OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Falcon Heights (Texas)

Falcon Heights és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 335 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Falcon Heights tenia 335 habitants, 99 habitatges, i 81 famílies. La densitat de població era de 29,5 habitants per km².
Dels 99 habitatges en un 50,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 73,7% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 17,2% no eren unitats familiars. En el 17,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,6% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 15,2% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 15.000 $ i la renda mediana per família de 15.909 $. Els homes tenien una renda mediana de 0 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 5.898 $. Aproximadament el 48,1% de les famílies i el 52,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Falcon Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Falcon Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Falcon Heights (Minnesota)

Falcon Heights és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 5.572 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Falcon Heights tenia 5.572 habitants, 2.103 habitatges, i 1.434 famílies. La densitat de població era de 960,4 habitants per km².
Dels 2.103 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,9% hi vivien parelles casades, en un 7,2% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 25,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,5% tenia menys de 18 anys, un 17% entre 18 i 24, un 32,1% entre 25 i 44, un 17,3% de 45 a 60 i un 12,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.382 $ i la renda mediana per família de 59.415 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.693 $ mentre que les dones 34.757 $. La renda per capita de la població era de 25.370 $. Entorn del 8,8% de les famílies i el 9,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Falcon Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Falcon Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Falles 2022

Les Falles de València de l'any 2022 se celebraren del 15 al 19 de març d'aquell any. El primer premi de secció especial el va obtindre Convent Jerusalem, que per segon any consecutiu obtenia el màxim guardó amb un cadafal de Pere Baenas.

## Referències

* ↑ «Fallas de Valencia 2022: Cuándo son y qué ver» (en castellà), 21-02-2022. [Consulta: 9 febrer 2023].
* ↑ País, El «Fotos: Un recorrido por las Fallas de Valencia 2022, en imágenes» (en castellà). El País [Madrid], 17-03-2022. ISSN: 1134-6582.
* ↑ E.D. «Convento Jerusalén reina en Especial» (en castellà). Levante-EMV, 16-03-2022. [Consulta: 9 febrer 2023].
| Precedit per: Falles 2021 | Falles 2022 | Succeït per: Falles 2023 |
# Falles 2018

Les Falles de València de l'any 2018 se celebraren del 15 al 19 de març.
L'any 2018 fou la primera vegada que una dona, la pirotècnica Reyes Martí Miró, disparà els focs artificials de major importància de les Falles, la Nit del Foc, així com la mascletà del 19 de març i la cremà de les falles municipals.

## La Crida

L'acte on la Fallera Major de València anuncia l'inici de les falles es realitzà el 22 de febrer de 2018.

## Referències

* 1 2 Levante-EMV. «Falles 2018, les falles de València 2018 - Levante-EMV». [Consulta: 30 gener 2018].
* ↑ «Falles 2018: La Nit del Foc, per a Reyes Martí». Levante-EMV.
| Precedit per: Falles 2017 | Falles 2018 | Succeït per: Falles 2019 |
# Falles d'Alzira

Les Falles a Alzira se celebren des de 1888, quan a la Placeta de les Gallines (Plaça de Casasús) es va plantar la primera Falla.
Les Falles alzirenques van ser declarades d'Interés Turístic Nacional en 2005 i Bé d'Interés Cultural Immaterial en 2015. La Junta Local Fallera d'Alzira és l'entitat que s'encarrega de la gestió i organització de la festa fallera a la capital de la Ribera Alta. L'entramat associatiu faller de la ciutat compta amb un cens aproximat de 6.000 persones repartides en 35 comissions, que planten un total de 70 Falles. Per nombre de falleres i fallers se situa en la segona posició després de la ciutat de València.

## Comissions falleres

* Albuixarres-Camí fondo.
* L'Alquenència.
* L'Alquerieta.
* Colonia Ana Sanchis.
* Ausias March.
* El Parc.
* Camilo Dolz.
* Camí Nou.
* Cantereríes.
* Caputxins.
* Colmenar-Reis Católics.
* Doctor Ferran.
* El Mercat.
* Germanies.
* Hernán Cortés.
* Avinguda J. Pau.
* La Gallera-Hort dels Frares.
* Plaça la Malva.
* Les Basses.
* Avinguda Luis Suñer.
* Pare Castells.
* Penalet.
* Pere Esplugues.
* Pere Morell.
* Pintor Andreu.
* Plaça Alacant.
* Plaça del Forn.
* Plaça Major.
* Plaça Sagrada Familia.
* Sant Andreu.
* Sant Joan.
* Sant Judes.
* Sant Roc.
* Sants Patrons.
* Tulell-Avinguda.

## Referències

* ↑ El mundo fallero de Alzira hizo ayer historia al conmemorar su 125 aniversario notícia a El Seis Doble del 15 de desembre de 2013 (castellà)
* ↑ «El Consell declara BIC les falles de Torrent». Levante-EMV, 05-12-2015. [Consulta: 13 desembre 2019].
* ↑ La Junta Local Fallera Arxivat 2015-02-23 a Wayback Machine. web oficial de les Falles d'Alzira
* ↑ «Les 35 comissions converteixen Alzira en la segona potència fallera». Diari La Veu, 16-03-2017. [Consulta: 13 desembre 2019].
# Etroplus

Etroplus és un gènere de peixos pertanyent a la família dels cíclids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sri Lanka i el sud de l'Índia.

## Taxonomia

* Etroplus canarensis (Day, 1877)
* Etroplus maculatus (Bloch, 1795)
* Etroplus suratensis (Bloch, 1790)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Day, F., 1877. The fishes of India; being a natural history of the fishes known to inhabit the seas and fresh waters of India, Burma, and Ceylon. The fishes of India; being a natural history of the fishes known to inhabit the seas and fresh waters of India, Burma, and Ceylon. Part 3: 369-552, Pls. 79-138.
* ↑ Menon, A. G. K., K. Rama Devi i W. E. Burgess, 1993: On the rediscovery of Etroplus canarensis Day. Tropical Fish Hobbyist March 1993: 146-149.
* ↑ Bloch, M. E., 1795. Naturgeschichte der ausländischen Fische. Berlin. Naturgeschichte der Ausländischen Fische. v. 9: i-ii + 1-192, Pls. 397-429.
* ↑ Bloch, M. E., 1790. Naturgeschichte der ausländischen Fische. Berlín. Naturgeschichte der Ausländischen Fische. v. 4: i-xii + 1-128, Pls. 217-252.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Fritzsche, R.A., 1982. Osteichthyes. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill, Nova York: 858-944.
# Faringe

La faringe és la part del coll situada posteriorment a la boca i la cavitat nasal; i cranealment a l'esòfag, la laringe i la tràquea. Forma part del sistema digestiu i del respiratori de molts d'organismes.
Com que tant l'aire com el menjar passen a través de la faringe, són necessàries unes adaptacions perquè quan mengem no entri aire. En humans, la faringe està implicada en la vocalització.

## Parts

La faringe humana es divideix convencionalment en tres seccions:
* Rinofaringe, nasofaringe o càvum, just darrere de la cavitat nasal. La paret inferior és el paladar tou.
* Orofaringe, just darrere la boca. La paret anterior és la base de llengua i la val·lècula; la paret lateral està formada per l'arc palatofaringi, l'arc palatoglós i per l'amígdala palatina. La paret superior està formada per l'úvula (campaneta) i el paladar tou.
* Laringofaringe o hipofaringe. Inclou el si o recés piriforme i la paret posterior de la faringe. Està recobert per un epiteli escatós estratificat.

## Funcions de la faringe

La faringe intervé en importants funcions com:
* La deglució.
* La respiració.
* La fonació.
* L'audició.

## Músculs de la faringe

* Múscul tensor del vel del paladar o múscul peristafilí extern.
* Múscul elevador del vel del paladar o múscul peristafilí intern.
* Múscul constrictor superior de la faringe.
* Múscul estilofaringi.
* Múscul constrictor mitjà de la faringe.
* Múscul constrictor inferior de la faringe.
* Múscul cricotiroïdal.
* Múscul digàstric.
* Múscul hioglòs.
* Múscul estiloglòs.

## Imatges addicionals

* Vies respiràtories.
* Òrgans del sistema digestiu.
* Entrada a la laringe, vista per darrere.
* Relacions cervicals i mediastíniques de l'esòfag. Vist des de darrere.

## Vegeu també

* Faringitis
* Faringe (turbel·laris)
# Fleming (Missouri)

Fleming és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 122 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fleming tenia 122 habitants, 47 habitatges, i 33 famílies. La densitat de població era de 87,2 habitants per km².
Dels 47 habitatges en un 38,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,7% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 27,7% no eren unitats familiars. En el 23,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 31,1% entre 25 i 44, un 24,6% de 45 a 60 i un 13,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.625 $ i la renda mediana per família de 60.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 47.500 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 15.697 $. Entorn del 3,1% de les famílies i l'11,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fleming». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fleming». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Flemington (Missouri)

Flemington és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 124 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Flemington tenia 124 habitants, 54 habitatges, i 32 famílies. La densitat de població era de 145,1 habitants per km².
Dels 54 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,3% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 38,9% no eren unitats familiars. En el 33,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 13% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 27,4% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.438 $ i la renda mediana per família de 22.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 18.438 $ mentre que les dones 16.875 $. La renda per capita de la població era d'11.499 $. Entorn del 21,1% de les famílies i el 27,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Flemington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Flemington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Ferran Cartes i Yerro

Ferran Cartes i Yerro (Tortosa, Baix Ebre, 1943), és un dissenyador gràfic i escultor català.
Es dedica professionalment a l'escultura des del 1977. De formació autodidacta, va iniciar la seva carrera artística en el camp del disseny industrial, i posteriorment en el camp del grafisme. Ha dirigit una secció especialitzada en aquests camps a la revista CAU, i també ha estat professor de teoria de la comunicació a l'Escola Massana entre el anys 1972 i 1985. Durant el franquisme va col·laborar amb partits polítics des de la clandestinitat, especialment amb el PSUC. Va formar part del col·lectiu artístic MACLA-65. Se'l coneix principalment per les seves aportacions en el camp de la comunicació visual política i institucional.
L’any 2000 realitza una exposició monogràfica al Museu de l’Ebre de Tortosa, titulada “Pedres d’aigua”.

## Referències

* 1 2 «Ferran Cartes i Yerro». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 9 gener 2021].
* 1 2 «Ferran Cartes (Tortosa, 1943)». Àmbit Galeria d'Art. [Consulta: 9 gener 2021].
# Ferroferripedrizita

La ferroferripedrizita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la pedrizita. Rep el nom per la seva relació amb el grup de la pedrizita.

## Característiques

La ferroferripedrizita és un silicat de fórmula química [Na][Li₂][Fe$^{2+}$₂Fe$^{3+}$₂Li]Si₈O$_{22}$(OH)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.DE - Inosilicats amb 2 cadenes dobles periòdiques, Si₄O$_{11}$; clinoamfíbols» juntament amb els següents minerals: antofil·lita, cummingtonita, clinoholmquistita, grunerita, manganocummingtonita, manganogrunerita, permanganogrunerita, ferrofluoropedrizita, ferrifluoroleakeïta, actinolita, ferritschermakita, ferroactinolita, ferrohornblenda, ferrotschermakita, joesmithita, magnesiohornblenda, tremolita, tschermakita, cannilloïta, fluorcannil·loïta, parvomanganotremolita, fluorotremolita, potassicfluoropargasita, edenita, ferroedenita, ferrokaersutita, ferropargasita, hastingsita, kaersutita, magnesiohastingsita, pargasita, sadanagaïta, fluoroedenita, potassicferroferrisadanagaïta, potassicsadanagaïta, potassicpargasita, potassicferrosadanagaïta, magnesiofluorohastingsita, potassicfluorohastingsita, potassicclorohastingsita, fluoropargasita, parvomanganoedenita, potassiccloropargasita, potassicferrocloroedenita, potassicmagnesiohastingsita, potassicferropargasita, cromiopargasita, ferrotaramita, barroisita, ferroferribarroisita, ferroferriwinchita, ferribarroisita, ferroferritaramita, ferroferricatoforita, ferrobarroisita, ferrorichterita, ferrowinchita, ferrocatoforita, ferritaramita, magnesiotaramita, richterita, winchita, taramita, fluororichterita, catoforita, potassicfluororichterita, potassicrichterita, ferrighoseïta, ferriwinchita, fluorotaramita, arfvedsonita, eckermannita, ferroeckermannita, ferroglaucòfan, glaucòfan, potassicmanganileakeïta, manganoarfvedsonita, ferrileakeïta, magnesioriebeckita, magnesioarfvedsonita, nyboïta, riebeckita, manganomanganiungarettiïta, ferroferrinyboïta, clinoferroferriholmquistita, ferrinyboïta, ferroferrileakeïta, ferroferrifluoroleakeïta, sodicferriclinoferroholmquistita, magnesiofluoroarfvedsonita, ferripedrizita, potassicferrileakeïta, fluoronyboïta, manganidellaventuraïta, fluoropedrizita, potassicarfvedsonita, ferriobertiïta, potassicmagnesiofluoroarfvedsonita, potassicmagnesioarfvedsonita, pedrizita, ferropedrizita, fluoroleakeïta i ferroferriobertiïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Arroyo de la Yedra, al municipi de Manzanares el Real, a la Comunitat de Madrid (Espanya). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ferro-ferri-pedrizite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 gener 2020].
# Ferran Albert II de Brunsvic-Lüneburg

Ferran Albert II de Brunvic-Lüneburg (en alemany Ferdinand Albrecht II von Braunschweig-Wolfenbüttel) va néixer a Bevern (Alemanya) el 29 de maig de 1680 i va morir a Salzdahlum el 2 de setembre de 1735. Era un noble alemany, el quart fill del duc Ferran Albert I de Brunsvic-Luneburg (1636-1687) i de Cristina Guillema de Hessen-Eschwege (1648-1702). Va ser duc de Brunsvic-Lüneburg i el 1735 assolí el títol de príncep de Wolfenbüttel
Com a oficial de l'exèrcit del Sacre Imperi Romanogermànic va lluitar al cosat de l'emprerador Leopold I en la Guerra de Successió Espanyola (1701-1714); el 1707 ascendí a general, i el 1711 a mariscal de camp. Durant la guerra austro-turca (1716-1718) va lluitar a les ordres del príncep Eugeni de Savoia (1663-1736), i va participar en les batalles de Belgrad i de Petrovaradin.
Després de la mort del seu cosí Lluís Rodolf de Brunsvic-Wolfenbüttel el març 1735, heretà el principat de Wolfenbüttel i va renunciar a la seva carrera militar, però va morir sis mesos després.

## Matrimoni i fills

El 15 d'octubre de 1712 es va casar amb Antonieta Amàlia de Brunsvic-Lüneburg (1696-1762), filla del seu cosí Lluís Rodolf (1671-1735) i de Cristina Lluïsa d'Oettingen-Oettingen (1671-1747). El matrimoni va tenir 13 fills que arribaren a l'edat adulta:
* Carles (1713-1780), casat amb la princesa Felipa Carlota de Prússia (1716-1801).
* Antoni Ulric (1714-1776), casat amb Anna Leopolda de Mecklenburg-Schwerin (1718-1746).
* Elisabet Cristina (1715-1797), casada amb Frederic el Gran (1712-1786).
* Lluís Ernest de Brunsvic-Lüneburg (1718-1788)
* August (1719-1720)
* Frederica (1719-1772)
* Ferran (1721-1792)
* Lluïsa Amàlia (1722-1780), casada amb August Guillem de Prússia (1722-1758).
* Sofia Antònia (1724-1802), casada amb Ernest Frederic de Saxònia-Coburg-Saalfeld (1724-1800)
* Albert (1725-1745)
* Carlota (1725-1766)
* Teresa (1728-1778)
* Juliana Maria (1729-1796), casada amb Frederic V de Dinamarca (1723-1766).
* Frederic Guillem (1731-1732).
* Federic Francesc (1732-1758)

## Bibliografia

* Ludwig Ferdinand Spehr: Ferdinand Albrecht II. A: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 6, Duncker & Humblot, Leipzig 1877, S. 681 f.
* Martin Fimpel: Ferdinand Albrecht II. A: Horst-Rüdiger Jarck, Dieter Lent et al. (Hrsg.): Braunschweigisches Biographisches Lexikon: 8. bis 18. Jahrhundert. Appelhans, Braunschweig 2006, S. 216f.

## Enllaços externs

* web.genealogie.free.fr Arxivat 2009-05-11 a Wayback Machine.
* Biografia de Ferran Albert II
# Ferran Albert I de Brunsvic-Lüneburg

Ferran Albert I de Brunsvic-Lüneburg (Brunsvic, Alemanya, 22 de maig de 1636 - Bevern, 25 d'abril de 1687) era fill del duc August II de Brunsvic-Luneburg (1579-1666) i d'Elisabet Sofia de Mecklenburg-Güstrow (1613-1676).
En morir el seu pare, el 1666, amb els seus germans Rodolf August (1627-1704) i Antoni Ulric (1633-1714) van decidir portar conjuntament el ducat de Wolfenbüttel, i Ferran Albert es va quedar el palau de Bevern. Era tingut per una persona excèntrica i va dedicar-se a l'adquisició de nombroses obres d'art que més tard passarien a formar part de l'Herzog Anton Ulrich Museum.

## Matrimoni i fills

El 25 de novembre de 1667 es va casar a Eschwege amb Cristina Guillema de Hessen-Eschwege (1648-1702), filla de Frederic de Hessen Eschwege (1617-1655) i d'Elionor Caterina de Zweibrücken (1626-1692). El matrimoni va tenir nou fills, sis dels quals arribaren a l'edat adulta:
* Leopold Carles, bascut i mort el 1670.
* Frederic Albert (1672-1673)
* Sofia Elionor (1674-1711)
* Clàudia Elionor (1675-1676)
* August Ferran (1677-1704)
* Ferran Albert II (1680-1735), casat amb la seva cosina Antonieta Amàlia de Brunsvic-Lüneburg (1696-1762).
* Ernest Ferran (1682-1746), casat amb Elionor Carlota de Curlàndia (1686-1748).
* Ferran Cristià (1682-1706)
* Enric Ferran (1684-1706)

## Bibliografia

* Barocke Sammellust: Die Bibliothek und Kunstkammer des Herzogs Ferdinand Albrecht, hrsg. Jill Bepler. Weinheim 1988
* Jill Bepler: Ferdinand Albrecht...A Traveller and his Travelogue. Wiesbaden 1988
* Jill Bepler: Ferdinand Albrecht I. In: Horst-Rüdiger Jarck, Dieter Lent et al. (Hrsg.): Braunschweigisches Biographisches Lexikon: 8. bis 18. Jahrhundert. Appelhans Verlag, Braunschweig 2006, S.215f.

## Enllaços externs

* Casa dels Welfs
* Allgemeine Deutsche Bibliographie, vol. 6, p. 679-681
# Filip de l'Alta Macedònia

Filip de l'Alta Macedònia (en grec antic Φίλιππος) fou fill d'Alexandre I de Macedònia a la mort del qual el 454 aC va rebre una part del regne, l'Alta Macedònia, que el seu germà Perdicas li va respectar.
Durant la Guerra del Peloponès, els atenencs van concertar una aliança amb Filip i Derdas, príncep d'Elimea, va provocar que Perdicas, fins aquell moment aliat seu, se'ls girés en contra. Quan Perdicas va arribar a un acord amb Atenes, Filip es va refugiar a la cort de Sitalces, rei dels odrisis, que va prometre a Perdicas no restituir Filip al tron.
A la mort de Filip potser l'any 430 aC el seu fill Amintes el va succeir i el seu oncle va provar de prendre-li el regne però el va poder conservar amb l'ajut de Sitalces. Amintes va ser rei de Macedònia amb el nom d'Amintes III.

## Referències

* ↑ Tucídides. Història de la guerra del Peloponès, I, 61,4; II, 95, 2-3