OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ànecs (Alexandre de Riquer)

Ànecs és una pintura sobre tela feta per Alexandre de Riquer i Inglada el 1890 i que es troba conservada actualment a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer, amb el número de registre 244 d'ençà que va ingressar el 26 d'abril de 1892, de mans del mateix artista.

## Descripció

Representació d'un conjunt de quatre ànecs volant amb les ales esteses en escorç cap a la dreta, a distàncies diferents respecte al primer terme i sobre un fons de cel ennuvolat.

## Inscripció

Al quadre es pot llegir la inscripció "A. de Riquer"; "1890".

## Bibliografia

* Trullén, Josep Maria (dir.). Biblioteca Museu Víctor Balaguer. Guia de les col·leccions del museu. 2001. Vilanova i la Geltrú: Organisme Autònom Biblioteca Museu V.Balaguer, 2001. B-10-437/2001. ISBN 84-931438-3-9.

## Enllaços externs

* Web oficial del museu
Viccionari
# Pedrosa del Príncipe

Pedrosa del Príncipe és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Odra-Pisuerga.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 339 | 309 | 269 | 217 |
# Millcreek

Millcreek és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 30.377 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Millcreek tenia 30.377 habitants, 12.545 habitatges, i 7.363 famílies. La densitat de població era de 2.379 habitants per km².
Dels 12.545 habitatges en un 28% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,8% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 41,3% no eren unitats familiars. En el 31,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 14,2% entre 18 i 24, un 31,1% entre 25 i 44, un 16,8% de 45 a 60 i un 14,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.211 $ i la renda mediana per família de 43.342 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.688 $ mentre que les dones 25.470 $. La renda per capita de la població era de 20.199 $. Entorn del 8,4% de les famílies i l'11,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Millcreek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Millcreek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cloroform deuterat

El cloroform deuterat (CDCl₃), és un isotopòleg del cloroform (CHCl₃) en què a la posició d'hidrogen s'ha reemplaçat l'isòtop de proti ("H") per un de deuteri ("D"). El cloroform deuterat s'utilitza comunament com a solvent en l'espectroscopia de ressonància magnètica nuclear (RMN) de molècules orgàniques. En l'espectroscopia de (RMN) de protons, el deuteri no presenta cap pic gran que interfereixi, mentre que el proti (isòtop 1 i més comú de l'hidrogen) presenta un gran pic a l'espectre. En la RMN de carboni-13, el carboni present en el cloroform mostra un triplet a un desplaçament químic de 77 ppm amb els tres pics d'una mida semblant. Aquest senyal es fa servir sovint com a referència per identificar els desplaçaments químics en la tècnica de RMN.

## Referències

* 1 2 «The Theory of NMR - Solvents for NMR spectroscopy». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 14 novembre 2014].
# Villefranche-sur-Saône

Villefranche-sur-Saône és un municipi francès, situat al departament del Roine i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2013 tenia 38.531 habitants.
És conegut per ser capital del Beaujolais.
# Tocina

Tocina és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 9.114 habitants. La seva extensió superficial és de 14 km² i té una densitat de 651,0 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 36′ N, 5° 44′ O. Està situada a una altitud de 27 metres i a 37 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.
# Palau de Bellevue

El Palau de Bellevue (en alemany Schloss Bellevue) és un palau berlinés situat al nord de Tiergarten a la vora de l'Spree, prop de la Columna de la Victòria de Berlín. El seu nom prové de l'ambient extern que es contempla de l'Spree. Des de 1994 el palau és utilitzat com a residència oficial del president d'Alemanya.
El príncep August Ferran de Prússia, germà menor del rei de Prússia Frederic el Gran, va encomanar en 1786 a l'arquitecte Michael Philipp Daniel Boumann construir el palau de Bellevue, com a residència d'estiu en el solar on se situava una casa construïda en 1743 per Knobelsdorff. Es tracta del primer edifici neoclàssic d'Alemanya, en la seua planta es distingeixen tres sectors diferenciats: un edifici central amb 19 obertures i un frontó recolzat sobre quatre pilastres corínties. I dos edificis laterals, un sobre el marge del riu, ala de l'Spree i un altre simètricament oposat, ala de les dames. El palau a més comprèn una àrea de 20 hectàrees de parc situat al seu voltant. Bellevue va ser emprat com a residència oficial del Príncep de la Corona d'Alemanya.
En aquest palau es va signar el tractat de pau de la guerra francoprussiana el 3 de setembre de 1870. En 1928 durant la República de Weimar, el palau va passar a formar part de l'Estat, a mitjan anys trenta acull de forma provisional el museu etnogràfic, fins que en 1938 es converteix en la residència oficial dels hostes del Tercer Reich.
A les acaballes de la Segona Guerra Mundial es va utilitzar com a seu de consultes de l'Estat Major alemany i va patir greus danys durant els bombardejos de les tropes aliades al maig de 1945. Després de la guerra, només va quedar dempeus l'ala principal la façana exterior. Es va restaurar parcialment en els anys 50, i solament l'exterior es va mantenir com l'original; a l'interior solament va ser conservat el Gran Saló Oval dissenyat per Carl Gotthard Langhans en 1791. A partir de 1957 es decideix que siga la residència a Berlín del president, i en 1997 va esdevenir la residència principal, que anteriorment es trobava a Vila Hammerschmidt en Bonn, capital de la RFA.
Va ser definitivament restaurada entre 2004 i 2005 es van remeiar els efectes de les reconstruccions anteriors. Durant aquest període el president d'Alemanya va utilitzar el Palau de Charlottenburg per rebre el cos diplomàtic i els presidents d'altres països. El Palau Bellevue es va convertir novament en la seua residència oficial al gener de 2006.

## Referències

* ↑ «Die Geschichte von Schloss Bellevue» (en alemany). www.bundespraesident.de: Der Bundespräsident.
* ↑ «Schloss Bellevue Modernisierung des Repräsentations- und Verwaltungbaus» (en alemany). Bundesamt für Rauwesen und Raumordnung.
* ↑ «Denkmale in Berlin. Schloß Bellevue» (en alemany). Senatsverbaltung für Stadtentwicklung Berlin. Arxivat de l'original el 2015-02-04. [Consulta: 26 gener 2015].
# Álvaro Suárez Valdés y Rodríguez San Pedro

Álvaro Suárez Valdés y Rodríguez San Pedro (Grado, 21 de novembre de 1840 - Gijón, 4 de març de 1917) fou un militar asturià, senador per dret propi i Capità general de les Illes Balears.
Estudià a l'Acadèmia d'Infanteria de Toledo, d'on va sortir amb el grau de tinent. En 1860 fou destinat a Cuba, d'on va marxar cap a Mèxic acompanyant Joan Prim i Prats en l'expedició francesa que va imposar Maximilià I de Mèxic. Després va participar en l'annexió de Santo Domingo i en 1872, ja ascendit a comandant, va combatre a la tercera guerra carlina. Després fou destinat a Puerto Rico i després novament a Cuba, on va lluitar a la Guerra dels Deu Anys. En 1887 fou nomenat governador civil i militar de Santiago de Cuba, i després governador militar d'Oviedo. Fou elegit diputat pel districte de Pravia a les eleccions generals espanyoles de 1891 i pel de Matanzas (Cuba) a les eleccions generals espanyoles de 1893.
En 1893 fou ascendit a general i en 1895 fou destinat novament a Cuba, comandant una columna a Sancti Spiritus on hi va estar com a testimoni Winston Churchill. En 1896 ascendí a tinent general i en 1897 fou nomenat Capità general de les Illes Balears. Després seria nomenat senador per dret propi des de 1912 fins a la seva mort.

## Referències

* ↑ Álvaro Suárez Valdés y Rodríguez San Pedro, vivirasturias.com
* ↑ SUAREZ VALDES, ALVARO, Índex Històric del Congrés dels Diputats
* ↑ «Cuba, la primera vez de Winston Churchill». Arxivat de l'original el 2018-07-07. [Consulta: 6 juliol 2018].
* ↑ El general asturiano Álvaro Suárez Valdés y el político británico Winston Leonard Spencer Churchill.
* ↑ SUÁREZ VALDÉS Y RODRÍGUEZ SAN PEDRO, ÁLVARO, al web del Senat
# Mesozous

Els mesozous (Mesozoa, gr. "animals intermedis") són animals invertebrats marins paràsits similars a cucs. Van ser considerats al llarg de molts anys com un fílum de el regne animal. Així mateix, i donada la seva extrema simplicitat, se'ls va considerar una baula evolutiva entre els protozous i els metazous. Al segle xix els Mesozoa era un calaix de sastre per a organismes pluricel·lulars sense la gàstrula invaginada que era el que es creia que definia els Metazoa.
Més recentment, s'ha considerat que, més que una unitat taxonòmica, el terme mesozou es referiria a un nivell o model d'organització dels metazous. Tampoc se'ls considera ja com els antecessors de la resta d'animals.
Tanmateix els estudis filogenètics moleculars han demostrat que els metazous són polifilètics, és a dir, que consten almenys de dos grups sense emparentar.
Com a resultat dels recents resultats en la biologia molecular, el mot de mesozou sovint s'aplica avui informalment, més que no pas com un tàxon formal. Algunes investigadors anteriorment classificaven Mesozoa com l'únic embrancament del subregne Agnotozoa. Altres investigadors els consideraven del regne protista.

## Característiques

Fan entre 0,5 mm i 0,7 mm. Consten d'un somatoderma (capa externa) de cèl·lules amb cilis que s'encarreguen de l'obtenció de l'aliment i de la locomoció envoltant una o més cèl·lules reproductives.
Tots són paràsits interns d'invertebrats marins i es coneix molt poc sobre els seus cicles de reproducció sexual o de multiplicació vegetativa.

## Grups inclosos

Els dos grups principals de mesozous són els Rhombozoa i els Orthonectida. Altres grups que de vegades s'inclouen dins Mesozoa són els Placozoa i els Monoblastozoa (aquest potser no és un grup d'organismes que existeixin realment.

## Referències

* ↑ T. Syed and B. Schierwater «Trichoplax adhaerens: discovered as a missing link, forgotten as a hydrozoan, re-discovered as a key to metazoan evolution». Vie et Milieu, 52, 4, 2002, pàg. 177–187. Arxivat de l'original el 2009-07-31 [Consulta: 4 gener 2013]. Arxivat 2009-07-31 a Wayback Machine.
* ↑ Brusca, R. C. & Brusca, G. J., 2005. Invertebrados, 2ª edición. McGraw-Hill-Interamericana, Madrid (etc.), XXVI+1005 pp. ISBN 0-87893-097-3.
* ↑ Pawlowski, J.; J. I. MontoyaBurgos; J. F. Fahrni; J. Wuest; and L. Zaninetti «Origin of the Mesozoa inferred from 18S rRNA gene sequences». Molecular Biology and Evolution, 13, 8, 1996, pàg. 1128–32. PMID: 8865666.
* ↑ Salinella: Monoblastozoa
* ↑ Meeûs, Thierry de; and Renaud, François «Parasite within the new phylogeny of eukaryotes». TRENDS in Parasitology, 18, 6, 2002, pàg. 247–51. Arxivat de l'original el 2012-04-02. DOI: 10.1016/S1471-4922(02)02269-9 [Consulta: 4 gener 2013]. Arxivat 2012-04-02 a Wayback Machine.
# Pedrosillo de los Aires

Pedrosillo de los Aires és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 537 | 471 | 439 | 412 |
# Winthrop (cràter)

Winthrop és el romanent d'un cràter d'impacte de la Lluna que ha estat inundat per la lava de l'Oceanus Procellarum. Es troba a la vora occidental del cràter molt més gran Letronne, un element que ha estat gairebé destruït per la invasió de la lava de la mare lunar. Tot el que sobreviu de Winthrop són uns pocs segments de la vora exterior.
Va ser prèviament identificat com Letronne P abans de ser rebatejat per la UAI.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Keith Ferguson

Keith James Ferguson (Los Angeles, Califòrnia, 26 de febrer de 1972) és un actor de sèries de televisió, de doblatge i còmic estatunidenc conegut per la veu del personatge "Blooregard Q. Kazoo" (més conegut com a "Bloo") de la sèrie animada Mansió Foster per a Amics Imaginaris.

## Biografia

L'any 2002 també va ser responsable de posar algunes veus en els dibuixos animats Mirmo!. A més ha participat en altres sèries animades com Les ombrívoles aventures de Billy i Mandy i Harvey Birdman, advocat.
Ferguson abans d'arribar a ser actor de veu va treballar posant veu a personatges de videojocs, entre els que figuren Final Fantasy XII (veu de Basch), X-Men Legends II: Rise of Apocalypse (veu de Grizzly), Destroy All Humans! (Veus addicionals), Destroy All Humans! 2 (Veu del Sergent Fauxhall) i Neopets: The Darkest Faerie (veu de Grossos). Un dels seus rols més recents és en la reedició per PlayStation 2 de Kingdom Hearts: Chain of Memories, donant la veu a l'antagonista principal del joc: Marluxia, també la hi va donar en l'encara més recent joc Kingdom Hearts 358/2 Days en la seva versió anglesa.
El seu pare va ser un conegut pianista en el sud de Califòrnia fins a la seva mort l'any 1999.

## Filmografia

Filmografia:
| Any | Pel·lícula | Paper/s |
| 2004−2009 | Foster's Home for Imaginary Friends | Blooregard Q. Kazoo |
| 2006 | Bambi II | Friend Owl |
| 2006 | Codename: Kids Next Door | Numbuh 1-Love |
| 2007 | Legion of Super Heroes | Karate Kid |
| 2007−2011 | Robot Chicken | Indiana Jones / Commissioner Gordon |
| 2010 | Adventure Time | Frog / Lenny / Ripped Lumpy / Mr. Candy Cane |
| 2010−2012 | Mad | Han Solo / Blue Beetle / Abin Sur |
| 2010−2012 | The Avengers: Earth's Mightiest Heroes | General 'Thunderbolt' Ross |
| 2011 | G.I. Joe: Renegades | Heavy Duty |

## Referències

* ↑ «biografia de Keith Ferguson». The New York Times.
* ↑ «Keith Ferguson». imdb.
* ↑ «Filmografia de Keith Ferguson». The New York Times.

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# Álvaro Santamaría Arández

Álvaro Santamaría Arández (Borriol, Plana Alta, 1917 - Palma, 13 de desembre 2004) fou un mestre i historiador valencià.
Es llicencià en història a la Universitat de València el 1942 i fou destinat a l'Institut Joan Alcover de Palma. El 1948 fou nomenat catedràtic de Geografia i Història també a l'Institut Ramon Llull de Palma. Ha estat acadèmic d'honor de la Reial Acadèmia Mallorquina d'Estudis Genealògics, Heràldics i Històrics, soci d'honor de la Societat Arqueològica Lul·liana i el 1977 primer catedràtic d'Història Medieval de la Universitat de les Illes Balears fins a la seva jubilació el 1985.
Les seves línies principals de recerca se centraren en la conquesta i el repoblament de Mallorca, la Revolta Forana i el desenvolupament de les institucions del Regne de Mallorca. El 1998 va rebre la Medalla d'Or de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears.

## Obres

* Sobre el antisemitismo en Mallorca anterior al pogrom de 1391 (1977)
* La Carta de Franquesa de Mallorca, estatuto constituyente del reino (1987)
* Repoblación y sociedad en el Reino de Mallorca (1230-1343) (1988)
* Precisiones sobre la expansión marítima de la Corona de Aragón (1990)
* Ejecutoria del Reino de Mallorca (1990)
* La Reconquista y la Repoblación del Reino de Mallorca (1991)
* Conversaciones de la dinastía de Mallorca (1993)
* La demografía en el contexto de Valencia. Siglo XV (1992) a Medievalia
* Historia de una marginación (2003)

## Referències

* ↑ «Alvaro Santamaría Arández» (en castellà). [Consulta: 23 març 2019].
* ↑ Internacionales, Universidad de Barcelona Centro de Estudios Históricos. indice historico espanol (en castellà). Edicions Universitat Barcelona, p. 74.
# Misaki (Osaka)

Misaki (岬町, Misaki-chō) és una vila i municipi de la prefectura d'Osaka, a la regió de Kansai, Japó. Misaki és el municipi més meridional de la prefectura i el seu nom vol dir literalment "cap" en català, indicant la seua posició geogràfica. La vila es troba al districte de Sennan i és en part coneguda pel parc Misaki, parc d'atraccions construït pels ferrocarrils Nankai.

## Geografia

El municipi de Misaki es troba al sud-oest de la prefectura d'Osaka i és el punt més meridional. Misaki està adscrit pel govern prefectural a la regió de Sennan o Izumi sud, en record a l'antiga província i al districte del mateix nom al que pertany junt amb les viles de Kumatori i Tajiri. El terme municipal de Misakai limita amb els termes de Hannan a l'est i amb la prefectura de Wakayama a l'oest i al sud. Al nord es troba la badia d'Osaka.

## Història

Fins a l'era Meiji, l'àrea on actualment es troba el municipi de Misaki va formar part de l'antiga província d'Izumi i, en concret, de la seua regió meridional, coneguda com a Sennan (泉南) i que dona nom al districte al qual pertany la vila. Des de 1896 fins a l'actualitat, l'àrea ha estat al districte de Sennan, però amb anterioritat va formar part del districte de Hine. L'1 d'abril de 1955 es va fundar la vila de Misaki amb la unió dels pobles de Tanagawa, Fuke, Tannowa i Kyōshi.

## Transport
### Ferrocarril

* Ferrocarril Elèctric Nankai
** Estació de Tannowa
** Estació de Misaki-kōen (Accés al parc Misaki)
** Estació de Kyōshi
** Estació de Fukechō
** Estació de Fukekō
** Estació de Tanagawa

### Carretera

* Nacional 26

## Referències

* ↑ http://www.town.misaki.osaka.jp/
* ↑ http://www.nankai.co.jp/misaki.html Arxivat 2020-06-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.pref.osaka.lg.jp/koho/links/city.html
# Pieter de Grebber

Pieter Fransz de Grebber (Haarlem, c. 1600 - Haarlem, 1652 o 1653) va ser un pintor neerlandès.

## Vida

Grebber era fill de Frans Pietersz de Grebber (1573–1643), un pintor i brodador de Haarlem, i pogué ser ensenyat a pintar per son pare i per Hendrik Goltzius. Era descendent d'una família catòlica d'artistes (2 dels seus germans i la seua germana Maria, sogra de Gabriel Metsu, eren coneguts pintors). Va tenir amistat amb el sacerdot i musicòleg Jan Albertszoon Ban, i un poema seu va ser musicat pel compositor de Haarlem Cornelis Padbrué.
L'any 1618, pare i fill van viatjar a Anvers i van negociar amb Peter Paul Rubens la venda del quadre d'aquest "Daniel al fossat dels lleons". Va ser adquirit - via l'ambaixador anglès a la República, Sir Dudley Carleton - pel rei Carles I d'Anglaterra.
Pieter va rebre importants comandes no només de Haarlem, sinó també de l'stadhouder Frederik Hendrik. També va treballar en la decoració del Paleis Honselaarsdijk a Naaldwijk i del Paleis Noordeinde a Huis ten Bosch, a La Haia. Pintà retaules d'altar per a esglésies de Flandes i per a esglésies catòliques clandestines de la República i tingué en aquesta època, com a deixeble en Pieter Jansz Saenredam. Possiblement també va treballar per a clients danesos. Va romandre solter i va viure des de l'any 1634 fins a la seua mort al Begijnhof de Haarlem.

## Obra

A banda de pintura d'història, Pieter de Grebber també va pintar retrats. També se n'han conservat molts dibuixos i un grapat d'aiguaforts. Tot i haver rebut diverses influències, com ara dels caravaggistes de l'Escola d'Utrecht, Rubens i també Rembrandt, va reeixir a crear un estil molt personal. En companyia de Salomon de Bray va ser el capdavanter i primer cim de l'escola del "classicisme de Haarlem", produint obres caracteritzades per la claredat de la disposició i la lluminositat.
L'any 1649, De Grebber va escriure un tractat amb el títol "Regulen welcke by een goet Schilder en Teyckenaar geobserveert en achtervolght moeten werden", en què enumerava les onze regles que un pintor classicista havia de respectar. Tot i que els classicistes no van jurar aquestes regles, el cert és que sempre les van respectar amb devoció.

## Bibliografia

* Bijlage Vrij Nederland, setembre de 1999 (Disponible gratuïtament al Museu Boijmans Van Beuningen durant l'exposició "Classicisme Neerlandès - l'altra cara del Segle d'Or").
# Clot del Corral del Mestre

El Clot del Corral del Mestre és un clot, una petita vall tancada, del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà. Pertany a l'àmbit de l'antic poble de Perauba.
Està situat al nord de les Roques de Brunet i del Roc del Corral del Peló, a la dreta de la llau de Perauba. És al sud-oest de la Collada del Corral del Mestre i de la Feixa de Viu, al nord-oest del paratge de Sant Andreu.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Tord alabrú

El tord alabrú (Turdus eunomus) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el bosc obert i zones amb matolls del nord i nord-est de Sibèria, fins Kamtxatka i les illes del Comandant.

## Referències

* ↑ «Tord alabrú». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Álvaro Suárez

Álvaro Suárez és el nom dels següents personatges:
* Álvaro Suárez de Quiñones, militar espanyol del segle xvii
* Álvaro Suárez Valdés y Rodríguez San Pedro, militar asturià dels segles XVIII i XX
* Yenesi, drag queen asturiana