OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casal Ferrer

El Casal Ferrer és un edifici del municipi de Girona que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat al carrer de la Força, és un edifici amb escuts al damunt, a la llinda planera. També hi ha una porta semidovellada mossegada pel balcó superior. Aquesta porta dona accés a un pati que ha estat restaurat per donar accés al Museu d'Història dels Jueus. Fins a la segona planta la maçoneria és de pedra treballada, després passa a un arrebossat en mal estat. Al pati hi ha dues finestres a planta baixa amb llinda amb motiu goticitzant floral. La façana es clou amb un ràfec de teula.

## Història

Les primeres notícies són de l'expulsió dels jueus, el 1492, on hi havia un solar per edificar. Vers el 1525 es va adquirir i edificar el solar per un beneficiat de la catedral: Pere Sirgo. El 1625 n'era amo en Francesc de Cella i Canet, qui devia fer construir la façana. El 1956 se segregà del número 10. El 1976 se'n vengué en propietat horitzontal el primer i el quart pis.
L'any 2000 s'hi va instal·lar el Museu d'Història dels Jueus.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casal Ferrer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Jack Rodwell

Jack Christian Rodwell (Southport, 11 de març de 1991) és un futbolista anglès que juga com a migcampista pel Sunderland AFC de la Premier League. Ha estat intercional per l'equip nacional d'Anglaterra.

## Referències

* ↑ «The Jack Rodwell Story». Cath McDonald [UK]. Arxivat 2012-10-17 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-10-17. [Consulta: 16 desembre 2013].
# Yazruk (cràter)

Yazruk és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 10,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim nivkh, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Yazruk». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Cal Rull

Cal Rull és un edifici al municipi de Tossa de Mar (la Selva) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici de dues plantes i coberta de doble vessant a laterals. L'estructura planimètrica rectangular original s'ha ampliat a ponent amb diversos cossos adossats. És un antic mas agrícola dels segles XVII-XVIII, però documentat des del segle xvi, reformat al segle xix i durant els anys 70 del segle xx, conservant gairebé únicament l'estructura i els marcs d'algunes obertures. Antigament rebia el nom de Mas Bosch de Sant Benet. El nom de Cal Rull prové d'un masover del segle xix.
Prop del mas es van trobar restes d'urnes funeràries datades al segle ix aC. A les proximitats de la casa, pel camí d'accés, hi ha un gran camp que actualment té els marges plantats de cotxes vells, ferralla, barques velles, naus metàl·liques, caravanes atrotinades, i tancats amb barraques. Davant la casa, sobre l'antiga era de batre, també hi ha tot de deixalles, restes de materials de construcció, cotxes, plàstics, trossos d'automòbils i una caravana.
La façana és arrebossada, encara que el seu estat de conservació és molt dolent. Les obertures de la façana, al sud, són totes d'obra de rajol i ciment, a excepció d'una finestra tapada conservada possiblement de l'edificació anterior. Aquesta finestra, de permòdols, està emmarcada de pedra i té l'ampit trencat i amb decoració floral al fris. Es conserven també els tres blocs inferiors de suport de la finestra.
A les façanes laterals hi ha finestres petites de permòdols. Els ràfecs evidencien les diferents reformes i ampliacions, i, encara que tots són de dues o tres fileres de rajola i teula, són diferents en la seva composició. A la vora del mas es conserva un pou i una antiga era de batre, construïts a base de rajoles i pedra.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 «Cal Rull». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2014].
# Andròmac d'Aspendos

Andròmac d'Aspendos (en llatí Andromachus, en grec antic Ἀνδρόμαχος) fou un militar grec al servei dels Ptolemeus.
Va ser un dels comandants de Ptolemeu IV Filopàtor (222-205 aC) a la batalla de Ràfia, una batalla emmarcada a la Quarta guerra síria. Després de la batalla, Ptolemeu IV el va deixar com a governador de la Celesíria i Fenícia, segons diu Polibi.

## Referències

* ↑ 5.Andromachus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 172
# Gniezno

Gniezno (polonès) Gnesen (alemany): és una ciutat de Polònia pertanyent al Voivodat de Gran Polònia, ubicada a uns 50 km a l'est de Poznań i amb una població de més de 70.000 habitants. Gniezno va ser la primera capital de Polònia, al s. X, i la seva Arxidiòcesi catòlica romana és la més antiga de Polònia.

## Història

Conta la llegenda que el cap de tribu polonès Lech construí, en el segle viii, una ciutat fortificada en el lloc on havia vist un niu d'una àguila blanca (en polonès, gniazdo significa niu. La història relata que l'any 997 el bisbe, Adalbert de Praga, en el seu intent de cristianitzar als pobles riberencs del mar Bàltic, fou martiritzat per ells; el duc Boleslau el Valent recuperà el cos del màrtir, que fou canonitzat l'any 1000; amb aquest motiu l'emperador Otó III portà a fi una peregrinació a Gniezo i el papa Silvestre II instituí en la ciutat el primer arquebisbat de Polònia - al front del qual, posà Radim, germà d'Adalbert de Praga -, del que depenien les diòcesis de Cracòvia, Wrocław i Kolobrzeg.
L'any 1024, amb vistiplau del papa Joan XIX, Boleslau fou coronat primer rei de Polònia i Gniezno fou la primera capital del regne. La mil·lenària història de la ciutat gira entorn del culte d'Adalbert de Praga i al record d'ésser el bressol de la independència polonesa; per això l'arquebisbe de Gniezno segueix sent el cardenal primat de Polònia.

## Art i cultura

* Collegium Europaeum Gnesnense (pertanyent a la Universitat Adam Mickiewicz de Poznań)
* Gnieźnieńska Wyższa Szkoła Humanistyczno-Menedżerska Millennium (Escola d'Humanisme i Managment Millennium)
* Prymasowskie Wyższe Seminarium Duchowne (Seminari Eclesiàstic de l'Arquebisbat)
* Państwowa Wyższa Szkoła Zawodowa (Col·legi públic vocacional)
* Plaça Rynek amb les esglésies Kosciol Sw. Trójcy i la Kosciól Sw. Franciskanów
* Catedral de Gniezno és el segon centre espiritual de Polònia
* Teatre Aleksander Fredro Theatre (Teatr im. A. Fredry)
* Museu de l'Origen de l'Estat Polonès (Muzeum Początków Państwa Polskiego)
* Museu de l'Arxidiòcesi de Gienzno (Muzeum Archidiecezji Gnieźnieńskiej)
* Kosciól Sw. Jana Chrzciciela (Església de Sant Joan Baptista)

## Fills il·lustres

* Łucjan Kamieński (1885-1964), compositor i musicòleg.
* Mikołaj Zieleński (1550-1615), compositor del Barroc.

## Referències

* ↑ Guia total Polònia, Grupo Anaya, pàg. 174 ISBN 978-84-9776-222-9

## Galeria de fotos

* Vista del barri vell, segons Jelonek Lake
* Catedral de Gniezno
* Codex Aureus Gnesnensis
* Portes de Gniezno
* Església de Sant Jordi a Gniezno

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Gniezno (Versió en polonès, anglès i alemany)
* Gniezno Poviat
# Club Social y Deportivo Comunicaciones

* No s'ha de confondre amb Club Comunicaciones.
El Club Social y Deportivo Comunicaciones és un club guatemalenc de futbol de la ciutat de Guatemala.
Actualment, el club ha creat una nova estructura organitzativa anomenada El Protectorado del Club Comunicaciones per dirigir el destí del club.

## Història

El Comunicaciones es fundà l'any 1949, tot i que les seves arrels daten del 10 de novembre de 1939 amb la creació del Real Hospicio, que el 1947 s'anomena España FC. En aquests anys vestien camisa blanca, vermella i groga i pantaló negre. El 16 d'agost de 1949, el ministre de Comunicacions del país, Carlos Aldana Sandoval, decidí adoptar l'equip creant l'actual club.

## Futbolistes destacats

* Omar Larrosa, centrecampista, 1971-1972
* Diego Latorre, davanter 2003-2005
* Oscar "El Conejo" Sanchez, davanter
* Milton Núñez, davanter, 2005-2006
* Carlos Pavón, davanter, 2005-2006
* Nicolás Suazo, davanter, 1997-2000
* Edgar Estrada, porter, 1996-2003
* Guillermo Enriquez Gamboa,
* Gustavo Adolfo Cabrera, defensa, 1998-2008
* Erick Perez Flores, porter,
* Ricardo jerez, porter,
* Mario Rodríguez, davanter, 2002-2004
* Claudio Rojas, davanter, 1999-2004
* Edgar Valencia, davanter, 1997-2001
* Edwin Westphal, davanter, 1996-2001
* Rolando Fonseca, davanter
* Floyd Guthrie, centrecampista
* Ronald González, defensa
* Mauricio Solís, centrecampista
* Jewisson Bennett, centrecampista
* Jhonny Cubero, davanter
* Julio Rodas, davanter, 1996-2004
* Nelson Cáceres, defensa, 1996-2000
* Erick Miranda, defensa, 1996-2004
* Ivan León, defensa
* Jorge Rodas, centrecampista
* Juan Manuel Funes, centrecampista
* Allan Wellmann, centrecampista
* Eduardo Acevedo, defensa
* Byron Perez, davanter
* Marcelo Saraiba,
* Abdul Thompson Conteh, davanter, 1999-2000
* Engelver Herrera, defensa, 1995-1999
* Martín Machón, centrecampista, 1997-1999 2002-2005

## Palmarès

* Lliga guatemalenca de futbol: 22
** 1956, 1957-58, 1959-60, 1968-69, 1970-71, 1971, 1972, 1977, 1979-80, 1981, 1982, 1985-86, 1990-91, 1994-95, 1996-97, 1997-98, 1998-99, 1999-00 Apertura, 2000-01 Clausura, 2002-03 Apertura, 2002-03 Clausura, Apertura 2008
* Copa guatemalenca de futbol: 8
* Torneo Fraternidad: 2
** 1971, 1983

## Referències

* ↑ «Guatemala - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 1r octubre 2011].

## Enllaços externs

* (castellà) Web oficial
* (castellà) Web de seguidors Arxivat 2015-08-01 a Wayback Machine.
* (castellà) Web de seguidors Arxivat 2008-07-03 a Wayback Machine.
* (castellà) Web de seguidors
# Àuson

Àuson (en grec antic Αὒσον) va ser un fill d'Odisseu i potser de Calipso o de Circe. De vegades se'l fa germà de Latinus i se li atribueix un fill, Líparos.
Àuson va donar nom al poble dels àusons o auruncs, que vivien a Ausònia, els primers habitants d'Itàlia. Va ser el primer rei d'aquell país. Líparos va donar nom a les illes Lipari.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelon: Edicions de 1984, 2008, p. 67. ISBN 9788496061972.
# Zazulin

Zazulin - Зазулин (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba al vessant septentrional del Caucas occidental, a la vora esquerra del riu Glubokaia. És a 7 km a l'est d'Apxeronsk i a 93 km al sud-est de Krasnodar.
Pertany a la ciutat d'Apxeronsk.

## Enllaços externs i referències

* Aquest article conté dades geogràfiques extretes de Google Earth i el mapa de Rússia de Yandex.ru, accessible des d'aquest enllaç.
* Mapa topogràfic a maps.vlasenko.net (rus).
# Zaïrita

La zaïrita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la plumbogummita. Rep el seu nom del país on va ser descoberta, Zaire, actualment anomenada República Democràtica del Congo.

## Característiques

La zaïrita és un fosfat de fórmula química BiFe₃$^{3+}$(PO₄)₂(OH)₆. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1975, el mateix any que va ser publicada per primera vegada. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la zaïrita pertany a «08.BL: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 3:1» juntament amb els següents minerals: beudantita, corkita, hidalgoïta, hinsdalita, kemmlitzita, svanbergita, woodhouseïta, gal·lobeudantita, arsenogoyazita, arsenogorceixita, arsenocrandal·lita, benauita, crandal·lita, dussertita, eylettersita, gorceixita, goyazita, kintoreïta, philipsbornita, plumbogummita, segnitita, springcreekita, arsenoflorencita-(La), arsenoflorencita-(Nd), arsenoflorencita-(Ce), florencita-(Ce), florencita-(La), florencita-(Nd), waylandita, arsenowaylandita, graulichita-(Ce), florencita-(Sm), viitaniemiïta i pattersonita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Eta-Etu, a la província de Kivu, República Democràtica del Congo. També ha estat descrita a la mina del Mount Pleasant, a Nova Brunswick (Canadà); a Kreuzberg, a l'Alt Palatinat (Alemanya); i a la mina Sítio do Castelo, a Folgosinho, al districte de Guarda (Portugal), a on es troben uns cristalls molt ben definits.

## Referències

* ↑ «Zaïrite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r setembre 2017].
* ↑ Alves, Pedro; Joan Viñals Olià, Christian Rewitzer, Fernando Vila, Nicolas Meiser «Folgosinho. fosfatos secundarios de la mina Sitio do Castelo, Gouveia, Guarda, Portugal». Revista de Minerales, 2, 2015, pàg. 6-27. ISSN: 1136-6044.
# Élodie Chérie

Élodie Chérie (Saint-Étienne, 9 de setembre de 1966) és una antiga actriu pornogràfica francesa.
Élodie va començar la seva carrera pornogràfica en pel·lícules amateurs, per fugir del món de la fàbrica on treballava. El 1992, es va convertir en actriu porno a temps complet; després la veiem en diverses produccions porno franceses importants, en particular Les Nuits de la présidente o Le parfum de Mathilde produïts per Marc Dorcel. El 1996, va rebre un Hot d'Or pour La Princesse et la Pute. Va ser la padrina oficial dels "Magics Fans" seguidors de l'AS Saint-Étienne. Va acabar la seva carrera a la primera meitat dels anys 2000.

## Referències

* ↑ Après coup. Le porno en face. Libération, 25 de novembre de 1999
* ↑ «Le Foot St-Étienne n° 65 janvier 2010». Arxivat de l'original el 2015-02-27. [Consulta: 22 desembre 2021].
* ↑ Franck Berteau, Le dictionnaire des supporters. Côté tribunes, Stock, 2013
# Þjóðveldisbærinn Stöng

Þjóðveldisbærinn Stöng (pronunciació en islandès: [ˈθjoːuðˌvɛltɪsˌpaːirɪnː ˈstøiŋk], Granja de la Mancomunitat Stöng) és una granja reconstruïda de l'era dels vikings a Islàndia, situada a la badia de Þjórsárdalur a prop de la carretera 32, en el comtat d'Árnessýsla. És una reconstrucció històricament minuciosa dels tres edificis, inclosa una casa comunal que es trobava a uns 7km al nord de Stöng. Es creu que la granja va ser cremada per cendra volcànica l'any 1104 a causa de l'erupció del volcà Hekla.
La reconstrucció es va construir l'any 1974 com a part de les celebracions nacionals del 1100 aniversari de l'establiment a l'illa l'any 874.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Şemseddin Bey

Şemseddin Bey o Xams al-Din Beg fou emir o bei de la dinastia dels karamànides. Era fill de Bedreddin I İbrahim Bey i germà i successor de Fahreddin Ahmed Bey el 1349. La seva capital fou Laranda o Ermenek, ja que segurament fou en el seu govern que Ala al-Din Eretna va ocupar Konya, i l'emir mongol Ismail Agha va ocupar Beyşehir. El seu regnat fou breu, i va morir el 1352, segons l'historiador Shikari enverinat per són germà Karaman però a la seva tomba se'l qualifica de xahid (màrtir), que deixaria entendre que va morir en combat. El va succeir el seu cosí Seyfeddin Süleyman Bey. Un altre parent, Hacı Sûfi Burhâneddin Musa Bey va governar a Mut.

## Bibliografia

* Claude Cahen, Pre-Ottoman Turkey: a general survey of the material and spiritual culture and history c. 1071-1330, traducció de J. Jones-Williams (Nova York: Taplinger, 1968), 281-2.
Beilicats d'Anatòlia :
# Zoo (pel·lícula)

Zoo (títol original en anglès: A Zed & Two Noughts) és una pel·lícula britànica de 1985 dirigida per Peter Greenaway. Ha estat doblada al català.

## Argument

Al principi, un accident entre un automòbil i un cigne blanc a la porta d'un zoo. Dues víctimes, les dones de dos germans bessons zoolègs, Oswald i Oliver, i una supervivent, Alba Bewick. Però la història es complica, perquè la realitat de la pel·lícula és un trompe-l'œil i la ficció més precisa que un Vermeer — que té la seva importància en la història.

## Repartiment

* Andréa Ferréol: Alba Bewick
* Brian Deacon: Oswald Deuce
* Eric Deacon: Oliver Deuce
* Frances Barber: Venus de Milo
* Joss Ackland: Van Hoyten
* Jim Davidson: Joshua Plana
* Agnes Brulet: Beta Bewick
* Guusje van Tilborgh: Caterina Bolnes
* Gerard Thoolen: Van Meegeren
* Ken Campbell: Stephen Pipa
* Wolf Kahler: Felipe Arc de Sant Martí
* Geoffrey Palmer: Fallast
* David Attenborough: narrador (veu)

## Al voltant de la pel·lícula

El cirurgià (Van Meegeren) que retira la cama de Alba és descrit com que desitja esdevenir pintor i més exactament pintor holandès : « Vermeer, ni més ni menys ». Aquesta rèplica explica la primera referència al treball de Vermeer que inspira un gran nombre dels plans de la pel·lícula. Un dels germans afirma aleshores que Vermeer només hauria pintat 26 teles, de les quals 3 són dubtoses. Es troba així el nombre de nens desitjat per Alba (26) així com el nombre de lletres de l'alfabet grec (26 - 3 = 23) que és la font d'inspiració pels noms d'aquesta progenitura.

## Referències

* 1 2 esadir.cat. Zoo . esadir.cat.
* ↑ The New York Times. A Zed and Two Noughts (en anglès). The New York Times.
# Ōmiya

Ōmiya és un districte de la ciutat de Saitama, a la prefectura de Saitama, al Japó. Fins al 2001 també va ser un municipi.
L'1 de maig de 2001, juntament amb els municipis de Urawa i Yono es van fusionar per a formar la nova ciutat de Saitama, la qual seria la nova capital prefectural.
# Şahika Ercümen

Şahika Ercümen (Çanakkale, 16 de gener de 1985) és una esportista turca d'esports d'apnea, amb un rècord mundial en immersió lliure (busseig a pulmó). Dietista de professió, té dos rècords mundials en busseig. També té el rècord de Turquia en "pes fix".

## Referències

* ↑ «Şahika Ercümen dünya rekoru kırdı» (en turc). [Consulta: 17 desembre 2020].
* ↑ A.A. «Şahika Ercümen dünya üçüncüsü!» (en turc). [Consulta: 17 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Imatges de Şahika Ercümen

## Vegeu també

* Birgül Erken
* William Trubridge
# 1225

L'any 1225 va ser un any normal dins del calendari julià, que va començar en dimecres.

## Esdeveniments

* 27 de desembre: carta de fundació de la vila de Bellver de Cerdanya.

## Naixements

* 28 de gener: Sant Tomàs d'Aquino, teòleg i filòsof.

## Necrològiques

* Santa Maria de Vallbona de les Monges: Berenguera d'Anglesola –després Berenguera de Cervera–, cofundadora i benefactora del monestir de Santa Maria de Vallbona (n. 1146).

## Referències

* ↑ Piquer i Jover, Josep Joan. Abaciologi de Vallbona (1153-1977). Santes Creus: Fundació d'Història i Art Roger de Belfort, 1978, pàg. 38-40. ISBN 84-400-5204-9.
# 1228
## Esdeveniments

* Comença la Sisena Croada.
* Primer document en gallec.
* Febrer, Corts de Barcelona on es decideix la Conquesta de Mallorca pel Regne d'Aragó.
* Ibn Hud, esdevé emir de Múrsiya.

## Naixements
### Món

* 25 d'abril - Àndria (Pulla): Conrad IV d'Alemanya.
* David VII de Geòrgia, rei de Geòrgia.

## Necrològiques
### Països Catalans

* Guillema de Castellvell i de Vilademuls, senyora de la Baronia de Castellví de Rosanes.
* Guillem Ramon II de Montcada, noble i militar català, baró d'Aitona i senescal de Barcelona.

### Món

* Peloponès (Grècia): Robert I de Courtenay, emperador llatí.
* Würzburg (?): Walther von der Vogelweide, trobador.
* 31 de gener - Varilhas (Arieja)ː Guiu de Montfort, noble francès, germà de Simó de Montfort. Lluità contra la noblesa occitana durant la Croada albigesa.

## Referències

* ↑ O FORO DO BO BURGO DO CASTRO CALDELAS, DADO POR AFONSO IX EN 1228. O documento máis antigo escrito en galego en Galicia (en gallec). CONSELLO DA CULTURA GALEGA.
* ↑ de Vic, Claude; Vaissète, Joseph. Histoire Générale de Languedoc (en francès). vol. 5. Alexandre du Mège, 1842, p. 355-356.
# 727
## Esdeveniments

* Es produeix una revolta a Grècia contra les polítiques religioses de l'emperador Lleó III (vegeu 726). Una flota de rebels sota els ordres d'Agallianos Kontoskeles es dirigeix cap a Constantinoble amb un anti-emperador, però és destruïda per la flota romana d'Orient a través de l'ús del foc grec.
* Setge de Nicea: les forces musulmanes penetren profundament a Àsia Menor i saquegen la ciutat fortalesa de Gangra, però assetgen sense èxit Nicea (nord-oest d'Anatòlia).
* Es produeix una revolta a Itàlia contra la iconoclàstia de Lleó III; això resulta en la independència de l'exarcat de Ravenna, després que una força d'invasió romana d'Orient es perdi en una tempesta al mar Adriàtic, i la resta de tropes romanes d'Orient són rebutjades.
* Guerra àrab-khazar: els khàzars reforcen la invasió musulmana, dirigida per Maslama ibn Abd al-Malik, a Mesopotàmia. Reforçat amb tropes sirianes, Maslama contraataca i conquereix Geòrgia, establint la frontera nord del Caucas.
* Juliol: el papa Gregori II condemna l'iconoclàstia a Roma, provocant que Itàlia es trenqui amb l'Imperí Romà d'Orient. Es converteix en el governant temporal virtual de les possessions més romanes d'Orient.

## Naixements

* 9 de gener - Luoyang (Xina): Emperador Daizong de Tang (xinès: 唐代宗), va ser el vuitè emperador de la Dinastia Tang (m. 779)

## Necrològiques

* 30 de maig - Tervuren: Hubert de Lieja, bisbe
* Pau de Ravenna, exarca de Ravenna.

## Referències

* ↑ Pryor & Jeffreys (2006), pp. 32, 46, 73
* ↑ Canard (1986), pp. 1002-1003
* ↑ Blankinship (1994), p. 120
* ↑ Lewis, Mark Edward, 1954-. China's cosmopolitan empire : the Tang dynasty. Cambridge, Mass.: Belknap Press of Harvard University Press, 2009. ISBN 978-0-674-03306-1.
# Abd-al-Afú (nom)

Abd-al-Afú és un nom masculí teòfor àrab islàmic (àrab: عبد العفو, ʿAbd al-ʿAfū) que literalment significa ‘Servidor de l'Indulgent’, essent «l'Indulgent» un dels epítets de Déu. Si bé Abd-al-Afú és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdul Afou, ‘Abdul ‘Afou... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen molts musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «عفا». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «عفا». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «عفا» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# (294) Felicia

(294) Felicia és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 15 de juliol de 1890 per Auguste Honoré Charlois des de l'observatori de Niça, França.
Es desconeix la raó del nom.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (201) al (300)
* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 18 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 38. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* «(294) Felicia» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 4 maig 2015].