OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ahli Al-Khalil Club

El Ahli al-Khaleel Club (àrab: أهلي الخليل, Ahlī al-Ḫalīl) és un club de futbol palestí amb seu a Hebron, que juga a la Lliga Premier de Cisjordània.

## Palmarès

* Copa palestina de futbol:
** 2014-15, 2015-16
* Copa de Cisjordània de futbol:
** 2014-15, 2015-16, 2016-17
* Supercopa de Cisjordània de futbol:
** 2015, 2016

## Referències

* ↑ Perfil a kooora.com
* 1 2 3 «Palestine - List of Champions and Cup Winners». RSSSF.
* ↑ «Palestine West Bank Clubs Cup 2014/2015 Final». goalzz, 08-05-2015. [Consulta: 5 gener 2015].
* ↑ Ahli Al-Khaleel lift Palestine Cup in dramatic fashion
# Aleksàndrovka

«Aleksàndrovka» té aquests significats:

## Moldàvia

* Alexàndrovca, localitat de Moldàvia

## Rússia

* Aleksàndrovka (Ieisk), poble del krai de Krasnodar
* Aleksàndrovka (Razdólnoie), poble del krai de Krasnodar
* Aleksàndrovka (Penza), poble de l'óblast de Penza
* Aleksàndrovka (Griazi), poble de l'óblast de Lípetsk
* Aleksàndrovka (Rostov), poble de l'óblast de Rostov
* Aleksàndrovka (Altai), poble del krai de l'Altai
* Aleksàndrovka (Terbuní), poble de l'óblast de Lípetsk
* Aleksàndrovka (Omsk), poble de l'óblast d'Omsk
* Aleksàndrovka (Marí El), poble de la república de Marí El
* Aleksàndrovka (Mordòvia), poble de la república de Mordòvia
* Aleksàndrovka (Tula), poble de l'óblast de Tula
* Aleksàndrovka (Vorónej), poble de l'óblast de Vorónej
* Aleksàndrovka (Vérkhniaia Khava), poble de l'óblast de Vorónej
* Aleksàndrovka (Volgograd), poble de l'óblast de Volgograd
* Aleksàndrovka (Tambov), poble de l'óblast de Tambov
* Aleksàndrovka (Volsk), poble de l'óblast de Saràtov
* Aleksàndrovka (Rtísxevo), poble de l'óblast de Saràtov
* Aleksàndrovka (Atkarsk), poble de l'óblast de Saràtov
* Aleksàndrovka (Arkadak), poble de l'óblast de Saràtov
* Aleksàndrovka (Saràtov), poble de l'óblast de Saràtov
* Aleksàndrovka (Bíkovo), poble de l'óblast de Volgograd
* Aleksàndrovka (Jírnovsk), poble de l'óblast de Volgograd
* Aleksàndrovka (Bélgorod), poble de l'óblast de Bélgorod
* Aleksàndrovka (Xebékino), poble de l'óblast de Bélgorod
* Aleksàndrovka (Rakítnoie), poble de l'óblast de Bélgorod
# Aleksàndrov Gai

Aleksàndrov Gai (en rus: Яшин) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens rus del 2021 tenia 8.772 habitants. És el centre administratiu del districte homònim.

## Referències

* ↑ «Об образовании населенных пунктов в объединенном муниципальном образовании Александрово-Гайского района и о присвоении им наименований, Постановление Саратовской областной Думы от 13 ноября 2002 года №3-74». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2019-07-21. [Consulta: 21 juliol 2019].
# Al-Khor SC

L'Al-Khor SC (àrab: نادي الخور الرياضي, Nādī al-Ḫūr ar-Riyāḍī, ‘Club Esportiu d'al-Khor’) és un club qatarià de futbol de la ciutat d'Al-Khor.

## Història

El club es fundà el 1961 com a al Taawun, el 1962 se li uneix al Jeel Sports Club i el 1964 Nadi al Aswad, el 2002 adopta l'actual nom.

## Palmarès

* Copa Príncep de la Corona de Qatar:
       2005
* Copa del Xeic Jassem de Qatar:
       2002
* Segona Divisió:
       1983

## Jugadors destacats

* Mahdi Karim
* Younis Mahmoud
* Hawar Mulla Mohammed
* Rachid Rokki
* Euzebiusz Smolarek
* Fabricio Souza
* Alaa Abdul-Zahra

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 15 agost 2016.
* ↑ «Qatar – List of Foundation Dates». RSSSF.
* 1 2 «Qatar - List of Cup Winners».

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2018-08-05 a Wayback Machine.
# Al límit (pel·lícula de 2020)

Al límit (títol original en rus; На острие, transcrit com a Na ostrie) és una pel·lícula dramàtica esportiva russa del 2020 dirigida per Eduard Bordukov. Tracta sobre l'enfrontament entre dues tiradores i és protagonitzada per Svetlana Khódtxenkova, Stàssia Miloslàvskaia, Serguei Púskepalis i Aleksei Barabaix. La pel·lícula es va estrenar als cinemes el 26 de novembre de 2020 a càrrec de Central Partnership. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ «На острие / On the Edge (2020)» (en russian). KinoAfisha.info.
* ↑ «Фильм "На острие" уже на больших экранах» (en russian). Channel One Russia.
* ↑ Что в кино: черная Алиса, российские саблистки, Марго Робби с пистолетом
* ↑ Novoderezhkin, Anton. «Фильм "На острие" позволил Софье Великой заново испытать олимпийские эмоции» (en russian). TASS, 26-11-2020.
* ↑ По лезвию сабли: экстремальные сюжеты тянут в бездну
* ↑ «On the Edge», 2020. [Consulta: 20 maig 2023].
# Al final del conte

Al final del conte (originalment en francès, Au bout du conte) és una pel·lícula de comèdia francesa del 2013 dirigida per Agnès Jaoui. Va ser coescrita per Jaoui i Jean-Pierre Bacri. S'ha subtitulat al català.

## Repartiment

* Agathe Bonitzer com a Laura
* Agnès Jaoui com a Marianne
* Arthur Dupont com a Sandro
* Jean-Pierre Bacri com a Pierre
* Benjamin Biolay com a Maxime Wolf
* Dominique Valadié com a Jacqueline
* Valérie Crouzet com a Éléonore
* Beatrice Rosen com a Fanfan
* Didier Sandre com Guillaume Casseul
* Laurent Poitrenaux com a Éric
* Nina Meurisse com a Clémence

## Referències

* ↑ Mintzer, Jordan «Under the Rainbow (Au bout du conte): Film Review». The Hollywood Reporter, 05-03-2013.
* ↑ Al final del conte a la Base de dades de cinema en català
# Amadeu Biosca i Busqué

Amadeu Biosca i Busqué (Igualada, 1875 - 1952) va ser un periodista i polític català.
Entre el 1906 i el 1909 va ser director d'El Igualadino i redactor de La Iconoclasta. En l'àmbit polític va ser regidor de l'Ajuntament de la seva ciutat i va arribar a ser alcalde en dos períodes: 1919-1923 i 1931-1934. Va ser president de l'Ateneu Igualadí de la Classe Obrera (1915-1918).

## Referències

* 1 2 «Biografia Amadeu Biosca i Busqué». Memòria Esquerra. Fundació Josep Irla. [Consulta: 14 gener 2023].
* ↑ «La Iconoclasta». Trencadis, Fons locals digitalitzats - Xarxa de Biblioteques Municipals. [Consulta: 14 gener 2023].
* ↑ «Els alcaldes de la ciutat». Ajuntament d'Igualada. [Consulta: 14 gener 2023].
# Amadeu Claria i Esteban

Amadeu Claria i Esteban (Castellote, província de Terol, 1921- Lleida, 5 de novembre de 2013) fou un polític català, senador en la segona legislatura.

## Trajectòria

Establit a Lleida, treballà com a assessor mercantil. Militant del PSC-PSOE, a les eleccions generals espanyoles de 1982 fou escollit senador per la província de Lleida. Fou vocal de les Comissions Constitucional, d'Economia i Hisenda i d'Organització i administració territorial del Senat d'Espanya.

## Referències

* ↑ [tt_news=209898&cHash=22aedaea2855d072d11cb998af57eb0e Esquela] al diari Segre
* ↑ Fitxa del Senat
# Aleuta

L'aleuta (en llengua aleutiana: Unangam tunuu) és una llengua de les família esquimoaleuta. És la llengua del poble aleuta, que viu a les illes Aleutianes, Pribilof i del Comandant. El 1995 hi havia 305 parlants d'aleuta.

## Dialectes

L'aleuta es troba sol juntament amb les llengües esquimals (yupik i inuit) en el grup esquimoaleuta. Els dos principals grups de dialectes són l'aleuta oriental i l'atkan. Dins del grup oriental es troben els dialectes unalaska, belkofski, akutan, el de les Illes Pribilof, Kashega i Nikolski. Dins del grup atkan es troben els dialectes d'Attu, l'illa de Bering i l'illa de Copper (o Medni).

## Gramàtica

L'aleuta (unangan tunuu), unit al grup lingüístic esquimoaleuta, té una morfologia opaca i confusa. Amb anterioritat s'havia cregut que era un idioma ergatiu, encara que la investigació que desenvolupa la Universitat d'Alaska, a Fairbanks (Alaska) ha demostrat que, si bé manté relació amb els seus cosins eskimo/inutktitu, l'aleuta ha trencat l'ergativitat del grup lingüístic avantpassat comú. En canvi, l'estil polisintètic de l'aleuta mostra influència de les llengües àrtiques i siberianes locals. (vegeu Berge et al, 2005)

## Referències

* 1 2 3 «aleuta». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.

## Bibliografia

* Berge, Anna (2006). Niiĝuĝis Mataliin Tunuxtazangis: How the Atkans Talk (A Conversational Grammar). Fairbanks, AK: Alaska Native Language Center, University of Alaska. ISBN 6-416-22491-11 Error en ISBN: longitud ni 10 ni 13.
* Bergsland, Knut (1994). Aleut Dictionary = Unangam Tunudgusii: an unabridged lexicon of the Aleutian, Pribilof, and Commander Islands Aleut language. Fairbanks, AK: Alaska Native Language Center, University of Alaska. ISBN 1-555-00047-9.
* Bergsland, Knut (1997). Aleut Grammar = Unangam Tunuganaan Achixaasix. Fairbanks, AK: Alaska Native Language Center, University of Alaska. ISBN 1-55500-064-9.

## Enllaços externs

* Universitat d'Alaska Fairbanks: Native Language Center (anglès)
* Llengua aleutiana (en rus) Arxivat 2011-05-01 a Wayback Machine.
* Alaska Indian Dictionary, per Charles A. Lee
* Texts Cristians Ortodoxos d'Alaska (aleuta) Arxivat 2015-05-08 a Wayback Machine.
# Copa Catalunya

«Copa Catalunya» té aquests significats:
* Copa Catalunya d'automobilisme
* Copa Catalunya de bàsquet femenina
* Copa Catalunya de bàsquet masculina
* Copa Catalunya de corfbol
* Copa Catalunya de futbol femenina
* Copa Catalunya de futbol masculina
* Copa Catalunya de futbol sala femenina
* Copa Catalunya de futbol sala masculina
* Copa Catalunya de waterpolo femenina
* Copa Catalunya de waterpolo masculina

## Vegeu també

* Campionat de Catalunya
* Lliga Catalana
# Bandera de la República de la Xina

La Bandera de la República de la Xina és vermella amb una cantonada blava on es mostra un sol amb 12 puntes. En xinès la bandera es descriu com Cel blau, Sol Blanc i un Món totalment Roig. Va ser utilitzada per primer copa la Xina pel Kuomintang, el partit nacionalista xinès, l'any 1917 i esdevingué bandera oficial del país l'any 1928, apareixent a la constitució l'any 1947. Des del 1949 la bandera és utilitzada per Taiwan, seu de la República de la Xina des de la fi de la Guerra civil xinesa.

## Construcció i dimensions
### Colors

L'aproximació de colors en altres espais de color és la següent:
| Sistema de colors | Blau | Vermell | Blanc |
| RGB | 0-41-204 | 242-0-0 | 255-255-255 |
| HTML | #0029CC | #F20000 | #FFFFFF |
| CMYK | 100, 80, 0, 20 | 0, 100, 100, 5 | 0, 0, 0, 0 |
| Pantone | 2728 C | 2347 C | Blanc |

## Referències

* ↑ «National Flag». english.president.gov.tw.. [Consulta: 30 octubre 2022].
* 1 2 Smith, Whitney. «flag of Taiwan». britannica.com. Encyclopedia Britannica. [Consulta: 30 octubre 2022].
# Radekškodaïta-(Ce)

La radekškodaïta-(Ce) és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor de Radek Škoda (n. 1979), mineralogista i professor associat de la Universitat Masaryk, a Brno, República Txeca, conegut per la seva contribució a la mineralogia i la geoquímica de terres rares.

## Característiques

La radekškodaïta-(Ce) és un silicat de fórmula química (CaCe₅)(Al₄Fe$^{2+}$)[Si₂O₇][SiO₄]₅O(OH)₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, sent publicada per primera vegada el 2020. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6,5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 5363/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Mochalin Log, un dipòsit de placer d'or derivat d'una zona de contacte de dipòsits alcalinosienítics i de terres rares, a 14 km al nord de la ciutat de Kixtim (óblast de Txeliàbinsk, Rússia). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Radekškodaite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 agost 2021].
* ↑ «Mochalin Log (Motchaline-log), Kyshtym, Chelyabinsk Oblast, Russia» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 agost 2021].
# Torre de l'Hostal

La Torre de l'Hostal és un edifici del municipi de Tossa de Mar (Selva). Torre de guaita de planta quadrada amb alguna petita obertura quadrangular i restes de dues barbacanes a ponent i a llevant. Té tres plantes i està situada entre mitgeres en un carrer sense sortida davant de la capella del Socors. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La construcció té les cantonades reforçades amb grans blocs ben tallats i la resta és de pedres petites i irregulars, a excepció de la petita obertura quadrangular del costat sud i la finestra, més gran i també emmarcada de pedra, del costat de llevant. Al primer pis hi ha una finestra nova (segle XX). La coberta ha estat reformada amb una petita teulada i una terrassa. Pel que fa a les restes de barbacana defensiva del costats, cal remarcar que són de grans blocs treballats de pedra granítica. És similar, pel que fa a les característiques constructives, a la torre de Can Gich.

## Història

Es tracta d'una torre defensiva datada de principis del segle xvii. Va ser edificada a tocar del camí ral, aïllada i a uns 300 metres de la vila fortificada, just davant de la badia. Servia de guaita i refugi als vilatans que vivien a prop de l'indret i a qui es trobava a la platja i no podia refugiar-se dins de les muralles. De la torre, es conserven restes d'elements defensius com una barbacana i part d'una altra. Com que en aquest sector hi havia des del segle xvi la casa pairal d'en Pere Ballell, aquest és un dels noms amb què es coneix la torre. Actualment es troba integrada dins les construccions veïnes, més modernes (s.XVIII) i només en destaca la seva part superior.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Torre de l'Hostal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2014].
# Clau de creu

Una clau de creu o clau de roda és un tipus d'eina que s'usa per a collar o afluixar els cargols que subjecten les llantes dels automòbils. Està feta en forma de creu, amb diferents boques en cada un dels seus extrems, per a diferents mides de femelles o cargols.

## Parell de collament

Idealment, els cargols que subjecten una llanda s'han de collar amb una clau dinamomètrica, que són bastant més cares. Les claus de creu són més econòmiques, però no tenen la possibilitat de mesurar o limitar el parell de collament aplicat amb ella. Instal·lar una roda amb una clau de creu implica l'ús subjectiu a l'hora de prémer. Un parell de collament excessiu pot fer que es trenquin els caps dels cargols, les bases de les femelles, o que es deteriorin les rosques i, com a conseqüència, que siguin difícils de retirar o que es produeixi joc entre la llanda i la boixa. D'igual manera, un parell desigual entre cargols pot donar lloc a que el disc del fre de disc s'alabegi. Per això, l'ús d'un tornavís pneumàtic només es recomana a l'hora de d'afluixar els cargols de la roda, i no per al collament, encara que és freqüent fer-ho així per comoditat.
Quan es recol·loca una roda, s'han de prémer els cargols al principi amb la mà, seguint un ordre en creu, per presentar correctament la cara de suport de la llanda i centrar forats en els espàrrecs o en els cargols. Aleshores, s'ha de repetir el procés per assegurar la roda. Després d'això, i en deixar la roda en contacte amb el terra, procedir a prémer la roda amb clau, aplicant un parell de collament adequat, mai excessiu.
Un parell de collament insuficient pot tenir com a conseqüència que la roda s'afluixi en moviment. A causa d'això, és recomanable fer ús d'una clau dinamomètrica tan aviat com sigui possible. Així mateix, convé comprovar el bon ajust dels cargols després d'un temps d'ús, després que la llanta hagi sofert vibracions i cicles tèrmics.

## Altres claus per canvi de rodes en vehicles

Una altra clau molt usada, que es troba en molts automòbils, té un aspecte de L, amb una clau de got soldada al seu costat curt, mentre que l'altre extrem sol estar bisellat (com la punta d'un tallaferros), facilitant així la retirada dels possibles embellidors.

## Referències

* ↑ TERMCAT
* ↑ Josep Fenollosa Coral. Unions Cargolades. Univ. Politèc. de Catalunya, 2010. ISBN 978-84-8301-142-3.
* ↑ Taula de parells de collament recomanats

## Enllaços externs

* Appropriate Tightening Sequence: Bolt-Science's example
# Amlaíb d'Escòcia

Amlaíb mac Illuilb, ? - 977, va ser Rei d'Escòcia. Fou un dels tres fills de Illulb mac Custantín, i un membre de la doc clan Áeda meic Cináeda, una branca de la dinastia Alpin. L'avi patern de Amlaíb tingut fortes connexions amb el territori de Dublín, i hi ha proves que suggereixen que Illulb i Amlaíb són noms d'origen en antics nòrdics. Si el nom Amlaíb és una forma de la gaèlic nom escandinau, podria indicar que la seva mare va ser membre de la Uí Ímair, i possiblement net de Amlaíb Cuarán o Amlaíb mac Gofraid.
Després de la mort de Illulb en el 962, el rei d'Alba, va ser presa per Dub mac Maíl Coluim, un membre del clan Custantín meic Cináeda, una branca de distància de la Alpin. Aquest rei ràpidament va tenir l'oposició del germà de Amlaíb, Cuilén, que va prendre el tron per si mateix en el 966. Cuilén i l'altre el fill de Illulb van ser assassinades en el 971, després que el tron va ser pres pel germà de Dub, Cináed mac Maíl Choluim. Segons les fonts irlandès, Cináed va matar Amlaíb en 997.
| Predecessor: Cuilén | Rei d'Escòcia 971 - 976 – 977 | Successor: Kenneth II |

## Bibliografia

* Anderson, Alan Orr, Primeres Fonts de la Història d'Escòcia A. D 500–1286, volum 1. Reimprès amb correccions. Paul Watkins, Stamford, 1990. ISBN 1-871615-03-81-871615-03-8
* Anderson, Alan Orr, Escocès Annals de l'anglès Cronistes. D. Nutt, De Londres De 1908.
* Anònim., Orkneyinga Saga: La Història dels Comtes de Orkney, tr. Hermann Pálsson i Paul Edwards. Pingüí, Londres, 1978. ISBN 0-14-044383-50-14-044383-5
* Duncan, A. A. M., La Kingship de l'Execució 842-1292: energia intercanvi d'abril i la Independència. Edinburgh University Press, Edimburg, 2002. ISBN 0-7486-1626-80-7486-1626-8
* Lynch, Miquel (ed.), L'Oxford Companion to Escocès Història. Oxford, Oxford, 2002. ISBN 0-19-211696-70-19-211696-7
# Ce Roser

Cecilia Roser, más conocida como Ce Roser, va néixer a Filadèlfia, Pennsilvània el 1925. Roser es una artista que ha estat activa a Nova York des dels anys seixanta. Roser va estudiar amb el cal·lígraf japonès Hidai Nankoku, posteriorment, Roser va transferir l'experiència de representar personatges abstractes sobre paper a la pintura sobre tela. Roser i Cynthia Navaretta van fundar Women in the Arts (WIA) com a protesta contra el masclisme de les galeries d'art.

## Exposicions individuals seleccionades

* Ingber Gallery, NovaYork (1986, 1983, 1981, 1980, 1977)
* Galeria Elaine Benson, Long Island (1985,1981, 1971)
* Ruth White Gallery, Nva York (1967, 1964, 1961)

## Referències

* ↑ «Institute for Women and Art», 01-05-2012. Arxivat de l'original el 2012-05-01. [Consulta: 3 juny 2021].
# Torre de l'Església de Sant Joan Baptista

La Torre de l'Església de Sant Joan Baptista és una torre de defensa del segle xvi situada a la vila d'Estellencs, a l'illa de Mallorca, que va ser reconvertida en campanar. Està declarada Bé d'Interès Cultural.
Juntament amb la Torre d'en Telm Alemany, també del segle xvi, tenien per finalitat vigilar i protegir el poble dels pirates. Al segle xvii es construí l'església al seu costat, i la torre en va esdevenir el campanar.

## Referències

* ↑ «Torre Fortificada. Iglesia Parroquial» (en castellà). Ministerio de Cultura y Deporte, 30-11-1993.
* ↑ «Punts d'interès d'Estellencs». El Camí.
* ↑ «Església de Sant Joan Baptista». Mallorcaweb.

## Bibliografia complementària

* González de Chaves Alemany, Juan. Fortificaciones costeras de Mallorca (en castellà). Palma: Colegio Oficial de Arquitectos de Baleares, 1986. ISBN 84-600-4342-8.
# Tossal dels Tres Batlles

El Tossal dels Tres Batlles és una muntanya de 863 metres que es troba entre els municipis d'Alòs de Balaguer i de Camarasa, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# The Show Girl

The Show Girl és una pel·lícula muda de la Vitagraph dirigida per Van Dyke Brooke i protagonitzada per Maurice Costello, Florence Turner i Helen Gardner. La pel·lícula, d’una bobina, es va estrenar el 19 de maig de 1911.

## Argument

Audrey, una actriu que fa de corista en un vodevil, és invitada amb algunes de les seves companyes a menjar en companyia d’un antic amic, el Dr. Renfrew. El doctor i Audrey parlen dels vells temps i renoven la seva amistat. Ella es pren seriosament les atencions del doctor i està molt contenta de les seves atencions. Cada nit ve a veure-la a l'espectacle aclamant-la i regalant-li roses amb cartes d’admiració. Un dia li envia un collaret de perles que demana que accepti per la vella amistat. El manager de la companyia, gelós del cas que Audrey fa al doctor, descobreix que aquest està casat i la convenç que retorni la carta del doctor a l’atenció de la seva esposa. L'endemà acudeix a la consulta quan la família és fora i li retreu el seu comportament envers ella. En aquell moment retorna l'esposa i ella es fa passar per una pacient que està sent visitada. L'esposa arriba amb les cartes del matí entre les quals hi ha la nota d’Audrey. Quan la llegeix es pensa que és el marit que l’ha enviada a ella i es posa molt contenta. Audrey, en veure com la seva dona l'estima, posa el collaret de perles d’amagat sobre la taula de l'escriptori i se’n va sense dir res per no portar la desgràcia a la família. Audrey retorna al teatre i plora de pena.

## Repartiment

* Maurice Costello (Dr. Renfrew)
* Helen Gardner (Audrey)
* Florence Turner (Mrs. Renfrew)
* Van Dyke Brooke (manager de la companyia)
* Kenneth Casey (filla)
* Adele DeGarde (filla)
* Lillian Walker (actriu)

## Referències

* 1 2 «The Show Girl». The Film Index VII, 19, 13-05-1911, pàg. 19.
* ↑ «Complete record of current films». Motography V, 5, 01-05-1911, pàg. 111.

## Enllaços externs

* Pel·lícula completa a Youtube
# Tordell

Tordell és una obra de Súria (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia situada a les planes que hi ha a la riba dreta de la riera del Tordell. La casa marca el final del nucli urbà per la zona sud. Un dels trets arquitectònics a destacar el constitueix l'existència de dues dobles arcades superposades amb pilar central, que es troben a la façana sud - est, mirant la riera del Tordell.

## Referències

* ↑ «Tordell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Tordehumos

Tordehumos és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 576 | 569 | 569 | 558 | 535 | 528 | 523 | 510 | 503 | 496 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Teodosio Ayala | PP | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Modesto Argüello Trigo | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Modesto Argüello Trigo | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Modesto Argüello Trigo | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Modesto Argüello Trigo | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | M. Antonia Olea Cartón | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Modesto Argüello Trigo | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Personatges il·lustres

* Mariano Cazurro García, dramaturg i diputat.