OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marduk

Marduk (en accadi AMAR.UTU, a la Bíblia Merodach מְרֹדַךְ) fou la deïtat tutelar de Babilònia.
Entre els primers mesopotàmics no era un déu principal. Quan Babilònia es convertí en la capital de Mesopotàmia, la deïtat patrona de Babilònia fou elevada a nivell de déu suprem. Per a explicar com Marduk va arribar al poder es va escriure l'Enuma Elix, que conta la història del naixement de Marduk, les seves gestes heroiques, i com va arribar a convertir-se en el senyor dels déus. Això es pot veure com una forma d'apologies mesopotàmiques.
Durant el període hammurabi, Marduk va ser associat astrològicament amb el planeta Júpiter.

## Etimologia

El nom Marduk era probablement pronunciat Marutuk. L'etimologia del nom Marduk es conjectura com un derivat d'amar-Utu ("fill immortal d'Utu" o "vedell de bou del déu solar Utu"). L'origen del nom Marduk podria reflectir-se en una genealogia anterior, o haver tingut vincles culturals amb l'antiga ciutat de Sippar (el déu de la qual era Utu), que data del tercer mil·lenni aC.

## Característiques

Segons l'Enuma Elix, Marduk era el déu de la tempesta que va destruir Tiamat i Kingu, els dracs del caos, adquirint així el poder suprem. Reconegut com a creador de l'univers i de la humanitat, déu de la llum i del foc, i com a amo del destí, va adquirir tanta importància que va rebre cinquanta títols de glòria. Més tard se'l va anomenar simplement Baal, que significa "Senyor".

## Referències

* ↑ Jastrow, Jr., Morris (1911). Aspects of Religious Belief and Practice in Babylonia and Assyria, G.P. Putnam's Sons: New York and London. p. 217-219.
* ↑ Frymer-Kensky, Tikva. Marduk. 8. 2, 2005, p. 5702–5703. ISBN 0-02-865741-1.
* ↑ Helmer Ringgren, (1974) Religions of The Ancient Near East, traduït per John Sturdy, The Westminster Press, p. 66.
* ↑ The Encyclopedia of Religion - Macmillan Library Reference USA - Vol. 9 - Pàgina 201
* ↑ Marduk, Microsoft ® Encarta ® 2009. © 1993-2008 Microsoft Corporation (francès)
# Pycnobotrya

Pycnobotrya és un gènere monotípic de fanerògames de la família de les Apocynaceae. Conté una única espècie: Pycnobotrya nitida Benth.. És originària de Nigèria i de l'oest d'Àfrica tropical.

## Descripció

Amb branques cilíndriques, finament tomentoses quan són joves, aviat es tornen glabrescents i seques de color negre. Les fulles són oposades o ternades, oblongues a oblanceolades o obovades. Les inflorescències en forma de corimbes.

## Taxonomia

Pycnobotrya nitida va ser descrit per George Bentham i publicat a Icones Plantarum 12: 72, t. 1183. 1876.

### Sinonímia

* Pycnobotrya multiflora K.Schum. ex Stapf in D.Oliver & auct. suc. (editors), Fl. Trop. Afr. 4(1): 203 (1902).

## Vegeu també

* Història de la botànica
* Característiques de les apocinàcies

## Referències

* 1 2 «Pycnobotrya». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 3 desembre 2009].
* ↑ Pycnobotrya a PlantList
* ↑ Pycnobotrya en Jstor
* ↑ «Pycnobotrya». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 25 novembre 2013].
# Engyprosopon filipennis

Engyprosopon filipennis és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes del nord-oest del Pacífic.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Cantó de Verdun-Centre

El cantó de Verdun-Centre és un cantó francès del departament del Mosa, situat al districte de Verdun. Té 2 municipis i part del de Verdun.

## Municipis

* Belleray
* Dugny-sur-Meuse
* Verdun (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1999 | Pierre Méchin | PS, després MDC |
| 1999-2001 | Lucette Lamousse | MDC |
| 2001- | Claudine Becq-Vinci | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Omer Braeckeveldt

Omer Braeckeveldt (Tielt, 10 d'octubre de 1917 - Bruges, 6 d'agost de 1987) va ser un ciclista belga, professional durant les dècades de 1940 i 1950. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa a la Volta a Espanya de 1950.

## Palmarès

* 1950
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1953
** 1r al Stadsprijs Geraardsbergen
** 1r al GP Stad Kortrijk

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1950. Abandona. Vencedor d'una etapa. Porta el mallot groc de líder durant 4 etapes.

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Marduk-Apal-Iddina

Marduk-Apal-Iddina és el nom dels següents personatges:
Nom de dos reis de Babilònia:
* Marduk-Apal-Iddina I
* Marduk-Apal-Iddina II
# PyTorch

PyTorch és una biblioteca de programari de codi obert dins l'àmbit d'aprenentatge profund i automàtic escrita en Python, C++ i CUDA, i basada en la biblioteca del programari Torch. PyTorch va ser desenvolupada inicialment pel departament d'intel·ligència artificial de l'empresa Facebook i el llenguatge de programació probabilística de l'empresa Uber. La darrera versió es pot trobar aquí

## Característiques

* Càlcul mitjançant Tensors (igual que numpy) amb acceleració a través de GPU.
* Basada en xarxes neuronals profundes (empra tècniques de diferenciació automàtica).

## Referències

* ↑ «An Introduction to PyTorch - A Simple yet Powerful Deep Learning Library» (en anglès). Analytics Vidhya, 22-02-2018.
* ↑ Siraj Raval. «PyTorch in 5 Minutes» (en anglès). Facebook, 30-04-2017. [Consulta: 14 setembre 2018].
* ↑ «PyTorch» (en anglès). www.pytorch.org. [Consulta: 14 setembre 2018].
* ↑ «Deep Learning with Python and PyTorch» (en anglès). edX, 12-07-2018.

## Vegeu també

* Comparativa de programaris d'aprenentatge profund
# Engyprosopon latifrons

Engyprosopon latifrons és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes de les Filipines fins a les de la Xina.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Cantó de Verfuèlh

El cantó de Verfuèlh és un cantó francès del departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània. Està enquadrat al districte de Tolosa i té 7 municipis i el cap cantonal és Verfuèlh.

## Municipis

* Verfuèlh
* Bonrepaus Riquet
* Gaure
* Granhaga
* La Valeta
* Sent Marcèl e Paulèl
* Sent Pèire

## Vegeu també

* Cantons de l'Alta Garona
# Saint-Pardoux

«Saint-Pardoux» té aquests significats:
* Saint-Pardoux-d'Arnet, comuna de França a la regió de Llemosí al districte d'Aubusson
* Saint-Pardoux-Le-Neuf, comuna de França a la regió de Llemosí, departament de Cruesa
* Saint-Pardoux-Les-Cards, comuna de França a la regió de Llemosí, al districte d'Aubusson
* Saint-Pardoux-Morterolles, municipi del departament francès de la Cruesa a la regió del Llemosí
# Chip 'N Dale: Rescue Rangers

Chip and Dale: Rescue Rangers és un videojoc de plataformes creat per CAPCOM el 1990 per a la NES. El joc està basat en la sèrie homònima de The Walt Disney Company. Els dos esquirols protagonistes han de rescatar una amiga segrestada avançant per diferents nivells saltant entre objectes i escenaris i llençant el que trobin (fins i tot al company) contra els enemics. El videojoc permet jugar de forma individual o amb dos jugadors.

## Referències

* ↑ «Chip 'n Dale: Rescue Rangers Release Information for NES». [Consulta: 7 juliol 2011].
# Tràsil de Rodes

Tràsil de Rodes (en grec antic Θράσυλλος, Θράσυλος Thrasyllos, Thrasylos), conegut també com a Tiberius Claudius Thrasyllus, va ser un astròleg grec nadiu d'Alexandria i instal·lat a Rodes, que es va fer amic de Tiberi mentre aquest estava exiliat a l'illa. La seva amistat va continuar després.
Es diu que Tiberi, durant un passeig per Rodes el va portar prop d'unes roques per tal d'estimbar-lo si veia que no deia la veritat, i li va preguntar sobre el seu futur. Després de sentir la resposta, impressionat perquè Tràsil li va predir l'Imperi i li va dir que la seva pròpia mort la veia propera a la seva mà, va quedar convençut de la realitat del seu art i el va perdonar.
El va acompanyar a Roma quan fou cridat per August i sembla que va viure sempre prop de Tiberi en endavant. Tràsil va obtenir de l'emperador la ciutadania romana, i va passar a anomenar-se Tiberius Claudius Thrasyllus. És possible que Tiberi intervingués en el seu casament amb la princesa Aka II de Commagena, neta o besneta del rei Antíoc I de Commagena i germà d'Eunia, que es va casar amb el prefecte Nevi Sertori Macró. El matrimoni es va celebrar cap a l'any 2 dC. Les relacions de Tràsil amb la família imperial van ser bones, a excepció de les que tenia amb Drus, fill de Tiberi. Sembla que va existir una aliança entre Tràsil i Sejà, especialment en front de les aspiracions de Drus a l'imperi, que van provocar el seu assassinat l'any 23 dC. Però quan Sejà va començar a projectar la seva ascensió a l'imperi, Tràsil es va negar a trair Tiberi i el va abandonar.
Tiberi era un gran col·leccionista d'horòscops, quan es referien a personatges notables, i segons els resultats de les anàlisis que feia Tràsil, es desfeia dels que estaven destinats a ocupar llocs importants. Tant Suetoni com Dió Cassi diuen que l'habilitat de Tràsil va impedir la mort de moltes persones, que l'emperador hauria assassinat d'haver conegut veritablement el que en deien els horòscops. Quan Tiberi li va preguntar pel seu successor, Tràsil li va dir que Calígula tenia tantes possibilitats de ser emperador com de travessar a cavall el Sinus Baianus. Potser per això, Calígula va fer aixecar l'any 39 un gran pont per creuar aquesta badia.
Sembla que Tràsil va ser autor de diversos llibres sobre pitagorisme i platonisme, que el segle II dC encara eren consultats. Porfiri els considerava els millors entre els d'aquests temes. Va morir el 36, un any abans que Tiberi.
El seu fill, Tiberi Claudi Balbili, el va succeir en l'ofici d'astròleg i es diu que va predir l'imperi a Neró.

## Referències

* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 304-306. ISBN 8481641618.
# Omer Shapira

Omer Shapira (9 de setembre de 1994) és una ciclista israeliana. Professional des del 2017, actualment milita a l'equip Giusfredi–Bianchi. Ha guanyat el campionat nacional en ruta.

## Palmarès

* 2017
** Campiona d'Israel en ruta

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Marduk-balassu-iqbi

Marduk-balassu-iqbi va ser un rei de Babilònia, el vuitè de l'anomenada Dinastia E. Va regnar de l'any 819 aC al 813 aC, succeint al seu pare Marduk-zakir-shumi I, segons la Llista dels reis de Babilònia. Era contemporani dels reis d'Assíria Salmanassar III i Xamxi-Adad V. Xamxi-Adad V va ser aliat del seu pare i potser era el seu cunyat, ja que sembla que el rei assiri estava casat amb una germana seva, Sammuramat, la llegendària Semíramis.
Un kudurru que es pot datar al segon any de regnat del seu pare, el menciona, cosa que fa pensar que a la seva pujada al tron, al cap de 25 anys, era ja gran. Sembla que durant el seu regnat va fer de Gannanāti, una ciutat vora el riu Diyala, la seva capital, i va construir i reconstruir molts temples.

## Les campanyes de Xamxi-Adad V contra Babilònia

Xamxi-Adad V (ca. 823 aC- 811 aC) va organitzar almenys quatre campanyes contra Babilònia. No se'n saben exactament els motius, però es pensa que va ser per venjança pels tractats que Marduk-zakir-shumi I, humiliants per als assiris, havia fet signar al seu pare Salmanassar III.
L'any 816 aC, Xamxi-Adad va iniciar la seva quarta expedició contra Marduk-balassu-iqbi. Va seguir les ribes del Tigris resseguint les muntanyes d'Ebekh (al Jebel Hamrin) i es va apoderar de diverses ciutats de la vall del riu Diyala, posant setge a la ciutat de Me-Turnat. Va saquejar algunes ciutats més, entre elles la ciutat reial de Dur-Papsukkal, propera a Der, que sembla que era una de les ciutats més importants del regne de babilònia. Aquesta ciutat va ser defensada pel mateix rei Marduk-balassu-iqbi, que tenia com a aliats a nombroses tribus de caldeus, arameus i elamites. Finalment, Xamxi-Adad sembla que va vèncer aquella coalició. El rei assiri es va retirar al seu país.
L'any següent, Xamxi-Adad va tornar a atacar, i a la vall del riu Diyala es va apoderar de diverses ciutats i de residències reials, i es va dirigir cap a Der, ciutat que va ocupar. Allà va capturar al rei Marduk-balassu-iqbi i a nombrosos presoners, que va enviar encadenats a Nínive. Xamxi-Adad diu en un text conservat en unes tauletes que va dur al seu país trenta-mil captius.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (comp.). Los imperios del antiguo oriente III: la primera mitad del primer milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 29. ISBN 8432301183.

## Vegeu també

* Història de Mesopotàmia
* Període postcassita
# Rambert I Malatesta de Sogliano

Rambert I Malatesta de Sogliano fou fill de Joan I Malatesta de Sogliano i comte sobirà de Sogliano associats a son germans Guglielmo I Malatesta de Sogliano, i Malatesta I Malatestino de Sogliano el 1299. Fou també senyor de Penabilli, Verrucchio, Roncofreddo, Scorticata, Poggio dei Berni, Ciola dei Malatesti, Montegelli, Rontagnano, Savignano di Rigo, Pietra dell'Uso, Montebello i Montepetra. Va cedir Scorticata a l'església el 1302, i el 1305 va recomprar el castell i comarca de Strigara venut pel seu pare. Fou aliat del seu parent Pandolf I Malatesta. Va morir de la pesta a Sogliano el 1348.

## Referències

* ↑ Argegni, Corrado. Condottieri, capitani, tribuni. Corrado Argegni, 1936, p. 146.
# Engyprosopon longipelvis

Engyprosopon longipelvis és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 7 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de la Xina i del Japó.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Can Calet del Pont

Can Calet del Pont és una obra eclèctica de Vilassar de Dalt (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil; està format per una planta baixa, dos pisos i terrat transitable. Del conjunt sobresurten els elements ornamentals de la façana, de tipus eclèctics i neoclàssics: la gran balconada que ocupa tot el pis principal i els trenca aigües situats damunt les obertures.
L'element decoratiu dominant és la pilastra amb un capitell compost de tipus clàssic, que ornamenta tota la planta superior de la façana, suportant les mènsules de cornisa, i emmarcant totes les obertures.
La barana del terrat presenta elements d'estil neogòtic -amb quadrifolis- i, a la seva part central, s'aixeca un petit cos ornamental que corona l'edifici. En conjunt, la casa es troba molt degradada. Té un pati bastant gran al davant.

## Història

L'edifici fou construït l'any 1896.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Calet del Pont». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 21 desembre 2019].
# Txaikovski (pel·lícula)

Txaikovski (rus: Чайковский) és una pel·lícula biogràfica soviètica dirigida per Ígor Talankin. Fou protagonitzada per Innokenti Smoktunovski en el paper del famós compositor rus Piotr Ilitx Txaikovski. Fou nominada a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa i a l'Oscar a la millor banda sonora.

## Sinopsi

Aquesta pel·lícula representa molts moments de la vida de Piotr Ilitx Txaikovski que il·lustren millor el to de la seva existència com a compositor. Dona una gran importància al patiment causat per la marxa de la seva mare quan era molt jove; la seqüència que la il·lustra al principi de la pel·lícula es repeteix al final.
S'esmenta la seva amistat, però també els seus contratemps amb Nikolai Rubinstein, que, tot i ser un amic útil en alguna ocasió, es nega a interpretar el seu primer concert de piano i després es converteix en un dels seus millors seguidors i intèrprets quan Txaikovski triomfi internacionalment.
Un altre gran amic és el servent Alioxa, quan el salva d'un intent de suïcidi i l'acompanya a tot arreu. La seva fidelitat i el seu propi sacrifici són notables; escolta les confidències del seu amo, dona la seva opinió si li demana, s'esfuma quan convé ...
També mostra seves relacions amb la baronessa von Meck, que li va romandre fidel durant molt de temps, el va ajudar molt econòmicament, el va defensar i el va aixoplugar durant la seva depressió. Tanmateix, només té una llarga i freqüent correspondència amb Vladimir Pakhulski, violinista que exerceix un paper ambigu entre els dos personatges i la filla de la baronessa, Julia.
Assistim al seu infeliç matrimoni i després al seu divorci d'Antonina Ivanovna Milukova, una admiradora les reaccions primàries que desperten la seva consternació i causen riota en els cercles aristocràtics que freqüenta. Va anar a París, on va conèixer Ivan Turguénev i al crític Herman Laroche, que no el van apreciar gaire, a la Universitat de Cambridge quan va rebre la distinció de Doctor Honoris Causa el 1893. El triomf, però, no el consolen per la ruptura amb la baronessa.

## Repartiment

* Innokenti Smoktunovski. Piotr Ilitx Txaikovski
* Antonina Xuranova - Nadejda von Meck
* Kirill Lavrov - Władysław Pachulski
* Vladislav Strjeltxik - Nikolai Rubinstein
* Ievgeni Leonov - Alioxa
* Maia Plisetskaya - Désirée Artôt
* Bruno Freindlich - Ivan Turguénev
* Alla Demidova - Julia von Meck
* Ievgeni Ievstignèiev - Herman Laroche
* Nina Agapova - Convidada
* Maria Vinogradova - dona que crida a la policia
* Nikolai Trofimov - Capità de policia
* Laurence Harvey - Narrador (versió anglesa)

## Premis

Al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1970 Innokenti Smoktunovski va rebre el Premi Sant Sebastià d'interpretació masculina i la pel·lícula una menció especial del jurat.

## Referències

* ↑ Marina Ritzarev Tchaikovsky's Pathétique and Russian Culture, p. 134
* ↑ «The 44th Academy Awards (1972) Nominees and Winners». oscars.org. [Consulta: 27 novembre 2011].
* ↑ Premis del 1970 al web del Festival de Sant Sebastià
# Maurice Meuleman

Maurice Meuleman (Mere, Erpe-Mere, Flandes Oriental, 18 d'abril de 1934 - Haaltert, 22 de desembre de 1998) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1958 i 1964. En el seu palmarès destaca la victòria al Gran Premi d'Isbergues de 1958 i l'A través de Flandes de 1961.

## Palmarès

* 1956
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica amateur
* 1958
** 1r al Gran Premi d'Isbergues
** Vencedor d'una etapa al Tour del Sud-est
* 1959
** 1r a l'Elfstedenronde
* 1960
** Vencedor d'una etapa al Tour del Nord
* 1961
** 1r a l'A través de Flandes i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Quart Creixent (grup)

Quart Creixent és un grup de música tradicional mallorquí que, d'ençà d'abril de 2001, sona arreu de l'Illa tractant de recuperar temes populars alhora que innovar amb cançons que suposin una aportació i renovació en l'àmbit de la música tradicional mallorquina, així com una ajuda per a mantenir i difondre-la.

## Discografia

* A trenc d'auba (autoedició, 2001)
* Records de Bartomeu Calatayud (Blau, 2002)
* Dos colors (Blau, 2005)

## Referències

* ↑ «Músiques d'arrel». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: abril 2013].
* 1 2 3 «Quart Creixent». Viasona. [Consulta: 27 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Quart Creixent Arxivat 2006-08-19 a Wayback Machine.
# Canillas de Río Tuerto

Canillas de Río Tuerto és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Alta.

## Etimologia

En una butlla de 1199 per la que es concedien privilegis al monestir de San Millán de la Cogolla apareix amb el nom Canellas. És una denominació que es refereix als canals pels que es conduïa l'aigua a les hortes.

## Demografia

El municipi té una superfície de 3,6 km², segons el padró municipal de 2017 té 38 habitants i una densitat de 10,56 hab/km².

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
* ↑ Sanz Yubero, José Antonio, José Ramón López de los Mozos (1º semestre 2002). «Topónimos riojanos del patrimonio emilianense en una bula de 1199. (Archivo de San Millán M. 41-52)» (en español). Berceo (142): pág. 65 a 76. ISSN 0210-8550
* ↑ «Población, superficie y densidad por municipios.». Instituto Nacional de Estadística. Arxivat de l'original el 21 de setembre de 2013.
# Santa Caterina de Perpinyà

* Per a altres significats, vegeu «Santa Caterina del Vernet».
Santa Caterina era la capella del convent de les germanes del Tercer Orde de Sant Domènec, o de Santa Caterina de Siena, de la ciutat de Perpinyà, a la comarca del Rosselló, de la Catalunya del Nord. És en el barri de Sant Mateu. El convent es trobava a mig carrer de n'Avellanet (modernament de Santa Caterina). S'establí l'any 1612 en el lloc esmentat, va esdevenir aviat un convent molt pobre, sobrevisqué per les donacions que va rebre, i després es dedicà a l'educació de noies dins d'uns hàbits cristians. Des del segle xix i fins al 1995, el convent fou ocupat pels Caputxins.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «113-Perpinyà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Perpinyà». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 185. Santa Caterina». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.
* Ros, Michelle. «Couvents et anciens couvents à Perpignan aujourd'hui». A: Perpignan. L'histoire des catholiques dans la ville. Du Moyen Age à nos jours. Actes du colloque. 10-11-12 mai 2007. Perpinyà: Archives communales de Perpignan, 2008 (Perpignan. Archives. Histoire, XI). ISBN 978-2-909444-14-7.
* Vidal, Pierre. Histoire de la ville de Perpignan. Depuis les origines jusqu'au Traité des Pyrénées. París: H. Welter, Éditeur, 1897.

## Referències

* ↑ Lloc on es troba la capella de Santa Caterina en els ortofotomapes de l'IGN
# Txaikin

Txaikin - Чайкин (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba al capdamunt del rierol Kapustnaia, a 14 km al nord-est d'Otràdnaia i a 215 km al sud-est de Krasnodar. Pertany al poble de Blagodàrnoie.
# Parentiu esquimal

El parentiu esquimal és un esquema usat en antropologia per descriure les relacions familiars de determinats grups.

## Ús

L'esquema no distingeix entre la família del pare o de la mare: un oncle, per exemple, pot ser tant germà del primer com de la segona. Els paràmetres rellevants són el sexe, la generació i la distància respecte al subjecte centre de la descripció (per això els membres més propers de la família tenen un únic nom i els més allunyats poden compartir el títol).
És l'esquema propi de les cultures occidentals i, si bé agrupa moltes famílies per la població que pertany a aquestes cultures, és relativament anòmal en l'esquema general del parentesc (encara que per l'etnocentrisme els seus termes es preguin de referència per a les traduccions).