OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Temps de coherència (sistemes de comunicació)

En els sistemes de comunicacions, el canal pot canviar al llarg del temps. El temps de coherència és el lapse de temps durant el qual la resposta impulsional del canal es considera constant. Aquesta variació en el canal és especialment significativa en els sistemes de comunicacions sense fil, a causa de l'efecte Doppler.

## Relació amb la freqüència Doppler

El temps de coherència $T_{c}$ és l'equivalent en el domini del temps del marge Doppler i s'usa per caracteritzar la naturalesa oscil·latòria de la dispersivitat de la freqüència del canal. L'increment màxim de freqüència degut a l'efecte Doppler és inversament proporcional al temps de coherència. És a dir:
    $T_{c}\approx {\frac {1}{f_{m}}}$
on $(f_{m})$ és l'increment màxim de freqüència Doppler donat per: $f_{m}={\frac {v}{c}}f_{c}$ amb $f_{c}$ com la freqüència de l'ona emesa.
El temps de coherència és, de fet, una mesura estadística de la duració en temps durant el qual la resposta impulsional del canal és essencialment constant, i quantifica la similitud de la resposta del canal en diferents moments. Si l'invers de l'amplada de banda del senyal en banda base és més gran que el temps de coherència del canal, llavors el canal canviarà durant la transmissió del missatge, causant doncs distorsió en el receptor. Si es defineix el temps de coherència com el temps durant el qual la funció de correlació en temps està per sobre del 0.5, llavors té un valor aproximat de:
    $T_{c}\approx {\frac {9}{16\pi f_{m}}}$
En la pràctica, la primera aproximació del temps de coherència suggereix el temps durant el qual un senyal difonents segons el model de Rayleigh pot fluctuar lliurement, i la segona aproximació és sovint massa restrictiva. Una regla no escrita de les comunicacions digitals modernes és definir el temps de coherència com la mitjana geomètrica de dues equacions aproximades també conegudes com el model de Clarke; sobre la freqüència màxima de Doppler $f_{m}$ es pot obtenir el 50% del temps de coherència:
    $T_{c}={\sqrt {\frac {9}{16\pi f_{m}^{2}}}}$
Normalment, s'usa la següent relació:
    $T_{c}={\sqrt {\frac {9}{16\pi }}}{\frac {1}{f_{m}}}\simeq {\frac {0.423}{f_{m}}}$

## Referències

* ↑ P. Mohana Shankar, Introduction to Wireless Systems, John Wiley & Sons, 2002
* 1 2 T.S. Rappaport, Wireless Communications, Prentice Hall, 2002
# Südtiroler Heimatbund

Südtiroler Heimatbund (alemany Lliga de la Pàtria Sudtirolesa) fou un partit polític nacionalista del Tirol del Sud, actiu fins al 1989.
A les eleccions regionals de Trentino-Tirol del Sud de 1983 i a les eleccions legislatives italianes de 1983 es presentà amb el nom de Wahlverband des Heimatbundes, i va obtenir respectivament el 4,2% i el 2,6%, mercè els quals Eva Klotz fou escollida consellera provincial, càrrec que va renovar a les eleccions regionals de 1988.
El 1989 el partit es va unir amb el Freiheitliche Partei Südtirols de Gerold Meraner i alguns membres conservador del Südtiroler Volkspartei, encapçalats per Alfons Benedikter, i fundaren la Union für Südtirol

## Notes

* ↑ Els partits polítics a l'Alto Adige del 1945 al 2005 Arxivat 2011-05-24 a Wayback Machine. de Günther Pallaver.
* ↑ Arxiu històric Arxivat 2008-05-09 a Wayback Machine., Landtag del Tirol del Sud.
# Thamnaconus paschalis

Thamnaconus paschalis és una espècie de peix de la família dels monacàntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Xile.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Smith J. L. B., 1949. The sea fishes of southern Africa. Central News Agency, Ltd., Ciutat del Cap, Sud-àfrica. Sea Fishes . 1-550.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Regan, C. T., 1913. A collection of fishes made by Professor Francisco Fuentes at Easter Island. Proceedings of the Zoological Society of London. 1913 (pt 3): 368-374, Pls. 55-60.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaíso 24(2):1-132.

## Bibliografia

* Bussing, W.A. i R.J. Lavenberg, 1995. Monacanthidae. Cachúas, lijas. p. 1278-1280. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hutchins, J.B., 2001. Monacanthidae. Filefishes (leatherjackets). p. 3929-3947. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tortonese, E., 1979. Monacanthidae. p. 643. A: J. C. Hureau i Th. Monod (eds.) Check-list of the Fishes of the north-eastern Atlantic and of the Mediterranean (CLOFNAM). UNESCO, París. Vol. 1.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# The Thief and the Cobbler

The Thief and the Cobbler és una pel·lícula d'animació fantàstica iancabada coescrita i dirigida per Richard Williams. Ideada originalment als anys 60, la pel·lícula va ser en producció i fora de producció durant gairebé tres dècades a causa del finançament independent i d'una animació ambiciosament complexa. Finalment es va posar en plena producció el 1989, quan Warner Bros. va acceptar finançar i distribuir la pel·lícula. Quan la producció va acabar el pressupost i amb retard, el productor Fred Calvert va reeditar-la amb força i ràpidament sense la participació de Williams. Finalment va ser llançada per Allied Filmmakers el 1993 amb el títol The Princess and the Cobbler. Dos anys més tard, Miramax Films, que en aquell moment era propietat de Disney, va llançar una altra reedició titulada Arabian Knight. Les dues versions de la pel·lícula van tenir un mal rendiment a la taquilla i van rebre crítiques diverses.
Al llarg dels anys, diverses persones i empreses, inclòs Roy E. Disney, han parlat de restaurar la pel·lícula a la seva versió original. El 2013, l'Acadèmia d'Arts i Ciències Cinematogràfiques va arxivar la pròpia pel·lícula de 35 mm de Williams. Va reconèixer la reputació rehabilitada de la pel·lícula, a causa de projectes com The Recobbled Cut, una restauració de Garrett Gilchrist i Persistence of Vision , un documental del 2012 de Kevin Schreck que detalla la producció.
The Thief and the Cobbler és una de les pel·lícules amb més temps de producció. És la pel·lícula final de diversos actors i artistes, inclosos els animadors Ken Harris (mort el 1982), Errol Le Cain (mort el 1989), Emery Hawkins (mort el 1989), Grim Natwick (mort el 1990) i Art Babbitt (mort el 1992), i incloent els actors Felix Aylmer (mort el 1979), Eddie Byrne (mort el 1981), Clinton Sundberg (mort el 1987), Kenneth Williams (mort el 1988), Sir Anthony Quayle (mort el 1989) i Vincent Price (mort el 1993, un mes després de l'estrena inicial de la pel·lícula). S'ha mantingut un seguici de culte des del seu llançament.

## Referències

* ↑ Lenburg, Jeff. The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books, 1999, p. 165. ISBN 0-8160-3831-7 [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ Briney, Daniel. «The Thief and the Cobbler: How the Best Was Lost, 1968–1995», 21-08-2001. Arxivat de l'original el 3 abril 2012. [Consulta: 12 novembre 2006].
* ↑ «arabian knightmare». [Consulta: 13 octubre 2023].
* ↑ 22 Animated Cult Classics Worth Checking Out - MovieWeb
# The Theory of the Leisure Class

The Theory of the Leisure Class: An Economic Study of Institutions (literalment en català «la teoria de la classe ociosa: estudi econòmic de les institucions») és un tractat d'economia escrit per Thorstein Veblen i publicat el 1899. És una crítica detallada social del consum conspicu, com a funció de la classe social i del consumisme, derivat de l'estratificació social de les persones i la divisió del treball, les quals són les institucions socials de l'època feudal (segle IX al segle XV) que han continuat a l'era moderna.
Els senyors burgesos, els homes de negocis que són amos dels mitjans de producció, han dedicat el seu temps a les pràctiques econòmicament improductives de consum conspicu i oci ostensible, que són activitats inútils que ni contribueixen a l'economia ni a la producció material de béns útils i serveis necessaris per al funcionament de la societat; mentre que és la classe mitjana i la classe treballadora els que estan empleats de manera útil en les ocupacions industrials i productives que donen suport al conjunt de la societat.
Dut a terme en el segle xix, les anàlisis socioeconòmiques de Veblen dels cicles econòmics i la consegüent política de preus de l'economia dels Estats Units, i de l'emergent divisió del treball per especialitat tecnocràtica — científic, enginyer, tecnòleg, etc. — han resultat acurades prediccions sociològiques de l'estructura econòmica d'una societat industrial.

## Referències

* ↑ "The New Encyclopædia Britannica", 15th Edition. Volume 12, p. 287.
* ↑ Benét's Reader's Encyclopedia Third Edition (1987) p. 970.
# The Fame Monster

The Fame Monster és el segon àlbum de la cantautora Lady Gaga, i el primer EP. Es va llançar al mercat el dia 18 de novembre de 2009, ha venut més de 1,349,000 còpies. En principi era el rellançament del seu primer àlbum The Fame, però al final va ser un disc totalment independent. L'edició ''Deluxe'' també inclou The Fame.

## Senzills

El primer single va ser Bad Romance, que es va llançar el dia 25 d'octubre de 2009. Tot i les seves semblances amb Poker Face, aquesta cançó és molt diferent. Amb només 12 setmanes a les llistes americanes de Billboard, havia aconseguit el número 2. També a les llistes de les més descarregades a l'iTunes dels Estats Units va arribar a una bona posició. A la primavera del 2010 va arribar a ser el vídeo més visitat de Youtube amb més de 170 milions de visites, i també la primera cançó a passar dels 200 milions. Actualment aquest rècord l'ostenta Baby de Justin Bieber, que també és el vídeo amb més vots negatius de la història de Youtube.
El segon single, Telephone, va ser llençat el 26 de gener de 2010. En aquest single hi va participar la famosa cantant nord-americana Beyoncé. Inicialment, aquesta cançó l'havia d'interpretar Britney Spears a l'àlbum Circus, però Britney Spears no la va voler. Al final, quan Britney Spears va canviar d'opinió, ja era massa tard.
El 20 d'abril del 2010, Lady Gaga, va treure un nou single, Alejandro. El vídeo, va rebre crítiques negatives de l'Església catòlica i, fins i tot, de la cantant Katy Perry perquè hi surten elements molt sexuals i provocacions a la religió com el fet que hi surti Lady Gaga vestida de monja.

## Tour

La gira anomenada The Monster Ball Tour va comptar amb 63 concerts en total, 34 a Amèrica del Nord, 15 a Europa, 11 a Oceania i 3 al Japó.

## Llista de cançons

* Bad Romance
* Alejandro
* Monster
* Speechless
* Dance In The Dark
* Telephone (juntament amb Beyoncé)
* So Happy I Could Die
* Teeth

## Guardons
### Premis

* 2011: Grammy al millor àlbum de pop vocal

### Nominacions

* 2011: Grammy a l'àlbum de l'any
# Teresa Cortés i Baró

Teresa Cortés i Baró (la Pobla de Segur, 20 de desembre de 1762 - Barcelona, 1794) fou una religiosa catalana, fundadora de les Germanes Hospitalàries de la Santa Creu.

## Biografia

Teresa era filla de Benet Cortés, metge del poble, i Elisabet Baró, filla d'un teixidor de Peramea. El pare morí quan Teresa tenia quatre anys i la seva mare marxà, amb els seus quatre fills amb uns parents, a viure-hi. Als vint anys, se sentí atreta per l'ideal cristià d'ajudar els necessitats i marxà amb cinc companyes a França, on es formà amb les Filles de la Caritat, que ajudaven en els hospitals.
En 1790, amb altres germanes, anà a Barcelona i començà a treballar amb les malaltes de l'Hospital de la Santa Creu de Barcelona. L'administració de l'Hospital volia controlar la tasca de la congregació i pensà de formar-ne una de pròpia, que no depengués d'una congregació religiosa implantada arreu. Així, amb l'acord de Teresa Cortés, va fundar una germandat de caritat o pia associació, la Pia Associació de Senyores Germanes Infermeres Dedicades al Servei dels Pobres de l'Hospital General de la Santa Creu de Barcelona, el 9 de juliol de 1792, a partir del llegat monetari del marquès de Llupià, que va deixar-lo per fundar una obra pietosa.
El mateix 9 de juliol fou nomenada mare superiora de la germandat. Va emmalaltir i, de mica en mica, va haver de disminuir el seu treball a l'hospital; malgrat la seva resistència, l'octubre de 1793 va renunciar al seu càrrec amb carta a la Molt Il·lustre Administració de l'Hospital. La substituí la germana Joana Perset i Buxeda, en 1794. Poc després va morir al monestir de Sant Joan de Jerusalem de Barcelona.
L'associació de germanes continuà la seva tasca i es convertí en congregació religiosa, la de les Germanes Hospitalàries de la Santa Creu.

## Bibliografia

* Lloc web de la congregació. Arxivat 2010-02-08 a Wayback Machine.
* Yetano Laguna, Ana. "Con toca: mujeres y trabajo hospitalario, avances en tiempos convulsos: las hermanas de la caridad", Manuscrits, 27 (2009), p. 113-139.
# Tomoyasu Asaoka

Tomoyasu Asaoka (japonès: 浅岡朝泰) (Tòquio, 6 d'abril de 1962 - 6 d'octubre de 2021) va ser un futbolista japonès que va disputar vuit partits amb la selecció japonesa.

## Referències

* ↑ «元サッカー日本代表・浅岡朝泰氏が死去　日本鋼管、読売クラブで活躍　五輪予選も出場» (en japonès), 18-10-2021.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Tipologia serrat del Capell

La Tipologia serrat del Capell és una obra de Cantallops (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt de tres cases situades molt a prop del nucli històric del poble. Són tres cases, una de les quals arremolinada i les altres dues en pedra, de planta baixa i pis a les quals s'hi accedeix a través de la porta d'accés a dins d'un porxo. Aquest dona lloc a una terrassa a la qual s'hi accedeix a través de l'obertura del primer pis o bé a través d'una escala exterior. La coberta de les tres cases és a una sola vessant.

## Referències

* ↑ «Tipologia serrat del Capell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 octubre 2017].
# Teruo Abe

Teruo Abe, va ser un exfutbolista japonès que va jugar a la selecció nacional del Japó.
El maig de 1934, Abe va ser seleccionat per a l'equip nacional del Japó per als Jocs del Campionat de l'Extrem Orient de 1934 a Manila. En aquesta competició, el 13 de maig, va debutar contra les Índies Orientals Holandeses. El 15 de maig, també va jugar contra Filipines. Va jugar 2 partits amb el Japó el 1934.

## Referències

* ↑ Japan National Football Team Database
# Thomas Merton

Thomas Merton (Prada, Conflent, 31 de gener del 1915 - Bangkok, Tailàndia, 10 de desembre del 1968) va ser un escriptor místic catòlic estatunidenc. Fou monjo trapenc a l'Abadia de Getsemaní, Kentucky, poeta, activista social i estudiós de les religions comparades. El 1949 va ser ordenat sacerdot i se li va donar el nom de Pare Lluís.
Merton va escriure més de 70 llibres, majoritàriament sobre espiritualitat, justícia social i pacifisme cristià, així com desenes d'assaigs i ressenyes. Entre les obres més perdurables de Merton hi ha la seva autobiografia, el best-seller The Seven Storey Mountain (La muntanya dels set cercles, 1948), que va enviar a desenes de veterans de la Segona Guerra Mundial, estudiants, i fins i tot als adolescents que anaven als monestirs dels EUA, i també va ser present a la llista dels 100 millors llibres de no ficció del segle de la National Review. Merton era un defensor entusiasta de l'entesa interreligiosa. Va ser pioner en el diàleg amb prominents figures espirituals asiàtiques, entre ells el Dalai Lama, l'escriptor japonès D. T. Suzuki, el monjo budista tailandès Buddhadasa i el monjo vietnamita Thich Nhat Hanh, i autor de llibres sobre el budisme zen i el taoisme. En els anys transcorreguts des de la seva mort, Merton ha estat objecte de diverses biografies.

## Referències

* ↑ Reichardt, Mary R. Encyclopedia of Catholic Literature, Volume 2. Greenwood Press, 2004, p. 450. ISBN 0-313-32803-X.
* ↑ Thomas Merton Collection - Thomas Merton Center, Bellarmine University.
* ↑ "Chronology of Merton's life" - Thomas Merton Center, Bellarmine University.
* ↑ «FICTION: 1949 BESTSELLERS: Non Fiction». TIME, 19-12-1949 [Consulta: 25 maig 2010]. Arxivat 20 de desembre 2010 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-12-20. [Consulta: 25 setembre 2015].
* ↑ «Religion: The Mountain». TIME, 11-04-1949 [Consulta: 25 setembre 2015]. Arxivat 21 de juliol 2013 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-07-21. [Consulta: 25 setembre 2015].
* ↑ National Review's list of the 100 best non-fiction books of the century National Review website
# Thomas Metzinger

Thomas Metzinger (Frankfurt, 12 de març de 1958) és un filòsof alemany i professor a la Universitat de Magúncia Johannes Gutenberg. Del 2018 al 2020, Metzinger va treballar com a membre del Grup d'Experts d'Alt Nivell sobre Intel·ligència Artificial de la Comissió Europea. També és membre fundador de l'Association for the Scientific Study of Consciousness el 1994 a Berkeley, on va ser membre de la junta de 1995 a 2008 i president de 2009 a 2011.

## Obra publicada

* (1985) Neuere Beiträge zur Diskussion des Leib-Seele-Problems. Peter Lang, Frankfurt am Main, ISBN 3-8204-8927-4
* (1993) Subjekt und Selbstmodell. Die Perspektivität phänomenalen Bewußtseins vor dem Hintergrund einer naturalistischen Theorie mentaler Repräsentation. mentis, Paderborn, ISBN 3-89785-081-8
* (2003) Being No One. The Self-Model Theory of Subjectivity. MIT Press, Cambridge, Massachusetts., ISBN 0-262-13417-9 (Hardcover)/ISBN 0262633086 (Paperback)
* (2009) The Ego Tunnel - The Science of the Mind and the Myth of the Self Basic Books, New York, ISBN 0-465-04567-7
* (2011) Being No One. The Self-Model Theory of Subjectivity. Cambridge MA: MIT Press. Kindle edition; ASIN: B004ELBJ56

### Com a editor

* (1995) Bewußtsein – Beiträge aus der Gegenwartsphilosophie., Paderborn, mentis, Paderborn, ISBN 3-89785-012-5
* (2000) Neural Correlates of Consciousness – Empirical and Conceptual Questions. MIT Press, Cambridge, Massachusetts., ISBN 0-262-13370-9 (Hardcover)
* (2006) Grundkurs Philosophie des Geistes – Band 1: Phänomenales Bewusstsein mentis, Paderborn, ISBN 3-89785-551-8
* (2010) Grundkurs Philosophie des Geistes – Band 3: Intentionalität und mentale Repräsentation mentis Paderborn, ISBN 978-3-89785-553-3. All three volumes can be purchased for 78 Euros, ISBN 978-3-89785-554-0.
* (2015, amb Jennifer M. Windt). Open MIND-collection, Frankfurt am Main: MIND Group. ISBN 978-3-95857-102-0
* (2017, amb Wanja Wiese). Philosophy and Predictive Processing-collection, Frankfurt am Main: MIND Group. ISBN 978-3-95857-138-9
* (2020, amb Raphaël Millière). Radical Disruptions of Self-Consciousness, Frankfurt am Main: MIND Group. ISSN 2699-0369

## Referències

* ↑ «Prof. Dr. Thomas Metzinger | Gutenberg Forschungskolleg». www.gfk.uni-mainz.de. [Consulta: 15 abril 2021].
* ↑ «metzinger | Universität Tübingen». uni-tuebingen.de. Arxivat de l'original el 2021-04-15. [Consulta: 15 abril 2021].
* ↑ «About Us» (en anglès britànic). theASSC.org. [Consulta: 17 juny 2022].
# Tiopli Kliutx

Tiopli Kliutx (en rus: Тёплый Ключ) és un poble (un possiólok) del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 6 habitants. Pertany al districte municipal d'Àban.

## Referències

* ↑ «Историческая справка | Официальный сайт муниципальное образование Абанский район». Arxivat de l'original el 2021-01-18. [Consulta: 29 gener 2021].
* ↑ Большая Советская Энциклопедия. Гл. ред. А. М. Прохоров, 3-е изд. Т. 1. А — Ангоб. 1969. 608 стр., илл.; 47 л. илл. и карт, 1 отд. л. табл.
* ↑ «История основания Абанского района Красноярского края. Архитектура Красноярского края. Памятники Архитектуры». Arxivat de l'[www.naov.ru/?abanskii_raion original] el 2013-04-17.
# Francisco Hernández Pineda

Francisco Hernández Pineda (16 de gener de 1924 - 24 de gener de 2011) fou un futbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1950.

## Referències

* ↑ 1950 FIFA World Cup Brazil Arxivat 25-10-2011 a Wayback Machine.
* ↑ Francisco Hernández Pineda Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Cine Núria

El Cine Núria és un antic cinema, actualment una discoteca de la Pobla de Segur (Pallars Jussà). L'edifici és una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antic edifici destinat a cinema ara reformat per a discoteca. Té l'accés per l'Avinguda de Sant Miquel del Pui a través d'un corredor. Paradoxalment hi ha unes grans obertures al carrer Pau Clarís, que semblen indicar que l'entrada principal s'havia previst per aquest lateral. Aquesta façana, d'escala monumental, està composta per un gran frontó, de coronament irregular però simètric, sostingut per quatre grans pilastres de maó sense arrebossat. La construcció inacabada respon a un historicisme auster per manca d'espai.

## Història

Fou construït el 1929.

## Referències

* 1 2 «Cine Núria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Agustí Julbe Bosch

Agustí Julbe Bosch (Barcelona, 3 de maig de 1972) és un entrenador de bàsquet català.
Format al Sant Josep de Badalona, la temporada 1995-96 va dirigir el júnior del CB Cornellà i va ser assistent del primer equip a la lliga EBA.
El 1997 va entrenar l'equip júnior del Joventut de Badalona, i la temporada següent (1997-1998) va ser assignat assistent del primer equip on el seu germà Alfred era el primer entrenador. Superada aquesta etapa, va tornar al cadet de l'equip verd i negre. L'any 2001 va entrar a formar part de l'estructura de el CB Girona, on va exercir de coordinador de la base.
La temporada 2004/05 va dirigir al CB Olesa de nou a l'EBA, i la 2007/08, Julbe va entrenar a l'equip júnior del CB Blanes.
De 2008 al 2013 va estar al FC Barcelona com a segon entrenador de Xavi Pascual.
La temporada 14/15 fou l'entrenador del CB Prat i el 2015 va marxar al Saski Baskonia com ajudant de Velimir Perasović. També fou el seu segon entrenador, a l'Anadolu Efes turc, del 2016 fins al desembre del 2017.
De juliol a octubre de 2018 va entrenar el Baloncesto Fuenlabrada, i el desembre d'aquell mateix any va marxar a l'Herbalife Gran Canaria com a segon entrenador de Víctor García.
El novembre del 2020 es va anunciar el seu fitxatge, com a entrenador principal, pel Zamalek egipci.

## Referències

* ↑ «Agustí Julbe s'acomiada». lesportiudecatalunya.cat, 06-07-2013 [Consulta: 17 gener 2021].
* ↑ Ballesteros, Xavi «Agustí Julbe, al Prat». lesportiudecatalunya.cat, 03-08-2014 [Consulta: 17 gener 2021].
* ↑ «Agustí Julbe: “Peras y yo podemos ser una combinación muy buena”». baskonia.com, 22-08-2015 [Consulta: 17 gener 2021].
* ↑ «Agustí Julbe, destituït.». lesportiudecatalunya.cat, 17-10-2018 [Consulta: 17 gener 2021].
* ↑ Martín, Rafael «Agustí Julbe, nuevo ayudante de Víctor García en el Gran Canaria». mundodeportivo.com, 17-12-2018 [Consulta: 17 gener 2021].
* ↑ «Agustí Julbe prova fortuna a Egipte». lesportiudecatalunya.cat, 28-11-2020 [Consulta: 17 gener 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Agustí Julbe al web de l'ACB Arxivat 2021-01-01 a Wayback Machine.