OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Colombia

«Colòmbia o Colombia» té aquests significats:
* Colòmbia, república de l'Amèrica del Sud
* Claro Open Colombia, torneig de tenis anual disputat a Bogotà (Colòmbia)
* Copa Colòmbia, competició futbolística de clubs
* Estació de Colombia, estació del Metro de Madrid (Espanya)
* Gran Colòmbia, estat existent entre 1819 i 1831 que comprenia els actuals estat de Colòmbia, Veneçuela, Equador i Panamà
* Selecció de futbol de Colòmbia
* Selecció d'hoquei sobre patins femenina de Colòmbia
* Volta a Colòmbia, competició ciclista anal disputada a Colòmbia
# Sant Andreu d'Astell

Sant Andreu d'Astell és l'església parroquial, d'origen romànic, del poble d'Astell, en el terme municipal de la Torre de Cabdella a la comarca del Pallars Jussà. Està situada a la part més alta del poble, prop de la carretera.
És una església d'una sola nau, orientada de sud a nord, la major part del qual correspon a un edifici modern. Ara bé, a l'actual façana de llevant, que dona al recinte de l'antic cementiri, hi ha encara l'arc triomfal romànic del primitiu temple, que, part dedins, correspon a una capella que s'obre a la nau prop de l'altar major.
La base del campanar, que devia correspondre a l'angle nord-oest de la primitiva nau romànica, també conserva tot el primer cos del campanar corresponent a l'època medieval.
L'aparell és bastant primitiu, tot i que molt ben construït, però la manera de tallar i disposar els carreus fan pensar en una obra del segle xii.

## Bibliografia

* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sant Andreu d'Estanyol

Sant Andreu d'Estanyol és l'església parroquial del poble d'Estanyol, entitat del municipi de Bescanó (Gironès), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català.

## Església

Edifici d'una sola nau de quatre trams amb volta de canó d'arestes, sis capelles laterals i capçalera semicircular. Als peus hi ha el cor. El parament és emblanquinat a excepció dels arcs i angles de carreus ben escairats. La façana és senzilla amb portalada rectangular i frontó partit i una creu, al capdamunt hi ha un rosetó. A la dreta s'alça el campanar de planta quadrada, dos pisos d'arcuacions i coberta piramidal.
Al seu interior destaca una pica baptismal realitzada en pedra de Girona. Té forma de copa cilíndrica amb el seu peu corresponent. Està ornada amb relleus que representen la flor de lis i garlandes i motius geomètrics. Conté la data de 1589. Fa 1,6 m d'alçada i la boca fa 69 cm de diàmetre.

## Comunidor

Dins del conjunt hi ha un comunidor, una construcció de planta quadrada (2,40 x 2,40 m aprox.), amb un mur de maçoneria d'uns 40 cm que s'aixeca gairebé un metre a l'interior. Als angles hi ha quatre columnes cilíndriques de pedra, una de les quals té la base escalonada, sostenen un embigat de fusta amb teulada a quatre vents. Al centre hi ha una peanya amb una creu de ferro forjat.

## Història

Documentalment és citada l'any 1279 en la venda del castell de Brunyola feta per Ramon de Cabrera a Berenguer de Gornau. Però el temple actual data de finals del segle xvii i s'acabà el 1704.
El comunidor és un dels pocs exemplars que queden d'un tipus de porxo molt habitual a totes les comarques muntanyenques de la Catalunya Vella. Ha estat restaurat per l'arquitecte de Girona Joan Maria Ribot que ha realitzat una intervenció de consolidació i ha eliminat les tornapuntes de fusta que hi havia al centre de les quatre cases.

## Referències

* 1 2 3 4 «Església de Sant Andreu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 novembre 2012].
* 1 2 «Comunidor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 novembre 2012].
# Schreibkraft

Schreibkraft és una revista literària i de fulletons que va ser fundada el 1998 per l'organització literària Forum Stadtpark a Graz (Àustria). Cada any apareixen dos números a un tiratge de 500.
Cada número de la revista té un tema predefinit. Es publiquen fulletons, assaigs, ressenyes crítiques i altres textos literaris. La redacció té cinc membres: Hermann Götz, Robert Hutter, Hannes Luxbacher, Andreas R. Peternell i Werner Schandor. Per a les ressenyes es tria habitualment llibres de petites editorials per a crear un fòrum de la literatura que no és mostrada pels grans mitjans.
Són autors austríacs, suïssos i alemanys que publiquen a schreibkraft. Per exemple, els autors següents han publicat a la revista:
Bettina Balàka, Moritz Baßler, Julian Blunk, Helwig Brunner, Thomas E. Brunnsteiner, Martin Büsser, Ann Cotten, Julius Deutschbauer & Gerhard Spring, Hans Durrer, Klaus Ebner, Helmut Eisendle, Bernhard Flieher, Franzobel, Harald A. Friedl, Brigitte Fuchs, Peter Glaser, Egyd Gstättner, Wolf Haas, Sonja Harter, Klaus_Händl, Christian Ide Hintze, Paulus Hochgatterer, Elfriede Jelinek, Ralf B. Korte, Markus Köhle, Christian Loidl, Friederike Mayröcker, Gisela Müller, Andreas Okopenko, Andreas R. Peternell, Claus Philipp, Peter Piller, Wolfgang Pollanz, Birgit Pölzl, Manfred Prisching, Peter Rosei, Werner Schandor, Ferdinand Schmatz, Katja Schmid, Stefan Schmitzer, Helmuth Schönauer, Franz Schuh, Werner Schwab, Gudrun Sommer, Enno Stahl, Christine Werner, Serjoscha Wiemer, Christiane Zintzen.

## Enllaços externs

* (alemany) Pàgina Web de la revista literària
* (alemany) Interviu amb l'editor Werner Schandor Arxivat 2007-10-22 a Wayback Machine. a magazinkultur.at
# Sarıyer

Sarıyer és un districte d'Istanbul, Turquia, situat en la part europea de la ciutat.

## Divisió administrativa
### Mahalleler

Baltalimanı · Bahçeköy · Büyükdere · Cumhuriyet · Çayırbaşı · Darüşşafaka · Derbent · Emirgân · Fatih Sultan Mehmet · Ferahevler · İstinye · Kemer · Kâzım Karabekir · Kireçburnu · Kocataş · Maden · Merkez · Pınar · Poligon · PTT Evleri · Reşitpaşa · Rumelihisarı · Rumelikavağı · Tarabya · Yeniköy · Yeni Bahçeköy, Sarıyer · Yenimahalle

### Pobles

Demirciköy · Garipçe · Gümüşdere · Kilyos · Kısırkaya · Rumelifeneri · Uskumruköy · Zekeriyaköy
# Consell General d'Ar Mor-Bihan

El Consell General d'Ar Mor-Bihan és l'assemblea deliberant executiva del departament francès d'Ar Mor-Bihan a la regió de Bretanya. La seva seu es troba a Gwened. Des de 2004, el president és Joseph Kergueris (UDF).

## Presidents

| Nom | Dates de mandat | Partit |
| Paul Ihuel | 1947-1964 | MRP |
| Raymond Marcellin | 1964-1998 | RI, UDF |
| Jean-Charles Cavaillé | 1998-2004 | RPR, UMP |
| Joseph Kergueris | 2004 - 2011 | UDF |
| François Goulard | 2011 - | UMP |

## Els vicepresidents

* Aimé Kergueris (UMP), 1r vicepresident encarregat d'afers marítims i portuaris
* Roland Duclos (DVD), 2n vicepresident encarregat del patrimoni departamental
* Guy de Kersabiec (UMP), 3r vicepresident encarregat dels afers administratius, seguretat i defensa
* Michel Morvant (UMP), 4t vicepresident, encarregat de l'ordenació del territori i dels recursos humans
* Gérard Lorgeoux (UMP), 5è vicepresident encarregat de desenvolupament econòmic
* Yvette Année (DVD), 6è vicepresident encarregada d'infantesa, ancianitat i discapacitats
* Noël Le Loir (DVD), 8è vicepresident encarregat d'educació
* Jean Le Lu (UMP), 9è vicepresident encarregat d'agricultura, espai rural i medi ambient
* Annick Guillou-Moinard (UMP), 10è vicepresident encarregada de cultura i ensenyament superior

## Els consellers generals

El Consell General d'Ar Mor-Bihan comprèn 42 consellers generals en representació dels 42 cantons d'Ar Mor-Bihan.
El consell general té un conseller sans étiquette.
| Partit | Sigles | Electes |
| Oposició (16 escons) |||
| Partit Socialista | PS | 10 |
| Partit Comunista | PCF | 2 |
| Divers gauche | DVG | 4 |
| Majoria (26 escons) |||
| Unió pel Moviment Popular | UMP | 9 |
| Divers Droite | DVD | 15 |
| Moviment per França | MPF | 1 |
| Aliança Centrista | AC | 1 |
| President del Consell General |||
| Joseph Kergueris (DVD) |||
A les eleccions cantonals franceses de 2011 ha estat escollit per primer cop un conseller nacionalista bretó, Christian Derrien, del Moviment Bretanya Progrés (Breizh War Raok) pel cantó de Gourin, encara que s'inscriurà com a divers gauche.

## Pressupost

El consell general d'Ar Mor-Bihan tenia el 2007 un pressupost de 641,5 milions d'euros.

### Pressupost d'inversions

* 2003: 196,2 milions d'euros
* 2004: 198,6 milions d'euros
* 2005: 216,8 milions d'euros
* 2006: 224,9 milions d'euros
* 2007: 235,8 milions d'euros

## Vegeu també

* Consell Regional de Bretanya
* Llista dels presidents dels Consells Generals de França

## Referències

* ↑ «Avenços dels moviments bretó, cors i alsacià a les eleccions cantonals». Arxivat de l'original el 2011-08-25. [Consulta: 2 abril 2011].
* ↑ Resultats al web del Ministeri de l'Interior francès

## Enllaços externs

* Web del Consell General d'Ar Mor-Bihan
# Schultze

* No s'ha de confondre amb Schulz.
Schultze és el nom dels següents personatges:
* Adolph Schultze (Schwerin, 1853 - 1923) compositor alemany
* Christoph Schultze (Sorau, Polònia, 1606 - Delitzsch, Saxònia, 1683), compositor alemany
* Norbert Schultze (Brunsvic, Baixa Saxònia, 1911 - Bad Tôlz, Baviera, 2002), compositor alemany
# Schulenburg (nissaga)

Els Schulenburg o von der Schulenburg són una vella nissaga noble alemanya i prussiana amb arrels fins al segle xi o ençà. Serien originàries del castell de Schulenburg, un castell de mota i pati, avui quasi desaparegut a Stappenbeck (Saxònia-Anhalt). És una família de militars, polítics, diplomates, escriptors i artistes.
Una branca va establir-se a Beetzendorf, una altra a Emden (Altenhusen), fins que el govern de la República Democràtica Alemanya va expropiar-les.

## Uns Schulenburgs destacats

* Enric I de Schulenburg, príncep-bisbe d'Havelberg de 1244 a 1270
* Bernat de Schulenburg, (Bernardus de Sculenborch) (1358-1380), canonge a la seu de Stendal
* Maties Joan de Schulenburg (1661-1747): senyor hereu d'Emden i mariscal de la República de Venècia
* Comte Friedrich Werner von der Schulenburg, diplomata, activista nazi i ambaixador del Tercer Reich a Moscou el 1939 al moment de la Invasió soviètica de Polònia i persona clau en les negociacions amb Viatxeslav Mólotov, passà a la resistència. Va participar en l'atemptat contre Adolf Hitler i ser executat el 20 de juliol de 1944..
* Comte Fritz-Dietlof von der Schulenburg-Tressow (1902–1944), militar, activista nazi prominent, passà a la resistència. Va participar en l'atemptat contre Adolf Hitler i com el seu parent Friedrich-Werner, va ser executat el 20 de juliol de 1944.

## Referències

* ↑ Mittag, Lothar «Die Schulenburg in der Gemarkung Stappenbeck (El castell Schulenburg al terme de Stappenbeck)» (.pdf) (en alemany). 71. Jahresbericht des Altmärkischen Vereins für vaterländische Geschichte zu Salzwedel, 1996.
* ↑ Popp, Christian. Das Bistum Halberstadt: Das Stift St. Nikolaus in Stendal (El bisbat d'Halberstadt: la Seu de Sant Nicolau a Stendal) (en alemany). Walter de Gruyter, 2007, p. 291-292. ISBN 9783110195354.
* ↑ VIAF 22935060 Schulenburg, Matthias Johann von der
* ↑ Schulenburg, Friedrich Albrecht von der. Leben und Denkwürdigkeiten Johann Mathias Reichsgrafen von der Schulenburg, Erbherrn auf Emden und Delitz, Feldmarschalls in Diensten der Republik Venedig (Vida i coses memorables sobre Joan Maties, comte imperial del Schulenburg, senyor hereu d'Emden i Delitz, mariscal al servei de la República de Venècia (en alemany). Leipzig: Weidmann'sche Buchhandlung, 1834, p. 552.
* ↑ von Zedlitz-Neukirch, Leopold. «Schulenburg». A: Neues preussisches Adels-Lexicon: oder genealogische und diplomatische Nachrichten von den in der preussischen Monarchie ansässigen oder zu derselben in Beziehung stehenden fürstlichen, gräflichen, freiherrlichen und adeligen Häusern (Nou lèxic de la noblesa prussiana: o notícies genealògiques i diplomàtiques de les nissagues residents a Prússia o parents amb les cases nobles principals, comtals, baronals i nobles prussianes) (en alemany). vol. 4 P-Z. Leipzig: Gebrüder Reichenbach, 1837, p. 196-199.
# Sedan (Minnesota)

Sedan és una població del Pope a l'estat de Minnesota ((Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 65 habitants, 30 habitatges, i 15 famílies. La densitat de població era de 49,2 habitants per km².
Dels 30 habitatges en un 26,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,7% hi vivien parelles casades, en un 3,3% dones solteres, i en un 46,7% no eren unitats familiars. En el 36,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,5% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 35,4% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 112,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.375 $ i la renda mediana per família de 40.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.458 $ mentre que les dones 16.750 $. La renda per capita de la població era de 16.355 $. Entorn de l'11,1% de les famílies i el 15,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sedan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sedan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
Viccionari
# Sedan (Ardenes)

Sedan és un municipi francès, situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 1999 tenia 20.548 habitants. Allà, el 12 d'abril de l'any 1940 van arribar les tropes alemanyes després de la seva travessia per les Ardenas belgues, deixant atrapats a gran quantitat de soldats aliats a Bèlgica.

## Persones il·lustres

* Erard de la Mark (1472-1538), príncep-bisbe del principat de Lieja
* Etienne-Jacques-Joseph-Alexandre MacDonald (1765-1840), Mariscal de França
* Emmanuel Magnien (1971), ciclista
* Marie-Jeanne Larrivée-Lemiere (1733-1786) soprano dramàtica.
* Frédérick Tristan (1931-) escriptor i poeta, Premi Goncourt de 1983.

## Referències

Viccionari
# Santa Maria (Cap Verd)

Santa Maria és una vila de pescadors situada a la part sud de l'illa de Sal, Cap Verd. Es troba a uns 16 km al sud de l'Aeroport Internacional Amílcar Cabral, i uns kilòmetres al sud de l'illa de capital Espargos.

## Història

Santa Maria va ser fundada el 1835 per la producció de sal marina. La major part del producte es va exportar al Brasil, que va ser abandonada en 1887 quan Brasil va imposar un alt impost sobre la sal importada per protegir la seva pròpia producció de sal. La ciutat va entrar en un declivi profund, però se'n recuperaria el 1920, quan els inversors portuguesos van reprendre la producció de sal per a l'exportació al Congo Belga. Això va durar fins a 1984. Més recentment, el turisme s'ha convertit en una indústria important a l'illa. Molts centres turístics i hotels, entre ells els complexos Riu Hotels de Riu Garopa i Riu Funana, situats a prop de Santa Maria, i en la dècada de 2000 es va construir una planta de tractament d'aigües residuals.

## Població històrica

| Any | Població |
| 1990 (Cens) | 1.343 |
| 2010 (Cens) | 6.258 |

## Referències

* ↑ Irwin, Aisling; Wilson, Colum. Cape Verde. Bradt Travel Guides, 2011, p. 114. ISBN 1841623504.
* ↑ Cape Verde: Poverty Reduction Strategy Paper-Progress Report. International Monetary Fund, 2010, p. 41. ISBN 1455251860.
* ↑ «2010 Census results Sal» (en portuguès). Instituto Nacional de Estatística Cabo Verde, 19-03-2014. Arxivat de l'original el 2013-11-06. [Consulta: 27 maig 2016].

## Vegeu també

* Llista de nuclis de població de Cap Verd
# Santa Maria (Texas)

Santa Maria és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 846 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Santa Maria tenia 846 habitants, 220 habitatges, i 198 famílies. La densitat de població era de 1.420,2 habitants per km².
Dels 220 habitatges en un 49,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,6% hi vivien parelles casades, en un 15,9% dones solteres, i en un 10% no eren unitats familiars. En el 8,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 36,4% tenia menys de 18 anys, un 11,5% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 14,3% de 45 a 60 i un 11,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 16.917 $ i la renda mediana per família de 18.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 13.889 $ mentre que les dones 13.250 $. La renda per capita de la població era de 5.794 $. Aproximadament el 39,9% de les famílies i el 47,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Santa Maria». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Santa Maria». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Selecció d'hoquei sobre patins masculina de l'Equador

La selecció d'hoquei sobre patins masculina de l'Equador és l'equip masculí que representa la Federació Equatoriana d'Hoquei i Patinatge en competicions internacionals d'hoquei sobre patins.
# Selecció d'hoquei sobre patins masculina de l'Uruguai

La selecció d'hoquei sobre patins masculina de l'Uruguai és l'equip masculí que representa la Federació Uruguaiana de Patí i Hoquei (FUDEPYH) en competicions internacionals d'hoquei sobre patins. La Federació uruguaiana es va fundar l'any 1924.

## Referències

* ↑ «Història de la Fudepyh». Federació Uruguaiana de patí i hoquei. Arxivat de l'original el 2011-07-08. [Consulta: 12 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Federación Uruguaya de Patín y Hockey (castellà)
# Selecció d'hoquei sobre patins masculina de Xile

La selecció d'hoquei sobre patins masculina de Xile és l'equip masculí que representa la Federació Xilena d'Hoquei i Patinatge (FCHP) en competicions internacionals d'hoquei sobre patins. La Federació Xilena es va fundar l'any 1941. L'any 1998 va guanyar el Campionat del Món "B".

## Palmarès

* 1 Campionat del món "B" : 1998

## Referències

* ↑ «La federació». Federació Xilena d'Hoquei i Patinatge.

## Enllaços externs

* Federación Chilena de Hockey y Patinaje Arxivat 2020-02-13 a Wayback Machine. (castellà)
# Corydoras polystictus

Corydoras polystictus és una espècie de peix de la família dels cal·líctids i de l'ordre dels siluriformes que es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paraguai. Els mascles poden assolir els 3,2 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 «Corydoras polystictus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Santa Maria de Pabirans

Santa Maria de Pabirans és el nom històric de l'església parroquial del poble de Santa Maria la Mar, a la comarca del Rosselló (Catalunya Nord).
Està situada al bell mig del poble vell de Santa Maria la Mar, on destaca l'absis pentagonal de grans dimensions, fet de carreus de mida mitjana i de talla molt acurada. Aquest absis, i l'església sencera, fou incorporat a les fortificacions fetes al poble l'any 1198. La nau de l'església, que tenia unes mides proporcionals a l'absis, fou enderrocada al segle xviii i substituïda per una nau molt més petita i baixa, en la qual resten pedres de l'antiga, sobretot de la portalada de marbre.
Una llinda d'aquesta antiga portalada es troba actualment encastada en el mur exterior, al costat sud de la porta principal de l'església.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Santa Maria la Mar». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 283. Santa Maria la Mar». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere. «Santa Maria la Mar: Santa Maria la Mar». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ «Santa Maria de Pabirans en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2015-12-25. [Consulta: 25 desembre 2015].
# Cooperativa del Camp (Cervià de les Garrigues)

Cooperativa del Camp és un edifici molt gran de dos pisos amb façanes d'estil diferenciat. La part més vella és d'estil noucentista, la part nova, més aviat de tipus eclèctic. Construït el 1919, té les façanes arrebossades i els maons vistos a manera de marc per a les obertures. Aquestes són grans a la planta baixa i més petites al primer pis i disposades per parelles, totes són arcs de mig punt. Les façanes amb el portal d'accés es caracteritzen per ser més elevades que la resta, i per l'acabament esglaonat i ondulant. El 1914 s'aprova el reglament del sindicant, aleshores només es venien adobs per als socis; és ja el 1918 quan comença a funcionar. Era una de les cooperatives que més producció d'oli tenia de tota la comarca. El primer molí era d'una premsa que amb el temps s'amplià. El 1958, es posa una extractora d'oli i s'amplia la maquinària. El 1989, es fa l'engrandiment final amb la substitució de la maquinària, ara més moderna. Des d'aquest any, s'abandona la producció vinícola. En dependències annexes, trobem magatzems per als adobs i altres productes químics.

## Notes

* 1 2 «Cooperativa del Camp». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2016].
# Conó (fill de Timoteu)

Conó (en llatí Conon, en grec antic Κόνων) fou un polític atenenc, fill de Timoteu i net de Conó l'almirall.
Timoteu, el seu pare, per una denúncia després d'una batalla que els atenencs havien perdut i de la que era un dels quatre generals, va ser enjudiciat i condemnat a pagar una multa de 100 talents. Se'l va acusar d'haver rebut suborns de Quios i Rodes i sembla que va confessar que era cert. Al morir el pare, 9/10 parts dels diners que devia, li van ser perdonades, i la resta, ja que havia heretat el deute, les va pagar Conó sufragant la restauració de la Muralla llarga del Pireu. El van enviar al Pireu junt amb Clearc i Foció quan Nicànor de Macedònia es va apoderar del port l'any 318 aC, segons explica Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ 2.Conon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 826
# Cook

«Cook» té aquests significats:
* Toponímia:
** Estret de Cook, que separa les illes del Nord i del Sud de Nova Zelanda
** Illes Cook, possessió neozelandesa de la Polinèsia
** Mount Cook, cim culminant de Nova Zelanda, als Alps Meridionals
** Badia de Cook, a l'illa de Moorea, a la Polinèsia Francesa
** illa Cook, illa de l'arxipèlag de Thule del Sud, a la dependència britànica de l'Atlàntic Sud de les illes Geòrgia del Sud i Sandwich del Sud
* Biografies:
** James Cook, (Marton, 1728 - Badia de Kealakekua, Hawaii, 1779), explorador i cartògraf anglès
** Robin Cook (escriptor), escriptor estatunidenc
** Quentin LaMar Cook (Logan, Utah, 1940), religiós estatunidenc
** Frederick Cook (10 de juny de 1865 - 5 d'agost de 1940) explorador, metge i etnògraf estatunidenc
Viccionari