OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Houtermans (cràter)

Houtermans és un cràter d'impacte que es troba al costat de l'extrem oriental de la Lluna, a la regió de la superfície on la visibilitat és afectada per la libració. Es troba a l'est del cràter Kreiken, i al sud de la parella de cràters Helmert i Kao.
* Localització de Houtermans (inferior dreta de la imatge)
* Fotografia de la missió LRO
Es tracta d'una formació allargada creada per dos o més cràters fusionats, la longitud és dues vegades més àmplia en longitud que en latitud, amb l'eix més llarg orientat cap a l'oest-nord-oest. La vora està desgastada i erosionada, amb un diminut cràter a la part més septentrional de la vora i una protuberància cap a l'interior a la meitat nord de la vora interior, que ocupa al voltant del 60% de la distància d'oest a est. El sòl interior li manca pràcticament d'elements característics, amb només uns impactes diminuts.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Iavor Iankiev

Iavor Iankiev (en búlgar: Явор Янакиев) (Stara Zagora, Bulgària 1985) és un lluitador búlgar, guanyador d'una medalla olímpica.

## Biografia

Va néixer el 3 de juny de 1985 a la ciutat de Stara Zagora, població situada a la província del mateix nom.

## Carrera esportiva

Va participar, als 23 anys, als Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (RP Xina), on va aconseguir guanyar la medalla de bronze en la prova de pes welter (- 74 kg.).
# Illes Biscoe

Les Illes Biscoe són un grup d'illes, en el qual les principals són Renaud, Lavoisier (dita Serrano a Xile i Mitre a l'Argentina), Watkins, Krogh, Pickwick i Rabot, que es troben en paral·lel a la costa oest de Terra de Graham i estenent-se 150 km (81 nmi) entre el Passatge Southwind al nord-est i l'Estret Matha al sud-oest. Altre grup d'illes són les Illes Adolph.
Les illes van ser anomenades en honor de John Biscoe, el comandant de l'expedició britànica que va explorar les illes el febrer de 1832.

## Vegeu també

* Illa Adelaida

## Referències

* ↑ «Biscoe Islands». Composite Gazeteer of Antarctica. Australian Antarctic Data Centre. [Consulta: 23 abril 2019].
* ↑ «Adolph Islands». Composite Gazeteer of Antarctica. Australian Antarctic Data Centre. [Consulta: 23 abril 2019].
* ↑ Stanton, William. The Great United States Exploring Expedition. Berkeley: University of California Press, 1975, p. 147. ISBN 0520025571.
* ↑ «Who was John Biscoe?» (en anglès). www.antarctica.gov.au. Australian Antarctic Data Centre. Arxivat de l'original el 2019-04-23. [Consulta: 23 abril 2019].
# Illes Campbell

Les illes Campbell (o Grup de l'illa Campbell) són un grup d'illes subantàrtiques que pertanyen a Nova Zelanda. Es troben uns 600 km al sud de l'Illa Stewart. Les illes tenen una superfície total de 113,31 km², la gran major part en una illa principal, l'illa Campbell 112,68km²), i nombroses petites illes, entre les que destaquen Dent Island (0,23 km²), Illa de Jeanette Marie (0,11 km²), Folly Island (o illes Folly), illa Jacquemart (0,19 km²) i illa Monowai (també coneguda com a Lion Rock, 0,08 km²). Ecològicament, formen part de l'ecoregió tundra de les illes subantàrtiques i antípodes. Les illes són un dels cinc grups d'illes subantàrtiques esignats col·lectivament com a Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO.

## Fauna

Les illes Campbell han estat identificades com una àrea important per a la conservació de les aus (IBA) per la BirdLife International per la seva importància com a lloc de cria de diverses espècies d'aus marines, així com els endèmics xarxet de l'illa de Campbell i Coenocorypha aucklandica perseverance. Les aus marines presents són els pingüins salta-roques meridionals, el pingüí ullgroc, l'albatros de les Antípodes, l'albatros reial meridional, l'albatros de mantell clar, l'albatros cellanegre, l'albatros de Campbell i l'albatros capgrís, petrells gegants, baldriga de barbeta blanca i corb marí de l'illa de Campbell.

## Referències

* ↑ «Data Table - Protected Areas - LINZ Data Service (recorded area 11331 ha)». Land Information New Zealand. [Consulta: 27 agost 2019].
* ↑ Arxivat 16 October 2008$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ New Zealand Subantarctic Islands – UNESCO World Heritage Centre
* ↑ BirdLife International. (2012). Important Bird Areas factsheet: Campbell Island (and outliers). Downloaded from «Archived copy». Arxivat de l'original el 5 de novembre 2021. [Consulta: 31 agost 2013]. on 22 gener 2012.
# Hucín

Hucín és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1327.
# Huck It

Huck It és un àlbum de vídeos de la banda californiana de punk rock The Offspring. Fou creat durant l'època de Conspiracy of One i rebé el títol d'una de les cançons extra d'aquest àlbum. Fou editat en els formats VHS i DVD. El contingut principal són vídeos sobre skate amb la banda sonora de The Offspring, però també conté actuacions en directe i entrevistes a cada membre de la banda individualment.

## Llista de cançons

* "Intro"
* "Meet Greg K"
* "L.A.P.D." (directe)
* "Skateboard Huck It"
* "Staring at the Sun" (directe)
* "Meet Ron Welty"
* "Meet Dexter"
* "All I Want" (directe)
* "BMX Huck It"
* "Gone Away" (directe)
* "Meet Noodles"
* "Credits"

### Cançons extra

* "The Kids Aren't Alright" (directe)
* "Meet the Crew"
* "Random Outtakes"

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de The Offspring (anglès)
# Humberlito Borges

Humberlito Borges Teixeira (Salvador, Brasil, 5 d'octubre de 1980) és un futbolista brasiler. Va disputar 1 partits amb la selecció del Brasil.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Ilion

Ilion és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 8.610 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ilion tenia 8.610 habitants, 3.425 habitatges, i 2.212 famílies. La densitat de població era de 1.340,5 habitants/km².
Dels 3.425 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46% hi vivien parelles casades, en un 14,2% dones solteres, i en un 35,4% no eren unitats familiars. En el 30,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 16,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.793 $ i la renda mediana per família de 38.203 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.069 $ mentre que les dones 21.754 $. La renda per capita de la població era de 14.264 $. Entorn del 14,1% de les famílies i el 17,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ilion». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ilion». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Micropyropsis

Micropyropsis és un gènere monotípic de plantes de la família de les poàcies La seva única espècie, Micropyropsis tuberosa Romero Zarco, és originària d'Espanya.

## Descripció

És una herbàcia amb tiges de 30-110 cm d'altura, amb 1-2 entrenusos inferiors engrossits en forma de tubercles nus o recoberts per beines marcescents. Fulles amb lígula d'1 mm; limb de 10-35 cm x 1-5 mm, amb feix estriat, glabre. Ram de 10-30 cm, amb 6-17 espiguetes. Espiguetes de 10-26 mm, amb peduncles de c. 0,5 mm. glumes lanceolades, agudes, amb marge escariós; la inferior de 3,5-5 mm; la superior de 5-7 mm, amb nervis ben marcats a la base. Lema de 5-7 mm, lanceolades, amb marge escariós en la meitat superior, glabra o amb àpex escabrid; aresta de 2-6 mm, escabrida, insereix a c. 0,2 mm de l'àpex de la lema. Pàlea tan llarga o una mica més curta que la lema. Anteres de 3 mm. Cariopsis de 4 x 0,8 mm. Floreix al maig.

## Taxonomia

Micropyropsis tuberosa va ser descrita per Romero Zarco i Cabezudo i publicat a Lagascalia 11(1): 95. 1983.

### Etimologia

El nom del gènere deriva de la paraula grega opsis (aparença) i Micropyrum (un gènere de la mateixa família), en al·lusió a la seva similitud.
tuberosa: epítet llatí que significa "tubèrcul".

## Referències

* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. Arxivat de l'original el 2014-11-12. [Consulta: 5 març 2010].
* ↑ «Micropyropsis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 26 setembre 2012].
* ↑ a Epítets Botànics
* ↑ Micropyropsis a PlantList
* ↑ «Micropyropsis». World Checklist of Selected Plant Families.

## Enllaços externs

* Clayton, W.D., Harman, K.T. and Williamson, H. (2006 d'ara endavant). Micropyropsis. En: GrassBase - The Online World Grass Flora.
# Riu de Torrentsenta

El Riu de Torrentsenta és un torrent que transcorre íntegrament pel terme municipal de Gòsol i que en confluir amb el Torrent de Coma, dona lloc al naixement de l'Aigua de Valls. Els darrers 1.568 m. dels seu curs estan canalitzats.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Riu de Torrentsenta està integrada per 26 cursos fluvials que en total sumen una longitud de 23.487 m. Tota aquesta xarxa també transcorre íntegrament pel terme de Gósol

### Afluents destacables

   * El Torrent dels Reguerons
   * El Torrent de la Borda del Moixic
   * El Torrent Forcat
   * El Torrent dels Cirers

## Enllaços externs

   * Mapa de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de l'Aigua de Valls full de càlcul

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Vegeu-ne foto
# LCT

LCT té els següents significats:
* Terminal làser de comunicacions (del seu nom en anglès Laser Communication Terminal), dispositiu de transmissió de dades a llarga distància mitjançant llum làser
* Landing Craft Tank, barca de desembarcament de tancs
* LCT també és l'acrònim de la lactasa, enzim produït a l'intestí prim
# Lacóbriga

Lacóbriga (en llatí Lacobrica) fou una antiga població d'origen celta, identificada com l'antecessora de l'actual ciutat de Lagos, a Portugal.

## Història
### Fundació i expansió

El lloc on s'alçava l'urbs de Lacóbriga encara és discutit: s'hi han suggerit diverses hipòtesis, com Fonte Coberta, Serro da Amendoeira, Figueira da Misericórdia, Figueiral, i Paul; no obstant això, l'indret més acceptat és la muntanya Molião. Serro da Amendoeira i Figueiral no són viables, per la seua situació; Paul, situat entre la muntanya Molião i el final de la vall de Bensafrim, a la vora del llogaret de Portelas, és considerat una millor hipòtesi, atès que ací arribaven les aigües de les marees, possibilitant la creació de bivalves, amb els quals els habitants podien complementar-ne l'alimentació. Tal com s'esdevé amb Fonte Coberta, però, els vestigis arqueològics presents no sostenen l'existència d'un poblat. En contrast, la muntanya Molião presenta importants troballes arqueològiques, del període prehistòric fins al domini romà, a més de ser un lloc ideal per la facilitat amb què s'hi podien establir defenses. La ciutat la degueren fundar els conis al voltant de l'any 1899 aC.

### Domini cartaginés

Va ser conquerida pels cartaginesos, dirigits per Amílcar Barca en una data indefinida. Al segle IV aC, el poble més antic fou destruït per un terratrèmol, i es reedificà en l'actual situació de Lagos pel capità cartaginés Boodes al 250 aC.

### Domini romà

Al 76, Lacóbriga és assetjada per les tropes romanes, dirigides pel procònsol Quint Cecili Metel Pius, que tallen el proveïment d'aigua, bé preciós en la ciutat a causa de la quasi inexistència de fonts d'aigua potable; en resposta, Quint Sertori envia tropes i aigua, i conquereixen la ciutat. Durant l'ocupació romana, es fa un important centre industrial, comprovat pels diversos tancs de salaó trobats, on es produïa el garum, un compost de peix salat.

## Caiguda de l'Imperi romà d'Occident
### Invasions bàrbares

Amb la caiguda de l'Imperi Romà d'Occident, la ciutat és ocupada al segle v pels visigots del Regne de Toledo i més tard per l'Imperi Romà d'Orient.

### Conquesta musulmana

La ciutat fou presa pels musulmans al 716, i canvià el nom per Halaq Al-Zawaia.

## Referències

* ↑ «Artigo de apoio Infopédia - Lagos». infopedia.pt. [Consulta: 13 setembre 2017].
* ↑ Coutinho, 2008, p. 9, 17.
* ↑ Coutinho, 2008, p. 17.
* ↑ Paula, 1992, p. 21.
* ↑ Rocha, 1910, p. 19.
* ↑ Cardoso, 1997, p. 32.
* ↑ Arruda, 2007, p. 20.
* ↑ Coutinho, 2008, p. 9.
* ↑ Cardo, 1998, p. 41.

## Bibliografia

* ARRUDA, Ana Margarida. Laccobriga. Lagos: Câmara Municipal de Lagos, 2007, p. 80.
* CARDO, Mário. Lagos Cidade. Lagos: Grupo dos Amigos de Lagos, 1998, p. 80.
* CARDOSO, Maria Teresa. Estudo do Manuscrito Anónimo do Séc. XVIII. Amadora: Livro Aberto, Editores Livreiros Lda., 1997, p. 72. ISBN 9725930118.
* Paula, Rui Mendes. Lagos. Lagos: Câmara Municipal de Lagos, 1992, p. 392. ISBN 9789729567629.
* Coutinho, Valdemar. Lagos e o Mar Através dos Tempos. Lagos: Câmara Municipal de Lagos, 2008, p. 95.
* Rocha, Manoel João Paulo. Monographia. Porto: Typographia Universal, 1910, p. 488.
# Kunstformen der Natur

Kunstformen der Natur (en català, 'Formes artístiques de la Natura') és un llibre amb litografies a color i en blanc i negre escrit en alemany pel biòleg Ernst Haeckel.
Es va publicar en fascicles entre 1899 i 1904 i com un volum complet el 1904. Consta de 100 impressions de diversos organismes, molts dels quals havien estat descrits per primera vegada pel mateix Haeckel. En el decurs de la seva carrera més de 1.000 gravats sobre esboços de Haeckel molts dels millors van formar part de Kunstformen der Natur, passats dels esboços a litografies per Adolf Giltsch.
D'acord amb l'especialista en Haeckel Olaf Breidbach (l'editor de les versions modernes de Kunstformen), aquest llibre no només represent un llibre d'il·lustracions sinó el compendi de la visió del món de Haeckel. Els temes recurrents del llibre són la simetria i l'organització cercant el màxim impacte visual.
Hi ha nombrosos radiolaris, Cnidaria, Siphonophorae, Semaeostomeae, altres meduses.
Kunstformen der Natur va tenir influència en l'art, arquitectura i disseny de principis del segle xx connectant ciència i art i especialment en els artistes de l'Art Noveau o modernisme.

## Galeria d'il·lustracions

Les classificacions original de Haeckel apareixen en cursiva.
* Anemone (Actiniae)
* Anthomedusae
* (Antilopina)
* Arachnida (Arachnida)
* Ascidi (Ascidiae)
* Granota (Batrachia)
* (Bryozoa)
* Tortuga (Chelonia)
* (Ciliata)
* (Chaetopoda)
* Ratpenat (Chiroptera)
* Conífera (Coniferae)
* Copepode (Copepoda)
* Cubomedusae (Cubomedusae)
* Decapoda (Decapoda)
* Cefalòpode (Gamochonia)
* Filicinae
* Llargandaix (Lacertilia)
* (Muscinae)
* Nepenthaceae (Nepenthaceae)
* Nudibranchia (Nudibranchia)
* (Narcomedusae)
* Orchidae (Orchidae)
* Boxfish (Ostraciontes)
* Prosobranchia (classificació obsoleta)
* Siphonophorae
* Spumellaria
* Stephoidea
* Moth (Tineida)
* Trochilidae (Trochilidae)
* (Tubulariae)

## Referències

* ↑ Breidbach, Visions of Nature, pp 253
* ↑ Breidbach, Visions of Nature, pp 229-231
* ↑ Breidbach, Visions of Nature, pp 231, 268-269
* Breidbach, Olaf. Visions of Nature: The Art and Science of Ernst Haeckel. Prestel Verlag: Múnic, 2006.

## Enllaços externs

* Marine Biological Laboratory Library Arxivat 2008-03-08 a Wayback Machine. - An exhibition of material on Haeckel, including background on many Kunsformen der Natur plates.
* University Art Gallery, University of Massachusetts Dartmouth Arxivat 2009-02-16 a Wayback Machine. - An Ernst Haeckel exhibition from 2005 pairing prints from Kunstformen der Natur with modern sculptures.
* Kurt Stüber's Biolib Arxivat 2007-02-03 a Wayback Machine. - An online version of Kunstformen der Natur with 300 dpi scans of the 100 plates, their scheme plates, the accompanying description, table of contents and supplement pages.
* «Kunstformen der Natur». - Zoomable pictures of the hundred plates of "Kunstformen der Natur" (requires flash).
* Kunstformen der Natur Arxivat 2012-10-11 a Wayback Machine.
# Lanzahíta

Lanzahíta és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 13 agost 2021].
# La Chapèla de Corbèira

La Chapelle-Marcousse és un municipi francès situat al departament del Puèi Domat i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 67 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de La Chapelle-Marcousse era de 67 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 64 habitatges, 27 eren l'habitatge principal de la família, 19 eren segones residències i 18 estaven desocupats. 63 eren cases i 1 era un apartament. Dels 27 habitatges principals, 25 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 2 en tenien tres, 3 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 3 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de La Chapelle-Marcousse el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 52 persones, 42 eren actives i 10 eren inactives. De les 42 persones actives 41 estaven ocupades (23 homes i 18 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 10 persones inactives 8 estaven jubilades i 2 estaven estudiant.

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a La Chapelle-Marcousse hi havia 20 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.660 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de La Chapelle-Marcousse a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de La Chapelle-Marcousse a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Funkadelic

Funkadelic és un grup de música afroamericana dels Estats Units, destacat durant la dècada de 1970. Juntament amb la seva banda germana Parliament, encapçalada per George Clinton, va començar la cultura de la música funk en aquesta dècada. El 1997 van ser introduïts en el Saló de la Fama de el Rock and Roll.
El grup que es convertiria en Funkadelic va ser format originalment per George Clinton, el 1964, com un suport musical sense nom per al seu grup The Parliaments, mentre estaven de gira. La banda estava formada originalment pels músics Frankie Boyce, Richard Boyce, i Langston Booth, a més d'unir-se cinc membres vocalistes de The Parliaments. Boyce i Booth es van enrolar a l'Exèrcit el 1966, llavors Clinton va contractar a el baixista Billy "Bass" Nelson i a el guitarrista Eddie Hazel el 1967, va afegir també a l'guitarrista Tawl Ross i a l'baterista Tiki Fulwood. El nom de "Funkadelic" va ser encunyat per Nelson després que la banda es va traslladar a Detroit. El 1968, a causa d'una disputa amb Revilot, la companyia que tenia en propietat el nom de "Parliaments", el grup va començar a tocar sota el nom de Funkadelic.
Van treure 28 cançons, els mes populars van ser Maggot Brain Funkadelic, I Wanna Know If It's Good to You Funkadelic i March to the Witch's Castle Funkadelic.

## Referències

* ↑ Encyclopedia of music in the 20th century. Londres: Fitzroy Dearborn, 1999. ISBN 1-57958-079-3.