda per capita de la població era de 16.496 $. Entorn del 5,2% de les famílies i el 7,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Port Carbon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Port Carbon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Port Dickinson

Port Dickinson és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.697 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Port Dickinson tenia 1.697 habitants, 734 habitatges, i 438 famílies. La densitat de població era de 1.040 habitants per km².
Dels 734 habitatges en un 32% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,8% hi vivien parelles casades, en un 14,4% dones solteres, i en un 40,2% no eren unitats familiars. En el 34,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.393 $ i la renda mediana per família de 44.779 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.870 $ mentre que les dones 25.726 $. La renda per capita de la població era de 19.667 $. Entorn del 3,4% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Port Dickinson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Port Dickinson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Prescripció

«Prescripció» té aquests significats:
* Prescripció (dret), adquisició o extinció de drets per haver transcorregut un cert lapse de temps
* Prescripció (medicina), receptar una determinada medicació
# Pollocksville

Pollocksville és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2008 tenia 256 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pollocksville tenia 269 habitants, 126 habitatges i 76 famílies. La densitat de població era de 324,6 habitants per km².
Dels 126 habitatges en un 21,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,6% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 38,9% no eren unitats familiars. En el 38,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,4% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 20,8% entre 25 i 44, un 32,7% de 45 a 60 i un 21,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.500 $ i la renda mediana per família de 51.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.429 $ mentre que les dones 18.571 $. La renda per capita de la població era de 22.528 $. Entorn del 7,4% de les famílies i el 9,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pollocksville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pollocksville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Premis YoGa 2002

Els 13è Premis YoGa foren concedits al "pitjoret" de la producció cinematogràfica de 2001 per Catacric la nit del 28 de gener de 2002 "en un lloc cèntric de Barcelona" per un jurat anònim que ha tingut en compte les apreciacions, comentaris i suggeriments dels lectors de la seva web (Ai, si Kubrick tornés de la tomba!).

## Guardonats

| Secció | Premi | Nom | Guanyador |
| Cinema estranger | Pitjor pel·lícula | "Inteligencia artificial" | Tomb Raider |
| Cinema estranger | Pitjor director | "Este... argentino para prinsipiantes" | Fito Páez, per Vidas privadas |
| Cinema estranger | Pitjor actor | "¡Socorro! Soy un pez" | Ben Affleck, per Pearl Harbor |
| Cinema estranger | Pitjor actriu | "Demasiada carne" | Jennifer Lopez, per Plans de boda i Mirada d'àngel |
| Cinema espanyol | Pitjor pel·lícula | "Tanito pierde el tren" | Sin noticias de Dios |
| Cinema espanyol | Pitjor direcció (ex aequo) | "El paraíso ya no es lo que era" | Carlos Saura, per Buñuel y la mesa del rey Salomón |
| Cinema espanyol | Pitjor direcció (ex aequo) | "El paraíso ya no es lo que era" | Manuel Gutiérrez Aragón, per Visionarios |
| Cinema espanyol | Pitjor actor | "¡Adiós, muñeco!" | José Luis Moreno, per Torrente 2: Misión en Marbella |
| Cinema espanyol | Pitjor actriu | "Extranjera de sí misma" | Penélope Cruz, per Blow, La mandolina del capità Corelli i Tots els cavalls bonics |
| Especials | Uno de los nuestros | "¿Algo que contar?" | Vicente Molina Foix, per Sagitario |
| Especials | Maquillatge | "Todos los cabellos bellos" | Les perruques de Tiempos de azúcar, Blow, Druides i la de Javier Cámara a Lucía y el sexo |
| Especials | Autoestima | "Mola ser jefe" | Julio Fernández, "por la Operación Triunfo de la Fantastic Factory" |

## Referències

* ↑ Tomb raider i Sin noticias de Dios, víctimes dels YoGa xarxa.cat, 2 de febrer de 2002

## Enllaços externs

* 13è Premis YoGa a catacric.org
# Psira (illot)

Psira (grec Ψείρα [psíra], literalment polls (paràsits)) és una petita illa grega deshabitada al nord-est de Creta, al Golf de Mirabello.
Segons les excavacions arqueològiques, l'illa va ser habitada des de la prehistòria i els assentaments de l'època minoica van ser destruïts per l'erupció de Tera.
# Psique reviscolada pel petó de l'amor

Psique reviscolada pel petó de l'amor, també anomenada L'amor de Psique o El petó, és un grup escultòric de marbre blanc realitzat a la fi del s. XVIII per l'artista italià Antonio Canova. Representa la interpretació socràtica de l'impuls d'Eros (l'Amor), la funció dinamitzada d'unir cos i ànima servint-se d'estímuls sensorials i intel·lectuals que emfasitzen la passió amorosa. Es conserva al Museu del Louvre de París.

## Història

L'escultura fou elaborada al 1787, però no fou acabada fins a 1793 pel considerat millor escultor neoclàssic, Antonio Canova (Possagno, Itàlia, 1 de novembre de 1757-Venècia, 13 d'octubre de 1822), per encàrrec del coronel britànic John Campbell (lord Cawdor) al 1787, tot i que en acabant l'adquirí el marxant i col·leccionista holandés Henry Hoppe al 1800, i més tard acabà en mans del rei de Nàpols i cunyat de Napoleó, Joachim Murat, que la comprà per exhibir-la al seu castell.
És una de les sis versions de la llegenda de Cupido i Psique, immortalitzada per Apuleu en les Metamorfosis (L'Ase d'Or), que creà Antonio Canova.
A hores d'ara la peça es mostra al Museu del Louvre de París, França.

## Referències

* ↑ Garrido, Manuel. «La filosofía platónica del amor». A: Los diálogos eróticos: Banquete y Fedro. Madrid: Tecnos, 2013, p. 17. ISBN 9788430958207.
# Província de Diyarbakır

Diyarbakır és una província a la part oriental de Turquia, administrada per un governador nomenat pel govern central.
Diyarbakır ha estat la llar de moltes civilitzacions. Diyarbakır i l'àrea circumdant són un important jaciment arqueològic d'artefactes i talles de pedra de l'era Mesolítica. La província de Diyarbakır ha estat governada per accadis, luvites, hitites, hurrites, mittanis, assiris, urartus, arameus, frigis, escites, babilonis, perses, macedonis, grecs, romans, parts, romans d'Orient, perses sassànides, àrabs turcs seljúcides, mongols, perses safàvides i finalment turcs otomans.
Diyarbakır fou un primer baluard del cristianisme arameu (siríac), i també del cristianisme armeni. Abans de la Primera Guerra Mundial, els grups ètnics cristians constituïen un 30% de la població.
Des de la Primera Guerra Mundial, i les massacres de la població cristiana, només uns quants milers d'arameus (siríacs) i armenis viuen encara a la província, alguns a la ciutat de Diyarbakır i altres en pobles assiris i armenis.
La província, actualment, té una gran proporció de població turca, seguida en nombre per kurds ètnics. Altres grups inclouen arameus (siríacs), armenis, àrabs i yazidis.

## Districtes

La província de Diyarbakır es divideix en 17 districtes
* Bağlar
* Bismil
* Çermik
* Çınar
* Çüngüş
* Dicle
* Eğil
* Ergani
* Hani
* Hazro
* Kayapınar
* Kocaköy
* Kulp
* Lice
* Silvan
* Sur
* Yenişehir

## Llocs històrics de ciutat

Gran Mesquita de Diyarbakır La mesquita més antiga d'Anatòlia. Després de la captura de Diyarbakır el 639, la zona va passar a estar sota el control dels musulmans, i el temple més gran al cor de la ciutat (L'Església de Martoma) va ser convertit en una mesquita. Més tard, en l'any 1091, sota el comandament de Gran governant seljúcida Màlik-Xah I, va comportar-ne una profunda restauració; les diverses addicions i renovacions dels diferents períodes estan prenent forma a la llum de les inscripcions. La Mesquita Omeia de Damasc, del famós primer període islàmic (a causa de similituds) s'interpreta com a reflex de la gran Mesquita de Diyarbakir a Anatòlia.
Muralles de Diyarbakır
Les muralles de Diyarbakır tenen la distinció de ser les segones més llargues del món, després de la Gran Muralla de la Xina. Les seves muralles fan 5,5 quilòmetres de llarg, 3,5 metres de gruix i entre 10 i 12 metres d'alçada.

## Referències

* ↑ Edmonds, Anna G. Turkey's religious sites (en anglès). Damko, 1997, p. 229. ISBN 9758227009.
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-07-26. [Consulta: 6 març 2011].

## Enllaços externs

* (anglès) Fotografies de la capital d'aquesta província
* (anglès) Informació sobre el pronòstic del temps a Diyarbakır Arxivat 2009-02-12 a Wayback Machine.
* (anglès) Historical Armenian presence in Diyarbakır Province
* Informació turística disponible en anglès al lloc web del Projecte de promoció d'Anatòlia del Sud-est. Arxivat 2009-03-21 a Wayback Machine.
* (anglès) Notícies de Diyarbakır en directe Arxivat 2010-02-08 a Wayback Machine.
# Psychoda malleola

Psychoda malleola és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* La placa subgenital és quadrada i presenta petits lòbuls apicals.
* Les antenes tenen 16 segments (els núms. 14 i 15 es troben parcialment fusionats).

## Distribució geogràfica

Es troba a Malàisia, Borneo, les illes Filipines (Luzon, Negros i Mindanao), les illes Ryukyu i Àfrica.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Tokunaga, M. i Komyo E., 1954. Japanese Psychodidae. I. Psychoda species. Philippine Journal of Science. 83:307-317.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Satchell, G.H., 1955. New species of East and Central African Psychodidae. Part 1. Revue de zoologie et de botanique africaines. 51:339-372.
* 1 2 Quate, L. W., 1962. A taxonomic study of Borneo Psychodidae (Diptera: Psychodidae). Pacific Insects. 4:1-75.
* ↑ Laurence W. Quate, 1962. The Psychodidae of Batu Caves, Malaya (Diptera). Pacific Insects 4 (1): 219-234.
* ↑ Quate, L. W., 1965. A taxonomic study of Philippine Psychodidae (Diptera). Pacific Insects. 7: 815-902. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Quate, L. W., 1966. The Psychodidae of the Ryukyu Islands (Diptera). Pacific Insects. 8:299-318. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)