OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Turleque

Turleque és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb Tembleque, Madridejos, Consuegra i Mora.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 1.027 | 1.000 | 991 | 971 | 948 | 925 | 913 | 919 | 949 | 944 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | José Camuñas Moraleda | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Venancio Palmero Moraleda | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Agustín Ramos Sandoval | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Agustín Ramos Sandoval | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Julián Moreno-Cid Contreras | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Alberto Carlo Amador Huélamo | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Alberto Carlos Amador Huélamo | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Alberto Carlos Amador Huélamo | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Itchy and Scratchy

Rasca i Pica (Itchy and Scratchy a l'original) és una sèrie de dibuixos animats de ficció dintre del programa fictici de Krusty el pallasso que al seu torn està dintre de la sèrie televisiva de dibuixos animats Els Simpson (que, per la seva banda, va tenir els seus inicis en el programa de televisió nord-americana The Tracey Ullman Show). Mostra un gat (Grata) i un ratolí (Pica) atacant-se incessantment amb tot tipus d'armes i ardits mortals. L'ofensiva ve la gran majoria de les vegades per part de Pica i comunament Grata només ataca per a defensar-se.
Grata i Pica és una paròdia de la sèrie de dibuixos animats Tom i Jerry, especialment (una de les més violentes que es van fer durant la Segona Guerra Mundial). D'igual manera, satiritza la violència en els programes de televisió per a nens. En Bart i la Lisa troben hilarant la seva violència estrambòtica, però en un episodi, la seva germana menor, Maggie, imita als personatges de la sèrie copejant al seu pare, Homer, al cap.
Se suposa que aquesta sèrie fictícia es porta produint des de principis del segle xx, primer per al cinema i posteriorment per a la televisió. De vegades es mostren capítols antics de Grata i Pica satiritzant altres aspectes dels primers anys de l'animació; per exemple, en un episodi d'Els Simpson apareix una animació de Grata i Pica molt similar a l'antic capítol Steamboat Willie, el primer on va aparèixer Mickey Mouse.

## Referències

* ↑ «Putin s'agafa a 'Rasca i Pica' per prohibir 'Els Simpson'». Ara, 03-09-2012. [Consulta: 14 març 2022].
* ↑ David L. G. Arnold, Kurt M. Koeingsberger, Megan Mullen. Leaving Springfield: The Simpsons and the Possibility of Oppositional Culture (en anglès). Wayne State University Press, 2004, p. 134. ISBN 9780814328491.
# Sonai

Sonai és un riu d'Assam que neix a les muntanyes Lushai (Mizoram) i després d'un curs tortuós de 96 km a través del districte de Cachar desaigua al riu Barak. Fins a Maniarkhal corre a través de la jungla, però a la part baixa hi ha abundants pobles a les seves ribes, destacant els de Palanghat i Sonaimukh.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Otxor

Otxor (en rus: Очёр) és una ciutat de Rússia, es troba al territori de Perm. El 2023 tenia 14.294 habitants. Es troba a la riba del riu Otxor, un afluent del Kama, a 92 km a l'oest de Perm.

## Història

Otxor fou fundada el 1759 en el marc de la creació d'una planta siderúrgica per part de la família Stroganov. Rebé l'estatus de ciutat el 1950. prop d'Otxor s'han descobert un nombre important de fòssils de rèptils del Permià.

## Referències

* ↑ «Recensements et estimations de la population depuis 1897». — «Office fédéral de statistiques, Recensement de la population russe de 2010». — «Population résidente par municipalité de la fédération de Russie au Plantilla:1er janvier 2012». — «Population résidente par municipalité de la fédération de Russie au Plantilla:1er janvier 2013».
# Un peix anomenat Wanda

Un peix anomenat Wanda (títol original en anglès A Fish Called Wanda) és una pel·lícula de 1988, dirigida per Charles Crichton i protagonitzada per John Cleese, Jamie Lee Curtis, Kevin Kline i Michael Palin.
Es tracta d'una comèdia negra sobre el robatori d'una joia i el que succeeix posteriorment.

## Argument

Un quartet d'atracadors executa amb èxit un gran cop a la joieria Hatton Gardens de Londres. El problema és que només George, el cap de la banda, sap on estan amagades les joies, però ha estat empresonat. Wanda, l'única dona del grup, planeja seduir Archie, l'advocat defensor de George, amb l'esperança de fer-li confessar l'amagatall del botí. Els altres membres del grup són: Otto, un sinistre psicòpata admirador de Nietzsche, i Ken, un tartamut aficionat als peixos exòtics.

## Repartiment

* John Cleese: Archie Leach
* Jamie Lee Curtis: Wanda Gershwitz
* Kevin Kline: Otto West
* Michael Palin: Ken Pile
* Maria Aitken: Wendy Leach
* Tom Georgeson: George Thomason
* Patricia Hayes: Sra. Cody
* Geoffrey Palmer: Jutge
* Stephen Fry: home a l'aeroport

## Premis i nominacions

La pel·lícula va rebre i va estar nominada a diversos premis, d'entre els quals destaquen:

### Premis

* Oscar al millor actor secundari per Kevin Kline
* BAFTA al millor actor per John Cleese
* BAFTA al millor actor secundari per Michael Palin
* David di Donatello al millor guió de pel·lícula estrangera per John Cleese

### Nominacions

* Oscar al millor director per Charles Crichton
* Oscar al millor guió original per John Cleese i Charles Crichton
* BAFTA al millor actor per Kevin Kline
* BAFTA a la millor actriu per Jamie Lee Curtis
* BAFTA a la millor actriu secundària per Maria Aitken
* BAFTA a la millor direcció per Charles Crichton
* BAFTA al millor muntatge per John Jympson
* BAFTA al millor guió original per John Cleese
* BAFTA a la millor pel·lícula per Michael Shamberg i Charles Crichton
* Globus d'Or a la millor pel·lícula musical o còmica
* Globus d'Or a la millor actriu musical o còmica per Jamie Lee Curtis
* Globus d'Or al millor actor musical o còmic per John Cleese

## Referències

* ↑ Títol de la pel·lícula en català, a Ésadir
* ↑ «A Fish Called Wanda». The New York Times.
* ↑ Nominacions i premis, a IMDb (anglès)
# Cantó de Routot

El cantó de Routot és un cantó francès del departament de l'Eure, situat al districte de Bernay. Té 18 municipis i el cap es Routot.

## Municipis

* Barneville-sur-Seine
* Bosgouet
* Bouquetot
* Bourg-Achard
* Caumont
* Cauverville-en-Roumois
* Étréville
* Éturqueraye
* Hauville
* La Haye-Aubrée
* La Haye-de-Routot
* Honguemare-Guenouville
* Le Landin
* Rougemontiers
* Routot
* Saint-Ouen-de-Thouberville
* La Trinité-de-Thouberville
* Valletot

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1976 | Guy de Milleville | RI |
| 1976-1982 | Claude Michel | PS |
| 1982-1988 | Charles Hulin | UDF |
| 1988-2008 | Claude Hurabielle | UDF, després divers droite |
| 2008- | Bernard Christophe | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 8.098 | 8.753 | 9.914 | 11.224 | 12.021 | 13.001 | 15.185 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Lvov (Bélgorod)

* No s'ha de confondre amb Lviv.
Lvov - Львов (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 8 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Itebu

El regne d'Itebu fou un estat nadiu de Nigèria a Iorubalàndia.
El regne (que incloïa les ciutats d'Ubu) limitava a l'oest amb el regne de Mahin (Ilaje) i amb el regne de Jebu. Va passar sota protectorat britànic el 1888 sent rei Manuwa o Manuwah.

## Referències

* The Map of Africa by Treaty, per Sir E. Hertslet
# Soheir Khashoggi

Soheir Khashoggi (àrab: سهير خاشقجي, Suhayr Ḫāxuqjī) (1947, Alexandria, Egipte) és una escriptora saudita nascuda a Egipte que escriu en anglès. Membre d'una de les famílies més importants i influents de l'Aràbia Saudita, la seva família es va traslladar a Egipte per tal de donar als seus fills educació en anglès.
A l'edat de 14 anys, parlava àrab, francès i anglès amb fluïdesa i ja era una artista consumada. Lloada pel seu talent literari i artístic, va continuar rebent premis al llarg de tota la seva joventut pels seus contes, dibuixos i pintures.
Va estudiar a la Universitat Estatal de San José, a Califòrnia (EUA), abans de traslladar-se a Beirut (Líban), on va continuar els seus estudis a la Universitat Americana de Beirut. Després va completar la seva llicenciatura en art i disseny al Centre de Disseny d'Interiors de Beirut. Poc després, va iniciar una carrera com a dissenyadora d'interiors i com a artista. Va il·lustrar diverses cobertes de novel·les escrites per la seva germana Samira Khashoggi, morta el 1986.
La seva novel·la Mirage, publicada el 1996, ha estat traduïda a vint idiomes. Hi exposa la vida de les dones dels harems d'avui i el món ocult de l'aristocràcia de l'Orient Mitjà.
Altres novel·les seves són Amira (1997), Nadia's song (1999) i Mosaic (2002).
Soheir ha utilitzat la seva influència per donar a conèixer precària situació de les dones en el món àrab. Ha participat en conferències arreu del món i va ser oradora en el Fòrum Mundial de la Internacional de la Dona Contra la Violència. Forma part de junta directiva de l'organització Women for Women.

## Referències

* ↑ Llibres de l'autora a les Biblioteques de Barcelona
# Un passatemps nord-americà

Un passatemps nord-americà (American Pastime) és una pel·lícula estatunidenca de Desmond Nakano estrenada el 2007, rodada en el Topa War Relocation Center, un campament de presoners a Utah que va acollir milers de persones durant l'internament d'americans japonesos durant la Segona Guerra Mundial. Aquesta ficció relata la vida quotidiana als camps d'internament dels americans d'origen japonès establerts als Estats Units d'Amèrica després de l'atac a Pearl Harbor el 1941. Una de les molt rares distraccions d'aquests presoners era el beisbol. Aquesta pel·lícula ha estat doblada al català.
La pel·lícula és una narrativa dramàtica, basada en esdeveniments reals i descriu la vida dins els campaments d'internament, on el beisbol era una de les diversions de la realitat de les vides dels internats. Les localitzacions van ser filmades en cru, en una terra desolada, no lluny del lloc del campament d'internament real.

## Argument

La primera escena mostra la vida de la família Nomura, una família americana típica de descendents de japonesos el 1941, va composta de pares nascuts al Japó i fills nascuts als EUA (en aquest cas, dos fills, Lane i Lyle).
Són forçats a deixar la seva casa a Los Angeles seguint la infame Ordre Executiva 9066, signada per Franklin Delano Roosevelt. L'ordre 9066 permetia l'exclusió d'americans japonesos de la Costa oest dels Estats Units, i es mostren imatges històriques reals sobre aquestes famílies, la majoria dels quals havíen (com els fills Nomura) nascut com a ciutadans americans.

## Repartiment

* Olesya Rulin: Cathy Reyes
* K.J. Adachi: Little bambino
* Richard Allen: Joe Johnson
* Chris Beames: el nen
* Carlton Bluford: Lester Johnson
* Big Budah: Bambino Hirose
* Gary Cole: Billy Burrell
* Sarah Drew: Katie Burrell

## Referències

* ↑ «Un passatemps nord-americà». Esadir.
* ↑ «American Pastime». Rotten Tomatoes.

## Enllaços exters

* Un passatemps nord-americà a Goita què fan, ara!
# Cares i llocs

Cares i llocs (títol original en francès, Visages, Villages) és un documental francès d'Agnès Varda i JR estrenat l'any 2017. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Argument

Agnès Varda i JR decideixen de solcar la França rural a bord del seu camió fotomaton i, al fil de les trobades, els llocs creuats es cobreixen d'imatges de la gent trobada, projectats sobre els murs mateixos del seu hàbitat, com per màgia...

## Selecció

* Festival de Canes 2017: selecció oficial, fora de competició

### Premis i nominacions

* Festival internacional de cinema de Vancouver: «Most Popular Internacional Documentary» (premi del públic per a un documental)
* Festival de Toronto: The Grolsch People’s Choice Documentary Award (premi del públic per a un documental)
* Time revista: classificat als 10 millors films de 2017
* Premis Independent Spirit: millor film documental
* Premis Oscar de 2017: nominació a la Oscar al millor documental
* Cèsar del cinema 2018 :
** nominació al César al millor documental
** nominació al César a la millor música original per a Matthieu Chédid

## Crítica

* "Un gir molt especial a través dels erms de França (...) Una petita joia"
* "Encantadora (...) Agnès Varda, en la glòria dels seus anys daurats, s'ha convertit en una maga humanista (...) 'Visages Villages' fa una declaració poderosa sobre el tipus de societat en la qual ens estem convertint"
* "Pel·lícula feliç, però també melancòlica (...) conté un gest humanista de primer ordre, una dolçor que ens anima a conservar la fe en el cinema com a guia lluminosa en temps de foscor. (…) Puntuació: ★★★★★ (sobre 5)"
* La majoria de retrats entronquen amb la idea de fixar a través de l'art una memòria obrera arrelada als seus espais d'origen i atorgar una visibilitat a aquests protagonistes anònims de la seva pròpia història

## Referències

* ↑ Cares i llocs a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Review: Agnès Varda and JR Travel in the Present, Glancing at the Past» (en anglès). The New York Times.
* ↑ «Announcing the TIFF '17 Award Winners» (en anglès). TIFF, 17-09-2017.
* ↑ McCarthy, Todd «'Visages Villages' ('Faces Places'): Film Review | Cannes 2017» (en anglès). The Hollywood Reporter.
* ↑ Gleiberman, Owen «Cannes Film Review: ‘Visages Villages'» (en anglès). Variety, 26-05-2017.
* ↑ «Caras y lugares» (en castellà). Fotogramas, 22-05-2018.
* ↑ Iglesias, Eulàlia «Un documental joiós sobre la mirada artística». Diari ARA, 24-05-2018, pàg. 04 (Play).
# Tranqueville-Graux

Tranqueville-Graux és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 82 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Tranqueville-Graux era de 82 persones. Hi havia 40 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 42 habitatges, 38 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 1 estava desocupat. 39 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 38 habitatges principals, 31 estaven ocupats pels seus propietaris i 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 5 tenien dues cambres, 7 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Tranqueville-Graux el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 47 persones, 33 eren actives i 14 eren inactives. De les 33 persones actives 25 estaven ocupades (14 homes i 11 dones) i 8 estaven aturades (3 homes i 5 dones). De les 14 persones inactives 8 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Tranqueville-Graux hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Tranqueville-Graux a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Tranqueville-Graux a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Isidre Vallès i Rovira

Isidre Vallès i Rovira (1934 - 9 de gener de 2004) fou un historiador de l'art català. Es va llicenciar en filosofia i després es va doctorar en història de l'art. Va especialitzar la seva recerca en la cultura popular. Vinculat a l'Alt Empordà, d'on era originari, fou patró del Museu del Joguet de Figueres i fundador de l'Associació d'Amics del Caganer. Va ser amic íntim de Joan Brossa i Cuervo

## Publicacions destacades

* El paper retallat, una mostra de la cultura popular xinesa (1979).
* La màgia del vol. Primeres proves aerostàtiques a Catalunya, València i Castella al final del segle XVIII (1985).
* Joan Brossa: les sabates són més que un pedestal (1996),
* Artesania, Art i societat (1987)
* Les arrels socioculturals de l'art: Una visió interdisciplinària del fenomen artístic (2001).

## Referències

* ↑ «Registre d'Autoritats UB». web. [Consulta: 7 octubre 2014].
* ↑ En memòria d'Isidre Vallès
* ↑ «Fitxa descriptiva del fons Joan Brossa». Web. MACBA. Arxivat de l'original el 8 de gener 2014. [Consulta: 6 octubre 2014].
* ↑ La recerca científica i tecnològica a Catalunya, 1990. Institut d'Estudis Catalans, 1990, p. 331–. ISBN 978-84-393-1425-7.
# Nausícrates

Nausícrates (en llatí Nausicrates, en grec antic Ναυσικράτης) fou un poeta còmic grec difícil de datar, i que alguns situen a la comèdia mitjana.
Suides li atribueixen dues comèdies:
* Ναυκλήροι ("Naukléroi", timoners)
* Περσίς ("Persis", perses)
Ateneu de Naucratis dona un extracte de la segona comèdia, i l'anomena Naucrates, que és clarament un error. Dels fragments que conserva Ateneu, dotze línies de Ναυκλήροι i tres de Περσίς, no se'n pot deduir la trama, però sembla que mostren un bon sentit de l'humor. Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ Nausicrates a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1145
# Once pares de botas

Once pares de botas és una pel·lícula espanyola de 1954 ambientada en el món del futbol i dirigida per Francesc Rovira-Beleta. És notòria per tenir aparicions estel·lars de famosos futbolistes de l'època com Antoni Ramallets, Alfredo Di Stefano, Ladislao Kubala, Aldecoa, Gaínza, Campanal, Puchades, Molowny, Segarra, Ipiña, Lesmes, Biosca i Zarra. També apareixen Tete Montoliu i els locutors Matías Prats Cañete i Federico Gallo Lacárcel.

## Argument

Laura, la filla del director del Club Esportiu Hispania, aconsegueix fitxar el prometedor jugador Ariza, provinent del poblet de Valmoral de la Sierra. L'espurna sorgeix entre ells, però Laura té un altre pretendent, el jugador Mario Valero.
Valero, ple de gelosia, es deixa subornar per a fer que el seu equip perdi. Ariza descobreix els seus plans i no se li ocorre millor solució per a evitar la derrota que lesionar Valero.
Ariza queda com un salvatge, tothom li dona l'esquena i ha de deixar l'equip, però finalment es descobreix la veritat i és rehabilitat.

## Producció

La pel·lícula va tenir tres guions, el primer dramàtic, el segon enfocat a la comèdia, i el tercer i definitiu que era una mescla dels anteriors. El metratge barreja escenes de partits de futbol reals amb altres filmades amb els actors i on no es veu la graderia. El Club Esportiu Hispania és un equip fictici però pot prendre's com un trasumpte del Real Club Esportiu Espanyol.

## Repartiment

* José Suárez - Ignacio Ariza
* Mari Carmen Pardo (acreditada com Carmen Pardo) - Laura López Salgado
* Elisa Montés - Esther
* Javier Armet - Mario Valero
* José Isbert - pare Roque
* Manolo Morán - Ernesto
* Mary Santpere - cambrera
* Jesús Colomer - Toñi

## Referències

* ↑ Diccionario Espasa de cine español. Espasa, 1999. ISBN 8423994511 [Consulta: 6 febrer 2017].
* ↑ 'Once pares de botas' y los dorados años 50: el fútbol en estado puro, Libertad Digital, 22 d'abril de 2015
* ↑ «Reparto: Once pares de botas (1954)» (en castellà). La Vanguardia. [Consulta: 9 octubre 2022].
* ↑ Homenaje al RDC Español a cinemania.elmundo
* ↑ “Companys volia canviar per decret el nom del RCD Espanyol”, e-noticies.cat, 25 d'octubre de 2010
# Vilatge de Vilba

El Vilatge de Vilba, Despoblat de Mirbes o Milves és un despoblat antic del terme del Pont de Suert, dins de l'antic municipi de Malpàs, pertanyent a l'Alta Ribagorça. És just al nord-oest del punt quilomètric 340 de la carretera N-260. Des d'allà es puja cap al nord-oest, sense camí, per la carena fins a pujar al Tossal dels Casals, on hi ha les restes d'aquest vilatge.
Esmentat ja el 956 en el cartoral de Lavaix, està documentat fins al 1094, any en què el lloc ja devia quedar abandonat. La forma del topònim ha anat evolucionant amb el pas del temps. Si en la documentació més antiga surt com a “Vilba”, actualment el lloc, on encara hi ha constància de l'existència del castell fins i tot als mapes, és anomenat “Milves”.
Devia ser un nucli fortificat, ja que només s'hi pot accedir des de ponent, i després de travessar un doble fossat. A partir d'aquesta entrada, les restes de construccions s'esglaonen pels vessant meridional i oriental del turó, tot protegit per una muralla.
Hi ha també les ruïnes de la seva església. No es coneix a qui estava advocada l'església de Vilba.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya

## Bibliografia

* BOIX I POCIELLO, Jordi. "Castell de Vilba". Dins Catalunya romànica. XVI. La Ribagorça. Barcelona: 1996, Enciclopèdia Catalana. ISBN 84-412-2511-7.
* GONZÀLEZ I PÉREZ, Joan-Ramon [et al.]. "Vilatge de Vilba". Dins Catalunya romànica. XVI. La Ribagorça. Barcelona: 1996, Enciclopèdia Catalana. ISBN 84-412-2511-7.
# Carena de Serraltes

La Carena de Serraltes és una serra del terme municipal de Granera, al Moianès (Vallès Oriental).
Està situat a la part central-oriental del terme, a llevant del poble de Granera. És a la dreta del torrent de la Riera i a l'esquerra del de Salvatges, a ponent de la masia de Puigdomènec. És la continuïtat cap al nord de la Carena de les Illes.