OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joaquín Vidal (coronel)

Joaquín Vidal fou un militar espanyol, mort a València en 1819.

## Biografia

Va participar en la guerra del francès en el bàndol revoltat. Acabada la contesa i reposat Ferran VII com a rei, Joaquín Vidal va formar part del bàndol liberal. Després de diversos motins fracassats per restaurar la constitució de 1812, Joaquín Vidal, coronel d'un regiment situat a València, va encapçalar un complot que tenia com a fi col·locar a Carles Maria Isidre de Borbó com rei d'Espanya i instaurar una monarquia parlamentària. El complot va ser descobert per la delació d'un dels suposats conspiradors i els seus inspiradors van ser detinguts. També s'esgrimeix l'oposició al general Francisco Javier de Elío. La majoria dels conspiradors van ser empresonats i executats el 20 de gener de 1819; per llavors, Joaquín Vidal ja havia mort a causa d'una ferida rebuda durant la seva detenció.

## Referències

* ↑ Conspiración liberal en Valencia contra el capitán general Elío
* ↑ Federico Martínez Roda Valencia y las Valencias: su historia contemporánea (1800-1975), p. 264
* ↑ Joaquín Vidal a biografiasyvidas

## Bibliografia

* Martínez Ruiz, Enrique. «El Trienio Liberal». A: Atlas histórico de España, volumen 2 (en español). Tres Cantos, Madrid: Ediciones Istmo, 1999, p. 245. ISBN 8470903500 [Consulta: 13 febrer 2011].
* «Los caudillos y los historiadores: Riego, Iturbide y Santa Anna». A: Chust, Manuel; Mínguez, Víctor. La construcción del héroe en España y México, 1789-1847. Valencia: Universitat de Valencia, 2003, p. 425. ISBN 843705690X [Consulta: 13 febrer 2011].
# Champtonnay

Champtonnay és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 91 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Champtonnay era de 91 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 12 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 41 habitatges, 34 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 33 eren cases i 8 eren apartaments. Dels 34 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris, 10 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 7 tenien tres cambres, 7 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 29 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Champtonnay el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 8 |
| 4 | 20 a 24 | 8 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 57 persones, 46 eren actives i 11 eren inactives. De les 46 persones actives 43 estaven ocupades (24 homes i 19 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 11 persones inactives 3 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Champtonnay hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Champtonnay a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Champtonnay a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Blauet nan de l'illa de Santa Isabel

El blauet nan de l'illa de Santa Isabel (Ceyx meeki) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita a les illes Salomó, des de Buka i Bougainville cap a l'est fins Choiseul i Santa Isabel.
# Jean Clareboudt

Jean Clareboudt, (Lyon, 1944 -Istanbul 7 d'abril 1997), fou un artista francès. Realitzava treballs d'instal·lació directament vinculats a l'espai d'exposició on treballava. Per exemple, al barceloní Espai 10 el 1985 va plantejar unes estructures d'acer, d'herència minimalista i povera, que intersecaven verticalment l'espai en un equilibri aparentment precari, sostingudes per travessers de fusta fixats amb pedres.

## Obres destacades

* Gué 1 (1978), Musée d'art de Toulon a Toló
* Windberg (1981), beeldenpark Kunst-Landschaft a Neuenkirchen (Lüneburger Heide)
* Terrasse (1983), Westpark a Múnic
* Condition (1990), Parc départemental du Plateau a Champigny-sur-Marne
* Oblique haute (1991), Ivry-sur-Seine
* Iron Passages - 3 sculpturen (1992), Centre internationale d'art et du paysage de Vassivière a Beaumont-du-Lac

## Referències

* ↑ Segade, Manuel. Haver fet un lloc on els artistes tinguin dret a equivocar-se. Històries de l'Espai 10 i l'Espai 13 de la Fundació Joan Miró. Barcelona: Fundació Joan Miró, 2014. ISBN 978-84-941239-8-6 [Consulta: 25 abril 2014]. Permís de reutilització CC-BY-SA 3.0 via OTRS
# Hannah Collins

Hannah Collins (Londres, 1956) és una fotògrafa i cineasta anglesa establerta a Barcelona des de la dècada del 1990. Habitualment mostra el seu treball a la Leo Castelli Gallery de Nova York i a la Galeria Joan Prats de Barcelona. L'any 2003 va exposar al CAC de Màlaga Medir la verdad, una sèrie de fotografies de gran format, i el juny de 2019 la Fundació Antoni Tàpies va inaugurar l'exposició Escriuré una cançó i la cantaré en un teatre envoltada de l'aire de la nit, un homenatge a l'arquitecte egipci Hassan Fathy i els seus somnis trencats.

## Filmografia

* 2001: La cantante – Produït per Basilisk Communications
* 2002: La Mina. A 500 metres del Fòrum – Produït per Hannah Collins i Mercury Films
* 2002: Buscando la vida – Produït per Hannah Collins
* 2006: Beshencevo – A Current History – Produït per Hannah Collins, Biennale de Sevilla, CaixaForum, i Film London
* 2007: Parallel – Produït per Basilisk Communications
* 2007: La Mina 2001–2007 – Produït per Seacex
* 2008: Solitude and Company – Produït per Hannah Collins i Le Fresnoy, Studio National

## Referències

* 1 2 Nerín, Gustau «Hannah Collins fotografia els somnis trencats de l'arquitecte Hassan Fathy». El Nacional, 20-06-2019 [Consulta: 22 desembre 2019].
* ↑ Hannah Collins a la Galeria Joan Prats
* ↑ «Hannah Collins». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].
* ↑ Giralt, Víctor «Mostra de la fotògrafa Hannah Collins a la Fundació Tàpies». betevé, 21-06-2019 [Consulta: 22 desembre 2019].
* ↑ La Mina. A 500 metres del Fòrum Arxivat 2019-12-22 a Wayback Machine. al web del Fòrum Universal de les Cultures

## Enllaços externs

* Hannah Collins - Lloc web oficial
# UNdata

UNdata és un motor de cerca d'Internet que mostra sèries de dades contingudes a bases de dades estadístiques proporcionades pel sistema de les Nacions Unides.
El cercador va ser llançat el febrer de 2008, per la Divisió d'Estadística de las Nacions Unides (United Nations Stadistics Division, UNSD) desenvolupat amb la col·laboració de l'Oficina Central d'Estadística de Suècia i l'Agència Sueca Internacional de Cooperació per al Desenvolupament (ASID –en suec Styrelsen för Internationellt Utvecklingssamarbete, Sida).
UNdata permet buscar i descarregar una varietat de recursos estadístics relacionats amb: educació, energia, medi ambient, alimentació i agricultura, salut, desenvolupament humà, indústria, tecnologia de la informació i comunicació, comptes nacionales, població, refugiats, comerç i turisme.
UNdata ha aparegut a CNET TV i anomenat com Best Of The Internet en PC Magazine. Es troba llistat al Registry of Research Data Repositories re3data.org.

## Referències

* ↑ «Loaded: Digital Graffiti - Video» (en anglès). [Consulta: 20 novembre 2018].
* ↑ «Best Of The Internet (Vol.27 No.8)» (en anglès). PCMAG.
* ↑ «UNdata | re3data.org». [Consulta: 20 novembre 2018].

## Enllaços externs

* UNdata
* División de Estadística de las Naciones Unidas
* Naciones Unidas Comisión Estadística
* Suecia de estadística
* Cooperación de Desarrollo Internacional sueca Agencia Arxivat 2018-03-08 a Wayback Machine.
# Comit I d'Orrù

Comit I d'Orrù ( - 1116 $^{(Gregorià)}$) fou jutge d'Arborea, possible net de Marià I de Zori. Encara consta viu el 15 d'octubre de 1102. Va deixar possiblement dues filles: Maria i Elena d'Orrù. Aquesta darrera es va casar amb Gonnari de Serra i foren els pares d'Elena i de Constantí I de Lacon.

## Referències

* ↑ Marlyn Lewis, The Ancestry of Elizabeth of York (Arvada, CO: HT Communications, 1999)
* ↑ Pasquale, Tola,. Dizionario biografico degli uomini illustri di Sardegna.. Ilisso, 2001. ISBN 88-87825-31-9. Arxivat 2021-06-05 a Wayback Machine.
# Joaquín Vidal Negre

Joaquín Vidal Negre (Llucena, 5 de maig de 1945) és un expolític valencià, diputat en la primera legislatura de les Corts Valencianes.
Treballà com a agent comercial i el 1971 fou enllaç del Sindicat Vertical al Banc Exterior d'Espanya a Onil. A les eleccions a les Corts Valencianes de 1983 fou escollit diputat a Corts Valencianes per Alacant, dins la llista de la Coalició Popular, però el 1985 es va passar al Grup Mixt. Vicepresident primer d'Unió Valenciana a Alacant, a les eleccions generals espanyoles de 1986 en fou candidat per Alacant, però no fou escollit.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.514. ISBN 9788495484802.
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-05-18. [Consulta: 9 maig 2015].
# Belun (cràter)

Belun és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -31.51 ° de latitud nord i 358.85 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 36.04 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 15 d'octubre del 2015 i fa referència a Belun, deïtat dels camps belarús.

## Referències

* ↑ "Belun (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.
# Joan Blanch

Joan Blanch és el nom dels següents personatges:
* Joan Blanch i Rodríguez (Badalona, 1937), polític català.
* Joan S. Blanch (València, 1965), dissenyador i artista faller.
# Griu de Barcelona

El Griu de Barcelona és una bèstia festiva i popular vinculada al barri de les Corts, Barcelona. Representa un animal mitològic medieval amb cap i ales d'ocell rapaç i cos de lleó. És una peça foguera que treu guspires des de dos punts del bec. És portada per una persona i pertany a l'Associació de Geganters de les Corts.
La figura, feta de fibra de vidre, és obra de l'imatger Xavier Jansana. El van presentar al parc de la Ciutadella el 30 de gener de 1994. D'ençà d'aleshores, ha participat en correfocs i espectacles pirotècnics de menes diferents, tant a les festes de les Corts com a les de la ciutat –la Mercè i Santa Eulàlia.

## Referències

* 1 2 3 4 Griu de Barcelona bestiari.cat
* 1 2 «Griu de Barcelona». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Tâmega

El riu Tâmega (en gallec, Támega) és un curs fluvial que recorre la província gallega d'Ourense, pels municipis de Laza, Verín, Castrelo do Val i Oímbra, així com diversos municipis del nord de Portugal, com ara Trás-os-Montes, fins a desembocar al Duero a la localitat d'Entre-os-Rios.
Neix a la Serra de San Mamede de Verín, a 965 metres d'altura, i fa una longitud de 145 quilòmetres. El seu afluent més important és el Búbal.
El seu nom deriva d'un antic poble preromà de la zoma, els tamagans.

## Enllaços externs

* «Tâmega». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Papil·la genital

La papil·la genital és un element anatòmic dels òrgans genitals externs de certs animals.

## En els mamífers

En els mamífers, la papil·la genital és una part dels òrgans genitals externs de la femella que no es dona en els humans. Apareix com un petit tros de teixit carnós. La papil·la cobreix l'obertura de la vagina.

## En els peixos

En els peixos, la papil·la genital és un petit tub carnós situat entre l'anus i l'aleta anal present en algunes espècies, des d'on s'alliberen l'esperma o els òvuls. El sexe d'un peix sovint es pot determinar per la forma de la seva papil·la.

## Referències

* ↑ Manuel de laboratoire de Biologie Générale, 5a edició (francès)
* ↑ Barrie G M Jamieson. Reproductive Biology and Phylogeny of Fishes, Vol 8B: Part B: Sperm Competition Hormones (en anglès). CRC Press, 12 setembre 2019. ISBN 978-1-4398-4358-1.
* 1 2 Kratochvil, Gary. «¿Macho o Hembra? Cómo sexar a los cíclidos» (en castellà). Cíclidos México, 27-03-2022. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ Alonso, Felipe «Comportamiento y fisiología del control social de la reproducción en el pez cíclido Cichlasoma dimerus (Heckel, 1840)» (en castellà). Universitat de Buenos Aires, 01-12-2011 [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ Manuel Adrián Carrillo Estévez et al. «La reproducción de los peces: aspectos básicos y sus aplicaciones en acuicultura» (en castellà). Madrid: Publicaciones Científicas y Tecnológicas de la Fundación Observatorio Español de Acuicultura, 2009. [Consulta: 8 gener 2023].

## Vegeu també

* Reproducció sexual
# Clytocerus saccai

Clytocerus saccai és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: Itàlia.

## Referències

* ↑ Eaton, 1904. Ent. mon. Mag., 40, 59. Vol. 1, pàg. 773. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ www.faunaitalia.it (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Celler Moragues

El Celler Moragues és un celler de Vinaixa (Garrigues) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una construcció recuperada, avui rehabilitada i convertida en celler. És un soterrani de planta més o menys quadrada, amb les parets fetes de maó i dues fileres d'arcs apuntats aparellats, al fons d'aquests hi ha restes de forats que haurien estat utilitzats com a forns. A les parets es troben evidències de quatre fileres més d'arcades. En l'actualitat hi ha botes sota els arcs i també sobre seu. L'escala d'accés i el sostre semblen posteriors.

## Història

La cronologia és molt difícil d'apuntar amb certesa. Hi ha alguna hipòtesi que ens assenyala que podria haver estat un forn o una destil·leria d'alcohol als voltants de mitjan segle xii. Aquesta es basa en la relació de l'ús dels maons i la permanència de musulmans a la vila.

## Referències

* 1 2 «Celler Moragues». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Belval-Bois-des-Dames

Belval-Bois-des-Dames és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 41 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Belval-Bois-des-Dames era de 41 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 8 eren parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 18 habitatges, 16 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 1 estava desocupat. 17 eren cases i 1 era un apartament. Dels 16 habitatges principals, 13 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 2 en tenien quatre i 12 en tenien cinc o més. 14 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 6 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Belval-Bois-des-Dames el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 32 persones, 25 eren actives i 7 eren inactives. De les 25 persones actives 23 estaven ocupades (13 homes i 10 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 7 persones inactives 2 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa immobiliària.
L'any 2000 a Belval-Bois-des-Dames hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 774 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Belval-Bois-des-Dames a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Belval-Bois-des-Dames a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Clytocerus tauricornis

Clytocerus tauricornis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àfrica: Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ Eaton, 1904. Ent. mon. Mag., 40, 59. Vol. 1, pàg. 773. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Wagner, Rüdiger, 1989. Neue und wenig bekannte Psychodidae, Psychodinae von Südafrika (Diptera, Nematocera). Spixiana, vol. 12, pàgs. 183-191. «PDF».
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Biodiversity Studies in Afrotropical Moth Flies (Diptera: Psychodidae) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# José Marchena y Ruiz de Cueto

José Marchena Ruiz de Cueto (Utrera, 18 de novembre de 1768 – Madrid, 31 de gener de 1821), més conegut pel sobrenom d'Abat Marchena que va rebre durant els últims anys de la seva vida, va ser un polític, escriptor, periodista i traductor espanyol. Va passar la major part de la seva vida exiliat a França per escapar de la persecució inquisitorial de què va ser objecte en la seva joventut. Durant aquest temps va ser gairebé exclusivament un escriptor de llengua francesa, en què va compondre diversos pamflets i nombrosos articles periodístics. Són obres seves la tragèdia Polixena, el breu tractat Essai de Théologie, el pastitx del Satíricon titulat Fragmentum Petronii, unes Lecciones de Filosofía moral y Elocuencia, així com diverses poesies en castellà. Com a periodista, va ser redactor dels diaris El Observador, La Gaceta de la libertad y de la igualdad, Le Spectateur français i La Abeja Española.
Marchena va ser un dels espanyols que més activament va participar en la Revolució Francesa com a agitador polític i col·laborador més o menys estret de personatges tan destacats com Brissot, Miranda i Sieyès. La seva intervenció als esdeveniments revolucionaris va concitar en nombroses ocasions les ires de les autoritats franceses, que li ho van fer pagar amb diverses estades a la presó. Durant la Guerra de la Independència espanyola, es va arrenglerar amb el bàndol afrancesat i va ocupar diversos càrrecs a l'administració de Josep I. Acabada la guerra, Marchena es va veure obligat a exiliar-se una altra vegada a França. Només tornaria a Espanya després del pronunciament del general Riego, amb la idea de participar en la vida política espanyola, però la mort el va sorprendre pocs mesos després del seu retorn.
Sobretot Marchena és un dels traductors espanyols més influents del primer quart del segle xix. Se li deuen la primera traducció castellana del Contracte Social i altres llibres de Rousseau, a més de versions d'obres de Molière, Montesquieu, Voltaire, Volney i Lucreci, algunes de les quals han tingut nombroses edicions al llarg dels segles XIX i XX.

## Bibliografia

* Fuentes, Juan Francisco, José Marchena: biografía política e intelectual, Barcelona, Crítica, 1989.
* Gil Novales, Alberto (dir.), Diccionario biográfico del Trienio Liberal.
# Celler Sauvella

Sauvella , conegut també com a Orcauvins, és un celler d'Orcau, una empresa que comença el 2004 amb unes vinyes plantades uns cinquanta anys abans amb macabeu i brocada i que elabora vins de la Denominació d'Origen Costers del Segre.

## Història

Va ser fundat el 2004 per l'enòleg Jeroen Nagtegaal, de procedència holandesa. El nom del celler prové de la parcel·la on s'ubica: "Obaga de Sauvella".

## Vinyes

Disposa d'unes 5 hectàrees on es cultiva macabeu, ull de llebre, sirà, cabernet sauvignon, sumoll negre i garnatxa negra (negres), i a nivell experimental primitivo o nebbiolo. A la finca la terra és de tipus calcària. És de secà i la producció és 100% ecològica (certificat CCPAE)

## Vins

Els vins que elabora el celler Sauvella estan al mercat amb les etiquetes Luscinia Eximia (negre) amb les diverses varietats. La guia de vins francesa Gilbert Gaillard ha publicat la seva llista TOP 100 de vins espanyols i ha reconegut amb 93 punts, la màxima puntuació de l'edició de 2017 d'aquest top, dos vins del celler. Es tracta, concretament, dels Sauvella Luscinia Eximia 2009 i el Sauvella Luscinia Mirifica 2008, situats en la posició 5 i 6 respectivament.

## Referències

* 1 2 Alòs López, Marta; Ayala, Xavi; Vallverdú Aixalà, Josep; Vidal Culleré, Vidal; Ribé Setó, Josep Ramon. Els vins de Costers del Segre. Lleida: Pagès, 2015, p. 280 (Visió 68). ISBN 978-84-9975-687-5.
* 1 2 Tarraubella i Mirabet, Xavier. La Conca de Tremp, celler del Pirineu. Barcelona: Bresca, 2017. ISBN 9788416904662.
* ↑ «Vins de Catalunya». www.vinsdecatalunya.org. [Consulta: 5 febrer 2018].
* ↑ «Dos vins Sauvella entre els 10 primers de la guia francesa «Gilbert Gaillard»». naciodigital.cat. [Consulta: 11 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina web del celler Arxivat 2017-03-11 a Wayback Machine.