OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Yashodharman

Yashodharman (Yaśodharman; Devanagari: यशोधर्मा) fou un governant antic (maharaja) de Malwa, a l'Índia central, durant la primera part del segle vi. Va pertànyer a la dinastia Aulikara i governava vers 528 quan va derrotar el heftalita Mihirakula.

## Història

L'Imperi Gupta s'havia debilitat degut als atacs del Indo-Hephthalites, coneguts a l'Índia com el Hunes, cap al final del segle v, el qual el va causar la seva fragmentació en estats més petits. Yasodharman I l'emperador Gupta Narasimhagupta va derrotar un exèrcit heftalita (huna) conduït pel seu governant Mihirakula el 528 i va expulsar els Hunes fora de l'Índia. Dos pilars bessons monolítics a Sondani al districte de Mandsaur van ser aixecats per Yasodharman com a rècord de la seva victòria.
Tres inscriptions de Yasodharman ha estat trobades a Mandsaur. Un d'aquests és de samvat 589 (any 532).

## inscripció de Bijayagadh

La inscripció del pilar de pedra de Bijayagadh de Vishnuvardhana, localment conegut com a Bhīm kī Lāţ, va ser feta a Bayana al districte de Bharatpur i diu:
    "(Línia 3.) En la cerimònia del pundarîka-sacrifici (havent-se ja celebrat), aquest sacrifiat càrrec ha estat causat per ser instal·lat pel Varika, el il·lustre Vishnuvarhana la reialesa del qual i el nom són ben establerts,-qui és el fill excel·lent de Yashôvardhana; (i) el fill del fill excel·lent de Yashôrâta; (i) el fill excel·lent del fill del fill de Vyâghrarâta, - pel propòsit de fer créixer (el seu) esplendor, sacrificis, religió, benestar (en l'altre mundial), prosperitat, fama, família, llinatge, fortuna bona, i diversió.

## Enllaços externs

* Bijayagadh Stone Pillar Inscription of Vishnuvardhana Arxivat 2008-09-05 a Wayback Machine.
* Mandasor Pillar Inscription of Yashodharman Arxivat 2008-09-05 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ . ISBN 978-81-7099-552-4.
* ↑ Fleet, John F. Corpus Inscriptionum Indicarum: Inscriptions of the Early Guptas.
* ↑ «Mandasor Pillar Inscription of Yashodharman». Arxivat de l'original el 2006-09-12. [Consulta: 5 gener 2017].
* ↑ «Bijayagadh Stone Pillar Inscription of Vishnuvardhana». Arxivat de l'original el 2006-09-12. [Consulta: 5 gener 2017].
# Becample de Mindanao

El becample de Mindanao (Sarcophanops steerii) és una espècie d'ocell de la família dels eurilaimids (Eurylaimidae) que habita els boscos de Dinagat, Siargao, Mindanao i Basilan, a les illes Filipines.
# Domingo Bonfill

Domingo Bonfill (segle xv), fou un jurista i escriptor català en llengua llatina.

## Biografia

Es desconeix, pràcticament, la seva vida, tot i saber-se que va néixer en terres catalanes i que va escriure l'obra que indiquem a continuació, relativa a la qüestió de l'emfiteusi.

## Obres

* Consilia de emphiteusi ad Mercurianum Amalrici

## Referències

* ↑ Mariàngela Vilallonga, La literatura llatina a Catalunya al segle xv. Repertori bio-bibliogràfic (1993, ISBN 978-84-7256-930-0).
* Fèlix Torres Amat, Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes, Barcelona, 1836.

## Enllaços externs

* Biografia de Domingo Bonfill, per Mariàngela Vilallonga Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine..
* Bibliografia sobre Domingo Bonfill, per Mariàngela Vilallonga Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine..
# Teorema d'isomorfisme d'extensió

En teoria de cossos, una branca de les matemàtiques, el teorema d'isomorfisme d'extensió és un teorema important sobre l'extensió d'un isomorfisme entre cossos a un cos més gran.

## Enunciat

El teorema afirma que donat un cos qualsevol $F$, una extensió algebraica de cos $E$ de $F$ i un isomorfisme $\phi$ que va surjectivament de $F$ al cos $F'$, $\phi$ es pot estendre a un isomorfisme $\tau$ d'$E$ surjectivament a l'extensió algebraica $E'$ de $F'$ (un subcòs de la clausura algebraica de $F'$).
La demostració del teorema d'isomorfism d'extensió requereix donar com a vàlid el lema de Zorn.

## Bibliografia

* D.J. Lewis, Introduction to algebra, Harper & Row, 1965, Cap.IV.12, p.193.
# Ken Owen

Ken Owen (Billinge (Merseyside), 23 d'abril de 1970) és un bateria britànic. És conegut pel seu treball amb la banda de grindcore / death metal Carcass. Ken és el responsable de la utilització de termes mèdics en les lletres de les seves cançons.
Després del final de Carcass l'any 1995 va formar la banda Blackstar amb l'exparella Jeffrey Walker i regat Carlo. El 1999 va patir un accident vascular cerebral i va estar en coma durant mesos.
Malgrat la seva condició es manté prop Carcass i dels seus membres: el 2008, es va unir Carcass a l'escenari del Sweden Rock Festival de 2008, el festival Wacken Open Air de 2008, Damnation Festival de 2008 i 2013, el 2009 a Bloodstock Open Air i el 2010 a Vagos Open Air tocant un sol curt de bateria. Jeff Walker ha assenyalat la influència d'Owen en el disc Surgical Steel Owen apareix en l'àlbum fent algunscors, així com en el vídeo musical d' Unfit for Human Consumption. En setembre de 2015 va treure el seu primer disc en solitari, Symbiotic Possibilities, que és un disc de techno utilitzant el software Reason.
Actualment és estudiant a l'Institut Confetti de Tecnologies Creatives a Nottingham.

## Referències

* ↑ Prato, Greg. «Biography: Carcass». Allmusic. [Consulta: 18 març 2010].
* ↑ Rivadavia, Eduardo. «Biography: Blackstar». Allmusic. [Consulta: 18 març 2010].
* ↑ «Carcass Drummer Slams Magazine Over Award 'Cancellation'». Blabbermouth, 18-06-2008. Arxivat de l'original el 6 de juny 2011. [Consulta: 18 març 2010].
* ↑ https://www.teamrock.com/news/2014-06-23/carcass-still-owe-debt-to-ken-owen
* ↑ http://exclaim.ca/Music/article/carcass-unfit_for_human_consumption_video
# Església-hospital Sant Marçal

Església-hospital Sant Marçal és una obra del municipi de Montblanc (Conca de Barberà) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

La façana de l'església és amb les dues portes dovellades, una d'elles tapiada, i una finestra ogival decorada. Pel que fa a l'antic hospital, l'l'interior presenta una planta de 22 metres de longitud per 10 metres d'alçada. La planta és irregular però tendeix al rectangle. La coberta es sustenta sobre quatre arcs diafragma i els murs estan actualment arrebossats i pintats.
Actualment l'edifici és de planta irregular, amb capçalera plana i d'una sola nau, on hi destaca una pintura mural de Sant Cristòfol, obra del segle xv, i un finestral gòtic esculpit. La coberta és d'embigat de fusta a dos vessants, suportada per arcs diafragmàtics, sense contraforts. Els arcs tenen una alçada desigual, signe de la primitiva existència de dues dependències contigües: l'església i l'hospital. A més a més, la previsió inicial del testador de bastir dos edificis queda confirmat per l'existència de dues portes adovellades a la façana principal (una de les quals actualment està convertida en finestral). Sobresurt un senzill campanar d'espadanya arran de la façana.

## Història

Es va construir al segle xiv com a hospital de pobres. Fou fundada i protegida per Jaume Marçal, que morí el 1339, abans d'acabar les obres. En el seu testament va establir que hi hagués una església dedicada als sants Jaume i Marçal. Aquesta església-hospital havia de tenir una nau de quatre o cinc arcades, sota la qual s'hi col·locarien sis llits a cada banda. No consta però que arribés a tenir la destinació especificada en el testament. Molt possiblement la gran pesta de 1348 en va paralitzar les obres. En construir-se el recinte emmurallat de Montblanc, es va fer coincidir el llenç de la muralla amb un dels murs laterals de l'edifici. A partir del segle xvii l'edifici va constituir la seu de la Germandat de la Puríssima Sang de N. S. Jesucrist.
Actualment és utilitzada com a Museu Marès.

## Referències

* 1 2 3 4 «Església-hospital Sant Marçal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].

## Bibliografia

* Badia i Batalla, Francesc. Guia turística de Montblanc. 2a ed. Montblanc: Impremta Requesens, 1995.
* Porta i Balanyà, Josep Maria. Montblanc. Valls: Cossetània edicions, 2000.

## Enllaços externs

* «Església-hospital Sant Marçal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà. Arxivat de l'original el 2020-11-26. [Consulta: 7 setembre 2020].
# Yashumasa Kanada

    En aquest nom japonès, el cognom és Kanada.
Yashumasa Kanada (japonès: 金田康正) (Himeji, 1949 - 11 de febrer de 2020) va ser un matemàtic japomès conegut pels seus nombrosos rècords de càlcul de xifres decimals als dos nombres irracionals més investigats pels ordinadors: π i l'arrel quadrada de 2. Va ser professor al Departament de "Ciència de la Informació" a la Universitat Nacional de Tokio, al Japó.
L'any 2003, Kanada va mantenir el rècord mundial pel càlcul de nombrosos decimals a l'expansió decimal del nombre pi – aplegant als 1.2411 bilions de dígits. El càlcul va trigar més de 600 hores a un superordinador, 64 nodes de HITACHI SR8000/MPP. Alguns dels seus competidors als darrers anys han estat Jonathan i Peter Borwein, més coneguts com els Germans Chudnovsky.

## Enllaços externs

* Kanada's Home Page
# Batarà beccorbat

El batarà beccorbat (Clytoctantes alixii) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial de les terres baixes del nord-oest i nord de Colòmbia i nord-oest de Veneçuela.

## Referències

* ↑ «Batarà beccorbat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Edifici del Marítim

El Marítim és un històric bar de Cadaqués fundat el 1935 per Pere Figueras a primera línia del passeig. Al llarg dels seus anys d'història, s'ha convertit en un punt de referència de personatges il·lustres i ha sigut un punt de trobada de moviments culturals dels anys 30. El 2018, el Consell Comarcal de l'Alt Empordà el va declarar Bé Cultural d'Interès Local (BCIL).
La representant literària Carme Balcells, s'hi reunia amb els escriptors Vargas Llosa, Terenci Moix i Gabriel García Márquez qui el va descriure com un "populós i sòrdid bar de la Gauche Divine en el crepuscle del franquisme" en un relat del seu llibre «Dotze contes pelegrins». Josep Pla hi tenia una taula reservada; i Dalí i Gala tenien un amarrador reservat davant del local, on deixaven la barca. Altres com Joan Vinyoli, Marcel Duchamp, Richard Hamilton, Kirk Douglas o Tacita Dean també van anar al Marítim per escriure, crear o conversar. El cineasta Albert Serra, juntament amb el propietari del bar, Huc Malla, i l'escriptor Vicenç Altaió organitzen la nit d'homenatge que cada any celebra el Marítim.

## Referències

* ↑ Garcia, Maria. «La Gauche Divine encara viu al Marítim de Cadaqués». Ara, 26-07-2019. [Consulta: 20 agost 2019].
* ↑ Font, Anna. «El Consell Comarcal protegeix el mític bar Marítim de Cadaqués». Empordà, 26-09-2018. [Consulta: 20 agost 2019].
* ↑ «El bar de Dalí, Duchamp, Eco y Gabo en Cadaqués, reconocido como BCIL». La Vanguardia, 29-09-2018. [Consulta: 20 agost 2019].
* ↑ «Edifici Marítim». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 agost 2019].
# Peter Makovicky

Peter Makovicky (nascut el 1973) és un paleontòleg de dinosaures dano-estatunidenc.
Makovicky estudià biologia a la Universitat de Copenhagen i es va diplomar el 1995 (Aspectes filogenètics en la morfologia vertebral dels Coelurosauria (Dinosauria: Theropoda)) i a la Universitat de Colúmbia amb el M.Phil. (2001) i el doctorat en Paleontologia. El 2001, va esdevenir ajudant de curator, curator associatel 2006, i el cap de geologia al Field Museum of Natural History de Chicago, el 2009. És professor a la Universitat de Chicago. Des del 2002 també és Associat de Recerca a l'American Museum of Natural History.
S'ocupa principalment dels dinosaures banyuts (Ceratopsians) i hervíbors (Theropoda).
És un dels primers descriptors en Xuanhuaceratops, Liaoceratops, Alnashetri cerropoliciensis (2012), Xiongguanlong, Beishanlong, Yamaceratops, Sinovenator, Buiteraptor, Shenzhousaurus, Tsaagan, Byronosaurus, Haya griva, Zanabazar junior i Siats meekerorum .

## Obres

* Troodontidae (amb Mark Norell), Dromaeosauridae (amb Norell), Ornithomimosauria (amb Yoshitsugu Kobayashi, Philip J. Currie) in Weishampel, Osmolska, Dodson The Dinosauria, University of California Press, 2. Auflage 2004
* amb J. M. Clark, Mark Norell Cladistic Approaches to the Relationships of Birds to Other Theropod Dinosaurs, in L. M. Chiappe, L. M. Witmer Mesozoic Birds - Above the Heads of Dinosaurs, University of California Press 2002, 31-61.
* Postcranial axial skeleton, comparative anatomy, in Philip J. Currie, Kevin Padian (Herausgeber) Encyclopedia of Dinosaurs, Academic Press 1997, S. 579–590
* amb Philip Currie The presence of a furcula in tyrannosaurid theropods, and its phylogenetic and functional implications, J. Vertebrate Paleontology, 18, 1998, 143-149
* amb G. M. Erickson, Philip Currie, Mark Norell, S. A. Yerby, C. A. Brochu Gigantism and comparative life-history parameters of tyrannosaurid dinosaurs, Nature 430, 2004, 772-775
* amb Hans-Dieter Sues Anatomy and phylogenetic relationships of the theropod dinosaur Microvenator celer from the Lower Cretaceous of Montana, American Museum novitates; Nr. 3240, 1998
* amb Norell A partial ornithomimid braincase from Ukhaa Tolgod (Upper Cretaceous, Mongolia), American Museum novitates Nr.3247, 1998, S. 1–16
* amb Norell Important features of the dromaeosaurid skeleton. 2, Information from newly collected specimens of Velociraptor mongoliensis. American Museum novitates; Nr. 3282, 1999, 1-45
* amb Mark Norell, J. M. Clark Phylogenetic relationships among coelurosaurian theropods, in Jacques Gauthier, L. F. Gall New Perspectives on the Origin and Early Evolution of Birds, Peabody Museum of Natural History, 2001, 49-67

## Referències i enllaços externs

* Homepage Arxivat 2014-04-08 a Wayback Machine.
# Teorema d'invariància

Dintre de la teoria algorísmica de la informació, el teorema d'invariància , inicialment proposat per Ray Solomonoff, estableix que una màquina universal de Turing proporciona un mitjà òptim de descripció, fins a una constant additiva. Formalment, per a cada màquina M existeix una constant c tal que per a totes les cadenes binàries x tenim:
    $C(x)=C_{U}(x)\leq C_{M}(x)+c\,$
Això es dedueix de la definició d'una màquina universal de Turing, tenint c = l (< M >) com la longitud de la codificació de M. El teorema de la invariància defineix de la mateixa manera les complexitats prefixades i condicionals.

## Referències

* Aquest article incorpora material del teorema de la invariància de PlanetMath, que es troba sota llicència Creative Commons Attribution / Share-Alike License CC-BY-SA
# Kharevka

Kharevka (en rus: Харевка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 3 habitants. Pertany al districte municipal de Líssie Gori.

## Referències

* ↑ PROвинциальный TOURистъ. «Посёлок Барсучий, Лысогорский район» (en rus). Яндекс Дзен, 2020. Arxivat de l'original el 2020-11-30. [Consulta: 22 novembre 2020].
* ↑ «Об утверждении реестра административно-территориального деления Саратовской области (с изменениями на 12 апреля 2019 года), Постановление Правительства Саратовской области от 29 октября 2015 года №545-П» (en rus). docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2020-11-13. [Consulta: 13 novembre 2020].
# Batarà blavós

El batarà blavós (Thamnomanes caesius) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva humida de les terres baixes de l'est de Colòmbia, sud de Veneçuela i Guaiana, cap al sud, a través de l'est d'Equador fins al nord-est de Perú i Amazònia, nord i est del Brasil i nord-est de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Batarà blavós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Pazo de familia

Pazo de familia és una sèrie de televisió emesa per Televisión de Galicia des de 2014, amb gran èxit d'audiència (fins al 14,2 % de l'audiència).

## Descripció

La sèrie, continuació de Libro de familia, esdevé en un "pazo" de ciutat, el dels Pardo-Veiga.
Pazo de familia retrata la Galícia dels anys vuitanta. El seu argument barreja tramrs de poder, amor i humor en cada capítol.

## Intèrprets

* Mayka Braña com Sara Cebrián
* Mabel Rivera com Leonor Veiga
* Luís Iglesia com Emilio
* Arturo Santos Zas com D. César
* Iria Sobrado com Mónica
* Beatriz Serén com Claudia
* Gonzalo Uriarte com Cosme Cabanas
* Jaime Faraldo com Lolo Cabanas
* Iolanda Muíños com María Luisa "Marisiña" Couto Espósito
* Toni Salgado com Nino
* Carmen Méndez com Rita
* Ledicia Sola com Sofía Salgado
* Iván Marcos com Daniel
* Nieves Rodríguez com Iria
* Miguel Pernas
* Estíbaliz Veiga com Sandra
* Víctor Mosqueira
* Víctor Fábregas com Tomaso
* Marta Doviro
* Antonio Durán "Morris"
* Cristina Iglesias

## Capítols
### Primera temporada

| # | Títol | Data d'emissió |
| 01 | TBA | 1 de desembre de 2014 |
| 02 | TBA | 8 de desembre de 2014 |
| 03 | TBA | 15 de desembre de 2014 |
| 04 | TBA | 22 de desembre de 2014 |
| 05 | TBA | 29 de desembre de 2014 |
| 06 | TBA | 5 de gener de 2015 |
| 07 | TBA | 12 de gener de 2015 |
| 08 | TBA | 19 de gener de 2015 |
| 09 | TBA | 26 de gener de 2015 |
| 10 | TBA | 2 de febrer de 2015 |
| 11 | TBA | 9 de febrer de 2015 |
| 12 | TBA | 16 de febrer de 2015 |
| 13 | TBA | 23 de febrer de 2015 |
| 14 | TBA | 2 de març de 2015 |
| 15 | TBA | 9 de març de 2015 |

### Segona temporada

| # | Títol | Data d'emissió |
| 16 | TBA | 23 de març de 2015 |
| 17 | TBA | 30 de març de 2015 |
| 18 | TBA | 6 d'abril de 2015 |
| 19 | TBA | 2015 |
| 20 | TBA | 2015 |
| 21 | TBA | 2015 |
| 22 | TBA | 2015 |
| 23 | TBA | 2015 |
| 24 | TBA | 2015 |
| 25 | TBA | 2015 |
| 26 | TBA | 2015 |
| 27 | TBA | 2015 |
| 28 | TBA | 2015 |
| 29 | TBA | 2015 |
| 30 | TBA | 2015 |
| 31 | TBA | 2015 |
| 32 | TBA | 2015 |

## Guardons i nominacions
### Premis Mestre Mateo

Als Premis Mestre Mateo de 2014, Pazo de familia va estar nominada en 3 categories, resultant guanyadora Mabel Rivera al premi a la millor actriu.
| Any | Categoria | Receptor | Resultat |
| 2014 | Millor sèrie de televisió | Central de Telecontenidos para TVG | Nominada |
| 2014 | Millor actriu protagonista | Mabel Rivera | Guanyadora |
| 2014 | Millor disseny de vestuari | María Fandiño e Leticia Melendro | Nominats |
| 2015 | Millor sèrie de televisió | Central de Telecontenidos para TVG | Nominada |
| 2015 | Millor actriu secundària | Carmen Méndez | Nominada |

## Referències

* ↑ 'Pazo de familia' vuelve a brillar el lunes en TVG con 148.000 espectadores, El COrreo Gallego, 19 de desembre de 2017
* ↑ La audiencia vuelve a premiar a 'Pazo de Familia', líder de pantalla en Galicia, El Correo Gallego, 15 de març de 2016
* ↑ La TVG estrena este lunes la séptima temporada de 'Pazo de familia', El Progreso, 28 d'octubre de 2017
# Théâtre de l'Atelier

El Théâtre de l'Atelier és una sala d'espectacles situada en el número 1 de la plaça Charles Dullin, en el districte 18è de París.
Inaugurada el 23 de novembre de 1822 amb el nom de Théâtre Montmartre, aquest teatre fou un dels primers construïts per l'arquitecte Seveste. Fou rebatejat com "Théâtre de l'Atelier" el 1922 pel seu director, el comediant Charles Dullin. S'hi han estrenat obres de Jean Anouilh, Marcel Aymé, Françoise Sagan, René de Obaldia, Friedrich Dürrenmatt… La seva capacitat actual és de 563 seients.

## Estrenes

* 1947. L'invitation du château, original de Jean Anouilh.
* 1948. Les nouveaux maîtres, original de Paul Nivoix.
* 1949. Nuit des hommes, original de Jean Bernard-Luc.
* 1949. La perle de la Canebière, original de Marc-Michel.
* 1951. Colombe, original de Jean Anouilh.
* 1952, 15 febrer. La Tête des autres, original de Marcel Aymé.
* 1953. Zamore, original de Georges Neveux.
* 1954. Catérina, original de Félicien Marceau.
* 1954. Le fantôme, original de Claude Santelli.
* 1954. Les quatre vérités, original de Marcel Aymé.
* 1955. Les oiseaux de lune, original de Marcel Aymé.
* 1956. L'oeuf, original de Félicien Marceau.
* 1959. Un beau dimanche de septembre, original d'Ugo Betti.
* 1962. Frank V, original de Friedrich Dürenmatt.
* 1962. Les cailloux, original de Félicien Marceau.

## Enllaços externs

* Web del teatre
# Kovaliovka (Rostov)

* Per a altres significats, vegeu «Kovaliovka».
Kovaliovka (en rus: Ковалёвка) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.305 habitants, pertany al districte d'Aksai.

## Referències

* ↑ Паспорт муниципального образования «Мишкинское сельское поселение» Аксайского муниципального района
# Església (arquitectura)

Una església (del llatí: ecclesia, que alhora ve del grec: ἐκκλησία, que significa assemblea) és un temple cristià construït específicament per al culte religiós. Conté un altar, on se celebra l'eucaristia per part del sacerdot i un espai per als fidels.

## Història de les esglésies

En els primers temps del cristianisme, els creients celebraven missa en les sinagogues jueves o en llocs amagats perquè patien persecució. Els primers edificis especialment construïts com a esglésies estaven orientats cap al Sol, ja que Crist és la llum autèntica per als seus seguidors. La planta tenia forma de creu llatina.
Durant l'edat mitjana les esglésies proliferen per Europa, seguint les convencions generals de l'art romànic i de l'art gòtic més endavant. Les primeres eren petites, usaven l'arc de mig punt i tenien un absis semicircular darrere l'altar. Les gòtiques usaven l'arc ogival, decoració amb vitralls i ornaments en pedra. Totes elles consten de campanars per a marcar el pas del temps o cridar a la missa els fidels.
Durant el Renaixement i el Barroc va canviar sobretot l'ornamentació dels edificis, no tant la seva estructura principal. Amb l'edat contemporània apareixen innovacions formals, s'abandona l'esquema de la creu en multitud d'ocasions i se cerca la integració de l'església amb el seu entorn.
Les esglésies orientals a vegades adopten una planta circular o de creu grega (amb els quatre braços similars). El centre conté l'altar i està cobert de torres o cúpules. Els braços de la creu també poden estar sota torres menors.

## Tipus d'esglésies

Segons la mida, la ubicació i la jerarquia del sacerdot titular, les esglésies reben un nom o un altre:
* parroquial: la que acull la parròquia.
* catedral: la que és seu del tron o càtedra d'un bisbe, habitualment situada en una ciutat important.
* basílica: la de grans dimensions, amb diverses naus, en la qual se celebren cerimònies especials; també és un títol atorgat pel papa a les esglésies més destacades.
* església de primat o primada: la que és seu d'un arquebisbe, el primer dels bisbes en una arxidiòcesi, especialment la que acull el primer o més important d'un país.
* baptisteri: la destinada especialment al baptisme, que pot trobar-se al costat d'una altra església o a part.
* capella: la que és de petites dimensions o també la part d'una església que té altar i advocació propis.
* santuari: la capella, església o indret natural que té caràcter sagrat per revelació divina o la presència de relíquies o imatges, i que és centre de devoció i pelegrinatge, habitualment situada en el medi rural o en la muntanya.
* abadia, priorat, monàstica o conventual: la integrada en una institució religiosa pertanyent a un orde religiós del clergat regular, en medis urbans o rurals, i presidida per un abat o prior.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.293. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 1r desembre 2014].
Viccionari
# Ziquis

Els ziquis (en llatí: Zicchi o Zinchi o Zingi, en grec antic Ζικχοί o Ζιγχοί), van ser un poble salvatge dedicat a la pirateria, de la Sarmàtia asiàtica, a la costa del Pont Euxí, entre els saniges (sanigae) i els aquais (Achaei), probablement al Caucas. A més dels autors citats, en parlen també l'historiador Procopi i Estrabó, que els anomena Ζυγοί.

## Notes

* ↑ Segons Plini el Vell
* ↑ Segons Flavi Arrià al Periple del Pont Euxí
* ↑ Segons Claudi Ptolemeu

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Zicchi». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 18 juliol 2022].