OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cops (pel·lícula)

Cops és una pel·lícula de comèdia muda western estatunidenca de dos rodets del 1922 sobre un jove (Buster Keaton) que accidentalment es posa en el costat dolent de tot el Departament de Policia de Los Angeles durant una desfilada i és perseguit per tota la ciutat. Va ser escrit i dirigit per Edward F. Cline i Keaton.

## Fons i trama

Aquesta pel·lícula molt kafkiana va ser filmada durant el judici per violació i assassinat de Fatty Arbuckle, una circumstància que pot haver influït en el to d'encarament sense esperança del curt. Tot i que les intencions del personatge central són bones, no pot guanyar, per molta inventiva que hi posi. Al llarg de la pel·lícula s'endinsa en diversos crits amb agents de policia. Finalment, sense voler-ho, llança una bomba a una desfilada policial i acaba sent perseguit per una horda de policies.
Al final de la pel·lícula, el personatge de Keaton tanca els policies a la comissaria. No obstant això, la noia a qui està intentant seduir desaprova el seu comportament i li dona l'esquena fredament. Per tant, desbloqueja la comissaria i immediatament és detingut pels policies. La pel·lícula acaba amb el títol "The End" escrit en una làpida amb el barret de pastís de porc de Keaton recolzat.
Un dels curtmetratges més emblemàtics i de construcció brillant de Keaton, Cops va ser considerat "important culturalment, històricament o estèticament" per la Biblioteca del Congrés dels Estats Units i seleccionat per la seva conservació al seu National Film Registry el 1997.

## Repartimentt

* Buster Keaton com el jove
* Joe Roberts com el cap de policia
* Virginia Fox com la filla de l'alcalde
* Edward F. Cline com Hobo
* Steve Murphy com a Conman que ven mobles (sense acreditar)

## Referències

* ↑ Neibaur, James L., and Terri Niemi (2013). Buster Keaton's silent shorts, 1920-1923. Lanham, Maryland: Scarecrow Press. p. 148. ISBN 081088741X.
* ↑ Oldham, Gabriella (1996). Keaton's silent shorts: Beyond the laughter. Carbondale: Southern Illinois University Press. p. 203. ISBN 0585108064.
* ↑ «New to the National Film Registry (December 1997) - Library of Congress Information Bulletin». www.loc.gov. [Consulta: April 24, 2020].
* ↑ «Complete National Film Registry Listing». Library of Congress. [Consulta: June 3, 2020].

## Enllaços externs

* Cops assaig de Randy Haberkamp a National Film Registry
* Cops assaig de Daniel Eagan a America's Film Legacy: The Authoritative Guide to the Landmark Movies in the National Film Registry, A&C Black, 2010 ISBN 0826429777, pages 81–83
* El curtmetratge Cops es pot trobar en descàrrega lliure a Internet Archive.
* Cops a International Buster Keaton Society
* Article a InDigest Magazine sobre la pel·lícula recentment gravada pel guitarrista Steve Kimock
# Sent Pardós lo Nuòu

Sent Pardos lo Nuòu (en francès Saint-Pardoux-li-Neuf) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa, al districte i cantó d'Aubusson.
La seva població al cens de 1999 era de 165 habitants. Està integrada a la Communauté de communes d'Aubusson-Felletin.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 146 | 153 | 175 | 164 | 165 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Gaston Cadro | |
| 2008- | Gérard Aumenier | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Sent Pèire lo Vièlh

Sent Pèire lo Vièlh (en francès Saint-Pierre-le-Vieux) és un municipi del departament francès del Losera a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Sergio Cabrera

Sergio Cabrera (Medellín, 20 d'abril de 1950) és un director de cinema, guionista i productor colombià. És fill d'un actor espanyol republicà exiliat i d'una actriu colombiana. Junts es van traslladar a la Xina, on un jove Cabrera va implicar-se activament en la Revolució Cultural del país. Novament a Colòmbia, va formar part de l'Exèrcit Popular d'Alliberament (EPL) i va ser vicepresident de la Cambra de Diputats del país. Posteriorment, va estudiar filosofia a Pequín i cinema a Londres. A banda de films, Cabrera també ha dirigit sèries de televisió espanyoles de caràcter polític, com ara Cuéntame cómo pasó o la minisèrie Adolfo Suárez."

## Filmografia

| Any | !Pel·lícula |
| 2015 | Todos se van |
| 2004 | Perder es cuestión de método |
| 2002 | Ciudadano Escobar |
| 1998 | Golpe de estadio |
| 1996 | Ilona llega con la lluvia |
| 1995 | Águilas no cazan moscas |
| 1992 | La estrategia del caracol |
| 1989 | Técnicas de duelo: una cuestión de honor |
| 1987 | Elementos para una acuarela |

## Televisió

| Any | Sèrie | Nota |
| 2014 | Dr. Mata | RCN Director General |
| 2010 | La Pola | RCN Director General |
| 2009 | ¡A ver si llego! | Telecinco Director Invitado |
| 2005,2006, 2007 | Cuéntame como pasó | TVE Director Invitado (Temporadas 7-8-9) |
| 2000 | Severo Ochoa. La conquista de un Nobel | TVE Director General |
| 1994 | Candela | Caracol Productor General |
| 1992-1993 | El último beso | Caracol Director General |
| 1992 | La mujer doble | Caracol Director General |
| 1991 | Escalona | Caracol Director General |
| 1982 | La duda | Caracol (Dir. Alí Humar). (Guion: Romulo E. Delgado) |

## Referències

* ↑ «La Filmoteca revisa l'obra del colombià Sergio Cabrera, cineasta compromès i culturalment revolucionari - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya». premsa.gencat.cat. Arxivat de l'original el 2016-10-09. [Consulta: 6 octubre 2016].
# Covina

Covina és una ciutat dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2009 tenia 48.000 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Covina tenia 46.837 habitants, 15.971 habitatges, i 11.754 famílies. La densitat de població era de 2.594,5 habitants/km².
Dels 15.971 habitatges en un 38,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,6% hi vivien parelles casades, en un 16,3% dones solteres, i en un 26,4% no eren unitats familiars. En el 20,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,89 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,36.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,1% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 31,1% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 10,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.474 $ i la renda mediana per família de 55.111 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.687 $ mentre que les dones 32.329 $. La renda per capita de la població era de 20.231 $. Entorn del 8,9% de les famílies i l'11,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Covina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Covina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Covington (Geòrgia)

Covington és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 11.547 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Covington tenia 11.547 habitants, 4.261 habitatges, i 2.906 famílies. La densitat de població era de 324 habitants per km².
Dels 4.261 habitatges en un 31,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40% hi vivien parelles casades, en un 23,6% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 26,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.997 $ i la renda mediana per família de 36.408 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.622 $ mentre que les dones 23.339 $. La renda per capita de la població era de 15.554 $. Entorn del 14,8% de les famílies i el 19,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Covington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Covington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cos (ciutat)

Cos (en grec antic Κῶς; modern: Κως) és el nom d'una ciutat grega de l'illa de Cos. És la ciutat més gran de l'illa, situada en el seu extrem oriental. L'any 2011, el municipi de Cos tenia 33.388 habitants, i la unitat municipal de Cos 19.432.

## Història

Al segle viii aC va formar part de l'anomenada Hexàpolis dòrica en la qual participaven Cos, Cnido, Halicarnàs, Lindos, Ialisos i Camiros.
Era també coneguda com a Cos dels Mèropes o Cos Meròpide. Tucídides assenyala que la utilitzaren els atenesos, juntament amb les illes de Khalki i Samos, com a base d'operacions contra Rodes l'any 412 ae. Poc després va ser fortificada per Alcibíades. Pausànies esmenta també Cos com el lloc d'origen d'alguns vencedors olímpics.
La ciutat de Cos es refundà després per sinecisme, a causa d'una revolta l'any 366 ae. Segons Estrabó, abans de viure en aquesta ciutat refundada de Cos, els seus habitants vivien a Astipalea, situada en una altra part de l'illa, també al costat de la mar.

## Referències

* ↑ «Detall del cens de 2011 (en grec)». Arxivat de l'original el 2015-10-16. [Consulta: 20 abril 2019].
* ↑ Heródoto I,144.
* ↑ Tucídides VIII,41.
* ↑ Tucídides VIII, 44.
* ↑ Tucídides VIII,108.
* ↑ Pausanias VI,14,12.
* ↑ Estrabón XIV,2,19.
* ↑ Estrabón, Geografia llibres XI-XIV, p.519, nota 184 de Mª Pau de Falç García-Bellido, Madrid: Gredos (2003), ISBN 84-249-2373-1.
* ↑ Diodoro Sículo XV,76,2.

## Enllaços externs

* Ministeri de Cultura de Grècia: Agora-Port de Cos. (en grec)
# Servent de Déu

Servent de Déu és un títol donat en diverses religions, com pot ser el cristianisme, en diverses de les seves branques, o l'hinduisme. El nom àrab Abd-Al·lah i Abdies també volen dir ‘servent de Déu’.

## Església Catòlica Romana

Servent de Déu o servus Dei és el títol que l'Església Catòlica Romana assigna post mortem a persones que s'han significat per la seva "santedat en la vida" o "heroïcitat en la virtut", com a primer pas per a un possible procés de canonització.
El nomenament és el resultat d'un procés incoat per una diòcesi, a través del bisbe o d'un postulador, que recull documents i testimonis que puguin servir per a reconstruir la vida i la santedat de la persona. L'objectiu és verificar-ne l'«heroïcitat en la virtut» de la persona. Si queda demostrada, es declara la persona servent de Déu.
De la mateixa manera que durant la primera fase del procés de canonització una persona difunta rep el tractament de Servent de Déu, quan s'ha provat la seva vida virtuosa se l'anomena venerable; quan es prova un miracle o que va morir màrtir, el tractament passa a ser de beat, i després de constatar l'existència d'un segon miracle se'l proclamarà sant.
Els següents passos són:
* La causa passa a la Congregació per les Causes dels Sants el decret episcopal que declara la pràctica de les virtuts cristianes o el martiri de la persona: si la Congregació l'aprova, la persona serà declarada venerable i podrà ser objecte d'un determinat culte, normalment local i restringit.
* Finalment, s'espera que pugui demostrar-se l'existència d'un miracle obtingut per la intercessió del venerable. Si existís i es demostrés que no té explicació científica, la persona és declarada beat.
* Si existís i es demostrés un segon miracle, es pot iniciar el procés perquè la persona esdevingui santa.

## Referències

* ↑ Catechism of the Eastern Orthodox Church. Written by Rev. Constas H. Demetry, D. D. (anglès)
* ↑ Able exponent of Dwaita philosophy Arxivat 2020-12-08 a Wayback Machine. Thursday, September 07, 2000. The Hindu (anglès)
* ↑ The Vision of Islam. Sachiko Murata i William C. Chitthick. J.B. Tauris. Pag 125

## Vegeu també

* Abd-Al·lah (nom)
* Categoria:Servents de Déu

## Enllaços externs

* (italià) Enciclopedia dei Santi e Beati Biografies de Servents de Déu de l'Església Catòlica
# Serventes del Santíssim Sagrament

Les Serventes del Santíssim Sagrament són una congregació religiosa catòlica femenina de germanes, contemplativa, però no de clausura, centrada en l'adoració de l'Eucaristia.
Va ser fundada a París el 25 de maig de 1858 per Pierre-Julien Eymard (1811-1868) i Marguerite Guillot, com a branca femenina de la Congregació de Preveres del Santíssim Sagrament. Com aquests, els seus membres posposen al seu nom les sigles S.S.S.
El seu objectiu és la devoció a l'Eucaristia com a font i finalitat de la vida de l'Església. S'ocupen de l'apostolat, pastoral, cursos i retirs, etc., a més d'assistència a necessitats.
Són presents al Canadà, Estats Units, Brasil, França, Itàlia, Països Baixos, Austràlia, Filipines i el Vietnam.

## Vegeu també

* Pierre-Julien Eymard
* Congregació del Santíssim Sagrament

## Enllaços externs

* Lloc web de les Serventes del Santíssim Sagrament del Canadà Arxivat 2009-01-01 a Wayback Machine.
# Sierra Sur de Sevilla

La Sierra Sur de Sevilla és una comarca situada a la província de Sevilla, a Andalusia.
Comprèn els municipis d'Aguadulce, Algámitas, Badolatosa, Casariche, El Rubio, El Saucejo, Estepa, Gilena, Herrera, La Lantejuela, La Roda de Andalucía, Lora de Estepa, Los Corrales, Marinaleda, Martín de la Jara, Osuna, Pedrera, Pruna i Villanueva de San Juan.
Limita a l'est amb la província de Còrdova, al sud amb la Serranía de Ronda i la Sierra de Cádiz, a l'oest amb la Campiña de Morón y Marchena i al nord amb la Comarca d'Écija.
# Shaye J. D. Cohen

Shaye J. D. Cohen (nascut el 21 d'octubre 1948) és el professor Littauer de Filosofia i Literatura Hebrea i Filosofia al Departament de Llengües i Civilitzacions del Pròxim Orient de la Universitat Harvard. Va rebre el seu doctorat en Història Antiga, amb distinció, de la Universitat de Colúmbia. El 1975 també fou ordenat rabí, i durant molts anys va ser el degà de l'Escola de Graduats i Professor Shenkman d'Història dels Jueus al Seminari Teològic Jueu de Nova York. Abans d'arribar a Harvard el juliol de 2001, va ser durant deu anys professor Samuel Ungerleider d'Estudis Judaics i professor d'Estudis Religiosos a la Universitat Brown. El focus de la investigació de Cohen és el límit entre jueus i gentils i entre el judaisme i el seu entorn cultural. Ell és també una autoritat publicada en reaccions jueves a l'hel·lenisme i el cristianisme.
Cohen ha rebut diversos honors pel seu treball, incloent un doctorat honorari del Seminari Teològic Jueu i diverses beques. Ha estat honrat pel nomenament com a professor visitant distingit Croghan de Religió (Williams College), orofessor Louis Jacobs (Universitat d'Oxford), professor David M. Lewis (Universitat d'Oxford), Lady Davis Fellowship (Professor Visitant) d'Història dels Jueus (Universitat Hebrea de Jerusalem), Professor Block (Universitat d'Indiana), professor visitant Roland (Universitat Stanford) i Professor Pritchett (Universitat de Califòrnia a Berkeley). Va aparèixer en un episodi de la sèrie Nova com a expert en història dels jueus. També aparegué en el documental de la PBS sobre Jesucrist.
Cohen ha publicat nombrosos assajos, coautor de diversos llibres, i ha escrit una sèrie de llibres de forma individual, incloent: "Josephus in Galilee and Rome: His Vita and Development As a Historian" (1979), "From the Maccabees to the Mishnah" (1988), "The Beginnings of Jewishness: Boundaries, Varieties, Uncertainties" (2001), "Why Aren't Jewish Women Circumcised?: Gender and Covenant in Judaism" (2005) i "The Significance of Yavneh and Other Essays in Jewish Hellenism" (2010).

## Referències

* Cohen, Shaye J. D., Josephus in Galilee and Rome: His Vita and Development As a Historian, Brill Academic Publishers, 2002. ISBN 978-0-391-04158-5
* Cohen, Shaye J. D., From the Maccabees to the Mishnah, Westminster John Knox Press, 1988. ISBN 0-664-25017-3
* Cohen, Shaye J. D. The Beginnings of Jewishness: Boundaries, Varieties, Uncertainties, University of California Press, 2001. ISBN 0-520-22693-3
* Cohen, Shaye J. D. Why Aren't Jewish Women Circumcised?: Gender and Covenant in Judaism, University of California Press, 2005. ISBN 978-0-520-21250-3
* Cohen, Shaye J. D. The Significance of Yavneh and Other Essays in Jewish Hellenism, Mohr Siebeck, 2010.
# Coronis

«Coronis» té aquests significats:
* Coronis (filla de Flègias), a la mitologia grega, Coronis fou una princesa tessàlia, filla de Flègias
* Coronis (filla de Coroneu), a la mitologia grega, Coronis fou una princesa focea, filla de Coroneu
* Coronis (astronomia) és una família d'asteroides del cinturó principal entre Mart i Júpiter
Viccionari
# Coroneu

Segons la mitologia grega, Coroneu (grec antic: Κορωναῖος), rei de la Fòcida, fou el pare de Coronis, convertida en cornella per Atena quan fugia de Posidó.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 116. ISBN 9788496061972.
* ↑ Ovidi, Les Metamorfosis, II 542 ss.
# Corts de Lleida (1440)

Les Corts Catalanes varen ser convocades per la reina Maria de Castella com a lloctinent del rei Alfons el Magnànim a Lleida el 1440. Era President de la Generalitat en Pere de Darnius.
Les Corts continuen centrant-se en el finançament de les campanyes mediterrànies del rei Alfons el Magnànim. Se sufragà una galera amb 300 ballesters que salpà de Barcelona a finials de juny de 1440.
Els diputats es varen mostrar molt inquiets davant la possibilitat d'una retallada de privilegis que, finalment, no es va produir.
Dins dels nomenaments corrents cal destacar el de Jaume Safont qui, iniciant la seva important carrera, és nomenat ajudant segon de l'escrivania de la Generalitat.
El 17 de setembre de 1440 s'escolliren nous diputats i oïdors, recaient en Antoni d'Avinyó i de Moles el càrrec de President de la Generalitat.

## Bibliografia

* Història de la Generalitat de Catalunya i els seus Presidents. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2003. ISBN 84-412-0884-0
# Societat Catalana d'Estudis Numismàtics

La Societat Catalana d'Estudis Numismàtics és una societat filial de l'Institut d'Estudis Catalans, creada el 1979.
La SCEN té com a finalitat l'estudi de les diferents branques de la història de la moneda, la medalla, els bitllets de banc, els gitons, els bons, els vals i altres objectes paramonetaris i, en general, de tot instrument emprat per a facilitar les transaccions. La SCEN s'ocupa també de la promoció del coneixement, de l'estudi i de la difusió de la numismàtica i de la història de la moneda.
La Societat és integrada únicament per investigadors, ja que és condició indispensable per a ingressar-hi haver realitzat i publicat algun estudi. Altres persones interessades poden també formar-ne part, però en qualitat de socis col·laboradors. La SCEN és l'únic col·lectiu científic de la seva especialitat existent en l'àmbit català. Està regida per uns estatuts i està dotada d'una junta directiva. Ha estat presidida per Leandre Villaronga i Garriga (1979-1996) i per Miquel Crusafont i Sabater (1996-2019). Actualment, el president és Rossend Casanova.
L'entitat publica llibres i monografies de la seva especialitat. Fins al 2015 s'havien editat 26 obres que corresponen a l'estudi de les monedes catalanes des de l'antiguitat a l'edat moderna.

## Referències

* ↑ «.xml Societat Catalana d'Estudis Numismàtics». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Presentació de la Societat Catalana d'Estudis Numismàtics
# Smithville (Ohio)

Smithville és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 1.333 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Smithville tenia 1.333 habitants, 545 habitatges, i 395 famílies. La densitat de població era de 418,4 habitants per km².
Dels 545 habitatges en un 31,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,1% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 27,5% no eren unitats familiars. En el 26,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.662 $ i la renda mediana per família de 47.109 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.500 $ mentre que les dones 22.847 $. La renda per capita de la població era de 18.329 $. Aproximadament el 5,2% de les famílies i el 5,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Smithville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Smithville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Sergio Postigo Cruz

* Per a altres significats, vegeu «Sergio Postigo».
Sergio Postigo Cruz (La Línea de la Concepción, Cadis, Espanya, 11 d'agost de 1985) és un director de cinema, que també exerceix com guionista, director de fotografia i muntador. Després de concloure els estudis de llicenciatura en Comunicació audiovisual a la Universitat de Màlaga, la seua carrera se centra actualment, sobretot, en la realització de videoclips i curtmetratges, d'entre els quals destaca fins avui La buena educación, premiat al certamen MálagaCrea 2012, seleccionat a diversos festivals nacionals i el curt del mes en la web cortometrajesonline.com en octubre de 2014.

## Referències

* ↑ La buena educación (2012)
* ↑ 'La buena educación' se alza con el tercer premio del certamen Málaga Crea
* ↑ «El corto del mes». Arxivat de l'original el 2017-02-19. [Consulta: 18 febrer 2017].