OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zebronia

Zebronia és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per Jacob Hübner el 1821.

## Taxonomia

* Zebronia mahensis (T. B. Fletcher, 1910)
* Zebronia ornatalis Leech, 1889
* Zebronia phenice (Stoll in Cramer & Stoll, 1782)
* Zebronia trilinealis Walker, 1865
* Zebronia virginalis Viette, 1958

## Espècies antigues

* Zebronia mariaehelenae Legrand, 1966

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 6 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Zebronia Hübner, 1821» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.

## Bibliografia

* Maes (2014). "Notes on the Crambidae of Africa with new synonyms and combinations (Lepidoptera Pyraloidea Crambidae)". Lambillionea. 114 (2) 2014: 139-143.
# Søldarfjørður

Søldarfjørður [ˈsœldaɹˌfjøːɹʊɹ] és una localitat de l'illa d'Eysturoy, a les illes Fèroe. Forma part del municipi de Runavík. L'1 de gener del 2021 tenia 375 habitants.
El poble és un assentament antic, ja que es té constància de la seva existència ja pels volts del 1200. Tot i així no apareix per primer cop en un document escrit fins al 1584. Està situat a la riba oriental del Skálafjørður, el fiord més llarg de l'arxipèlag. Søldarfjørður, conjuntament amb d'altres localitats d'aquesta riba del fiord, forma una aglomeració urbana important que s'estén 10 km al llarg de la costa, des de Toftir a Skipanes.
A Søldarfjørður hi ha el Viðarlundin í Søldarfirði, un parc forestal. La paraula feroesa viðarlund significa literalment "llenyós" i fa referència a les Fèroe a les zones boscoses, que representen només el 0,06% del territori de l'arxipèlag.

## Referències

* ↑ «Statistical Database» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-07-06. [Consulta: 19 agost 2021]. «Base de dades estadística de les Illes Fèroe»
* 1 2 «Bygdir, sum megu roknast at vera eldri enn frá um ár 1200» (en feroès). Heimabeiti. Arxivat de l'original el 2015-07-15. [Consulta: 31 octubre 2019].
* ↑ «Søldarfjørður» (en anglès). faroeislands.dk. [Consulta: 21 novembre 2019].
* ↑ Højgaard S. 47. Tórshavn 1989., Andrias. Træplanting í Føroyum í eina øld (en feroès). Tórshavn: Føroya fróðskaparfelag, 1989, p. 47. Arxivat 2020-02-06 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web de l'Ajuntament de Runavík.
# David Serra Cervera

David Francisco Serra Cervera (Benissa, 1969) és un polític valencià. Ha treballat com a coordinador de formació de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies i director comarcal de patrimoni cultural i política lingüística. De 1994 a 1999 fou president de Nuevas Generaciones del Partit Popular al País Valencià i diputat per Alacant a les eleccions a les Corts Valencianes de 1999. Fou nomenat aleshores secretari de cultura i política lingüística fins al 2004, quan fou nomenat secretari de l'esport. Novament fou elegit diputat per Alacant a les eleccions a les Corts Valencianes de 2007 i de 2011.
Està imputat per presumptes delictes electorals en el marc de les investigacions de l'anomenat cas Gürtel. El 3 de desembre de 2013, el jutge instructor del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana li imputa nous fets de caràcter delictiu, per les contractacions de l'Open de Tennis 2007 (ja estava imputat per les contractacions de l'Open de Tennis de 2006) quan era secretari autonòmic d'Esports de la Generalitat Valenciana i el cita a declarar el dia 17 de desembre. Dimití com a diputat a les Corts el setembre de 2014 després que el 24 de juliol de 2014 fos processat pel Cas Gürtel.

## Referències

* ↑ «El tribunal decide encausar a la cúpula del PP de Camps por financiación ilegal» (en espanyol). El País, 20-05-2011 [Consulta: 21 desembre 2011].
* ↑ «El juez atribuye nuevos hechos delictivos a Ibars y Serra». Levante-EMV, 05-12-2013.
* ↑ «David Serra dimite como diputado» (en espanyol). Las Provincias, 09-09-2014. [Consulta: 26 setembre 2014].

## Vegeu també

* Branca valenciana del cas Gürtel

## Enllaços externs

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
* Fitxa de les Corts Valencianes Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Proasellus winteri

Proasellus winteri és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Hàbitat

És una espècie demersal, la qual viu a l'aigua dolça d'indrets càrstics.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica del Nord: Algèria.

## Referències

* ↑ Dudich, E., 1925. Systematische Studien an italienischen Aselliden. Annales Musei Nationalis Hungarici 22: 281-301.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Magniez, G. i Henry, J.-P., 2001. Explorations Biologiques et Speleologiques Neerlandaises en Algerie 8: Crustacea, Isopoda, Aselloidea; Description de cinq Proasellus stygobies. Mémoires de Biospéologie 28: 191-199.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* ↑ SeaLifeBase (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* ION (anglès)
# José Alfredo Jiménez

José Alfredo Jiménez Sandoval, (Dolores Hidalgo, Guanajuato, 19 de gener de 1926 - Ciutat de Mèxic, 23 novembre de 1973), va ser un cantant i compositor mexicà. Va crear una gran quantitat de temes, principalment ranxeres, huapangos i corridos, tots ells reconeguts per la seva qualitat i la seva senzillesa harmònica, melòdica i lírica.

## Referències

* ↑ «Biografia de José Alfredo Jiménez» (en castellà). [Consulta: 7 agost 2017].
# Dans la brousse

Dans la brousse és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 20 de març de 1912.

## Repartiment

* Renée Carl
* Joë Hamman : Jean Lestrac, le colon
* Gaston Modot
* René Sablon
* Vesta Harold
* Edmond Bréon

## Notes

* ↑ Dans la brousse a bifi.fr
* ↑ Dans la brousse a silentera.com
# Castel San Pietro Romano

Castel San Pietro Romano és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Roma, a la regió italiana del Laci, situat uns 35 km a l'est de Roma. L'1 de gener de 2018 tenia 1.876 habitants.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 8 abril 2019].

## Enllaços externs

* Castel San Pietro Romano - Lloc web oficial (italià)
# Vescomtat de Montaner

El vescomtat de Montaner fou una jurisdicció feudal del comtat de Bigorra i després part del Bearn.
A la mort de Donat III Llop de Bigorra comte de Bigorra el 945 es van repartir els dominis els seus fills:
* Ramon I Donat, el comtat de Bigorra
* Oriol, el comtat d'Aura (amb el vescomtat de Labarta) aconseguit per matrimoni
* Odó I el vescomtat de Montaner
* Sanç el vescomtat d'Aster
* Donat senyorius menors
* Erricó, senyorius menors
* Garcia, senyorius menors
Odó I vescomte de Montaner va morir el 1010 i va deixar dos fills, Guillem i Garsenda. Guillem va morir i va deixar la successió al seu fill Bernat Odó II, que va morir sense successió. L'hereva, Talesa (possible neta de Garsenda i filla de Sanç, comte d'Aibar) es va casar el 1085 amb Gastó de Bearn que fou vescomte de Bearn el 1090 (Gastó IV de Bearn) i va incorporar el territori al Vescomtat de Bearn.

## Llista de vescomtes

* Odó I 945-1010
* Guillem 1010-?
* Bernat Odó II c. 1050-1080
* Talesa c. 1080-1131
* Gasto de Bearn (Gastó IV) 1185-1131
* a Bearn 1131.
# Zénith de Pau

El Zénith de Pau és una sala d'espectacles situada a la part nord de la ciutat de Pau, al departament francès dels Pirineus Atlàntics. Limita al sud amb el boulevard del Camin Salièr, per on s'hi accedeix, i al nord amb una carretera que ressegueix l'autopista A64. Des de l'autopista es poden veure dos edificis de la mateixa importància, el Zénith i el Palau dels esports, situats ambdós a la mateixa zona.
L'edifici ocupa un espai de 5000 m² i les seves diferents configuracions permeten oferir des de 642 fins a 4.418 seients, així com una capacitat de 7.500 places (3.202 seients i 4.298 dempeus). Es va inaugurar el 12 de desembre de 1992 amb un concert de Johnny Hallyday. La zona del Zénith posseeix un pàrquing gratuït a l'aire lliure.
Per la seva forma, el Zénith de Pau recorda a un vaixell i els materials utilitzats (maó, vidre, etc.) li donen un aspecte molt contemporani.
La majoria de cantants francesos han actuat en aquest escenari, com ara Shy'm, Angèle, Mylène Farmer, Chimène Badi, Christophe Maé, Garou, Pascal Obispo, Michel Sardou, Charles Aznavour, Jean Michel Jarre, Zazie, Jenifer, Vanessa Paradis per citar-ne només alguns. També ha acollir concerts de grups locals occitans, com Nadau.
El Zénith de Pau va ser el quart Zénith que es va construir a França, després del de París, el de Monpeller i el de Toló.
Zénith és una marca registrada.

## Referències

* 1 2 3 «Présentation» (en francès). Zénith de Pau. Arxivat de l'original el 2020-08-09. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ «Dans le rétro : il y a 29 ans, la naissance du Zénith de Pau» (en francès). Sud Ouest, 01-12-2021. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ «Mylène Farmer au Zénith de Pau» (en francès). Mes Opinions, 2008. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ «CHIMENE BADI en concert» (en francès). Infoconcert, 2007. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ «CHRISTOPHE MAE en concert» (en francès). Infoconcert, 2021. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ «Pascal Obispo» (en francès). Le Parisien, 2019. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ «En images : l’adieu de Michel Sardou au Zénith de Pau» (en francès). Sud Ouest, 07-12-2017. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ «Charles Aznavour revient au Zénith de Pau en novembre» (en francès). La République des Pyrénées, 09-02-2011. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ «Jean-Michel Jarre à la rencontre des lecteurs à La République !» (en francès). La République des Pyrénées, 22-10-2010. [Consulta: 24 agost 2022].
* 1 2 «Le Zénith» (en francès). Box Office. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ «Nadau en concert au Zénith de Pau : un disque enregistré avec le public en choeur» (en francès). Sud Ouest, 17-02-2017. [Consulta: 24 agost 2022].
# Tarentí

El tarentí (tarandíne en aquesta llengua) és una llengua parlada a la regió italiana de la Pulla, Basilicata, part de Calàbria i en alguns pobles fronterers de Campània. La major part dels parlants viuen a la ciutat de Tàrent. També és parlada per alguns immigrants als Estats Units, especialment a Califòrnia. El tarentí està estretament relacionat amb l'italià i el sicilià. Aquest presenta les variants massafrès, crispianès, entre d'altres, a la zona nord de la província homònima.
Té la particularitat de ser un idioma comunal, o bé, la seva variant més genuïna es parla dins dels confins de la ciutat, principalment al centre històric. No obstant això, també aquí, amb les diverses diferenciacions comunicatives degudes als canvis generacionals. De fet, encara que Tàrent limita amb altres províncies de la Puglia, en la parla tarentina no es troben similituds amb el salentí o el dialecte barés ni en l'accent, ni en la pronunciació, ni en els articles.

## Història

Durant el període romà d'Orient i longobard, el tarentí va adquirir un caràcter molt original per a l'època: la o va passar a ue, la e a ie, i el vocabulari es va omplir de nous vocables.
Amb l'arribada dels normands en els anys 1071 i de la casa d'Anjou el 1400, la llengua va perdre bona part dels seus trets orientals i es va veure influenciada per elements francesos i gal·loitàlics, com la e muda final.
A l'edat mitjana, la ciutat va ser dominada pels sarraïns, amb la consegüent introducció de mots àrabs, mentre que pels volts de 1502 Tàrent cau sota el domini dels aragonesos; durant tres segles, l'espanyol va ser la llengua oficial de la ciutat, i per això van ser introduïts nous vocables al tarentí. L'any 1801, la ciutat va estar sota el domini de les tropes franceses, que van deixar definitivament la influència lingüística provençal.
Tàrent ha estat durant molt temps lligada al Regne de Nàpols i comparteix alguns termes comuns amb el napolità. La influència àrab, unida amb la francesa i la llatina, ha donat lloc a una gran desonorització de les vocals, transformant en e semimudes que ha causat també un notable augment fonètic d'aquest so.
Actualment, el particular tancament vocàlic i l'allargament de les "vocals dures" han donat a la llengua tarentina una cadència que recorda un "dialecte àrab", encara que amb alguna referència als sons dòrics arcaics.
# Danny Faure

Danny Faure (n. Kilembe Minis, Uganda, 8 de maig de 1962) és un polític i politòleg de les Seychelles. És membre del Partit del Poble (People's Party).
Després de la renúncia de James Michel, ha estat nomenat el dia 16 d'octubre de 2016 com a nou President de Seychelles.

## Referències

* ↑ George Thande Quoting Reuters. «Danny Faure sworn in as new president of Seychelles». Businessinsider.com, 16-10-2016. Arxivat de l'original el 2019-05-12. [Consulta: 18 octubre 2016].
# José María Galán Rodríguez

José María Galán Rodríguez (Espanya, 1904 - Cuba, 8 de gener de 1978) fou un militar espanyol que va lluitar en la guerra civil espanyola a favor de la República. Era germà de Fermín i Francisco Galán, i pertanyia al Partit Comunista d'Espanya.

## Biografia
### Participació en Guerra Civil

En esclatar la guerra estava destinat a la Cambra Militar del President de la Segona República Espanyola a Madrid, amb rang de tinent. A la fi de juliol de 1936 mana una companyia de carrabiners a Somosierra, recolzant al seu germà Francisco. Aviat abandona el sector i es dirigeix a Madrid, sent un dels fundadors del Cinquè Regiment.
A l'octubre de 1936, amb el rang de comandant, s'encarrega de la formació de la 3a Brigada Mixta, integrada per carrabiners. Davant el ràpid avanç de les tropes rebels sobre Madrid, és enviat amb la seva Brigada al sector de Pozuelo, enfrontant-s'hi el 7 de novembre. Durant tot el mes romandrà en aquest sector, organitzant continus atacs sobre la Casa de Campo durant la lluita per Madrid, i aconseguint per això gran popularitat.
El 29 de novembre s'inicia la primera batalla de la carretera de La Corunya on les forces de Galán resisteixen durant uns dies a forces superiors. Galán és ferit lleument l'1 de desembre, i és substituït durant uns dies pel capità Emeterio Jarillo.
Participa amb la seva brigada en la detenció de l'ofensiva de Queipo de Llano sobre Lopera i Porcuna (desembre de 1936), l'anomenada Campanya de l'Oliva. Per aquestes dates, serà ascendit a tinent coronel. El 23 de gener és nomenat cap de la 10a Divisió, que passarà després a cridar-se Divisió A (abril de 1937) i finalment 34a Divisió (finals d'abril), integrada en el V Cos d'Exèrcit. Amb ella participa en l'ofensiva sobre Segòvia (31 de maig- 3 de juny), i en Brunete (juliol de 1937). L'11 de juliol de 1937, en plena ofensiva sobre Brunete, i a causa de la pobra actuació de la unitat, Galán és substituït pel comandant Zulueta, passant a manar la 7a Divisió, a la Ciutat Universitària.
El 4 d'agost passa a manar la 40a Divisió, al front de Terol, i el 16 de novembre el XXIII Cos d'Exèrcit, en el front costaner d'Andalusia. Durant la seva prefectura en el XXIII C.E. es va dur a terme el cop de mà al fort de Carchunas (maig de 1938). Va ser substituït pel tinent coronel Bernal l'11 de desembre de 1938.

### Exili

En acabar la guerra s'exilia a l'URSS, on estudia en l'acadèmia Voroixílov. Passa després a Cuba, on pel que sembla serà instructor de les milícies de Fidel Castro. Morirà a l'illa de Cuba.

## Referències

* ↑ Thomas, Hugh. (2001). The Spanish Civil War. Penguin Books. London. p.307
* ↑ Thomas, Hugh. (2001). The Spanish Civil War. Penguin Books. London. p.477
* ↑ Beevor, Antony. (2006).The Battle for Spain. The Spanish Civil War, 1936-1939. Penguin Books. London. p.275

## Bibliografia

* THOMAS, Hugh, Historia de la Guerra Civil Española. Círculo de Lectores, Barcelona, 1976. ISBN 84-226-0874-X.
* Ramón Salas Larrazábal, Historia del Ejército Popular de la República. La Esfera de los Libros S.L. ISBN 84-9734-465-0
# Dans la chaleur de Saint-Tropez

Dans la chaleur de Saint-Tropez és una pel·lícula pornogràfica produïda l'any 1982 per Gérard Kikoïne, pel seu repartiment i el to utilitzat, aquesta obra que es va emetre a Canal+ i és considerada en la seva categoria un treball insígnia de la producció d'aquells anys.

## Sinopsi

Un productor de pel·lícules pornogràfiques demana a un dels seus col·laboradors que catxi una noia per fer-la rodar una pel·lícula de manera subrepticia. Aleshores, Karine menteix als seus pares fent-los creure que se'n va a la Bretanya i s'incorpora a l'equip de filmació de Saint-Tropez on se li nega i s'enamora d'un dels actors amb qui acaba fugint. Però la pel·lícula està rodada i quan torna a París, descobreix el seu pare mirant la cinta en què va ser filmada.

## Reparatiment

* Cathy Ménard: La dona a la sorra
* Alban Ceray : El "patró"
* Jean-Pierre Armand: Eddy
* Olinka Hardiman : Zaza
* Mika Barthel: L'amiga de Karine
* Dany Berger : Alain
* Marilyn Jess: Karine
* Olivier Mathot: Gaston, el pare de Karine
* Gil Lagardère: Peter
* Veronica Celes: La dona al vaixell
* Élodie Delage
* Gérard Houda

## Al voltant de la pel·lícula

* La pel·lícula es va presentar al Centre Pompidou de París com a part del cicle "Bertrand Bonello - Resonances" el 4 d'octubre de 2014.
* Gérard Kikoïne escriu a les seves memòries que l'any 2009 « Dans la chaleur de Saint-Tropez » fou escollida per clausurar "l’Étrange Festival" de Lió (reanomenada "Hallucinations Collectives" després), i que dels 400 espectadors, hi havia 180 dones.

## Referències

* ↑ Dans la chaleur de Saint-Tropeza telerama.fr
* ↑ «Dans la chaleur de Saint-Tropez / Centre Pompidou». centrepompidou.fr. Arxivat de l'original el 2019-04-19. [Consulta: 24 octubre 2020].
* ↑ «Kiko-Book le livre culte de Gérard Kikoïne». Gauloise de Nuits. [Consulta: 24 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Dans la chaleur de Saint-Tropez a noodlesmagazine.com
# Castel Sant'Angelo

* Per a altres significats, vegeu «Castell de Sant'Angelo».
Castel Sant'Angelo és una comune (municipi) a la Província de Rieti a la regió italiana del Laci, a uns 70 quilòmetres al nord-est de Roma i uns 12 quilòmetres l'est de Rieti. Castel Sant'Angelo limita amb els municipis de Borgo Velino, Cittaducale, Micigliano i Rieti.
# Xarxa de molins de Kinderdijk-Elshout

La xarxa de molins de Kinderdijk-Elshout és un conjunt de 19 molins de vent, construïts cap al 1740, que es troba al municipi de Nieuw-Lekkerland, a la província de l'Holanda meridional (Països Baixos). L'any 1997 va ser inscrita a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO. Són un dels més coneguts llocs d'interès turístic d'Holanda.
Aquest grup de molins és la major concentració dels antics molins de vent dels Països Baixos. Kinderdijk està situat en un pòlder en la confluència dels rius Noord i Lek. Per poder drenar el pòlder es va haver de construir un sistema de 19 molins. Van estar actius fins al 1950, quan es van substituir per una estació de bombament.

## Nom

El nom Kinderdijk és una paraula neerlandesa que vol dir 'dic dels nens'. El 1421, durant les inundacions de Santa Elisabet, la Grote Hollandese Waard es va negar, malgrat que el pòlder d'Alblasserwaard no. Es diu que quan van afluixar les terribles tempestes, algú va anar al dic entre les dues àrees, per veure què es podia salvar. Va veure, de lluny, un bressol flotant. No hi havia esperances que hi hagués res amb vida, però, quan s'hi va aproximar, va veure-hi moviment. Quan el bressol va apropar-se, van veure que hi havia un gat que intentava equilibrar-lo perquè no pogués entrar-hi aigua. Quan finalment el bressol va arribar al dic, algú el va pescar de l'aigua i va veure que hi havia un infant dormint tranquil·lament i sec.

## Referències

* ↑ «Los molinos de Kinderdijk» (en espanyol). Holland. Guía ofocial para visitar Holanda. [Consulta: 16 agost 2017].
* ↑ UNESCO. «Mill Network at Kinderdijk-Elshout» (en línia) (en anglès). [Consulta: 16 agost 2010].
* ↑ Bilsen, 2007: p. 1.
* ↑ Kinderdijk.org. «Kinderdijk: a unique location» (en línia) (en anglès). [Consulta: 16 agost 2010].

## Bibliografia

* Bilsen, Wendy. «Mill Network at Kinderdijk-Elshout» (pdf) (en anglès). Stitching Kinderdijk p. 4 pp., 04-02-2007. [Consulta: 16 agost 2010].
* Griffis, William Elliot. The Cat and the Cradle in Dutch Fairy Tales For Young Folks. New York: Thomas Y. Crowell Co., 1918. (English). Available online by SurLaLane Fairy Tales Arxivat 2016-05-24 a Wayback Machine.. File retrieved 9-12-2007.
* Meder, Theo. Dutch folk narrative Arxivat 2014-11-01 a Wayback Machine.. Meertens Instituut, Amsterdam. File retrieved 9-12-2007.
* World Heritage List: Mill Network at Kinderdijk-Elshout.
# Taryn Heather

Taryn Heather (Holbrook, Nova Gal·les del Sud, 31 d'agost de 1982) és una ciclista australiana especialista en la modalitat de contrarellotge.

## Palmarès

* 2012
** 1a al Canberra Tour
* 2013
** Campiona d'Oceania en contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Cuaespinós de Pinto

El cuaespinós de Pinto (Synallaxis infuscata) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la vegetació baixa de les terres costaneres de l'est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Cuaespinós de Pinto». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/04/2021(català)