OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Regüelta

Regüelta és una organització juvenil que defensa l'autodeterminació de Cantàbria com a Estat socialista. Va ser fundada l'1 de maig de 1998 per joves d'esquerres procedents de cercles antifeixistes i dels col·lectius de joves comunistes.

## L'organització

Regüelta es considera un moviment socialista. Consideren que lluiten pel socialisme perquè lluiten per la justícia social, l'internacionalisme i la solidaritat, els drets col·lectius -i aquests com a garantia de les llibertats individuals- l'emancipació sexual i de gènere, l'ecologisme i el control i gestió popular i democràtica de la terra i els mitjans de producció. Asseguren que volen construir un món millor, sense classes ni explotats, sense xenofòbia, racisme, patriarcalisme ni discriminació de cap tipus; i que lluiten per un desenvolupament integral sota una direcció popular que tingui en el benestar social, econòmic i ecològic dels pobles els punts fonamentals del seu programa d'actuació.

## Funcionament

El funcionament de l'organització és assembleari, és a dir, mancat de jerarquies, no pertany a cap partit polític i s'organitza per assemblees comarcals disperses por tota Cantàbria, agrupades en l'Assemblea Nacional.

## Relacions amb altres col·lectius

Regüelta mantié relacions amb altres col·lectius independentistes de l'Estat Espanyol, com els asturians Darréu, amb els quals va col·laborar en el Día de la Mocedá Revolucionario de 2006. Es pot considerar Regüelta com una organització d'extrema esquerra, de similar ideologia als catalans Maulets o als andalusos Jaleo!!!.

## Vegeu també

* Nacionalisme càntabre

## Enllaços externs

* Pàgina web de Regüelta Arxivat 2010-11-15 a Wayback Machine.
# Sūr

* Per a altres significats, vegeu «Sur».
Sūr és la paraula àrab per indicar la muralla d'una ciutat o límit d'un lloc urbà tancat o d'una zona construïda.
Les fortificacions existents abans de l'arribada de l'islam van seguir en ús posteriorment sense grans canvis. Les millores de les fortificacions foren lentes i diferides en el transcurs dels segles. L'islam va adaptar les portes, els materials i les construccions a les tradicions locals i als materials existents. Les ciutats a Aràbia no estaven gaire fortificades i per exemple en temps de Mahoma, quan es va construir un khandak (rasa) a Medina, fou considerat una innovació; els amsar de Kufa, Bàssora o Fustat no tenien fortificacions i de fet aquestes només es van construir a les zones de frontera, al thughur anatòlics (Awasim) i la Mediterrània. A Anazarbe hi ha restes arqueològiques de dues fortificacions successives que van substituir els murs romans (utilitzats pels bizantins). Algunes ciutats foren fortificades pels omeies (Andjar al Líban, Amman i Akaba a Transjordània, la mateixa Bagdad, i els anomenats castells del desert) però no eren grans fortificacions contra un enemic exterior i per exemple la fortificació de Bagdad amb una doble muralla, devia ser poc consistent perquè per exemple el setge de Bagdad de 812-813 que va durar un any, la torre rodona defensiva de la ciutat només va aguantar 24 hores, per manca d'aigua; torres rodones com la de Bagdad van existir a altres lloc (es conserven per exemple la d'al-Rakka, la torre de Kadisiyya a Samarra). Les ciutats romanes tardanes a l'Orient Mitjà no tenien ciutadelles (encara que segles enrere les havien tingut) i els àrabs no en van construir. Si que n'hi havia a les viles de Pèrsia, i amb muralla i ciutadella a les grans ciutats de Transoxiana per fer front als atacs nòmades. La situació no va canviar gaire fins al segle xi quan les Corades van forçar grans construccions de ciutadelles a l'Orient Proper, a ciutats com el Caire, Bosra, Alep i altres. Les fortificacions existents però van romandre a Pèrsia i Transoxiana, i aquí l'estil es va mantenir fins al segle xix.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, IX, 917 a 919.
# Horné Hámre

Horné Hámre és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1391.
# Hozta

Hozta (en francès i oficialment Hosta), és un municipi de la Baixa Navarra, un dels set territoris del País Basc, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània. Limita amb les comunes d'Ibarrola al nord, Donaixti-Ibarre al nord-est, Duzunaritze-Sarasketa al nord-oest, Lekunberri a l'oest i Behorlegi al sud.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1901 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 279 | 186 | 162 | 135 | 122 | 95 | 81 |
| A partir de 1962, el cens té en compte la població resident definida com a "Population sans doubles comptes" per l'INSEE |||||||
# Hoşaf

Hoşaf (turc, del persa خوشآب hoix ab que vol dir aigua dolça) són unes postres de la cuina turca fet de fruites seques com panses de raïm o de prunes, albercocs, figues, i altres fruits, bullits en aigua amb una mica de sucre i deixat refredar. El hoşaf també pot contenir canyella o clau d'olor per a donar-li bona fragància.
El hoşaf es consumeix generalment acompanyant amb plats sense sucs, com el pilav, börek i makarna (pasta), així com el cacık. Es consumeix sobretot durant el Ramadà, com una tradició.
A diferència del komposto (compota en turc), que de vegades es menja calent, el hoşaf se serveix sempre fred.

## Referències

* ↑ «hoşaf». NisanyanSözlük.
* ↑ Gamm, Niki. «From fasting to feasting in Islam». DailyNews.
* ↑ Kemal Çiçek, Ercüment Kuran, Nejat Göyünç, İlber Ortaylı. The Great Ottoman-Turkish Civilisation: Culture and arts. Universitat de Virginia: Yeni Türkiye. ISBN 975678217X.

## Enllaços externs

* Recepta de hoşaf (anglès)
# Hersúa

Hersúa (Ciudad Obregón, 20 de juny de 1940) nom artístic de Manuel Hernández Suárez, fou un escultor mexicà que destacà per la seva participació en la primera etapa de l'Espai Escultòric de la Ciutat Universitària de la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic (UNAM). Va cursar la carrera de pintura a la llavors anomenada Escola Nacional d'Arts Plàstiques de la UNAM, iniciant el 1968. En aquesta època va fundar el grup d'experimentació visual Arte Otro. A més de la seva tasca artística, va mantenir per dècades una postura crítica cap al govern mexicà. El 1979 va participar en el disseny de l'Espai Escultòric de la UNAM, on -segons Juan Acha- va dissenyar el gran cercle concèntric de ferrociment i lava volcànica, de prop de 142 metres de diàmetre, si bé l'autoria de l'espai va ser considerada col·lectiva. El 1986 Hersúa va fer una vaga de fam per evitar la construcció d'un hotel en el terreny que va ocupar l'Hotel Regis, per la qual cosa va ser empresonat però el projecte va ser cancel·lat.

## Obres

* 1980 - Ave dos. Espai Escultòric de la Ciutat Universitària de la UNAM.
* 1986 - Ovi. Jardí del Museo de Arte Moderno de Mèxic.
* 1988 - Henned. Parc Australià ¨Mount Penang¨
* 1989 - Frida. Santiago de Cuba

## Referències

* 1 2 «Semblanza». Arxivat de l'original el 2015-11-22. [Consulta: 29 agost 2015].
* ↑ «Apoyado por Juan Acha, Hersúa reclama la autoría». Arxivat de l'original el 2015-11-22. [Consulta: 29 agost 2015].
* ↑ DGSCA-UNAM, Revista de la Universidad de México, Coordinación de Publicaciones Digitales,. «A treinta años del Espacio Escultórico, Joaquín Sánchez Mcgrégor. REVISTA DE LA UNIVERSIDAD DE MÉXICO,UNAM». [Consulta: 29 agost 2015].
* ↑ «31 años del Espacio Escultórico de la UNAM». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 29 agost 2015].
* ↑ «El Universal - - El retorno de Hersúa». [Consulta: 29 agost 2015].
# Humitat relativa crítica

La humitat relativa crítica (HRC) d'una sal es defineix com la humitat relativa de l'atmosfera circumdant (a una certa temperatura) en la qual el material comença a absorbir humitat de l'atmosfera i per sota del qual no ho farà.
Quan la humitat de l'atmosfera és igual a (o és més gran que) la humitat relativa crítica d'una mostra de la sal, la mostra prendrà aigua fins que tota la sal es dissol per donar una solució saturada. Totes les sals solubles en aigua i mescles tenen humitats crítiques característics.
La humitat relativa crítica de la majoria de sals disminueix en augmentar la temperatura. Per exemple, la humitat relativa crítica de nitrat d'amoni disminueix un 22% en passar d'una temperatura de 0 °C a 40 °C (32°F a 104°F).
La següent taula mostra la humitat relativa crítica de diverses sals fertilitzants:
| Sal | Humitat relativa crítica (%) |
| Nitrat de calci | 46.7 |
| Nitrat d'amoni | 59.4 |
| Nitrat de sodi | 72.4 |
| Urea | 72.5 |
| Clorur d'amoni | 77.2 |
| Sulfat d'amoni | 79.2 |
| Fosfat diamònic | 82.5 |
| Clorur de potassi | 84.0 |
| Nitrat de potassi | 90.5 |
| Fosfat monoamònic | 91.6 |
| Fosfat monocàlcic | 93.6 |
| Sulfat de potassi | 96.3 |
# Hummel

Hummel International Sport & Leisure A/S, coneguda habitualment com a Hummel (estilitzat: hummel) és una empresa de roba esportiva danesa d'origen alemany amb seu a Aarhus. L'empresa va ser fundada el 1923 per la família Messmer a Hamburg. La companyia fabrica equipacions de futbol, futbol sala, handbol, bàsquet, futbol australià i voleibol. Hummel també produeix calçat per a futbol i handbol.
La marca danesa ha fabricat equipaments per a una gran quantitat d'equips i ha estat patrocinadora de la selecció de futbol de Dinamarca i de la Federació Internacional d'Handbol el 2018. El nom Hummel és una paraula que en alemany significa borinot.

## Història

L'empresa va ser fundada en 1923 per Albert Messmer i el seu germà Michael Ludwig Messmer, amb el nom de Messmer & Co a Hamburg; aquell mateix any, els germans Messmer van presentar les primeres botes de futbol de la marca. Durant la Segona Guerra Mundial la fàbrica d'Hamburg va quedar pràcticament destruïda. Bernhard Weckenbrock es va fer càrrec de l'empresa el 1956, traslladant la seva base a Kevelaer, a Rin del Nord-Westfàlia. El primer contracte de patrocini de la marca el va signar amb el MSV Duisburg de la Segona Divisió d'Alemanya el 1968, i el 1969 es va incloure el logo del borinot a la marca. El 1975 Weckenbrock va vendre l'empresa a una societat de Dinamarca. Des de 1999, Hummel és subsidiària de Danish Thornico Group, fundat per Christian i Thor Stadil.
Essent una de les marques de roba esportiva més antigues en el sector, Hummel ha equipat clubs de futbol històrics com el Reial Madrid, Reial Betis, Tottenham Hotspur FC, Aston Villa, Southampton, Sporting de Braga o Benfica.

## Referències

* 1 2 Hummel Arxivat 2021-03-06 a Wayback Machine. on Thornico website
* ↑ Smit, 2007, p. 224.
* ↑ El Eibar vestirá con la firma danesa Hummel El Diario Vasco. Consultat el 6 de febrer de 2022.
* ↑ Mireia Arjona (15 de juny de 2015). Hummel: “Queremos vestir a uno de los cinco mejores equipos de fútbol del mundo” CMDsport. Revista de noticias deportivas. Consultat el 6 de febrer de 2022.
* ↑ Reguera i Marañón, 2019, p. 66.
* ↑ La IHF tendrá los próximos 4 años como patrocinador de ropa A Hummel COPE. Consultat el 6 de febrer de 2022.
* ↑ El CE Castelló vestirá Hummel en el ejercicio 2014/15, de nuevo en Tercera El Periódico Mediterráneo. Consultat el 6 de febrer de 2022.
* ↑ «From Hamburg To Hearts: The Football Heritage Of Hummel». 80's Casual Classics, 03-11-2019. [Consulta: 3 abril 2020].
* ↑ AFEW. «Hummel» (en anglès). [Consulta: 11 febrer 2022].
* ↑ Palopoli, Ruggiero i Silber, 2019, p. 52.

## Bibliografia

* Smit, Bárbara (2007). Hermanos de sangre. Editorial Almuzara. ISBN 9788483565797.
* Reguera, Galder; Marañón, Carlos (2019). Quedará la ilusión: Una correspondencia durante el Mundial de Rusia. ELibros del K.O. ISBN 9788417678197.
* Palopoli, Eugenio; Ruggiero, Sebastián; Silber, Diego (2019). Camisetas legendarias del fútbol argentino. Penguin Random House Grupo Editorial. ISBN 9789502813196.
# Ialtxikàievo

Ialtxikàievo (en rus: Ялчикаево) és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 386 habitants. Pertany al districte de Iermolàievo.

## Referències

* ↑ Закон Республики Башкортостан от 19.11.2008 № 49-з «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Республики Башкортостан в связи с объединением отдельных сельсоветов и передачей населённых пунктов»
# Illa North Kent

L'illa North Kent és una de les Illes de la Reina Elisabet deshabitades a les illes àrtiques canadenques a la regió de Qikiqtaaluk de Nunavut, Canadà. Es troba a l’estret de Cardigan entre la península de Colin Archer de l'illa Devon i la península de Simmons de l'illa d'Ellesmere.

## Geografia

Els 590 km² de l'illa són plans i coberts de gel, amb penya-segats escarpats.

## Fauna

North Kent Island és una àrea important d'aus canadenca (#NU052) i un lloc del programa biològic internacional. Les espècies d'ocells notables inclouen el guillemot negre, l'èdre comú, la gavina glauca i la gavina de Thayer.
La morsa, la foca barbuda, la foca anellada i el narval freqüenten la zona.

## Referències

* ↑ «North Kent Island». bsc-eoc.org. Arxivat de l'original el 2011-06-12. [Consulta: 8 maig 2009].
# Higashi-Sumiyoshi

Higashi-Sumiyoshi (東住吉区, Higashi-Sumiyoshi-ku), sovint romanitzat com a Higashisumiyoshi, és un dels 24 districtes urbans de la ciutat d'Osaka, capital de la prefectura homònima, a la regió de Kansai, Japó. El nom del districte, Higashi-Sumiyoshi, es pot traduir al català com "Sumiyoshi de l'est" o "Sumiyoshi oriental", fent així referència a la seua posició geogràfica a la ciutat.

## Geografia

El districte de Higashi-Sumiyoshi es troba localitzat al sud-est dins de la ciutat d'Osaka i al centre de la prefectura homònima. El terme del districte limita amb el municipi de Matsubara al sud, amb Hirano a l'est, amb Abeno i Sumiyoshi a l'oest i amb Ikuno al nord.

### Barris

Els barris del districte de Higashi-Sumiyoshi són els següents:
* Imagawa (今川)
* Imabayashi (今林)
* Kita-Tanabe (北田辺)
* Kumata (杭全)
* Kuwazu (桑津)
* Kōen-Minami-Yata (公園南矢田)
* Komagawa (駒川)
* Sunji-Yata (住道矢田)
* Takāi (鷹合)
* Tanabe (田辺)
* Terugaoka-Yata (照ケ丘矢田)
* Nakano (中野)
* Nagai-kōen (長居公園)
* Nishi-Imagawa (西今川)
* Hari-Nakano (針中野)
* Higashi-Tanabe (東田辺)
* Minami-Tanabe (南田辺)
* Yata (矢田)
* Yamasaka (山坂)
* Yuzato (湯里)

## Història

El districte de Higashi-Sumiyoshi es fundà l'1 d'abril de 1943 fruit d'una escissió del districte de Sumiyoshi, d'ahí el seu nom, juntament amb diversos municipis independents absorbits per la ciutat, com Nagai o Tanabe, que ara són barris. L'any 1955 s'incorporen més municipis a la ciutat i en concret al districte, alguns d'ells van ser Yata, Nagayoshi, Uriwari i Kami. L'any 1974 el districte pateix una secessió del que serà des de llavors el districte de Hirano, el qual comprendrà els antics municipis de Hiranogō, Kire, Uriwari, Nagayoshi i Kami, que fins llavors havien sigut part de Higashi-Sumiyoshi.

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils del Japó Occidental (JR West)
** Tōbu-shijō-mae
* Metro d'Osaka
** Tanabe - Komagawa-Nakano
* Ferrocarril Kinki Nippon (Kintetsu)
** Kita-Tanabe - Imagawa - Harinakano - Yata

### Carretera

* Autopista Hanshin
* Nacional 25 - Nacional 479

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=27121
* ↑ https://minchizu.jp/osaka/o-higashisumiyoshi.html
* ↑ https://www.city.osaka.lg.jp/shimin/page/0000084688.html
* ↑ https://www.oml.city.osaka.lg.jp/index.php?page_id=1149
# Hypsugo musciculus

Hypsugo musciculus és una espècie de ratpenat que es troba al Camerun, la República del Congo, la República Democràtica del Congo i el Gabon.

## Referències

* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Hypsugo musciculus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 30 desembre 2007 (en anglès). (anglès)
* Distribució mundial d'aquesta espècie. (anglès)
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Hylomyscus stella

Hylomyscus stella és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Són rosegadors de petites dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 85 a 104 mm, una cua de 111 a 150 mm, peus de 17 a 20 mm, orelles de 14 a 20 mm i un pes de fins a 24 g. Aquesta espècie es troba a Burundi, al Camerun, a la República Centreafricana, a la República del Congo, a la República Democràtica del Congo, a Guinea Equatorial, al Gabon, a Kenya, a Nigèria, a Ruanda, al Sudan del Sud, a Tanzània i a Uganda. Habita boscos de terres baixes humits tropicals o subtropicals, i boscos montans humits tropicals o subtropicals.

## Referències

* ↑ Kingdon, Jonathan. East African Mammals: An Atlas of Evolution in Africa, Volume 2, Part B. University of Chicago Press, 1974. ISBN 9780226437200.
* ↑ «Hylomyscus stella» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN).
# Hípica als Jocs Mediterranis de 2018

La competició d'hípica dels Jocs del Mediterrani de 2018 de Tarragona es va celebrar entre el 27 i el 29 de juny al Reial Club de Polo de Barcelona. La primera aparició d'aquest esport en els Jocs del Mediterrani va ser a Barcelona 1955 a Catalunya.
La competició es mixta i es va centrar en dues modalitats, competició individual i per equips.

## Medaller per categoria

| Categoria | Or | Plata | Bronze |
| Prova individual | Felicie Adeline Bertrand | Alexandra Paillot | Abdelkader Said |
| Prova per equips | Portugal Duarte Seabra António Matos Luis Gonçalves Hugo Carvalho Rodrigo Almeida | França Titouan Schumacher Alexandra Paillot Felicie Bertrand Pierre-Alain Mortier Morgan Bordat | Itàlia Filippo Bologni Luigi Polesello Francesca Arioldi Giampiero Garofalo Matteo Leonardi |

## Medaller per país

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | França | 1 | 2 | - | 3 |
| 2 | Portugal | 1 | - | - | 1 |
| 3 | Itàlia | - | - | 1 | 1 |
| 3 | Egipte | - | - | 1 | 1 |
| Total | Total | 2 | 2 | 2 | 6 |

## Referències

* ↑ «Hípica - Jocs Mediterranis 2018». Arxivat de l'original el 2018-05-24. [Consulta: 23 maig 2018].
# Institut Guimarães Rosa de Barcelona

L'Institut Guimarães Rosa de Barcelona (en portuguès i oficialment, Instituto Guimarães Rosa em Barcelona) és una institució creada l'any 1963 a la Ciutat Comtal pel Consolat General del Brasil a Barcelona i el Ministeri de Relacions Exteriors del Brasil.
Ubicat durant una dècada en la pròpia seu del consolat, l'any 1975 va establir-se definitivament a la Casa Amatller. La finalitat del centre és la promoció de la llengua portuguesa (en la seva variant sud-americana) i la cultura brasilera, organitzant exposicions, conferències, mostres de cinema o presentacions de llibres d'autors brasilers. Com a Centre d'Estudis, imparteix classes de llengua i cultura, a més de ser el centre examinador als Països Catalans del CELPE-Bras, la prova de nivell oficial de portuguès brasiler.
En les seves instal·lacions s'hi troba una petita biblioteca multimèdia i va ser la seu de l'extinta Coral Villa-Lobos —especialitzada en obres de compositors brasilers sota la direcció del mestre José Roberto de Paulo ORB. El professor Wagner Novaes va ser-ne el director fins a la seva jubilació l'any 2023, quan va ser substituït per Andreia Moroni.

## Notes

* ↑ L'institut rep l'epònim de l'escriptor i diplomàtic brasiler Guimarães Rosa. Fins al novembre de 2022, s'anomenava Centro Cultural do Brasil em Barcelona.

## Referències

* ↑ «CCBBcn atualiza o seu nome» (en portuguès brasiler). Centro Cultural do Brasil em Barcelona, 08-11-2022. Arxivat de l'original el 2022-11-09. [Consulta: 9 novembre 2022].
* 1 2 3 «Centro Cultural do Brasil em Barcelona» (en portuguès brasiler). Rede Brasil Cultural - Ministério das Relações Exteriores. Arxivat de l'original el 2022-02-01. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ «Centro Cultural do Brasil em Barcelona» (en espanyol europeu). BBB Bibliotecas. Arxivat de l'original el 2024-05-20. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ «Cultura: Centro Cultural do Brasil em Barcelona» (en portuguès brasiler). Consulado Geral do Brasil em Barcelona. Arxivat de l'original el 2024-05-20. [Consulta: 5 abril 2022].
* ↑ Adell, Xavier. «Aumenta el interés por la cultura brasileña en Barcelona» (en castellà). Metrópoli Abierta, 02-02-2018. Arxivat de l'original el 2022-02-01. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ «Centros Culturais» (en portuguès brasiler). Rede Brasil Cultural - Ministério das Relações Exteriores. Arxivat de l'original el 2022-02-01. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ «CELPE-Bras» (en portuguès brasiler). Rede Brasil Cultural - Ministério das Relações Exteriores. Arxivat de l'original el 2022-02-01. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ «El coro brasileño de Barcelona comienza sus conciertos de Navidad» (en castellà). Metrópoli Abierta, 12-12-2018. Arxivat de l'original el 2022-02-01. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ «5 de maig, Día mundial de la Lengua Portuguesa» (en castellà). Biblioteques de Barcelona - Ajuntament de Barcelona, 05-05-2021. Arxivat de l'original el 2022-02-01. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ «Resultado definitivo do processo seletivo» ( PDF) (en portuguès brasiler). Consulado-Geral do Brasil - Barcelona, 23-12-2022. Arxivat de l'original el 2024-01-05. [Consulta: 25 juny 2023].
# Identificador uniforme de recursos

* Aquest article tracta sobre identificador uniforme de recursos. Vegeu-ne altres significats a «Uri».
L'identificador uniforme de recursos (en anglès Uniform Resource Identifier, URI) és un text curt que identifica sense equivocació qualsevol recurs (servei, pàgina, document, adreça de correu electrònic, enciclopèdia ...) accessible en una xarxa. També engloba els URL, acrònim de Uniform Resource Locator que habitualment porta a adreces web.
Normalment un URI consta de dues parts:
* Identificador del mètode d'accés (protocol) al recurs, per exemple http:, mailto:, ftp:
* Nom del recurs, per exemple "//www.viquipedia.cat".
L'especificació detallada es troba a la RFC 2396 - Uniform Resource Identifiers (URI): Generic Syntax.
Vegeu també URL, encara que aquest últim queda englobat pel concepte de URI i està cada vegada més en desús.

## Referències

* ↑ DuCharme, Bob. Learning SPARQL (en anglès). 2a. Sebastopol, California, EUA: O'Reilly Media, 2013, p. 3. ISBN 978-1-449-37143-2.
* ↑ «Hypertext Transfer Protocol. RFC 2616» (en anglès). W3C/MIT, 01-06-1999. [Consulta: 26 desembre 2022].
# Interior tirolés

Interior tirolés és una pintura de 1915 de John Singer Sargent. Forma part de la col·lecció del Metropolitan Museum of Art de Nova York.
Probablement va ser pintat a Sankt Lorenzen al Tirol en un antic castell convertit en casa de camp. Representa una família de camperols a l'àpat del migdia sobre un fons ple d'objectes religiosos.
L'obra es pot veure a la galeria 770 del Metropolitan Museum of Art.

## Referències

* 1 2 3 «John Singer Sargent - Tyrolese Interior - The Met».
# Húnaflói

Húnaflói (Badia de Huna) és una gran badia situada entre la península de Vestfirðir i la península de Skagi. És una badia de 50 km d'ample i 100 km de llarg. Al centre, al sud, es troba la península de Vatnsnes. Les comunes de Blönduós i Skagaströnd es troben a l'est de la badia, que inclou el Húnafjörður al sud-est.

## Referències

* 1 2 3 Salvat. La Tierra y sus límites. Gran Atlas geográfico, económico, histórico, 1967, p. 109.

## Enllaços externs

* Roughguides.com Around Húnaflói Bay Arxivat 2014-07-14 a Wayback Machine.
# Ignasi Iconòmac

Ignasi Iconòmac (en llatí Ignatius Iconomachus, en grec Ἰγνάτιος) (segles VIII-IX) fou un escriptor iconoclasta romà d'Orient que va escriure contra el culte de les imatges sagrades. Fou contemporani de Teodor Estudita.
L'estructura de les seves peces és singular, ja que escriu en acròstics: cadascuna té poques línies i la lletra inicial, la del mig i la del final, agafades consecutivament, formen una sentència. (Teodor Estudita, Opera).

## Referències

* ↑ 6.Ignatius Iconomachus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 568