OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# My Last Day

My Last Day és un curtmetratge d'anime cristià del 2011 creat per The Jesus Film Project, amb Barry Cook i STUDIO4°C. La història es desenvolupa a través dels ulls d'un criminal que rep la mateixa sentència de crucifixió que Jesucrist. Es tracta d'un curtmetratge de penediment, penediment i redempció. La pel·lícula està disponible en diverses llengües, entre les quals hi ha el català.

## Resum

Un presoner mira com Jesús és flagel·lat al pati de Pilat. Recorda les ensenyances de Jesús i es pregunta per què estan fent mal a un home innocent. Horroritzat, recorda el seu propi crim.
La multitud al pati crida i demana que Jesús sigui crucificat. El lladre, un altre home i Jesús llavors se'ls lliga a unes bigues i marxen cap a Gòlgota. Arriben i els claven les ungles als canells.
Cada home està penjat d'una creu, els peus clavats a una lleixa de fusta. El lladre afirma que Jesús és el Messies i li demana que el recordi. Jesús li promet que aquell dia estaran junts al paradís. Una fosca tempesta cobreix el turó i Jesús mor. El lladre mor en un tancar i obrir d'ulls i veu Jesús en un lloc preciós.

## Rebuda

Amanda Lago, de GMA News Online of the Philippines, va donar una crítica positiva a la pel·lícula, elogiant-ne l'animació i la fotografia, i afirmava que hi havia "una tendència als plans ajustats: un zoom als ulls dels personatges per mostrar dolor i penediment, i un primer pla d'un clau que es clava a la carn per ressaltar la brutalitat de la crucifixió".

## Referències

* ↑ «Studio 4°C Animates Campus Crusade for Christ's Jesus Short» (en anglès). Anime News Network, 25-05-2024. [Consulta: 25 maig 2024].
* ↑ Sun, Eryn. «Classic 'JESUS' Film Now in Japanese Anime» (en anglès). The Christian Post, 15-04-2011. [Consulta: 25 maig 2024].
* ↑ «My Last Day». Jesus Film Project. [Consulta: 25 maig 2024].
* ↑ Lago, Amanda. «Film review: 'My Last Day'—Christ's story for the anime generation» (en anglès). GMA News Online, 06-04-2012. [Consulta: 25 maig 2024].

## Enllaços externs

* My Last Day (català) al web oficial de Jesus Film Project
# Arcella

Arcella és gèneres d'amoebozous que produeixen una testa protectora quitinosa. La testa posseeix una obertura a través de la qual surten els pseudòpodes. Viuen lliurement a les aigües dolces i que abunda en ambients on es produeixen processos de nitrificació.
L'espècie tipus és Arcella vulgaris. Comprèn al voltant de 130 espècies.

## Taxonomia

* Arcella arenaria Greeff, 1866
** Arcella arenaria sphagnicola Deflandre, 1928
* Arcella artocrea aplanata Grospietsch, 1954
* Arcella catinus Penard, 1890
* Arcella conica Playfair, 1917
* Arcella dentata Ehrenberg
* Arcella discoides Ehrenberg, 1871
** Arcella discoides pseudovulgaris Deflandre, 1928
** Arcella discoides scutelliformis Playfair, 1918
* Arcella gibbosa Penard, 1890
* Arcella hemisphaerica Perty, 1852
** Arcella hemisphaerica gibba Deflandre, 1928
** Arcella hemisphaerica intermedia Deflandre, 1928
** Arcella hemisphaerica undulata Deflandre, 1928
* Arcella megastoma Penard, 1902
* Arcella polypora Penard, 1890
* Arcella rotundata Playfair, 1918
** Arcella rotundata aplanata Deflandre, 1928
* Arcella tuberosus Decloitre, 1954
* Arcella vulgaris Ehrenberg, 1832
** Arcella vulgaris undulata Deflandre, 1928
* Arcella gandalfi

## Referències

* ↑ Gray, Ernest. Microbiology: An Introduction (en anglès). Crosby Lockwood, 1954, p. 113.
* ↑ "Arcella Ehrenberg, 1832". National Institute for Environmental Studies, Japan.
* ↑ Féres, Jordana C.; Porfíria-Sousa, Alfredo L.; Ribeiro, Giulia M.; Rocha, Gustavo M.; Sterza, José Mauro; SOUZA, Maria Beatriz G.; Soares, Carlos Eduardo A.; Lahr, Daniel J. G. «Morphological and Morphometric Description of a Novel Shelled Amoeba Arcella gandalfi sp. nov. (Amoebozoa: Arcellinida) from Brazilian Continental Waters». Acta Protozoologica, 55, 4, 2016, pàg. 221-229. DOI: 10.4467/16890027AP.16.021.6008.

## Enllaços externs

* Tolweb: Arcella
# Sihelné

Sihelné és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. El 2023 tenia 2.186 habitants.

## Referències

* ↑ «Žilinský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 31-12-2023. [Consulta: 27 abril 2024].
# Seneca

«Seneca o Sèneca» té aquests significats:
* Llengua seneca
* Seneca (grup humà), tribu de nadius americans
* Biografies:
** Marc Anneu Sèneca, conegut com a Sèneca el vell retòric romà i pare de Luci Anneu Sèneca
** Luci Anneu Sèneca, conegut com a Sèneca el jove o, habitualment, senzillament com a Sèneca; filòsof i tràgic romà
* Toponímia:
** Seneca (Carolina del Sud)
** Seneca (Dakota del Sud)
** Seneca (Illinois)
** Seneca (Kansas)
** Seneca (Missouri)
** Seneca (Nebraska)
** Seneca (Oregon)
** Seneca (Pennsilvània)
** Seneca Falls, població dels Estats Units a l'estat de Nova York
** Seneca Gardens, població dels Estats Units a l'estat de Kentucky
** Seneca Knolls, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York
** West Seneca, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York
# Pseudancistrus genisetiger

Pseudancistrus genisetiger és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Isbrücker, I. J. H. (1980). Classification and catalogue of the mailed Loricariidae (Pisces, Siluriformes). Verslagen en Technische Gegevens, Universiteit van Amsterdam, 22, 1-181.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cal Pinyol

Cal Pinyol és un edifici del municipi de Gratallops (Priorat) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta baixa i dos pisos, el primer amb balcons i el segon amb finestres agrupades per parelles. Els balcons són suportats per mènsules. La decoració exterior comprèn unes falses columnes a banda i banda de la façana amb basa, fust estriat i una ornamentació al lloc del capitell. És obra de qualitat, amb arrebossat, i la porta, de pedra. Els balcons són de ferro amb forjats. L'edifici constitueix un element estrany dins la tipologia de cases de poble i marca, juntament amb Cal Portal, el moment de màxima esplendor en les construccions populars, justament en el moment que s'inicia la davallada provocada per la fil·loxera.

## Història

La casa pertany a una branca de la família Pinyol, originària de Lloà. Durant molts anys no ha estat més que una segona residencia, i la casa era ocupada principalment pels mitgers de les terres, propietat de la família Pinyol. Darrerament ha estat objecte d'obres de restauració.

## Referències

* 1 2 «Cal Pinyol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 desembre 2015].
# Cantó de Claret

El cantó de Claret és un cantó francès del departament de l'Erau, a la regió del Llenguadoc-Rosselló. Forma part del districte de Montpeller, té 9 municipis i el cap cantonal és Claret.

## Municipis

* Campanha
* Claret
* Ferrièiras de las Veirièiras
* Garrigues
* Fontanés
* Lauret
* Sautairargues
* Vaquièiras
* Valfaunés
# Musseromys beneficus

Musseromys beneficus és una espècie de rosegadors de la família dels múrids. És endèmic de l'illa de Luzon (Filipines). Té una llargada de cap a gropa de 75–84 mm, la cua de 82–88 mm, els peus de 18–19 mm, les orelles de 16 mm i un pes de fins a 22 g. El pelatge, curt i suau, és de color marró rogenc al dors i més clar al ventre. Probablement és un animal nocturn i arborícola

## Referències

* ↑ Heaney, L. R.; Balete, D. S.; Rickart, E. A.; Veluz, M. J.; Jansa, S. A. 2014. «Three New Species of Musseromys (Muridae, Rodentia), the Endemic Philippine Tree Mouse from Luzon Island». American Museum Novitates, 3.802: 1–27
# Sofia Úrsula d'Oldenburg

Sofia Úrsula d'Oldenburg (en alemany Sophie Ursula von Oldenburg) va néixer a Delmenhorst (Alemanya) el 10 de desembre de 1601 i va morir a Rosenburg el 5 d'abril de 1642. Era una noble alemanya, filla d'Antoni II d'Oldenburg (1550-1619) i de Sibil·la Elisabet de Brunsvic-Luneburg (1576-1630).

## Matrimoni i fills

El 17 de març de 1633 es va casar amb el comte Albert Frederic de Barby-Mühlingen (1597-1641), fill del comte de Barby Jobst (1544-1609) i de Sofia de Schwarzburg-Rudolstadt (1579-1630). El matrimoni va tenir quatre fills:
* Cristina Elisabet (1634-1681), casada amb Rodolf August de Brunsvic-Wolfenbüttel (1627-1704)
* Justina Sofia (1636-1677), casada amb Enno Lluís de Friesland (1632-1660).
* Emília Juliana (1637-1706), casada amb el comte Albert Antoni de Schwarzburg-Rudolstadt (1641-1710).
* Antònia Sibil·la (1641-1684), casada amb Cristià Guillem de Schwarzburg-Sondershausen (1647-1721).

## Enllaços externs

* http://awt.ancestrylibrary.com
# Santa Lucía de Tirajana

Santa Lucía de Tirajana és un municipi de l'illa de Gran Canària, a les illes Canàries. Està situat entre els municipis de San Bartolomé de Tirajana i Agüimes. Posseïx dues zones amb característiques bé diferenciades:
* La costa (plans de Sardina), on actualment viu gairebé tota la seva població, en la qual destaquen els nuclis urbans de Sardina del Sur, Vecindario i el pago de Pozo Izquierdo (on se celebren anualment proves valedores per al campionat mundial de windsurf en una platja a la qual ha donat renom el campió d'aquest esport Björn Dunkerbeck).
* El cim (caldera de Tirajana), zona de poblament més escàs i també més tradicional, amb el pagament de Santa Lucía (capçalera municipal).

## Economia

La seva principal activitat econòmica és el comerç, acompanyada de l'agricultura (tomàquet, flors, etc., conreats principalment en hivernacles), encara que gran part de la població treballa en el sector turístic de San Bartolomé de Tirajana o en petites indústries locals (sobretot, en el veí polígon industrial d'Arinaga, pertanyent al municipi d'Agüimes). Forma una mancomunitat municipal (Mancomunitat del Sud-est) amb els municipis d'Agüimes i Ingenio, comarca que des de l'arribada a la democràcia a Espanya ha conegut un intens desenvolupament demogràfic, econòmic i social.

## Població

| Any | Població | Densitat |
| 1991 | 33.059 | - |
| 1996 | 40.127 | - |
| 2001 | 47.653 | 768,58/km² |
| 2002 | 49.902 | - |
| 2003 | 52.684 | 855,82/km² |
| 2004 | 53.820 | 882,58/km² |
| 2005 | 56.268 | 914,03/km² |
| 2006 | 57.211 | 929,35/km² |
| 2007 | 58.335 | 947,61/km² |

## Enllaços externs

* Ajuntament de Santa Lucía de Tirajana
# Qallus

Els qallus són els membres d'un grup ètnic oromo que viuen principalment a la zona d'Etiòpia Oriental, sobretot a les regions de Harar i de Dire Dawa. Qallu és el nom que reben els que es consideren descendents d'Abu-Bakr as-Siddiq, el primer califa de l'islam i viuen a l'Etiòpia Oriental, Somàlia i Eritrea.

## Etimologia

Qallu és un nom comú en les tradicions oromos, somalís, hararis i àfars, ja que cadascun d'aquests té un clan anomenar qallu. Tot i els oromos i els somalís s'hi han referit de manera més entusiasta. Es diu que s'utilitza el terme "qallu" per a referir-se als "homes de religió", ja que aquesta és la seva principal ocupació. En el passat la majoria de les persones del clan havien estat sobretot mestres de l'islam.

## Variacions en la descripció dels qallus

Els qallus viuen a Hararghe, la Regió Somali i a Dire Dawa, així com a Djibouti i a Somàlia. La majoria dels qallus d'Etiòpia traçaven la seva genealogia a "Aw Omar Ziyad", a "Aw Qutub" i a Aw Abadir Umar ar-Rida, un erudit al que els Hararis es refereixen com el Sant Patró de Harar. A més, tots els qallus d'Etiòpia diuen que pertanyen al mateix llinatge que els Sheikhal, un clan somali que va ser esmentat repetidament per Sir Richard Francis Burton al seu llibre First Footsteps in East Africa. De totes maneres, a Somàlia, no existeix una tradició clara dels qallus i a vegades són categoritzats com sheikhals, mentre que altres són considerats com a part del clan Fiqi Umar.

## Distribució geogràfica

Richard Burton va descriure que els qallus (sheikhals) estaven dispersos entre els altres clans germans que es podien trobar des de Ifat fins a Ogaden. En l'actualitat, igual que fa 150 anys, els qallus viuen des de Somlia fins a Wello, tot i que les àrees amb majors concentracions de qallus són:
* A Babille, Deder, Jarso i Gursum a Hararghe oriental.
* A la ciutat de Harar
* A la zona de Shinile, a prop de la ciutat de Dire Dawa
* A Habro, Gubba Qoricha, Qunni, Chiro, Boke i Mieso, a la zona de Harargue Occidental.

## Vegeu també

* Abu-Bakr as-Siddiq
* Xeic

## Referències

* ↑ Cortés López, José Luis. Diccionario histórico-geográfico. Madrid: Mundo Negro, 2009, p. 337. ISBN 9788472952102.
* 1 2 Ulrich Braukämper: Islamic History and Culture in Southern Ethiopia. Collected Essays, Göttinger Studien zur Ethnologie 9, 2003, ISBN 978-3-8258-5671-7, pp.112-123, 117
* 1 2 Richard Burton, First Footsteps in East Africa, 1856; edited with an introduction and additional chapters by Gordon Waterfield (Nova York: Praeger, 1966), p. 165

## Enllaços externs

* Shaikh Siddiqui Arxivat 2018-10-18 a Wayback Machine.
# Cal Pitchell

Cal Pitchell és un edifici al poble d'Arbeca (les Garrigues). Edifici original de planta baixa i pis superior, amb l'afegit d'un segon pis amb galeria de finestrals i terrassa superior. Destaca sobretot pel magnífic balcó ricament engalanat amb pilastres motllurades i capitells de fulles d'acant, amb capets d'àngels alats, que sostenen un entaulament. Al centre de la llinda hi ha l'escut de Poblet (P.O.) i a la part superior, la data 1549. Un guardapols força treballat que arriba fins a la cantonada protegeix l'obertura, que per les seves mides sembla que hauria de tractar-se d'una finestra. Damunt la portada s'han gravat, recentment, les inicials de la família i fulles de timó. Es pot veure un escut de pedra amb les lletres P.O., clarament al·lusives al Reial Monestir de Santa Maria de Poblet. Potser es podria establir certa dependència de l'edifici vers el monestir tot i que, ara com ara, no és comprovable.

## Referències

* 1 2 «Cal Pitchell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2016].
# Cantó de Baie-Mahault

El cantó de Baie-Mahault era una divisió administrativa francesa situat al departament de Guadalupe a la regió de Guadalupe.

## Composició

El cantó comprenia la comuna de Baie-Mahault.

## Administració

Llista dels consellers generals successius :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004- | Ary Chalus | | |
| Les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Reorganització cantonal

En la reorganització cantonal que va entrar en vigor el 2015 el cantó de Baie-Mahault va ser suprimit.

## Referències

* ↑ «Décret n° 2014-235 du 24 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département de la Guadeloupe».
# Musseromys inopinatus

Musseromys inopinatus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de l'illa de Luzon (Filipines). Té una llargada de cap a gropa de 163-166 mm, la cua de 85-88 mm, els peus de 18-19 mm, les orelles de 17 mm i un pes de fins a 19,5 g. El pelatge, curt i suau, és de color marró rogenc al dors i més clar al ventre. Probablement és un animal nocturn i arborícola.

## Referències

* ↑ Heaney, L. R.; Balete, D. S.; Rickart, E. A.; Veluz, M. J.; Jansa, S. A. 2014. «Three New Species of Musseromys (Muridae, Rodentia), the Endemic Philippine Tree Mouse from Luzon Island». American Museum Novitates, 3.802: 1-27
# Apogon fusovatus

Apogon fusovatus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És una espècie marina.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia i Nova Guinea.

## Referències

* ↑ ITIS
* 1 2 «Apogon fusovatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Sohan papdi

Soan papdi (també conegut com a patisa, son papri, sohan papdi o shonpapri) són unes postres originari del nord de l'Índia. Normalment tenen forma de cub o se serveixen com encenalls, i tenen una textura escamosa i cruixent.

## Història

Tot i que l'origen actual es desconegut, se sospita que el Soan Papdi va originar-se a les regions del Punjab, Uttar Pradesh, Bengala Occidental i Rajasthan.

## Ingredients

Els seus ingredients principals són sucre, farina de cigrons, farina, ghee, llet i cardamom.

## Referències

* ↑ «Patisa». [Consulta: 28 desembre 2014].
* ↑ «Diwali». Indiaoz.com.au. [Consulta: 17 novembre 2012].

## Vegeu també

* Pişmaniye
# Serenity (actriu porno)

Serenity (Fort Leonard Wood, Missouri, el 29 d'octubre de 1969) és una actriu porno nord-americana. Va desenvolupar la seva carrera principalment entre els anys 1992 i 2003. Pertany als salons de la fama de AVN i XRCO.

## Biografia

Va començar a treballar com a ballarina de striptease. El 1994 es va fer amb el Topless Dancer-World Championship, un concurs que li va obrir les portes dels més prestigiosos casino de les ciutats de Las Vegas.
El seu debut en el porno es va produir dos anys abans, el 1992, amb la pel·lícula lèsbica Jennifer Ate. El 1996 va ser fitxada per Wicked Pictures. D'aquesta etapa, que duraria cinc anys, van ser les pel·lícules més conegudes de les actriu : Time Machine (1996), Serenity In Denim (1999), Double Feature (2000), M: Caught in the Act (2001) o Serenity's Roman Orgy (2002).
Ha estat guardonada en dues ocasions, 2000 i 2001, amb el Premi AVN a la millor actriu.
Al setembre de 2004 va anunciar la seva retirada del porno encara que ha seguit actualitzant la seva pàgina web posteriorment.
Va ser també la fundadora de Las Vegas Novelties una empresa dedicada a la venda de joguines sexuals i amb la qual van col·laborar actrius com Jewel De'Nyle, Kylie Ireland i Jacklyn Lick. Sis anys després de la seva creació, els seus bons resultats econòmics van suposar la seva venda a Pipedream Products.
Fora del porno destaca la seva participació en la sèrie Wild On! emesa per I!.

## Premis

* 2006: XRCO Saló de la Fama
* 2005: AVN Saló de la Fama
* 2001: Premi AVN a la millor actriu per M: Caught in the Act.
* 2000: Premi AVN a la millor actriu per Double Feature.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 AVN. «Serenity Makes It Official: She’s Retired From Performing» (en anglès). Arxivat de l'original el 2009-04-22. [Consulta: 14 març].
# Puig de l'Església

El Puig de l'Església és una muntanya de 623,8 metres del terme comunal de Morellàs i les Illes, a la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord).
Està situat en el centre de l'antic terme comunal de les Illes, i actualment queda al centre del terç meridional del de Morellàs i les Illes. És just al nord-est de l'església de la Mare de Déu del Remei, antiga església parroquial de les Illes. És a prop i al sud-est del veïnat de la Selva, al nord del Mas d'en Llençó i al nord-oest del Mas de la Costella.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «37 - Ceret». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan. «96 - Morellàs i les Illes». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Morellàs i les Illes i Ceret». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Puig de l'Església en els ortofotomapes de l'IGN
# Buddy Rich

Bernard Buddy Rich (Brooklyn, 30 de setembre de 1917 – Los Angeles, 2 d'abril de 1987) fou un bateria de jazz. Va començar la seva carrera artística en espectacles de vodevil. Va exercir de cantant i de ballarí de claqué. De formació autodidacta, fou aclamat pel seu virtuosisme i agilitat. Va tocar amb artistes com Count Basie, Artie Shaw, Harry James, Dizzy Gillespie, Benny Goodman o Tommy Dorsey, entre d'altres, i més tard va formar el seu propi grup. El 1966 fou inscrit al Llibre Guinness de récords com el músic d'orquestra millor pagat del món. Va morir als 69 anys a l'hospital de la universitat de Los Angeles.

## Referències

* 1 2 «https://www.diariolibre.com/revista/buddy-rich-el-baterista-y-un-mito-ms-all-de-los-big-band-CMDL150552». [Consulta: 2 juliol 2019].
* 1 2 «https://elpais.com/diario/1987/04/04/agenda/544485601_850215.html». [Consulta: 2 juliol 2019].
* ↑ «https://www.allmusic.com/artist/buddy-rich-mn0000539774/biography». [Consulta: 2 juliol 2019].
# Canaro

Canaro és un municipi de 2.873 habitants de la província de Rovigo.
Les frazione són Baruchella, Boccalara, C. Benvenuto Tisi, C. Mella, C. Ruggieri, Ca 'Matta, Southern Cross, Crociara, Garofalo, Giaretta, Frattina, Mezzavia, Raccano, Paviole, Tenasi, Valiera, Vallone, Viezze
Les comuni limítrofes són Ferrara (FE), Fiesso Umbertiano, Frassinelle Polesine, Occhiobello, Polesella, Ro (FE)
La seva patrona és Santa Sofia, festiu el 18 de setembre

## Principals festes i esdeveniments

Les celebracions principals de Canaro i les seves frazzione són el carnaval de Canaro, la Fira de Brogne, la competició de poesia "Cosmo Gold" i el Palio Ca 'Naro (l'últim té lloc el darrer diumenge de setembre).

## Agermanaments

Pszczew, Polònia

## Ciutadans il·lustres

* Galileo Beghi, polític socialista (1874 - 1944)
* Benvenuto Tisi, Pintor de la renaixença, anomenat Garofalo (1481 - 1559)