OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jonathan ben Uzziel

Jonathan ben Uzziel (en hebreu: יונתן בן עוזיאל) va ser un dels 80 savis Tanaim que va estudiar amb Hillel l'Ancià durant l'època en què l'Imperi Romà va governar Judea. Ben Uzziel és l'autor del Targum Jonathan i d'un llibre de Càbala conegut com a Megadnim. El nom del Rabí Jonathan ben Uzziel s'esmenta diverses vegades al Talmud. Segons la tradició, la tomba de Ben Uzziel es troba a Amuka, a Galilea, prop de Safed, Israel. Segons Zev Vilnai, el Rabí Shmuel ben Shimshon va escriure sobre la tomba en 1210: "Hi ha un gran arbre al costat, i els àrabs ismaelites porten oli i encenen una espelma en el seu honor i fan vots en el seu honor". Una il·lustració de la tomba de Jonathan ben Uzziel apareix en l'obra "Ascendència de pares i profetes" (en hebreu: יחוס אבות ונביאים), un llibre imprès en 1537. És habitual visitar la tomba de Jonathan ben Uzziel durant Rosh Jodesh, el primer dia del mes del calendari hebreu, i el 26 de Sivan (el dia en què va morir), encara que els visitants arriben durant tot l'any. Una pràctica que va començar al segle XVII va ser la de resar en la tomba del rabí per un bon matrimoni, pel benestar dels nens, per tenir prosperitat, salut i felicitat. Molts homes i dones solters resen en aquell indret per trobar un bon partit. Fer-ho es considera un remei adient per trobar parella durant el proper any.

## Referències

* ↑ «Jonathan Ben Uzziel». Enciclopedia Judaica, 20-08-2019.
# Jordi del Amor Fabres

Jordi del Amor Fabres (Sant Sadurní d'Anoia, Alt Penedès, 2 de juny de 1978) és un jugador d'hoquei sobre patins català, que ha jugat la major part de la seva carrera amb el Noia Freixenet, equip del qual va ser capità.
Va començar a jugar a l'hoquei patins amb 3 anys al Col·legi Sant Josep de Sant Sadurní. Format al Noia, amb 18 anys va marxar al CP Tenerife, on va jugar dues temporades (1997-99) i va aconseguir un ascens a la Divisió d'Honor.
Retornà al Noia amb 20 anys, (1999-2006), i hi guanyà una Copa Federació (2002). Fitxà pel Club Patí Vilanova (2006-09), amb el qual conquerí una Copa de la CERS (2007), i la temporada 2009-10 tornà al Noia, després de mig curs a l'Epson Cerdanyola. També guanyà una Golden Cup amb la selecció catalana (2009).
Amb el Noia Freixenet, Jordi del Amor ha guanyat una Copa Continental (2014), una Copa de la CERS (2014) i una Copa Federació (2002), a més de proclamar-se subcampió de la Copa del Rei (2012). Amb el CP Vilanova va guanyar una altra Copa de la CERS (2007).
El gener de 2018 va anunciar la seva retirada.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica». GEC. [Consulta: 31 gener 2018].
* ↑ «Jordi del Amor seguirà al Noia Freixenet». Noia Freixenet, 16-06-2017 [Consulta: 31 gener 2018].
* ↑ «Jordi del Amor, capità del Noia, anuncia la seva retirada a final de temporada». 324.cat. [Consulta: 31 gener 2018].
# Kutlehar

Kutlehar fou un estat tributari protegit al govern de Panjab, avui Himachal Pradesh, governat per la dinastia Pal del clan Kutleharia. El principat fou fundat segons la tradició al segle VIII per Raja Gopal al que va seguir el seu fill Dharma Pal. Al segle XI era rajà Jas Pal (el 24è) que va deixar Kutlehar al fill gran mentre que altres dos fills fundaren els principats de Bhajji i de Kothi. Rajà Saheb Shri Amrat Pal Bahadur va governar del 1798 al 1832. El 1825 el principat fou annexionat pels britànics però en va poder conservar gran part com a jagir fins a la seva mort el 1832 quan el va succeir el seu fill Raja Saheb Shri Narayan Pal Bahadur (1832-1864). A la seva mort el 1864 va pujar al tron el seu fill Raja Saheb Shri Ram Pal Bahadur (1864-1927) que el 15 de març de 1909 va rebre el títol de rajà hereditari. Va morir el 1927 i el va succeir el seu fill Raja Saheb Shri Rajendra Pal Bahadur (1927-1928) que va morir a l'any següent, recaient la successió en el seu fill Raja Saheb Shri Brijmohan Pal Bahadur. Mort el 1937 el poder va passar al seu fill Raja Saheb Shri Mahendra Palji Bahadur (nascut el 1934) que va governar fins que els territoris van passar a l'estat indi el 1957, en arribar a la majoria d'edat de 23 anys.

## Bandera

La bandera era rectangular de tres franges horitzontals, blau, blanc i roig.

## Referències

* ↑ «Genealogia». Arxivat de l'original el 2009-06-10. [Consulta: 31 octubre 2009].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de la família reial
* Bandera
# Rosana Chouteau

Rosana Chouteau va ser la primera dona en ser elegida líder de la banda del castors osages, un clan natiu americà dels ossages d'Oklahoma. Va ser el 1875, després de la mort del seu oncle. Un any després de la seva elecció, Choteau va dir, "penso que la meva banda m'obeeix millor que si fos un home."

## Referències

* ↑ Buchanan, James Shannon. Chronicles of Oklahoma. Oklahoma Historical Society, 1954.
* ↑ Niethammer, Carolyn. Daughters of the Earth. Simon and Schuster, 2010.
* ↑ Weatherford, Doris L. A History of Women in the United States: State-By-State Reference, 4 volume set. Danbury, CT: Grolier, 2003. ISBN 071725805X.
* ↑ Foreman, Carolyn Thomas. Indian Women Chiefs. Repr. [d. Ausg.] Muskogee, Okla. : Hoffman, 1954.. Washington: Zenger Pub. Co., 1975. ISBN 0892010193.
# Muzaffarpur

Muzaffarpur (hindi मुज़फ़्फ़रपुर urdú مُظفٌر پور) és una ciutat i municipalitat de l'Índia, estat de Bihar, divisió de Tirhut, capital del districte de Muzaffarpur i de la subdivisió de Muzaffarpur. És famosa pels seus productes fets amb la fruita tropical "litchi". Fou visitada per Mark Twain en el seu camí a Nepal a finals del segle xix, i per Rabindranath Tagore el 1902. Està situada a 26° 07′ N, 85° 24′ E﻿ / ﻿26.12°N,85.4°E﻿ / 26.12; 85.4. Els barris més populosos són Layani i Saraiyagunj; Motijheel és la zona comercial. A la rodalia de la ciutat hi ha un aeròdrom anomenat Patahi; també fora de la població hi ha la base militar Chakkar Maidan. Consta al cens del 2001 amb una població de 305.465 habitants. La població el 1872 era de 38.241 habitants, el 1881 de 42.460, el 1891 de 49.192 i el 1901 (a causa d'una fam) va baixar a 45.617.

## Història

Vegeu Districte de Muzaffarpur
La ciutat va rebre el nom d'un amil que va dirigir la recaptació sota domini britànic al segle xviii. La municipalitat es va formar el 1864. El 15 de gener de 1934 fou parcialment destruïda per un terratrèmol.

## Temples

* Baba Garib Nath (dedicat a Xiva)
* Chaturbhuj-sthan
* Raj Rajeswar Devi Kali (dedicat a Durga)
* Raj Darbhanga
* Kalibari (dedicat a Kali).
* Gurudwara de Ramna (sikh)
* Rama Krishna Ashram (a Bela - Mithan Pura)
* Mesquita Badi
* Data Kambal Shah Mazaar prop del Bazar Purani
* Bada Imambara
* Badi Karbala a Sariyagunj

## Personatges

* Khudi Ram Bose, jove terrorista que va cometre el primer atemptat amb bomba el 1908 i fou penjat, considerat heroi nacional indi i té un monument dedicat a Muzaffarpur.
* Sir Chandeshwar Prasad Narayan Singh, polític indi ambaixador a Nepal i governador de Panjab i d'Uttar Pradesh.
* Rajendra Prasad, el primer president indi, fou mestre a la ciutat.

## Refereències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Lloc oficial del districte de Muzaffarpur
* Muzaffarpur Institute of Technology
# Léon Bourgeois

Léon Victor Auguste Bourgeois (París, França 1851 - castell d'Oger, Marne 1925) fou un polític francès guardonat amb el Premi Nobel de la Pau el 1920.

## Joventut i estudis

Nasqué a la ciutat de París el 21 de maig de 1851 i s'educà en lleis. Tota la seva vida la dedicà a l'activitat política i administrativa francesa. El 1882 fou nomenat prefecte de Tarn i el 1885 de l'Alta Garona, per traslladar-se posteriorment a París el 1887 on fou nomenat prefecte de policia.

## Vida política

El 1888 fou elegit diputat pel Partit Radical al Marne. A partir d'aquell moment el seu ascens fou imparable, i va ser nomenat Subsecretari d'Estat en el Govern de Charles Floquet. Posteriorment va ocupar diferents càrrecs de ministre: Ministre d'Educació Nacional entre 1890 i 1892, i novament el 1898; Ministre de Justícia el 1893; Ministre d'Assumptes Exteriors el 1906. El moment culminant de la seva carrera política fou quan va ser nomenat Primer Ministre de França entre novembre de 1895 i l'abril de 1896. Durant la Primera Guerra Mundial participà en el govern francès com a ministre sense cartera.
Posteriorment fou nomenat President de la Cambra dels Diputats des del juny de 1902 fins al gener de 1904. Finalitzà la seva carrera política al Senat, d'on fou nomenat senador el 1905 i President de la Cambra del Senat des de gener de 1920 fins al febrer de 1923.
Fou delegat francès a les Conferències de Pau de la Haia el 1899 i el 1907, i fou membre del Tribunal Permanent d'Arbitratge de la Haia.
Va ajudar notablement l'Organització i la Fundació de la Societat de Nacions, presidint-ne el 1920 la primera sessió. Aquell mateix any fou guardonat amb el Premi Nobel de la Pau pel seu treball en favor de la pau i la seva participació en la fundació de la Societat de Nacions.

## Enllaços externs

* Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de la Pau 1920 (anglès)
# Vilartolí

Vilartolí és un nucli de població al terme municipal de Sant Climent Sescebes (Alt Empordà). És a 1 km al nord del nucli de Sant Climent Sescebes, a la dreta de la riera de l'Anyet, sobre la qual hi ha les restes d'un pont medieval, i actualment hi ha una passera. El veïnat es considera un monument del municipi i està inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Està format per un conjunt de masos aïllats i escampats, sense formar un nucli agrupat. Es tracta de masos de grans dimensions formats per diversos cossos adossats, que els confereixen plantes força irregulars. Aquests volums presenten cobertes d'un i dos vessants de teula, i estan distribuïdes en planat baixa, pis i golfes, o bé dues plantes superiors. Les obertures són rectangulars o d'arc rebaixat, en general bastides en pedra, tot i que també n'hi ha d'emmarcades en maons. Algunes masies tenen obertures emmarcades amb carreus de pedra i algun portal de mig punt adovellat. Un dels elements més destacables d'aquestes construccions són els porxos formats per arcades de mig punt i rebaixades, coberts per voltes de canó o bé rebaixades. Aquests cossos estan coberts amb terrassa al nivell del primer pis.
Les construccions són bastides en pedra desbastada i sense treballar, lligades amb abundant morter de calç. Les refeccions són fetes en maons.
El lloc té ocupació des de la prehistòria. Els elements arquitectònics de més rellevància són l'antic pont medieval i les diferents masies i cases construïdes a l'època moderna.

## Vegeu també

* Ullastre

## Referències

* 1 2 3 «Veïnat de Vilartolí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].
# Regúlids

Els regúlids (Regulidae) són una família d'ocells passeriformes. Comprèn el 6 espècies de reietons, fins fa poc pertanyent totes al gènere Regulus.
La seva àrea de repartició cobreix les zones neàrctica (Amèrica del Nord) i paleàrcticca (d'Europa i Àfrica del Nord fins a Sibèria i el Japó).

## Posició sistemàtica

Antany classificats a la família de les Sílvids, els reietons són ara considerats com els sols representants de la família de les Regúlids.

## Biologia

Amb una llargda de 8 a 9 cm i una massa de 5 a 6 g, són els ocells més petits d'Europa. S'alimenten d'insectes, d'aranyes i d'ous d'insectes. El seu niu suspès a una branca de coníferes o d'arbust presenta una obertura superior sovint invisible, perquè és molt reduïda. La incubació de 5 a 10 ous dura 17 dies. Sols la femella cova, però els dos pares contribueixen a acampar els joves durant tres setmanes

## Llista de les espècies

Segons la classificació de referència (versió 12.2, 2022) del Congrés ornitològic internacional (ordre filogènic) hi ha 6 espècies en aquesta família:
* Gènere Regulus, amb 5 espècies.
** Regulus ignicapilla – Bruel eurasiàtic.
** Regulus goodfellowi – Bruel de Taiwan.
** Regulus regulus – Reietó eurasiàtic
** Regulus madeirensis – Bruel de Madeira.
** Regulus satrapa – Bruel americà
* Gènere Corthylio, amb una espècie: Reietó americà (Corthylio calendula).
Anteriorment el reietó americà també es classificava dins del gènere Regulus, pero el Congrés Ornitològic Internacional en la seva llista mundial d'ocells (versió 11.2, 2021), decidí ressuscitar el gènere Corthylio, en base a diversos estudis que assenyalaven que aquesta espècie és profundament divergent respecte els altres regúlids.
Donada la seva petita talla, el Caragolet (Troglodytes troglodytes) de vegades és confós amb els reietons.

## Folklore

El folklore del reietó és molt important a França. Per Sant Esteve, el 26 de desembre, tenia lloc a Irlanda la caça ritual del reietó, a França era el primer o darrer diumenge de desembre.

## Notes i referències

* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 714. ISBN 978-84-16728-37-4.
* 1 2 «Dapple-throats, sugarbirds, fairy-bluebirds, kinglets, Elachura, hyliotas, wrens, gnatcatchers» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 16 novembre 2022].
* 1 2 «Taxonomic Updates IOC Version 11.2» (en anglès). Congrés Ornitològic Internacional, 10-07-2021. [Consulta: 16 novembre 2022].
* ↑ Remarqueu que Esteve morí lapidat, com el reietó matat per Lugh
# Tarator

* Per a altres significats, vegeu «tarator (salsa)».
El tarator és una sopa freda típica de la gastronomia dels Balcans, feta a base de iogurt cremós búlgar, cogombre, all, aigua, anet, que s'amaneix amb oli d'oliva i condiments, i es pren com a aperitiu. A Albània i Bulgària se sol servir en un bol com a refresc, per ajudar a passar els dies d'estiu calorosos. La composició s'assembla, tot i que més líquida, al meze turc cacık i a la salsa grega tzatziki. Se'n fa igualment una de més cremosa, el tarator sec, que es fa servir com a salsa de sucar.

## Referències

* ↑ Kramarz, Inge. Die bulgarische Küche (en alemany). Stuttgart: Steingrüben Verlag, 1958, p. 32,75.
* ↑ Leigh, Karen «L'esplendor cultural de Plovdiv». Ara, 17-03-2013.
* ↑ «Tarator (Milén, Bulgària), Clip de la recepta de sopa freda de cogombre, del capítol "Guiuvetxé, una mica de tot" (comunitat búlgara)» (vídeol). Karakia. TV3, 30-10-2013.
* ↑ «Suh tarator (Mikhaela, Bulgària), Clip de la recepta de salsa de iogurt i anet, del capítol "Mikhaela, Sofia, Bulgària"» (vídeol). Karakia. TV3, 22-01-2013.

## Enllaços externs

* Recepta: «Sopa Freda Búlgara "Tarator"», 2021.
# Suprematisme

«Suprematisme» té aquests significats:
# Taquilita

La taquilita és una forma vítria de vidre volcànic basàltic. Aquest "vidre" es forma de manera natural pel refredament ràpid del basalt fos. És el tipus bàsic de roca ígnia que es descompon per un àcid i ràpidament es fon. El seu color és negre o marró fosc i té un llustre mineral resinós d'aspecte grassós. És molt fràgil i es troba en dics, venes i masses intrusives.
De vegades s'hi aprecien petits cristalls de feldespat o olivina.

## Referències

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Sunifred II (bisbe de Girona)

Sunifred II fou bisbe de Girona en una data imprecisa a mitjans del segle x. Flórez cita com l'any 922 apareix com a ardiaca de catedral de Girona un Sunifred i el fa germà de Gotmar II i d'altres que feren serveis per al Rei Carles el Calb, juntament amb el bisbe Guiu. Sent germans l'ardiaca i el canonge, opina Flórez, que hauria recaigut el bisbat primer en aquest i després sobre l'ardiaca (951-954). En una revisió recent de la cronologia episcopal i basant-se en un document sobre una donació del comte de Barcelona i Girona Sunyer d'un alou a Sant Martí de Calonge que havia pertangut al bisbe Sunifred ja difunt en data de la donació (16 d'abril de 945), Ordeig situa el seu episcopat en dates anteriors a les de Flórez, entre Guigó i Gotmar II (~940-943) reformulant altres cronologies anteriors més conservadores.

## Notes

* ↑ Merino, Antolín; de la Canal, José. «cap. 7». A: Enrique Flórez. España sagrada: Tratado LXXXI de la Santa Iglesia de Gerona en su estado antiguo. Madrid: Imprenta de Collado, 1819, p. 129-130 [Consulta: 13 desembre 2014].
* ↑ Ordeig i Mata, Ramon «Precisions sobre l'episcopologi de Girona dels segles VIII-X» ( PDF). Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, Vol.: 45, 2004, p. 471-482 [Consulta: 12 desembre 2014].
# Symmoracma

Symmoracma és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae descrit per Edward Meyrick el 1894. La seva única espècie, Symmoracma minoralis, descrita per Snellen el 1880, es troba a Indonèsia (Java, Sumbawa), Papua Nova Guinea, Taiwan, Xina i Austràlia, on s'ha registrat a Queensland.
L'envergadura és d'aproximadament 20 mm. Els adults són de color marró gris amb marques pàl·lides a les ales anteriors. Les ales posteriors són uniformes de color pàl·lid. S'ha observat que els mascles produeixen sons que provenen d'un òrgan expansible situat a la punta de l'abdomen.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 16 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Symmoracma Meyrick, 1894» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
* ↑ Savela, Markku. «Symmoracma minoralis (Snellen, 1880)» (en anglès). Lepidoptera and Some Other Life Forms.
* ↑ Don, Herbison-Evans; Stella, Crossley. «Symmoracma minoralis (Snellen, 1880)» (en anglès). Australian Caterpillars and their Butterflies and Moths, 25-03-2015.
# Synagrops malayanus

Synagrops malayanus és una espècie de peix pertanyent a la família dels acropomàtids.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu entre 100 i 247 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Günther, A., 1887. Report on the deep-sea fishes collected by H. M. S. Challenger during the years 1873-1876. Rep. Sci. Res. Voy. H.M.S. Challenger v. 22 (pt 57): i-lxv + 1-268, Pls. 1-66.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Weber, M., 1913. Die Fische der Siboga-Expedition. E. J. Brill, Leiden. Fische Siboga Exped.: i-xii + 1-710, Pls. 1-12.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Carpenter, K.E., 1999. Acropomatidae. Temperate ocean-basses (lanternbellies, splitfins). P. 2436-2437. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.). FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 4. Bony fishes part 2 (Mugilidae to Carangidae). FAO, Roma.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Sömmerda

Sömmerda és una ciutat prop de Erfurt, en Turingia, Alemanya, en el Riu Unstrut. És la capital del Districte de Sömmerda. La seva àrea és de 80,70 km², la seva població és de 18.973 habitants i es troba a 140 msnm.

## Història

Excavacions arqueològiques a l'àrea que ara és Sömmerda, abans Leubingen, han descobert un lloc on es van trobar restes humanes que daten d'al voltant del 2000 aC. Un enterrament d'una persona, sobrenomenada "el rei de Leubingen" va ser enterrat en un monticle de pedra de 20 metres.
Sömmerda va ser esmentada per primera vegada en els documents oficials en 876. Probablement es va convertir en una ciutat l'any 1350, però no hi ha registres existents de l'esdeveniment. Una porta de la ciutat, que data de 1395, i sis torres de les muralles de la vella ciutat es mantenen d'empeus.
Durant la Guerra dels Trenta Anys Sömmerda estava en el cor de l'activitat militar, i els soldats de tots dos costats van saquejar la ciutat, i van reduir la població a la meitat .
En 1840, Johann Nikolaus Dreyse va inventar el fusell d'agulla i una fàbrica d'armes de foc va ser fundada a la ciutat. En 1919 l'empresa Rheinmetall es va fer a càrrec del producte, més tard va ser cridada Rheinmetall-Borsig, primer va fabricar peces d'automòbils. En 1925 un nou i ambiciós director, l'enginyer Fritz FAUDI, es va fer càrrec. El sistema de Rheinmetall-FAUDI era un nom molt conegut, i la ciutat es va fer famosa en tota Alemanya.
L'abril del 1921, la fàbrica va tornar a la producció d'armes, en contra de la normativa posterior a la guerra que va prohibir la producció de fusells. Des d'octubre de 1922, la fàbrica produeix la quantitat total de fusells permesos a Alemanya pels Aliats i també va començar a produir l'arma MG30 nova màquina sota la direcció de Louis Schmeisser.

## Escut d'armes

L'escut d'armes de la ciutat és un escut amb el camp dividit horitzontalment; el camp superior té una àliga negra amb una llengua vermella, que mira cap a la dreta. El camp inferior és de color vermell amb una roda de plata de sis raigs.

## Galeria

* Molí Dreyse a Sömmerda
* Dreyse Zündnadelgewehr/Prussian Model prussià 1841
* Dreyse Memorial a Sömmerda, 1909

## Vegeu també

* Fusell d'agulla
# Südfriedhof de Wiesbaden

El Cementiri del Sud de Wiesbaden (Südfriedhof Wiesbaden) és el cementiri (catòlic, protestant i jueu) més gran de Wiesbaden. Es troba al barri Südost. Ocupa una superfície de 33,7 hectàrees. Es va inaugurar l'any 1908

## Personalitats enterrades

* Wolf von Biedermann, general
* Max von Basse, general
* Rudolf Henrici, general
* Lothar Debes, general
* Manfred von Richthofen, (1892–1918) pilot, «El Baró Roig»
* Erich Abraham, general
* Princesa Louise de Bèlgica (1858–1924)
* Wolfgang Grams (1953–1993) membre de la Fracció de l'Exèrcit Roig
* Marek Hłasko (1934–1969)
* Wilhelm Jacoby (1855–1925)
* Erna Sack (1898–1972)
* Erich Abraham (1895–1971)
* Günter Besier († 2008), futbolista
* Hugo Koch (1883–1964), arquitecte
* George Konell (1912–1991)
* Franz Mannstädt (1852–1932)
* Waldemar Reichhard († 1988)
* Stanislaus Wojtowski (1850–1913)
# The Fray

The Fray és un grup de rock alternatiu de Denver (Colorado, Estats Units).
Format el 2002 pels companys d'escola Isaac Slade i Joe King, la banda va realitzar el seu debut amb l'àlbum How to Save a Life, amb el qual va assolir col·locar-se en el Top 3 dels Billboard Hot 100 i va ser també un dels 5 principals senzills al Canadà, Austràlia, Irlanda, Suècia i el Regne Unit. The Fray també va trobar èxit nacional amb la cançó Over my head (Cable Car), que es va convertir en un dels 10 senzills principals als Estats Units i Canadà. How to Save a Life va ser certificda com a Triple Platí per la Recording Industry Association of America i també va ser certificada amb platí a Nova Zelanda i Austràlia.
How to save a life va ser utilitzada en la campanya promocional de la sèrie de televisió Grey's Anatomy i en els anuncis de Pascual Funciona. Actualment han acabat de gravar el seu segon material no EP, que durà per títol el seu mateix nom, The Fray, i el primer senzill del qual, You Found Me, és la cançó promocional de la cinquena temporada de la sèrie Lost.

## Discografia

* How to Save a Life (2005)
* The Fray (2009)
* Scars & Stories (2012)
* Helios (2014)
# Taavi Rõivas

Taavi Rõivas (n. Tallin, Estònia, 26 de setembre de 1979) és un polític i economista estonià. Actualment és el primer ministre d'Estònia des del 26 de març de 2014, el més jove cap de govern de la Unió Europea.

## Referències

* ↑ «Estonia swears in youngest EU Prime Minister» (en (anglès)). EurActiv.com, 27-03-2014. [Consulta: 9 abril 2014].