OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aiherra

Aiherra (en francès i oficialment Ayherre), és una comuna de la Nafarroa Beherea (Baixa Navarra), un dels set territoris que formen el País Basc, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània. Limita amb les comunes de Bastida al nord, Izturitze a l'est, Lekuine, Hazparne i Lekorne a l'oest, i Heleta i Donostiri al sud.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 410 | 1 502 | 1 500 | 1 454 | 1 513 | 1 522 | 1 607 | 1 731 | 1 671 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 619 | 1 507 | 1 505 | 1 508 | 1 490 | 1 392 | 1 244 | 1 157 | 1 153 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 193 | 1 161 | 1 127 | 1 028 | 951 | 952 | 1 027 | 969 | 854 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 842 | 810 | 765 | 812 | 791 | 841 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |
# Air Gemini

Air Gemini, també coneguda com a Air Gemini Cargo, era una aerolínia amb base a Luanda, Angola, que operava vols xàrter de passatgers i de càrrega a l'Aeroport Internacional Quatro de Fevereiro per a les indústries minaires locals, així com serveis per a missions d'ajuda humanitària. En 2011 anunciar la suspensió dels seus vols i demanà que li retiressin la llicència d'operador.

## Història

L'aerolínia va ser fundada i va començar a operar al juliol de 1999 com una aerolínia de càrrega, especialment per a les mines de diamants. Els serveis de passatgers es van afegir al febrer de 2002. A causa de les preocupacions de seguretat pel que fa a tota la indústria d'aerolínies d'Angola, Air Gemini fou inclosa a la llista negra de companyies aèries de la Unió Europea. El 2010 van entrar en dificultats financeres i va reduir llurs operacions.

## Flota

En 2011, la flota d'Air Gemini incloïa les següents aeronaus:
* 3 Boeing 727
* 3 McDonnell Douglas DC-9

## Accidents

El 5 de gener de 2001, un aparell de càrrega Boeing 727 d'Air Gemini (registrat S9-BAI) va sortir de la pista en aterrar a l'aeroport de Dundo després d'un vol de Luanda, morint un treballador de planta. L'accident es va produir a causa que l'avió havia tocat el sòl per sota del llindar de la pista, el que col·lapsà un tren d'aterratge i va lliscar.

## Referències

* 1 2 3 Flight International, Directory: World Airlines, p.57, 27 March 2007
* ↑ Air Gemini Fleet Details and History a planespotters.net
* ↑ Companhia Air Gemini solicita suspensão da licença de aviação, ANGOP, 11 de març de 2011
* ↑ Voos turbulentos na Air Gemini, Angonoticias, 9 d'octubre 2006
* ↑ Air Gemini 2001 accident at the Aviation Safety Network

## Enllaços externs

* Tankers en Plein Ciel (documental de TV sobre Air Gemini) (francès)
* Air Gemini - Lloc web oficial via Wayback Machine
# Aisinas

Aisinas (en francès Eysines) és una comuna francesa, situada al departament de la Gironda, a Nova Aquitània. El 1999 tenia 18.407 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 5.327 | 8.026 | 12.719 | 14.760 | 16.391 | 18.407 | 19.207 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1945-1964 | Raoul Déjean | |
| 1964-1970 | René Girol | |
| 1970-1977 | Guy Antoune | |
| 1977-2008 | Pierre Brana | PS |
| 2008- | Christine Bost | PS |

## Agermanaments

* Castrillón
* Clonmel/Cluain Meala
* Oneşti
* Sonnino

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Al-Arabi Club Irbid

L'Al-Arabi Club Irbid és un club jordà de futbol de la ciutat d'Irbid.
Va ser fundat l'any 1945 (altres fonts: 1964).

## Palmarès

* Copa jordana de futbol:
       1986

## Referències

* ↑ Perfil Arxivat 2012-06-05 a Wayback Machine. a nationalfootballteams
* ↑ Perfil a kooora
* ↑ Perfil a soccerway
* ↑ «Jordan - List of Foundation Dates Clubs». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Jordan - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Acords de Lusaka

Els acords de Lusaka van ser signats entre l'estat de Portugal i el Front d'Alliberament de Moçambic (FRELIMO) el dia 7 de setembre de 1974, a Lusaka (Zàmbia), per posar fi a la guerra de Moçambic i establir la independència del país. Pel costat portuguès signaren Ernesto Augusto de Melo Antunes (ministre sense cartera), Mário Soares (canceller), António de Almeida Santos (Ministre de Coordinació Interterritorial), Víctor Manuel Trigueiros Crespo (Consell d'Estat), Antero Sobral (Secretaria d'Estat de Treball i Assegurament Social govern provisional de Moçambic), Nuno Alexandre Lousada (tinent general d'infanteria), Vasco Fernando Leote de Almeida e Costa (tinent de la flota) i Luis Antonio Casanova de Moura Ferreira (major d'infanteria), mentre que pel Frelimo va signar Samora Machel.
L'Estat portuguès va reconèixer formalment el dret del poble de Moçambic a la independència i, en conseqüència, va acordar amb el FRELIMO el principi de transferència de poders (Clàusula 1). En l'àmbit dels mateixos acords es va establir que la independència completa de Moçambic seria solemnement proclamada el 25 de juny de 1975, data que coincidia amb l'aniversari de la fundació del FRELIMO (Clàusula 2).
A més, es va establir el règim jurídic que estaria en vigor durant el període de transició per a la independència (Clàusula 3). Tal règim va consistir, essencialment, en una divisió de poders sobre el territori, confiant-se la sobirania a l'estat portuguès, representat per un Alt Comissari (Clàusula 4) i un govern i administració en mans del FRELIMO, a qui es reconeixia la capacitat per designar Primer Ministre i dos terços dels ministres (Clàusules 6 i 7).

## Referències

* ↑ «Acordo de Lusaka» (en portuguès). Diário do Governo, Portugal, 1974. [Consulta: 6 febrer 2016].
* ↑ «Mozambique». A: UCDP Conflict Encyclopedia. Uppsala, Sweden: Uppsala Conflict Data Program, Uppsala University Department of Peace and Conflict Research [Consulta: 6 febrer 2016].
# Akhis

Els akhis -en singular akhi o ahilik - (modern ahi) fou una organització religiosa d'Anatòlia que van arribar amb els dervixos turcmans i es van establir principalment a les ciutats.

## Organització

Els Akhis no eren governats per una dinastia, va ser una fraternitat religiosa i comercial que pot ser descrita com una república no difereix molt de les repúbliques mercantils de l'Europa medieval.
Els akhis van tenir una organització exclusiva de dones (la Bacıyan-ı Rum), que fou la primera d'aquest tipus al món, fundada per Fatma Bacı Kadınana, esposa de l'organitzador Akhi Ewran, Ahi Evran Veli o Hacı Bektaş-ı Veli. Els seus centres principals foren Konya, Ankara i Kırşehir. Els akhis col·laboraven estretament entre ells (tots els membres es consideraven germans un de l'altra); els que tenien feines indignes n'estaven excloses (per exemple els botxins de persones o animals, els difamadors, lladres i adúlters); l'entrada a l'organització es feia amb una cerimònia especial i requeria lleialtat absoluta. Els adeptes passaven per les fases de coneixement, paciència, purificació de l'anima, lleialtat, amistat, tolerància, etc. i els seus sis principis bàsics eren:
* Obrir els braços
* Obrir la taula
* Obrir la porta de la casa
* No mirar (el que no s'ha de mirar)
* Controlar la cintura
* No parlar (del que no s'ha de parlar)
Els akhis van ser rivals dels mevlevis, confraria fundada pels seguidors de Jalal-ad-Din Muhàmmad Rumi.

## Independència

Després de la batalla decisiva de 1243, els rumí es convertiren en titelles de l'imperi Mongol i durant el buit de poder a Anatòlia, diverses tribus o senyors de la guerra locals van establir les seves principats com vassalls dels mongols. Els Ahis d'Ankara van veure la seva oportunitat de declarar la seva semiindependència sota sobirania Mongol cap al 1290. El cap akhi Ahmad-Shah va agafar el poder a Konya vers el 1295. Akhi Mustafà fou enderrocat pel karamànida Yahşı Han Bey vers l'abril o maig del 1314.

## Llista de senyors Akhis de Konya

* Akhi Ahamd Xah 1295-?
* Akhi Mustafa ?-1314

## Referències

* ↑ Baykara, Tuncer. Selçuklular ve beylikler çağında Denizli: 1070-1520 (en turc). IQ Kültür Sanat Yayıncılık, 2007, p. 324. ISBN 9789752551503 [Consulta: 18 març 2022].
* ↑ (anglès) Claude Cahen, “Köse Dagh” Encyclopaedia of Islam, ed. by P. Bearman, et al. (Brill 2007)
* ↑ An assay on the Ahis

## Enllaços externs

* Portal de cultura turca Arxivat 2006-10-04 a Wayback Machine.
Beilicats d'Anatòlia :
# Alison Shanks

Alison Shanks (Dunedin, 13 de desembre de 1982) és una ciclista neozelandesa, que ha combinat el ciclisme en pista amb la ruta. Del seu palmarès destaquen dues medalla d'or als Campionat del món de Persecució.

## Palmarès en pista

* 2007
** Campiona d'Oceania en Persecució
* 2009
** Campiona del món de Persecució
** Campiona d'Oceania en Persecució
* 2010
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth en Persecució
* 2011
** Campiona d'Oceania en Persecució
** Campiona d'Oceania en Persecució per equips amb Lauren Ellis i Jaime Nielsen
* 2012
** Campiona del món de Persecució

### Resultats a la Copa del Món

* 2008-2009
** 1a a Pequín, en Persecució
** 1a a Pequín, en Persecució per equips
* 2009-2010
** 1a a Pequín, en Persecució
** 1a a Melbourne, en Persecució per equips
* 2010-2011
** 1a a la Classificació general i a la prova de Cali, en Persecució
** 1a a Cali, en Persecució per equips
* 2011-2012
** 1a a la Classificació general i a la prova de Cali, en Persecució

## Palmarès en ruta

* 2006
** Campiona de Nova Zelanda en contrarellotge
* 2007
** Campiona de Nova Zelanda en ruta
** Campiona de Nova Zelanda en contrarellotge
* 2010
** Vencedora d'una etapa a la Fitchburg Longsjo Classic

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* Fitxa a museociclismo.it
# Alison Wright

Alison Wright (Canberra, 2 de febrer de 1980) és una ciclista australiana que va competir en ruta i en ciclisme en pista.

## Palmarès en ruta

* 2002
** Vencedora d'una etapa al Tour de Snowy
* 2003
** 1a al Gran Premi de Brissago
** Vencedora d'una etapa al Trofeu d'Or
* 2004
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Aude

## Palmarès en pista
### Resultats a la Copa del Món en pista

* 2004
** 1a a Manchester, en Scratch

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Aleksy Antkiewicz

Aleksy Antkiewicz (Nowe Miasto Lubawskie, 12 de novembre de 1923 - Gdańsk, 3 d'abril de 2005) va ser un boxejador polonès que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on guanyà la medalla de bronze de la categoria del pes ploma del programa de boxa. En semifinals va perdre contra el posterior vencedor de la medalla d'or, l'italià Ernesto Formenti. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, guanyà la medalla de plata en la categoria del pes lleuger, en perdre la final contra l'italià Aureliano Bolognesi. Va ser cinc vegades campió de Polònia: en pes ploma el 1947, 1948, 1949 i 1950, i en pes lleuger el 1951. Durant la seva carrera va disputar 250 combats, amb un balanç de 215 victòries, 8 empats i 27 derrotes.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Aleksy Antkiewicz». [Consulta: 17 setembre 2021].
* ↑ «Aleksy Antkiewicz (1923-2005) – Polski Komitet Olimpijski» (en polonès). [Consulta: 17 setembre 2021].
# Al forno

L'expressió italiana al forno o més en particular al forno di legna descriu que un aliment ha estat cuinat o fet al forn o al forn de llenya, per aquest últim és precis fer la racolta di legna. Exemples pràctics en són la pizza i algun tipus de pasta.

## Història i cultura

Al forno és una expressió que descriu la cuina del nord d'Itàlia, que té la tradició de la utilització del forn de llenya i graelles de flama oberta. Forns de maó per a pizzes han estat construïts sovint pels restaurants italians que ofereixen la cuina "al forno" per continuar amb aquesta tradició. Aquest estil s'ha estès per tot el Mediterrani, fins a esdevenir un terme que expresa la tècnica de cuinar el pa, la pasta, o altres aliments. El forn de maó s'ha convertit en una mena de símbol de "al forno", amb la seva porta d'arc i una taula de fusta sobre la qual es posa el menjar en la que es retira del forn, la fusta actua com una mena d'aïllant.

## L'ús del terme

La denominació al forno o al forno di legna és típica dels restaurants italians. Molts restaurants i empreses de serveis alimentaris han adoptat el terme "al Forno" als seus menús. Un dels plats de pasta més comuns al forn és la lasagna. També s'ha adoptat com a nom d'un plat de pasta específic amb Salsitxes Mattersons, Xoriço i cobert amb formatge cheddar i mozzarella.

## Referències

* ↑ Tracey Lawson. A Year in the Village of Eternity. Bloomsbury Publishing, 1 abril 2011, p. 166–. ISBN 978-0-7475-9036-1 [Consulta: 23 agost 2011].
* ↑ «al forno - Bing». [Consulta: 23 desembre 2017].

## Vegeu també

* Llenyataire
* Forn de maó
* Gastronomia d'Itàlia
* Estufa russa
# Alice Kyteler

Alice Kyteler (1280 - després del 1325) fou la primera persona acusada de bruixeria a Irlanda. Pertanyent a la noblesa hiberno-normanda, va tenir quatre marits i fou acusada d'enverinar-los a tots quatre, de tenir un amant que en realitat era el dimoni, de voler desposseir tots els seus fills per afavorir el primogènit i, evidentment, de practicar la bruixeria. Va poder fugir del país, però els seus pròxims foren acusats com ella, i llur serventa Petronilla de Meath fou la primera persona cremada viva a les Illes Britàniques, el 3 de novembre del 1324.

## Referències

* ↑ Davidson, Sharon, i John O. Ward, trad., The Sorcery Trial of Alice Kyteler: A Contemporary Account (1324), Pegasus Press, Asheville, Carolina del Nord, 2004.
* ↑ Wright, Thomas, ed., A Contemporary Narrative of the Proceedings Against Dame Alice Kyteler, Prosecuted for Sorcery in 1324, by Richard de Ledrede, Bishop of Ossory, The Camden Society, Londres, 1843.
* ↑ Capítol 2: "Dame Alice Kyteler, the Sorceress of Kilkenny.", St. John D. Seymour, Irish Witchcraft and Demonology, 1913.
* ↑ McAuliffe, Mary «From Alice Kyteler to Florance Newton: Witchcraft in Medieval Ireland,». The History Review XII, 2001, pàg. 40.
* ↑ «Oxford DNB».
* ↑ Curran, Bob, A Bewitched Land: Ireland's Witches, O'Brien, Dublin, 2005.
* ↑ «The Burning Times». BBC News.
# Allophylus natalensis

Allophylus natalensis és una espècie de planta de la família de les Sapindàcies endèmica de l'est de Sud-àfrica. És un arbust perenne que es troba als boscos de dunes costaneres la raó pel qual se´l coneix com a Allophylus de duna. Mentre és una espècie comuna en zones costaneres hi és rara en altres.

## Descripció

Allophylus natalensis és una planta que presenta un port arbustiu sempre que es formi a la banda de mar de les dunes. A la natura pot arribar fins als sis metres d'alçada però quan es planta en jardins el màxim és d'uns tres metres. Les fulles són atractives amb la nervadura ben marcada i amb els marges serrats pulcrament. Les flors són de color blanc les quals encara que petites creixen en espigues massives als inicis de l'hivern produint una fragància olorosa que atraurà insectes pol·linitzadors. Els fruits són baies vermelles que es reuneixen atapeïdes al final de les branquetes.

## Ecologia

Les fulles d'aquesta planta els serveix d'aliment de les erugues de l'espècie de papallona ''Charaxes varanes''.

## Usos

Són especialment valorades per a plantar-les en zones costaneres per la seva capacitat de vèncer les brises marines i s'usen com a primera línia per tallar el vent, com a arbust decoratiu i com a reclam per ocells en jardins. Les baies són molt llamatives a finals de l'hivern encara que la producció de fruits no és massa notable en el seu hàbitat natural. La seva velocitat de creixement és d'uns 50 cms l'any.

## Referències

* ↑ «Allophylus natalensis» a The Plant List. Data consulta: 17 de juliol 2015.
* ↑ David & Sally Johnson, Geoff Nichols. Gardening with Indigenous Shrubs. Struik Publishers, 2002, p. 14. ISBN 1 77007 412 0 (9781770074125).
# Alloperissa

Alloperissa és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Alloperissa creagraula, que es troba a Fiji.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search» (en anglès). Global Information System on Pyraloidea.
* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; Robinson, G.; Pitkin, B.; Hine, A.; Lyal, C., eds. (2003). "Alloperissa creagraula". The Global Lepidoptera Names Index. Natural History Museum.
# Amandină

L'amandină és un pastís de capa de xocolata romanès farcit de xocolata amb caramel i crema de fondant. De vegades s'utilitza crema d'ametlles. Com la majoria de pastissos romanesos, es poden tallar i servir en pastissos en miniatura d'una sola porció o com a pastís gran.
Aquests pastissos es troben entre els pastissos "dolços" més tradicionals de Romania. La recepta original conté capes de pa de pessic de xocolata amarades de xarop de caramel amb gust de rom. El farciment de crema és una combinació de crema de mantega de xocolata barrejada amb fondant. Les capes muntades s'esmalten amb una combinació de fondant amb xocolata i rom o essència de rom, que s'aboca sobre el pastís encara que sigui lleugerament líquida.
Aquests pastissos també tenen una decoració tradicional a la part superior amb una mica de crema i un tros de xocolata fina en forma de diamant.

## Referències

* ↑ Bugheșiu, A. Trade Names in Contemporary Romanian Public Space. Cambridge Scholars Publishing, 2015, p. 154. ISBN 978-1-4438-8456-3.
* ↑ Philpott, D. The World of Wine and Food: A Guide to Varieties, Tastes, History, and Pairings. Rowman & Littlefield Publishers, 2016, p. 314. ISBN 978-1-4422-6804-3.
# Altagracia

«Altagracia» té aquests significats:
* La província de La Altagracia a la República Dominicana.
* Altagracia, ciutat de Nicaragua, departament de Rivas, a l'illa d'Ometepe.
* Altagracia, localitat de Nueva Esparta, a Veneçuela.
* Altagracia de Orituco ciutat al nord de l'estat de Guárico, a Veneçuela.
* Altagracia, parròquia del municipi Miranda de Zulia on està la capital del municipi
* Los Puertos de Altagracia, capital del municipi de Miranda a Zulia
* La Basílica de Nuestra Señora de la Altagracia ubicada a Salvaleón de Higüey a la República Dominicana.
* La Verge d'Altagràcia, advocació mariana.
* Alta Gracia, ciutat de la província de Còrdova a l'Argentina
* Altagracia, nom de dona.
# Amon F1

Amon Racing també conegut com a Chris Amon Racing Team va ser una escuderia neozelandesa de cotxes per competicions automobilístiques que va arribar a disputar curses a la Fórmula 1.

## Història

Amon Racing va ser fundada pel pilot neozelandès Chris Amon amb un xassís fet per Gordon Fowell.
Va debutar a la Fórmula 1 a la 1974 en el GP d'Espanya de la mà del seu fundador, no podent finalitzar la cursa.
L'escuderia va ser present en 4 curses de la F1 amb un total de 5 monoplaces, no aconseguint finalitzar cap prova i no assolint punts pel campionat de la F1.
L'últim GP disputat va ser el Gran Premi d'Itàlia del 1974.

## Resultats a la F1

| Any | Equip | Xassís | Motor | Drivers | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | WDC | Punts |
| 1974 | Dalton-Amon International | Amon | Cosworth | | ARG | BRA | SUD | ESP | BEL | MON | SWE | HOL | FRA | GBR | ALE | AUT | ITA | CAN | USA | NC | 0 |
| 1974 | Dalton-Amon International | Amon | Cosworth | Chris Amon | | | | Ret | | NVS | | | | | NVQ | | NVQ | | | NC | 0 |
| 1974 | Dalton-Amon International | Amon | Cosworth | Larry Perkins | | | | | | | | | | | NVQ | | | | | NC | 0 |

### Palmarès a la F1

* Curses: 5
* Victòries: 0
* Podis: 0
* Poles: 0
* Voltes ràpides 0
* Millor classificació al mundial de constructors: -
* Punts: 0

## Enllaços externs

* «Equip Amon a la F1» (en anglès). Arxivat de l'original el 2008-05-11. [Consulta: 30 novembre 2008].
# Ameli d'Uzès

Ameli d'Uzès és el nom dels següents personatges:
* Ameli I d'Uzès, bisbe d'Uzès (823-835).
* Ameli II d'Uzès, bisbe d'Uzès (886-915).
# Analèptic

Un analèptic, del grec αναληπτικóς, ‘restaurador', és aquella substància o medicament d'acció estimulant sobre els òrgans, aparells o funcions dels éssers vius. Bàsicament actueen sobre el sistema nerviós central, en especial al bulb i, de manera particular, sobre el centre respiratori i el centre vasomotor. Així es pot parlar d'analèptic respiratori, referit a aquelles substàncies o fàrmacs que promouen o faciliten l'acció de respirar. També tenen una acció directa sobre l'aparell circulatori perifèric, la qual cosa fa augmentar immediatament el volum de sang circulant i, en conseqüència, millora l'oxigenació dels teixits i dels principals òrgans.
Antigament foren molt usats com a analèptics la càmfora, la cafeïna i l'estricnina. Avui en dia s'utilitzen majoritàriament productes sintètics sovint derivats tetrazòlics (pentilentetrazole), de l'efedrina, de l'àcid nicotínic (niquetamida), etc. Són força utilitzats com a tònics cardíacs i estimulants en casos de xoc, intoxicació, asfíxia, etc., però sempre a dosis petites, atesa la seva alta toxicitat.
Actualment el terme analèptic s'empra majoritàriament per als agents que actuen sobre el sistema nerviós, especialment al sistema nerviós central (psicoanalèptics). Un exemple ben conegut és la cafeïna, també amb funció cardioanalèptica, o els timoanalèptics, estimulants de l'estat d'ànim, més coneguts com a antidepressius. Són nooanalèptics, estimuladors de l'activitat cerebral relacionada amb el pensament (ideació, imaginació...), totes les amfetamines.
# Andover (Minnesota)

Andover és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 26.588 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Andover tenia 26.588 habitants, 8.107 habitatges, i 7.150 famílies. La densitat de població era de 301 habitants per km².
Dels 8.107 habitatges en un 55,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 80% hi vivien parelles casades, en un 5,5% dones solteres, i en un 11,8% no eren unitats familiars. En el 8,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,48.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,5% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 36,4% entre 25 i 44, un 19,2% de 45 a 60 i un 2,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 76.241 $ i la renda mediana per família de 78.785 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.248 $ mentre que les dones 33.814 $. La renda per capita de la població era de 26.317 $. Entorn de l'1,2% de les famílies i el 2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Andover». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Andover». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].