OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sinologia

* No s'ha de confondre amb Cinologia.
Sinologia o estudis xinesos és la disciplina acadèmica que s'ocupa de l'estudi de la Xina i altres afers relacionats amb el país. No obstant això, en el context acadèmic d'Amèrica, més estrictament es refereix a l'estudi dels clàssics de llengua i literatura, i l'enfocament filològic. El seu origen, segons una enquesta recent, "pot atribuir-se a l'examen que els estudiosos xinesos feren de sa pròpia civilització".
Etimològicament, sino -es deriva del sinae llatí ("el xinès"), l'origen és discutible.
En el context de l'àrea d'estudis, la comunitat europea i l'americana tenen usos diferents. A Europa, sinologia generalment és conegut com els estudis xinesos mentre que als Estats Units Sinologia és un subcamp d'estudis xinesos.

## Referències

* Barrett, Timothy Hugh, Singular Listlessness: A Short History of Chinese Books and British Scholars (London: Wellsweep, 1989). 125p. "Published in its original form in F. Wood, ed., British Library Occasional papers, 10: Chinese studies [1988], p. 9-53.".
* Cayley, John & Ming Wilson ed., Europe Studies China: Papers from an International Conference on the History of European Sinology, London: Han-Shan Tang Books, 1995.
* Honey, David B., Incense at the Altar: Pioneering Sinologists and the Development of Classical Chinese Philology, New Haven: American Oriental Society, 2001. (See also E.G. Pulleyblank's review of the work in the Journal of the American Oriental Society, Vol. 122, No. 3 (Jul.-Sep., 2002), pp. 620–624, available through JSTOR).
* Mungello, David E., Curious Land: Jesuit Accommodation and the Origins of Sinology, Stuttgart: F. Steiner Verlag Wiesbaden, 1985.
* Yang Liansheng, Excursions in Sinology (Cambridge, MA: Harvard University Press, 1969).
* Zurndorfer, Harriet Thelma, China Bibliography: A Research Guide to Reference Works about China Past and Present, Leiden : Brill Publishers, 1995. ISBN 9004102787.

## Enllaços externs

* Diccionari de sinologia del TERMCAT
# Skyscraper Museum

Fundat en 1997, el Skyscraper Museum (en català, Museu dels Gratacels) és un museu localitzat a la ciutat de Nova York (els Estats Units). Com el seu nom suggereix, el museu se centra en els gratacels com a "objectes de disseny, productes de la tecnologia, llocs de construcció i llocs de treball i residència".
El lloc original del museu estava situat molt prop del World Trade Center. Després dels atacs terroristes de l'11 de setembre, el museu va haver de tancar temporalment ja que el seu solar anava a ser utilitzat com a centre d'informació d'emergència. El març del 2004, el museu va reobrir les seves portes en la seva nova ubicació permanent al barri de Battery Park City, a la part sud de Manhattan. El nou emplaçament ha estat dissenyat per Roger Duffy de Skidmore, Owings & Merrill.
El 6 de setembre de 2006 el museu va obrir i va exhibir una història sobre la construcció de les Torres Bessones. L'exhibició inclou el model arquitectònic original de les Torres Bessones.
Carol Willis, professora de la Universitat de Colúmbia i historiadora d'obres arquitectòniques, és la directora fundacional del museu.

## Referències

* ↑ Iovine, Julie V. «A Natural for New York: A Skyscraper Museum». New York Times, 05-05-1997 [Consulta: 15 octubre 2009].
* ↑ Hill, John. Guide to Contemporary New York City Architecture. W.W. Norton & Company, 2011, p. 21. ISBN 978-0-393-73326-6.
* ↑ Associated Press «Museum exhibit traces history of World Trade Center's twin towers». International Herald Tribune. Associated Press, 04-09-2006.

## Bibliografia

* Martin Filler (2015). New York: Conspicuous Construction. A discussion of Sky High and the Logic of Luxury - an exhibition at the Skyscraper Museum, New York City, October 2013 – June 2014. The New York Review of Books

## Enllaços externs

* Skyscraper Museum - Lloc web oficial
* Online Virtual gallery Arxivat 2019-05-12 a Wayback Machine.
# Skála Ítróttarfelag

El Skála Ítróttarfelag (Skála ÍF) és un club feroès de futbol de la ciutat d'Skáli, municipi de Runavík.

## Història

El club va ser fundat el 15 de maig de 1965. La seva millor temporada fou el 2005, segon a la lliga i classificat per la Copa de la UEFA 2006-07. Ascendí de nou a primera divisió l'any 2013.

## Palmarès

* Segona Divisió:
** 2015
* Tercera Divisió:
** 1998, 2000, 2010

## Referències

* ↑ FaroeSoccer.com
* ↑ UEFA.com
* ↑ Soccerandequipment.com, Skála get acceptable result after disastrous start.
* ↑ «B68 og Skála upp og B71 niður» (en faroese). Faroesoccer.com, 02-10-2013. [Consulta: 13 abril 2017].

## Vegeu també

* Lliga feroesa de futbol.
* Futbol a les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web oficial (feroès)
# Skála

Skála [ˈskɔala] és una població de l'illa d'Eysturoy, a les illes Fèroe. Forma part del municipi de Runavík. L'1 de gener del 2021 tenia 739 habitants. Des del 2011 Skála és l'únic nom oficial del poble, després que s'acceptés apartar definitivament la forma incorrecta Skáli.
Skála surt esmentat per primer cop al document Hundabrævið, un text legal del segle XIV que pretenia regular la tinença de gossos a l'arxipèlag. Tanmateix l'origen el poble sigui més antic. Skala va formar un municipi independent des del 1952. Aquest municipi, que comprenia també al poble de Skálabotnur, va ser el fruit d'una segregació del municipi de Sjógv. El 2005 va desaparèixer el municipi de Skála quan els dos pobles es van integrar al terme de Runavík. El municipi s'estenia sobre una àrea de 24 km² i al moment de la seva desaparició tenia 714 habitants. L'església del poble es va obrir al públic el 1940.
El poble de Skála està ubicat a la riba occidental del Skálafjørður, el fiord més llarg de les Illes Fèroe, i enfront dels pobles de Søldarfjørður i Skipanes. Les drassanes de Skála, administrades pel port de Runavík, són les més grans de les Illes Fèroe, i és el lloc on s'hi reparen i construeixen bona part de la flota feroesa.
Skali compta amb una zona esportiva i un camp de futbol amb capacitat per a 1200 espectadors. Hi ha dos clubs esportius al poble: el Skála Róðrarfelag (rem) i el Skála Ítróttarfelag (futbol), el qual juga a la primera divisió feroesa (2019). L'últim cap de setmana del mes de maig s'hi celebra des dels anys 1970 un festival que inclou competicions esportives. Hi ha un lloc d'acampada molt freqüentat durant l'estiu.

## Referències

* ↑ «Statistical Database» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-07-06. [Consulta: 19 agost 2021]. «Base de dades estadística de les Illes Fèroe»
* 1 2 Frágreiðing um kommunur. Nýggj kommunal skipan í Føroyum (en feroès). Tórshavn: Føroya landsstýri, 1998, p. 148-156. ISBN 978-99918-3-044-5.
* ↑ «Skála» (en feroès). Fólkakirkjan (Església de les Illès Fèroe). [Consulta: 27 octubre 2019].
* ↑ «Skála Stadion» (en anglès). Nordics Stadiums. [Consulta: 27 octubre 2019].

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web de l'Ajuntament de Runavík.
# Solea heinii

Solea heinii és un peix teleosti de la família dels soleids i de l'ordre dels pleuronectiformes que es troba a les costes de l'oceà Índic.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Speak White

Speak White (literalment, "Parleu blanc" és una injúria proferida als canadencs francoparlants pels canadencs angloparlants quan parlen el francès en públic. Aquesta expressió pejorativa ja no és gairebé mai utilitzada actualment, generalment condemnada per l'opinió popular.
La invectiva ha inspirat igualment un poema escrit per Michèle Lalonde el 1968 i una pel·lícula realitzada per Pierre Falardeau i Julien Poulin el 1980.

## Origen

André Laurendeau va recollir proves anecdòtiques al seu diari el 1963 durant la Comissió Laurendeau-Dunton que deien que canadencs angloparlants utilitzarien la frase contra canadencs francoparlants de fora de Quebec i va especular que s'havia extret del sud dels Estats Units. També suggereix que la frase es va utilitzar contra immigrants.

## Referències

* ↑ «Debates - Issue 29 - 1 de febrer de 2005, SENATORS' STATEMENTS». Arxivat de l'original el 2008-01-07. [Consulta: 20 març 2017].
* ↑ Monière, Denis. André Laurendeau et le destin d'un peuple. Bibliothèque Paul-Émile-Boulet de l'Université du Québec à Chicoutimi, 1983, p. 324.
* ↑ Larry Zolf, "Speak white.", CBC News. 7 March 2007. Summary, Full version still available on Vigile.net Arxivat 2013-06-22 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Bilingüisme al Canadà
* Welsh Not
* Simbol
* Vergonha
# Speak & Spell

Speak and Spell és el primer disc del grup britànic Depeche Mode. Fou enregistrat i publicat durant l'any 1981 i va arribar al número 10 de la llistà d'àlbums britànica.

## Informació

Es tracta de l'únic àlbum del grup amb Vince Clarke com a membre, car poc després de la seva edició deixà Depeche Mode per formar Yazoo. La majoria de les cançons foren compostes per ell, incloent-hi els seus tres senzills promocionals; només en els dos temes escrits per Martin Gore s'hi poden veure indicis de l'orientació musical que seguiria posteriorment el grup. Pel que fa a la resta, les altres cançons tenen ritmes ballables i melodies originals, un dels segells característics de les composicions de Vince Clarke. Per tot això, Speak & Spell no té massa relació amb el material present a la resta de la discografia de Depeche Mode, que començaria a prendre tonalitats més obscures ja a partir del seu següent treball. El títol feia referència a una joguina amb el mateix nom, amb la qual es podia sintetitzar la veu.
La primera edició europea de Speak & Spell en disc compacte inclou el disc sencer i hi afegeix cinc temes extra, entre ells "Dreaming of Me", les cares B dels senzills extrets de l'àlbum i el "Schizo mix" del seu gran èxit "Just Can't Get Enough". En una reedició que es va llançar el 2006, s'hi afegí més material extra, incloent-hi altres cançons que no havien vist la llum o també noves versiones com "New Life" o "I Sometimes Wish I Was Dead". També es va incloure un documental d'un 28 minuts que mostra les evolucions del grup durant el període d'enregistrament del disc, amb entrevistes (fins i tot de Vince Clarke) i material fotogràfic d'aparicions en programes de televisió com Top of the Pops. El 2007 van llançar una remasterització "deluxe" en vinil.

## Llista de cançons
### Reedició de l'any 2006

* Mute: DM CD 1 (CD/SACD + DVD) / CDX STUMM 5 (CD/SACD)
* El disc 1 és híbrid (SACD/CD), mentre el disc 2 és un DVD que inclou el disc Speak & Spell en format DTS 5.1, Dolby Digital 5.1 i PCM Stereo, amb material extra.

## Personal

* David Gahan – cantant
* Martin Gore – teclats, veus addicionals, cantant ("Any Second Now (Voices)")
* Vince Clarke – teclats, guitarre, programació, veus addicionals
* Andrew Fletcher – teclats, veus addicionals
* Depeche Mode, Daniel Miller – productors
* John Fryer, Eric Radcliffe – enginyers
* Brian Griffin – fotografia

## Dades

* Depeche Mode: David Gahan, Vince Clarke, Martin Gore, Andrew Fletcher.
* Enregistrat als estudis Blackwing, Londres.
* Totes les cançons escrites per Vince Clarke, menys "Tora! Tora! Tora!" i "Big Muff", escrites per Martin Gore.
* Temes cantats per David Gahan, excepte "Any Second Now (Voices)" (veu: Martin Gore) i "Big Muff" i "Any Second Now" (instrumentals).
* Produït per Depeche Mode i Daniel Miller.
* Enginyers de so: Eric Radcliffe, John Fryer.
* Disseny: T&CP Assoc.
* Fotografia: Brian Griffin.

## Enllaços externs

* Informació sobre l'edició original Arxivat 2011-07-27 a Wayback Machine.
* Informació sobre l'edició remasteritzada
* Extracte del documental "Do we really have to give up our day jobs?"
# Shirley R. Steinberg

Shirley R. Steinberg és professora d'Estudis juvenils a la Universitat de Calgary. És directora i cofundadora de The Paulo and Nita Freire International Project for Critical Pedagogy i va ser fundadora del Centre for Youth Leadership Studies de la Fundació Werklund de la Universitat de Calgary. També és assessora educativa i directora teatral. La seva recerca s'enfoca en els àmbits de la pedagogia crítica, de la cultura juvenil i urbana. Amb la seva tasca promou que l'educació és una eina bàsica per assolir una societat justa i igualitària. Sobre aquestes qüestions ha escrit diferents llibres, entre els quals els més destacats són Critical Youth Studies Reader (2014), Kinderculture: The Corporate Construction of Childhood (2011), 19 Urban Questions: Teaching in the city (2010) i traduït al castellà, Pensando «queer» (Grao, 2005). Ha traduït a l'anglès El amor en la sociedad del riesgo, del professor Jesús Gómez (Radical Love, 2014), on es fa un estudi que aprofundeix en els tòpics sobre l'amor, en l'àmbit de les relacions afectives en la gent jove. Ha participat en moltes revistes i, entre elles, va ser editora fundadora de Taboo: The Journal of Culture and Education conjuntament amb Joe L. Kincheloe.

## Referències

* ↑ «Shirley R. Steinberg». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Solera (vi)

* No s'ha de confondre amb Solera.
La solera, anomenada també reserva perpètua, és un mètode d'assemblatge i de criança del vi practicada en particular a Espanya. Aquest procediment s'utilitza també avui a la producció de certs xampanys, de vinagre o d'espirituosos com el rom o el whisky.

## Mode operatori

La criadera consisteix en un apilament de bótes en diverses alçades. El primer nivell, sobre el terra, és anomenat solera. Els altres nivells són anomenats primera, segona criadera
El vi en fi de criança destinat a ésser condicionat, és trascolat de la solera. La quantitat de vi treta és reemplaçada per aquella de les dues bótes situades a sobre. Així consecutivament fins a l'alçada màxima que és completada amb vi jove
Els espanyols diuen que amb aquest sistema, el vi vell educa el jove El vi descendent d'una solera en plaça d'ençà d'un segle conté encara una ínfima proporció del primer vi que té un segle d'edat. Aquest sistema permet, a més d'un envelliment del vi, una bona homogeneïtzació de la producció entre les anyades i cadascuna de les bótes d'una criadera. És particularment ben adaptat als negociants en vi. Així, el consumidor d'un d'aquests vins hi troba sempre l'estil de la casa.
Una solera de cinc nivells no significa obligatòriament que el vi hi envelleix almenys cinc anys. En efecte, és possible de trascolar i alimentar la solera cada sis mesos, per exemple.

## Referències

* 1 2 3 «Qu'est ce que la solera ?». World Grands Crus.
* ↑ «Les caractéristiques du système de vieillissement par Criaderas et Solera». Decántalo, 23-04-2015.

## Bibliografia

* Alec Waugh. [Solera (vi), p. PA142, a Google Books Cuisine - Vins et spiritueux]. Time Inc., 1970, p. 206..
* André Jutan. [Solera (vi), p. PA100, a Google Books Connaissances et techniques du bar et des cocktails]. Editions BPI, 2014, p. 380. ISBN 2857087314. .

## Vegeu també

* Xerès

## Enllaços externs

* Régis Lapeze. «Qu’est-ce que le système Solera ?». Rhum et Whisky, 01-01-2019. [Consulta: 7 octubre 2019]..
* «Le vinaigre de Xérès, qu’est-ce que c'est ?». Vinaigre de Xérès. [Consulta: 7 octubre 2019]..
* Ruben Luyten. «The Solera system» (en anglès). SherryNotes, 28-08-2013. [Consulta: 7 octubre 2019]..
# Spotsylvania Courthouse

Spotsylvania Courthouse és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia. També és la seu del comtat de Spotsylvania. Segons el cens del 2000 tenia 3.833 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Spotsylvania Courthouse tenia 3.833 habitants, 1.233 habitatges, i 1.009 famílies. La densitat de població era de 171,1 habitants per km².
Dels 1.233 habitatges en un 50,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65% hi vivien parelles casades, en un 12,2% dones solteres, i en un 18,1% no eren unitats familiars. En el 13,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,42.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,2% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 33,4% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 5,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.872 $ i la renda mediana per família de 60.893 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.004 $ mentre que les dones 30.494 $. La renda per capita de la població era de 19.052 $. Entorn del 8,1% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Spotsylvania Courthouse». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Spotsylvania Courthouse». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Sigma Alpha Epsilon Pi

Sigma Alpha Epsilon Pi (ΣΑΕΠ) és una fraternitat d'estudiants femenina jueva, que va ser fundada l'1 d'octubre de 1998 a la Universitat de Califòrnia, Davis. Les sis dones que van fundar la fraternitat; Alycia Seaman, Erin Glick, Leah Dansker, Rachel Rothfarb, Erin Barker i Dana Miller són considerades com les mares de la fraternitat. El seu lema és; "Esperit, Fortalesa i Germanor". La seva mascota és una lleona. Els seus colors són el blau i el daurat, que també són els colors de la Universitat de Califòrnia, l'indret on va ser fundada la fraternitat.

## Llista de capítols actius de la fraternitat

| Nom | Fundat | Institució | Lloc | Estat |
| Charter | 1998 | Universitat de Califòrnia | Davis | Califòrnia |
| Delta | 2005 | Universitat de Califòrnia | Santa Cruz | Califòrnia |
| Eta | 2008 | Universitat de Califòrnia | Los Angeles | Califòrnia |
| Lambda | 2010 | Universitat de Missouri | Columbia | Missouri |
| Mu | 2010 | Universitat James Madison | Harrisonburg | Virginia |
| Nu | 2011 | Universitat de Califòrnia | Santa Bàrbara | Califòrnia |
| Xi | 2013 | Universitat de Binghamton | Binghamton | Nova York |
| Omicron | 2014 | Universitat Estatal de Califòrnia | Northridge | Califòrnia |
| Pi | 2015 | Universitat de Nevada, Reno | Reno | Nevada |
# Strela

Strela és una cervesa capverdiana, produïda per la Sociedade Cabo-verdiana de Cerveja e Refrigerantes (SCCR).
És venuda en ampolles de 25cl, 33cl, i 1 litre, també en envasos de 20 i 50 litres. La seva producció va començar l'any 2006, i es va començar a distribuir a l'illa de Santiago, Illa de Sant Vicent i a l'Illa Sal. Es vol ampliar la seva distribució a altres illes i vendre-la fora del país, per arribar a la diàspora capverdiana. Actualment ja s'exporta a Gàmbia, on SCCR, que és propietat de Coca-Cola, té una planta de producció.

## Referències

* ↑ Revista Iniciativa, nº 15, Novembro/Dezembro de 2006, Alfa Comunicações
* ↑ http://www.visaonews.com/nm/templates/ra.aspx?articleid=1321&zoneid=6 Arxivat 2007-07-20 a Wayback Machine.
# Stanisław Żółkiewski

Stanisław Żółkiewski (Turynka, 1547 - Țuțora, 7 d'octubre de 1620) fou un noble polonès, magnat i comandant militar que prengué part en moltes campanyes a Polònia, a les fronteres oriental i meridional. Ocupà diversos càrrecs en l'administració de la Confederació de Polònia i Lituània, incloent el de castellà de Lviv (des del 1590), voivoda del Voivodat de Kijów i Gran Canceller de la Corona des del 1618. A partir del 1588 era hetman de camp de la Corona, essent promogut el 1613 a gran hetman. Durant la seva vida aconseguí victòries en les seves principals campanyes militars contra el Gran Ducat de Moscou, l'Imperi Otomà i els tàtars. Fou el primer invasor polonès de Rússia que assetjà Moscou i l'únic a capturar aquesta ciutat.

## Vida

Żółkiewski anà a l'escola a Lviv, rebé una bona educació i parlava llengües estrangeres. Fou secretari del rei Esteve Bathory I. Entre el 1594 i el 1596 derrotà la revolta cosaca de Severin Nalivaiko. El 1607 aturà la rebel·lió de Zebrzydowski a la batalla de Guzów. El 1610 aconseguí una altra victòria brillant a la batalla de Klúixino contra el Gran Ducat de Moscou. Després d'aquesta victòria, assetjà Moscou i capturà el tsar Vassili IV durant les dimitríades. Donava suport a l'elecció de Ladislau IV com a tsar i la idea d'una unió personal liberal entra la Confederació i el Gran Ducat de Moscou.
Des del 1612 fou professor i tutor de Stanisław Koniecpolski, futur hetman i comandant militar. El 1612 i el 1617 encapçalà campanyes militars a Moldàvia i a Ucraïna. Tot i la seva avançada edat, tenia més de 70 anys, continuà en servei actiu com a comandant fins al final de la seva vida.
Morí el 7 d'octubre de 1620 durant la retirada polonesa després de la batalla de Cecora contra els turcs a Moldàvia, prop del riu Prut, durant les Guerres dels Magnats de Moldàvia. Després de la batalla, el seu cos fou profanat, el seu cap tallat i enviat a Constantinoble com a trofeu de guerra. La seva vídua el comprà més endavant juntament amb la llibertat del seu fill, que fou captiu durant la batalla. El seu cos fou enterrat a l'Església de Sant Llorenç a Żółkiew (l'actual Jovka a Ucraïna), ciutat que ell fundà. Les pertinences de Żółkiewski, incloent el castell de Żółkiew, amb el temps foren heretades per Jakub Sobieski.

## Referències

* ↑ (1547-1620)., Żółkiewski, Stanisław. Początek i progres wojny moskiewskiej. Oficyna Wydawnicza Foka, 2010. ISBN 978-83-61923-21-3.
* ↑ «Stanisław Żółkiewski h. Lubicz (1547–1620)». [Consulta: 24 octubre 2020].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Hetmani Rzeczypospolitej Obojga Narodów. Wyd. 1. Warszawa: Wydawn. Bellona, 1994. ISBN 83-11-08275-8.
* 1 2 Redakcja. «Hetman Żółkiewski - zdobywca Kremla» (en polonès), 16-01-2010. [Consulta: 29 gener 2023].
# Sun Zi (matemàtic)

* Aquest article tracta sobre el matemàtic. Vegeu-ne altres significats a «Sun Zi».
Sun Zi (xinès tradicional: 孫子) (Xina, c. 400 - c. 460) (o Sun Tzu) va ser un matemàtic xinès del segle iv o segle v dC.
No es coneix res de la seva vida, fins al punt que, a vegades, se l'ha confós amb un altre personatge del mateix nom (Sunzi o mestre Sun), militar i autor de l'Art de la Guerra. Per indicis textuals i les referències internes, es pot datar la seva única obra entre els anys 280 i 473 dC i, molt probablement, entorn de l'any 400 dC.
Va escriure el tractat Sun Zi Suanjing (Manual de matemàtiques de Sun Zi), que el segle VII es va incloure entre els deu tractats (Suanjing shi shu) indispensables per a tot funcionari imperial. Es va publicar per primer cop l'any 1084, durant la dinastia Song del Nord. És el més antic text matemàtic xinès que, no solament explica el sistema numeral (decimal i posicional) tradicional de la Xina, sinó que, a més, explica les regles de la multiplicació i la divisió amb detall. També és la referència més antiga que tenim del teorema xinès del residu.

## Referències

* ↑ Lam i Ang, 2004, p. 28.
* ↑ Ang, 2008, p. 2049.
* ↑ Lam i Ang, 2004, p. 30.
* ↑ Lam i Ang, 2004, p. 16.

## Bibliografia

* Ang, Tian Se. «Sun Zi». A: Helaine Selin (ed.). Encyclopaedia of the History of Science, Technology, and Medicine in Non Western Cultures (en anglès). Springer, 2008, p. 2049-2050. ISBN 9781402045592.
* Lam, Lay Yong; Ang, Tian Se. Fleeting Footsteps: Tracing the Conception of Arithmetic and Algebra in Ancient China (en anglès). Singapur: World Scientific Publishing Co., 2004. ISBN 981-238-696-3.
* Lam, Lay Yong «A Chinese genesis: Rewriting the history of our numeral system» (en anglès). Archive for History of Exact Sciences, Vol. 38, Num. 2, Maig 1988, pàg. 101-108. DOI: 10.1007/BF00348453. ISSN: 1432-0657.
* Swetz, Frank J.; Ang, Ian Se «A brief chronological and bibliographic guide to the history of Chinese mathematics» (en anglès). Historia Mathematica, Vol. 11, Num. 1, Febrer 1984, pàg. 39-56. DOI: 10.1016/0315-0860(84)90004-1. ISSN: 0315-0860.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Sun Zi (matemàtic)» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.