OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tour de Missouri

El Tour de Missouri era una cursa ciclista per etapes que es va celebrar des del 2007 fins al 2009 a l'estat de Missouri, als Estats Units. Formava part del calendari de l'UCI Amèrica Tour, primer en categoria 2.1 i el 2009 com a 2.HC.
L'organització de la cursa anava a càrrec de l'empresa Medalist Sports, organitzadora del Tour de Califòrnia i del Tour de Geòrgia.

## Llistat de guanyadors

| Edició | Primer | Segon | Tercer |
| 2007 | George Hincapie | William Frischkorn | Dominique Rollin |
| 2008 | Christian Vande Velde | Michael Rogers | Svein Tuft |
| 2009 | David Zabriskie | Gustav Larsson | Marco Pinotti |

## Classificacions secundàries

| Edició | Esprint | Muntanya | Joves | Combativitat | Equips |
| 2007 | Iván Domínguez | Jeff Louder | Steven Cozza | Freddy Parra | Slipstream–Chipotle |
| 2008 | Mark Cavendish | Dominique Rollin | Roman Kreuziger | Jeff Louder | Team Columbia |
| 2009 | Thor Hushovd | Moisés Aldape | Dario Cataldo | Michael Barry | Team Saxo Bank |

## Referències

* ↑ «Tour of Missouri (Usa) - Ex». [Consulta: 8 novembre 2022].
* ↑ (anglès) PDF «2007 Annual Report». Arxivat de l'original el 10 de maig 2008. [Consulta: 22 novembre 2008].

## Enllaços externs

* Tour de Missouri - Lloc web oficial (anglès)
# 190
## Esdeveniments

* febrer - Henan (Xina): Una coalició encapçalada per Yuan Shao inicia una campanya contra Dong Zhuo, dominador a la cort de l'Imperi Han.
* Ecbàtana (Atropatene): Osroes II controla el país en la seva rebel·lió contra Vologès IV pel tron de Pàrtia.
* Xina: Primera referència escrita a l'ús de l'àbac xinès.

## Naixements

* Alexandria (Egipte): Sant Dionís, patriarca d'Alexandria. (m. 265)

## Necrològiques

* Sardes (Àsia Menor): Sant Melitó, bisbe, escriptor apologeta, màrtir.
* Egipte: Llucià, escriptor grec.

## Referències

* ↑ de Crespigny, Rafe. A Biographical Dictionary of Later Han to the Three Kingdoms (23-220 AD) (en anglès). Brill, 2006, p. xxxi. ISBN 9789047411840.
* ↑ Sellwood, David. «Parthian Coins». A: Yarshater, Ehsan. The Cambridge History of Iran (en anglès). Vol. 3(1): The Seleucid, Parthian and Sasanian Periods. Cambridge: Cambridge University Press, 1983, p. 297. ISBN 0-521-20092-X.
# Schistometopum gregorii

Schistometopum gregorii és una espècie d'amfibi sense pates de la família dels cecílids. Va ser descrit per George Albert Boulenger el 1895. El nom específic gregorii honra John Walter Gregory, geòleg i explorador britànic.
Viu en en fang negre prop de rius i zones agrícoles. Es desconeix el seu mode reproductiu, però el seu parent més proper conegut és el vivípar.

## Distribució

Habita a Kenya i Tanzània. No se sap gaire sobre aquesta espècie. S'ha recollit a zones de conreu, doncs sembla que tolera les pertorbacions.

## Referències

* ↑ Boulenger, G.A. «1894. Third report on additions to the batrachian collection in the Natural-History Museum.». Proceedings of the Zoological Society of London, 1894, 1895, pàg. 640–646.
* ↑ Beolens, Bo; Watkins, Michael; Grayson, Michael. The Eponym Dictionary of Amphibians, 22 April 2013, p. 84. ISBN 978-1-907807-44-2.
* 1 2 SSC Amphibian Specialist Group «Witu Caecilian Schistometopum gregorii» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2016-1.RLTS.T59591A16958275.en.
* ↑ Frost, Darrel R. «Schistometopum gregorii (Boulenger, 1895)» (en anglès). Amphibian Species of the World, 2022. DOI: 10.5531/db.vz.0001.
# Ratolí marsupial de Harney

El ratolí marsupial de Harney (Pseudantechinus bilarni) és una espècie de marsupial del gènere Pseudantechinus i la família dels dasiúrids. És una espècie insectívora parcialment diürna. Es diferencia de la resta d'espècies del seu gènere en el seu llarg i estret musell i la seva coloració grisosa. El període d'aparellament s'allarga entre maig i juliol.
Aquest ratolí marsupial viu a les regions de penya-segats de la Top End i del Golf de Carpentària al Territori del Nord. També viu en plataformes rocalloses costaneres de l'illa de Marchinbar.
La UICN el llista com a en risc mínim (least concern), però la informació data de fa més de deu anys.

## Referències

Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# Becard de Mèxic occidental

El becard de Mèxic occidental (Pachyramphus uropygialis; syn: Pachyramphus major uropygialis) és un tàxon d'ocell de la família dels titírids (Tityridae). Es troba a l'oest de Mèxic. Els seus hàbitats són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses secs, els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes i de l'estatge montà, així com les plantacions. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Segons el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon tindria la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.2, juliol 2022), el consideren una subespècie del becard de Mèxic (Pachyramphus major uropygialis).

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «becard de Mèxic occidental». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* 1 2 «Cotingas, manakins, tityras, becards». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021. [Consulta: 17 juny 2021].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 454. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Western Grey-collared Becard. Pachyramphus uropygialis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2020. [Consulta: 29 agost 2022].
# Batalla de Loos

La batalla de Loos va ser una de les principals ofensives britàniques en el Front Occidental en 1915, durant la Primera Guerra Mundial. La batalla va ser el component britànic de l'ofensiva combinada anglofrancesa coneguda com la Segona Batalla d'Artois. El general Douglas Haig, llavors comandant del Primer Exèrcit Britànic, va dirigir la batalla. No obstant això, els seus plans estaven limitats per l'escassetat de munició d'artilleria, el que va significar que el bombardeig preliminar, essencial per a l'èxit en l'emergent guerra de trinxeres, va ser feble. Els britànics també van alliberar 140 tones de gas clor amb divers èxit -en alguns llocs, el gas va tornar a les trinxeres britàniques.
La batalla va començar el 25 de setembre. Els britànics van aconseguir travessar les febles trinxeres alemanyes i van capturar el poble de Loos. No obstant això, els inevitables problemes de subministraments i comunicacions, i la tardana arribada de relleus, va causar que l'assalt no es pogués aprofitar. Quan es va reprendre la batalla a l'endemà, els alemanys estaven preparats i van rebutjar els intents de continuar l'avanç. La lluita va acabar el 28 de setembre amb els britànics retirant-se a les seves posicions inicials.
Charles Sorley, un poeta britànic, va morir en aquesta batalla, igual que el fill de Rudyard Kipling, John. Fergus Bowes-Lió, germà de la reina mare, també va morir en els inicis de la batalla. Un altre poeta, Robert Greus, va sobreviure i va descriure en la seva autobiografia la batalla i els dies subsegüents.

## Referències

* ↑ Graves, Robert. Adéu a tot això. edició revisada de 1957. Muchnick. El Aleph Editores, S.A, 1929. ISBN 84-7669-571-3.
# Barqueta de Sant Pere

La barqueta de Sant Pere (Velella velella) és una espècie d'hidrozous hidroïdolí de l'ordre dels antoatecats. Tot i que no és una medusa sinó una colònia flotant de pòlips especialitzats, popularment és considerada com una de les meduses freqüents al litoral català.

## Característiques

Són animals petits, d'uns 7 cm de diàmetre, que floten lliurement menades pel vent i els corrents oceànics. Cada individu és una colònia d'hidroides.
Duen una membrana semicircular similar a una vela que neix de la superfície i ajuda que siguin transportades pel vent.
Els seus tentacles contenen unes cèl·lules urticants anomenades cnidòcits. Les toxines que desprenen són inofensives per l'ésser humà, ja que no poden travessar la seva pell. Malgrat això podrien causar alguns problemes en llocs amb presència de mucoses com els ulls o també si entren en contacte amb ferides obertes.

## Invasió del 2018

El 2018 hi va haver una invasió massiva d'aquest hidrozous a les platges de Catalunya. És un efecte de la sobrepesca de les espècies que s'alimenten d'aquests animals, així com l'augment progressiu de la temperatura de l'aigua.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life: Velella Velella
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Velella velella (Linnaeus, 1758)». [Consulta: 8 març 2020].
* ↑ «Meduses: barqueta de Sant Pere», 30-06-2015. [Consulta: 31 juliol 2019].
* ↑ Ramírez, Dani. «Una plaga de meduses envaeix les platges de Barcelona i Badalona». El Temps. CCMA, 28-04-2018. [Consulta: 31 juliol 2019].
* ↑ Bernis, Miquel «La sobrepesca dispara les meduses a la platja». Ara, 06-05-2018.
# Barraca del camí del Corral del Fortuny XV

La Barraca del camí del Corral del Fortuny XV és una obra del Pla de Santa Maria (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una gran barraca composta i disposada en "L". Consta d'un cos principal amb dues estances interiors i un annex a la seva esquerra. En l'angle format pels dos cossos es pot observar un pedrís que servia de menjadora.
S'entra al cos principal mitjançant un portal amb arc dovellat. L'estança que s'hi troba és rectangular i mesura 4'63m de fondària i 1'80m d'amplada. La cambra està coberta amb dues falses cúpules, amb unes alçades màximes de 2'75m i 2'63m respectivament. Disposa d'una menjadora i diverses fornícules i cocons.
La segona estança és també força rectangular i mesura 3'60m de fondària i 2'15m d'amplada. També està coberta amb falsa cúpula fins a una alçada màxima de 2'43m. Disposa d'una menjadora, dos cocons i dues fornícules. El passadís d'entrada a aquesta estança està cobert amb arcades fins a una alçada de 2'34m.
L'annex, interiorment, és de planta circular amb un diàmetre de 1'84m. Està també cobert amb una falsa cúpula, amb una alçada màxima de 2'20m. Disposa de tres fornícules i un cocó. El portal d'entrada està capçat amb una llinda.
El conjunt disposa a la seva part posterior d'una escaleta per accedir a la coberta, que està acabada amb pedruscall.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Barraca del camí del Corral del Fortuny XV». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2018].
# Biblioteca Edward Worth

La Biblioteca Edward Worth és una biblioteca a Dublín, Irlanda, consistent en una col·lecció allotjada a un centre administratiu del Health Service Executive. La col·lecció de 4.400 llibres pertanyia a Edward Worth, un administrador de l'Hospital del Doctor Steevens, el qual ara és el tal centre administratiu. Fou catalogat a mà per la dècada del 1730 i posteriorment catalogat en línia.
A la mort d'Edward Worth el 1733, aquest llegà a l'hospital la seua biblioteca. La catalogació en línea fou començada pel doctor Vincent Kinane i continuada per la doctora i bibliotecària assistent Elizabethanne Boran. Es dubta que la biblioteca fóra utilitzada pel mateix col·leccionista.
Els continguts dels llibres són relatius a la medicina, teologia, filosofia de la ciència, història, clàssics i matemàtiques.

## Referències

* 1 2 3 O'Connell, Claire «A library of Worth». The Irish Times, 01-07-2008 [Consulta: 10 gener 2017].
* 1 2 3 4 Lynch, Peter «The Edward Worth Library: a treasure trove of maths». The Irish Times, 15-12-2016 [Consulta: 10 gener 2017].
* ↑ Westerhof, Danielle «Review: The alchemy of medicine and print: the Edward Worth Library, Dublin». Eighteenth-Century Ireland, 26, 2011, pàg. 215.
* ↑ Pearson, David «Libraries as museums of marginalia». Radio National, 24-04-2013 [Consulta: 10 gener 2017].

## Enllaços externs

* Biblioteca Edward Worth - Lloc web oficial
# Basili l'Ocell

Basili l'Ocell fou un noble romà d'Orient confident de l'emperador Constantí VII Porfirogènit (912-959). Va ajudar a expulsar del tron Romà I (919-944 emperador associat) i al desterrament del seu fill; mort Constantí (959) va conspirar contra Romà II el jove (959-963), però fou descobert i deportat a l'illa del Proconnès on va morir poc després (961).
# Bobby Murdoch

Robert White Murdoch (17 d'agost de 1944 - 15 de maig de 2001) fou un futbolista escocès de la dècada de 1960.
Fou 12 cops internacional amb la selecció d'Escòcia.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Celtic FC i Middlesbrough FC.

## Palmarès
### Celtic

* Copa d'Europa de futbol (1): 1966-67
* Lliga escocesa de futbol (8): 1965-66, 1966-67, 1967-68, 1968-69, 1969-70, 1970-71, 1971-72, 1972-73
* Copa escocesa de futbol (5): 1964-65, 1966-67, 1968-69, 1970-71, 1971-72
* Copa de la Lliga escocesa de futbol (5): 1965-66, 1966-67, 1967-68, 1968-69, 1969-70
* Glasgow Cup (5): 1963-64, 1964-65, 1966-67, 1967-68, 1969-70

### Middlesbrough

* Football League Second Division (1): 1973-74

### Escòcia

* British Home Championship (1): 1966-67

## Referències

* ↑ «Scotland sub-23 profile». Fitbastats.com. [Consulta: 27 abril 2017].
* ↑ «Celtic legend Bobby Murdoch honoured at Rutherglen Town Hall». Daily Record, 17-10-2016 [Consulta: 16 desembre 2016].
* ↑ "Scotland - International Matches 1966-1970"
* 1 2 Obituary: Bobby Murdoch (The Guardian, 2001)
* 1 2 «Scotland player Robert W. Murdoch». Fitbastats.com. [Consulta: 18 desembre 2016].
* ↑ «Scotland - International Matches 1966-1970». RSSSF. [Consulta: 18 desembre 2016].
* ↑ «Bobby Murdoch: An obituary». BBC Sport. BBC, 15-05-2001 [Consulta: 2 desembre 2011].
* ↑ «Celtic player Bobby Murdoch». Fitbastats.com. [Consulta: 18 desembre 2016].
* ↑ Perfil a hugmansfootballers
* ↑ Perfil a neilbrown.newcastlefans.com
# Batis del Senegal

La batis del Senegal (Batis senegalensis) és un ocell de la família dels platistèirids (Platysteiridae).

## Hàbitat i distribució

Viu a sabanes obertes i estepes amb acàcies del Senegal, Gàmbia, sud de Mauritània, Guinea, sud de Mali, Burkina Faso, Guinea, Sierra Leone, Costa d’Ivori, Ghana, Togo, Benín, Nigèria, sud de Níger, i Camerun.

## Referències

* ↑ «Batis del Senegal». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2021(català)
# Beitar Il·lit

Beitar Il·lit (hebreu: ביתר עילית‎) és un assentament i ciutat israeliana situat a l'oest de Gush Etzion, en el nord de la regió de Judea i Samaria (Cisjordània). La ciutat va ser establerta en 1985 sobre terres comprades als llogarets àrabs de Nahaleen, Hussan, i Wadi Fukin. Es troba a deu quilòmetres de Jerusalem. Al setembre de 2007, hi havia una població de 34.427 habitants. Beitar Illit va ser la primera ciutat Haredí.

## Demografia

D'acord amb l'Oficina Central d'Estadístiques d'Israel (CBS), en 2001, la composició ètnica de la ciutat era 100,% jueva, amb 8.900 homes i 8.400 dones. La majoria de la població és haredí amb el 62,9% dels seus habitants amb 19 anys o menys, el 18,1% entre 20 i 29, 14,6% entre els 30 i els 44, el 3,4% de 45 a 59, el 0,4% de 60 a 64, i el 0,7 % de 65 anys o més. La taxa de creixement de la població en 2001 va ser de 9,6%.

## Ingressos

D'acord amb la CBS, en l'any 2000, a la ciutat havien 2.172 treballadors assalariats i 131 treballadors autònoms. La mitjana de salari mensual en aquest mateix any d'un treballador assalariat era de ILS 3079, sent la mitjana per als homes de ILS 4475 i per a les dones de ILS 2173. La mitjana d'ingressos per als treballadors per compte propi és de 4438. Hi ha 99 persones que reben segur de desocupació i 671 persones que reben una garantia d'ingressos.

## Educació

D'acord amb la CBS, hi ha 26 escoles i seminaris rabínics amb 3.225 estudiants en la ciutat. D'aquest total d'escoles, 22 són escoles primàries amb 3019 estudiants, i 4 són escoles secundàries amb 206 estudiants. Tota l'educació al poble és religiosa, ja que la seva població és exclusivament haredí.

## Assoliments

Malgrat no tenir un mínim de comerç i indústria, així com una població que és, en general, feble econòmicament, Beitar Illit ha estat guardonat pel Ministeri de l'Interior israelià amb la Medalla d'Or al pressupost equilibrat durant set anys seguits. Al departament d'assistència social municipal se li va atorgar un premi i reconeixement pel Govern Nacional per la seva labor en la prevenció de la deserció escolar adolescent. També va rebre en el 2005 "Premi Bandera" a nivell nacional, així com cinc anys el premi "Estavelles de Beaty" del Consell per al Bell Israel, per ser un dels municipis més nets d'Israel, i per l'educació de la comunitat, posant l'accent als programes de reciclatge.

## Enllaços externs

* Pàgina web Arxivat 2007-04-29 a Wayback Machine. (hebreu)

## Referències

* ↑ http://www.cbs.gov.il/population/new_2007/table3.pdf
* ↑ «Betar Illit web site». Arxivat de l'original el 2007-04-29. [Consulta: 5 febrer 2017].
* ↑ «Tehila». Arxivat de l'original el 2015-11-07. [Consulta: 5 febrer 2017].
* ↑ "Beitar Renewed" on municipality website
# Bolxaia Kartel

Bolxaia Kartel (en rus: Большая Картель) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2018 tenia 1.297 habitants. Pertany al districte rural de Komsomolsk na Amure.

## Referències

* ↑ «Бельговское сельское поселение - Поселения - О районе - Официальный сайт администрации Комсомольского муниципального района». raion-kms.khabkrai.ru. Arxivat de l'original el 2019-03-22. [Consulta: 22 març 2019].
# Bolxaia Ossínovka

Bolxaia Ossínovka (en rus: Большая Осиновка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 353 habitants. Pertany al districte municipal d'Atkarsk.

## Referències

* ↑ «Саратовская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года». Arxivat de l'original el 2018-02-28.
* ↑ «Списки населенных мест Саратовской губернии. Аткарский уезд / Оценочно-стат. отд. Сарат. губ. зем. управы. — Саратов, 1914». Arxivat de l'original el 2017-11-12.
* ↑ «Aleksandrovka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2018-03-03.
# Bissy-sous-Uxelles

Bissy-sous-Uxelles és un municipi francès, situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 70 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bissy-sous-Uxelles era de 70 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 82 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família, 41 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 80 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 35 habitatges principals, 29 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 6 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bissy-sous-Uxelles el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 37 persones, 25 eren actives i 12 eren inactives. De les 25 persones actives 23 estaven ocupades (9 homes i 14 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 12 persones inactives 8 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Bissy-sous-Uxelles hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bissy-sous-Uxelles a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bissy-sous-Uxelles a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Bissey-la-Pierre

Bissey-la-Pierre és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 80 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bissey-la-Pierre era de 80 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 51 habitatges, 34 eren l'habitatge principal de la família, 12 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 51 habitatges eren cases. Dels 34 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 29 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bissey-la-Pierre el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 12 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 48 persones, 32 eren actives i 16 eren inactives. Les 32 persones actives estaven ocupades(17 homes i 15 dones).. De les 16 persones inactives 6 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un paleta.
L'any 2000 a Bissey-la-Pierre hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 544 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bissey-la-Pierre a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bissey-la-Pierre a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.