OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Microplumeria

Microplumeria és un gènere monotípic amb una única espècie: Microplumeria anomala (Müll.Arg.) Markgr., que pertany a la família de les Apocynaceae. És originari de la conca de l'Amazones i es distribueix a Veneçuela, Colòmbia i Brasil a l'Amazònia.

## Taxonomia

El gènere va ser descrit per (Müll.Arg.) Markgr. i publicat a Notizblatt des Botanischen Gartens und Museums zu Berlin-Dahlem 13(119): 458. 1937.

### Sinònims

* Aspidosperma sessilis Huber, Bull. Soc. Bot. Genève 6: 200 (1914 publ. 1915).
* Aspidosperma anomalum Müll.Arg. basiònim
* Cylindrosperma anomalum (Müll. Arg.) Ducke
* Microplumeria sprucei Baill.

## Vegeu també

* Característiques de les apocinàcies

## Referències

* ↑ «Microplumeria». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 19 novembre 2009].
* ↑ Rapini, A., Koch, I., Kinoshita, L.S., Simões, A.O., Spina, A.P. 2010. Apocynaceae in Lista de Espécies da Flora do Brasil. Jardim Botânico do Rio de Janeiro. (http://floradobrasil.jbrj.gov.br/2010/FB033725%5BEnllaç+no+actiu%5D).
* 1 2 «Microplumeria». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 28 novembre 2013].

## Bibliografia

* Forzza, R. C. & et al. 2010. 2010 Lista de espécies Flora do Brasil. http://floradobrasil.jbrj.gov.br/2010/ Arxivat 2010-05-26 a Wayback Machine..
* Funk, V. A., P. E. Berry, S. Alexander, T. H. Hollowell & C. L. Kelloff. 2007. Checklist of the Plants of the Guiana Shield (Venezuela: Amazonas, Bolivar, Delta Amacuro; Guyana, Surinam, French Guiana). Contr. U.S. Natl. Herb. 55: 1–584.
* Hokche, O., P. E. Berry & O. Huber. 2008. 1–860. In O. Hokche, P. E. Berry & O. Huber Nuevo Cat. Fl. Vasc. Venezuela. Fundación Instituto Botánico de Venezuela, Caracas.
* Steyermark, J. 1995. Flora of the Venezuelan Guayana Project.
# Milestones (pel·lícula de 1975)

Milestones és una pel·lícula dramàtica estatunidenca del 1975 dirigida per Robert Kramer i John Douglas.

## Argument

Entre l'amargor i l'esperança, la pel·lícula és un retrat d'aquells que, una dècada abans, van ser els artífexs de la contracultura dels anys 60 als Estats Units.
Es discuteixen els principals temes de l'esquerra radical nord-americana: els opressió dels indis, la Guerra del Vietnam, les relacions entre dominació, homosexualitat, vida comunitària i educació dels nens; i més generalment les dificultats d'integració a la societat industrial o la negativa a integrar-s'hi en nom de principis anarquistes."

## Crítiques

| « | La pel·lícula és un retrat d'una Amèrica canviant, a través dels testimonis d'hippies i activistes polítics. En el context de la guerra del Vietnam i la contracultura, van intentar conciliar els seus ideals amb l'estil de vida nord-americà. Filmat en 16 mm de colors vius, fa un ús innovador del so i l'edició. Convoca imatges fixes i imatges d'arxiu. Barreja seqüències escrites amb improvisacions. | » |

## Repartiment

* Mary Chapelle - Mama
* Sharon Krebs - Jane
* Jim Nolfi - Jimmy
* Grace Paley - Helen
* Susie Solf - Karen
* David C. Stone - Joe
* Joe Stork - Larry
* Paul Zimet - Peter

## Referències

* ↑ Douglas, John & Kramer, Robert (1975-10-08), Milestones, <https://www.imdb.com/title/tt0073389/>. Consulta: 13 agost 2018
* ↑ Milestones (1975), <https://www.imdb.com/title/tt0073389/plotsummary>. Consulta: 13 agost 2018
* ↑ Cinémathèque

## Enllaços externs

* Milestones a Internet Archive
# Ministeri de Finances d'Angola

El Ministeri de Finances d'Angola (portuguès: Ministério das Finanças de Angola, MINFIN) és un gabinet ministerial del govern d'Angola. Té el seu origen en 1976, i fou creat per tal de substituir a la Direcção dos Serviços de Fazenda e Contabilidade del període colonial portuguès. L'actual ministre de finances és Archer Mangueira.

## Missió

La missió del Ministeri d'Hisenda és "promoure l'ús dels recursos públics d'una manera eficaç i eficaç en interès del desenvolupament sostingut, dins l'interès nacional i la integració regional, en un marc d'estabilitat macroeconòmica, promoure i estimular l'activitat econòmica en condicions de mercat competitives promoure la distribució equitativa de la redistribució de l'ingrés nacional mitjançant l'aplicació de polítiques fiscals i els ingressos i els preus correctius."

## Llista de Ministres de Finances

| Ministre | Des de | Fins |
| Saidy Vieira Dias Mingas | Novembre 1975 | Maig 1977 |
| Ismael Gaspar Martins | Agost 1977 | Agost 1982 |
| Agosto Teixeira Jorge de Matos | Agost 1982 | Juny 1990 |
| Aguinaldo Jaime | Juny 1990 | Abril 1992 |
| Mário de Alcântara Monteiro | Abril 1992 | Desembre 1992 |
| Salomão José Luheto Xirimbimbi | Desembre 1992 | Febrer 1993 |
| Manuel Carneiro | Febrer 1993 | Març 1994 |
| Álvaro Arnaldo Craveiro | Març 1994 | Maig 1995 |
| Agosto da Silva Tomás | Maig 1995 | Març 1996 |
| Mário de Alcântara Monteiro | Març 1996 | Juny 1999 |
| Joaquim D. C. David | Juny 1999 | Octubre 2000 |
| Júlio M. V. Bessa | Octubre 2000 | Desembre 2002 |
| José Pedro de Morais | Desembre 2002 | Octubre 2008 |
| Eduardo Leopoldo Severim de Morais | Octubre 2008 | Febrer 2010 |
| Carlos Alberto Lopes | Febrer 2010 | Maig 2013 |
| Armando Manuel | Maig 2013 | 5 de setembre de 2016 |
| Archer Mangueira | 5 de setembre de 2016 | Present |

## Referències

* ↑ «Angola: Chefe de Estado remodela Executivo» (en portuguès). ANGOP. Agência Angola Press [Luanda, Angola], 06-09-2016 [Consulta: 15 setembre 2016].
* ↑ «História» (en portuguès). Luanda, Angola: Ministério das Finanças, 2014. [Consulta: 15 setembre 2016].
* ↑ «Missão, Visão e Valores» (en portuguès). Luanda, Angola: Ministério das Finanças, 2014. [Consulta: 15 setembre 2016].
# Miguel Fernández

* No s'ha de confondre amb Miguel Hernández.
Miguel Fernández és el nom dels següents personatges:
* Miguel Fernández Martín (Granada, 1950), poeta i escriptor espanyol en castellà i en esperanto
* Miguel Fernández-Pacheco y Fernández (Jaén, 1944), il·lustrador i escriptor de Jaén
* Miguel Ángel Fernández Ordóñez (Madrid, 1945), economista i funcionari espanyol que ha format part de diversos governs socialistes
* Fernando Miguel Fernández Escribano (Màlaga, 1979), futbolista andalús
* José Miguel Fernández Cabrera (Santa Cruz de Tenerife, 1965), futbolista professional canari que ocupava la posició de migcampista
# Mitridates IV de Pàrtia

Mitridates IV fou rei de Pàrtia del 115 al 116 i del 129 al 140.
Era germà del rei Osroes I.
El 115, durant la invasió de Trajà, es va proclamar rei per lluitar contra els romans a Mesopotàmia, i va associar al seu fill Sanatrokes II, però foren derrotats el 116 i Trajà va poder imposar com a rei al fidel proromà Partamaspades.
A la mort d'Osroes I, que probablement no tenia fills, Mitridates, el seu germà, el va succeir, tot i que els nobles preferien a Vologès III que dominava les regions orientals. Mitridates va dominar només la part occidental de l'Imperi. Els romans es van inclinar pel seu rival Vologès III al que van considerar amic de Roma.
Va morir el 140 durant un atac a la província romana de Commagena. El seu fill Sanatrokes II el va precedir en la mort també en lluita contra els romans. Llavors la noblesa va reconèixer rei a Volagès III de la Pàrtia Oriental.
| Precedit per: Osroes I | Imperi Part | Succeït per: Volagès III |
# Molí de Prats

El Molí de Prats és un molí del municipi de Prats i Sansor (Cerdanya) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Té un bon estat de conservació. L'edifici de planta poligonal, és format per construccions en unió que en origen van tenir una funció per separat, la principal com a molí. Actualment s'utilitza com a habitatge, si bé els propietaris no hi tenen la seva residència habitual. La construcció en maçoneria, algunes parts amb teulades d'una o dues vessants, conserva el seu aspecte original gràcies a alguns elements originals: a la façana principal es conserva una arcada que dona accés a un porxo d'entrada a l'habitatge, és un arc de mig punt de sardinell. A l'interior, es conserven diferents elements originals del molí, com ara diverses moles, la grua o agafador de les moles, la sitja pel blat, i eines de mà diverses relacionades amb el funcionament del molí. A l'exterior, la séquia està en molt bon estat i és operativa actualment, així com la roda metàl·lica que fa moure l'eix del molí.
Encara utilitzen la força hidràulica que accionava el molí per fer llum, aquesta els arriba per una séquia que ve de Sanavastre i va fins a Santa Eugènia, des d'on pel torrent de Carcadés torna al Segre, el recorregut total d'aquesta séquia és d'uns 17km.

## Història

Aquest molí va deixar de funcionar als anys setanta del segle xx.

## Referències

* 1 2 3 «Molí de Prats». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 desembre 2015].
# Mikladalur

Mikladalur és un petit poble de l'illa de Kalsoy, a les illes Fèroe. Tenia una població de 27 habitants el 2021 i administrativament pertany al municipi de Klaksvík.
El seu nom significa "gran vall", per la seva localització en una vall d'origen glacial a la costa nord-oriental de l'illa. L'activitat agrícola ha estat la principal ocupació dels seus pobladors des de temps remots. Igual que els altres pobles de Kalsoy, l'única via d'accés a Mikladalur havia estat per mar, però a la dècada de 1980 va quedar comunicat amb Trøllanes, al nord, i amb Húsar, al sud, gràcies a la construcció d'un sistema de cinc túnels.
El poble de Mikladalur és antic. Apareix ja a la Carta de les Ovelles, un decret agrari del 1298, i a la Carta dels gossos del segle XIV i esmenten Mikladalur en les estipulacions sobre ovelles i gossos. En el seu llibre Færøske Kongsbønder, Anton Degn n'anomena els arrendataris de terres el 1584, i en els registres parlamentaris s'hi pot llegir que s'hi va celebrar una assemblea a l'església i al cementiri del poble el 1646.
Des de 1908 fins a 2009, el poble va ser la capital del municipi de Mikladalur, que incloïa a més al poble de Trøllanes. El 2009, però, el municipi va desaparèixer en integrar els seus dos pobles al municipi de Klaksvík, el més important de la regió.
L'església de pedra de la ciutat data de 1859.

## Referències

* ↑ «Statistical Database» (en anglès). [Consulta: 23 juliol 2019]. «Base de dades estadística de les Illes Fèroe»
* ↑ «Mikladalur» (en danès). Faroe Islands. [Consulta: 23 juliol 2019].
* ↑ «Mikladalur» (en anglès). Visit Kalsoy. [Consulta: 23 juliol 2019].
* ↑ «Mikladalur» (en feroès). Fólkakirkjan. [Consulta: 23 juliol 2019].

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe.
* Llista de túnels de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament de Klaksvík.
# Model de clima global

Un model de circulació general (en anglès: general circulation model, GCM) és un model matemàtic de la circulació general de l'atmosfera planetària o de l'oceà basada en les equacions de Navier–Stokes sobre una esfera rotativa en termes termodinàmics per diferent fonts d'energia (radiació, calor latent). Aquestes equacions són la base per a complexos programes d'ordinador que es fan servir per a la simulació de l'atmosfera o els oceams de la Terra. S'apliquen els models GCMs (AGCM i OGCM) en la predicció meteorològica i per les projeccions sobre el canvi climàtic. Hi ha versions per a l'escala de dècades i de segles. Aquests models numèrics estan basats en la integració d'una gran varietat d'equacions de dinàmica de fluids, química i de vegades de biologia.

## Models de clima a internet

* National Operational Model Archive and Distribution System Arxivat 2016-01-30 a Wayback Machine. (NOMADS) is a NOAA Web-services based project providing both real-time and retrospective format independent access to climate and weather model data.
* Dapper/DChart Arxivat 2011-12-23 a Wayback Machine. – plot and download model data referenced by the Fourth Assessment Report (AR4) of the Intergovernmental Panel on Climate Change.
* http://www.hadleycentre.gov.uk/research/hadleycentre/models/modeltypes.html Arxivat 2008-10-13 a Wayback Machine. – Hadley Centre for Climate Prediction and Research – general info on their models
* http://www.ccsm.ucar.edu/ Arxivat 2008-10-06 a Wayback Machine. – NCAR/UCAR Community Climate System Model (CCSM)
* http://www.climateprediction.net Arxivat 2009-02-27 a Wayback Machine. – do it yourself climate prediction
* http://www.giss.nasa.gov/tools/modelE/ – the primary research GCM developed by NASA/GISS (Goddard Institute for Space Studies)
* http://edgcm.columbia.edu/ Arxivat 2015-03-23 a Wayback Machine. – the original NASA/GISS global climate model (GCM) with a user-friendly interface for PCs and Macs
* http://www.cccma.bc.ec.gc.ca/ Arxivat 2006-11-24 a Wayback Machine. – CCCma model info and interface to retrieve model data
* http://nomads.gfdl.noaa.gov/CM2.X/ Arxivat 2019-07-06 a Wayback Machine. – NOAA / Geophysical Fluid Dynamics Laboratory CM2 global climate model info and model output data files
* http://www.climate.uvic.ca/ – University of Victoria Global climate model, free for download. Leading researcher was a contributing author to the recent IPCC report on climate change.

## Referències

* ↑ «: The First Climate Model». NOAA 200th Celebration, 2007. [Consulta: 20 abril 2010].

## Enllaços externs

* Climate Simulations for 1951–2050 with a Coupled Atmosphere–Ocean Model by Sun and Hansen (2003)
# Mitterberg

Mitterberg és un antic municipi que des de l'any 2015 està integrat, junt amb Sankt Martin am Grimming, al nou municipi de Mitterberg-Sankt Martin.
Es troba dins del districte de Liezen a Estíria, Àustria. A una altitud de 709 m i tenia 11150 habitants (2013).
# Mohamed Ali Samatar

Muhammad Ali Samatar (somali Maxamed Cali Samatar) (nascut el 1931) és un polític i militar somali, antic primer ministre de Somàlia, figura clau als anys setanta i vuitanta.
Samatar fou un important militar del grup proper a Barre. Va servir com a comandant de l'exèrcit, vicepresident i ministre de Defensa del 1980 al 1986 i l'1 de febrer de 1987 fou nomenat primer ministre, càrrec que havia estat suprimit des de l'1 de novembre del 1969. Van conservar el càrrec fins al 3 de setembre de 1990. El general Samatar era un home d'esquerres però d'un sub clan poc influent, client dels majeerteen; el 1988 Barre va patir un greu accident d'automòbil i fou portat a Aràbia Saudita per la recuperació; en absència seva, Samatar va dirigir el país però no es va aprofitar per assegurar-se la successió, per la que ja lluitaven el ministre d'exteriors Abdarrahman Jama Barre (germà de la mare de Siad Barre) i el fill del dictador, Maslah Barre. El president es va recuperar i Samatar no va tenir cap problema en retornar a un segon pla.
El gener del 1990 Siad Barre el va cessar intentant donar el càrrec a un membre de l'oposició moderada però cap polític rellevant va acceptar el nomenament i Samatar fou confirmat. Però fou cessar altre cop el setembre i substituït per l'issaq nordista Mohamed Hawadle Madar en un intent de desactivar la rebel·lió dels issaqs (Moviment Nacional Somali).
Durant el període que fou ministre de defensa i primer ministre les forces armades foren acusades d'atrocitats i violacions dels drets humans, encara que no hi va participar personalment. Les principals violacions foren contra els issaq del nord, que donaven suport al Moviment Nacional Somali, destacant els bombardejos d'Hargeisa i Burao, les dos principals ciutats que havien caigut almenys en part en mans dels rebels (1988); Hargeisa fou parcialment destruïda. L'exèrcit dirigit pel general Muhammad Siad Hersi, àlies Morgan, gendre del president, va matar almenys a 5000 civils i 400.000 es van refugiar a Etiòpia.
El 10 de novembre del 2004 el Centre per la Justícia i la Responsabilitat de San Francisco va posar una denúncia contra Ali Samatar, acusat de violacions greus dels drets humans, com a superior jeràrquic o polític dels que van fer les matances. De moment el judici no s'ha resolt.

## Enllaços externs

* http://www.cja.org/cases/samantar.shtml Arxivat 2008-03-19 a Wayback Machine.
* http://www.somalilandforum.com/rsoladmin.php?func=read&id=12
* http://www.washingtonpost.com/wp-dyn/articles/A43102-2004Nov11.html
# Monte Tambura

El Monte Tambura és una muntanya de 1.891 metres dels Alps Apuans, que es troba entre les províncies de Lucca i de Massa i Carrara (Itàlia).
És el segons cim més alt de la serra, després del Monte Pisanino. El Tambura forma part del Parc Natural Regional dels Alps Apuans.

## Referències

* ↑ «Apuane, Alpi-» (en italià). Sapere.it.

## Enllaços externs

* «Monte Tambura» (en anglès). SummitPost.org. [Consulta: 28 novembre 2014].
* «Monte Tambura» (en anglès). CamptoCamp. [Consulta: 28 novembre 2014].
# Mont Soira

El Soira, Emba Soira o Sowera és la muntanya més alta d'Eritrea. S'eleva fins als 3.018 metres sobre el nivell del mar o forma part de les Terres Altes d'Eritrea, a orient de la Gran Vall del Rift que travessa Eritrea i s'uneix al mar Roig. La muntanya està situada a la part sud-est de la regió de Debub, al centre d'Eritrea. A causa de la seva altitud, la regió circumdant gaudeix d’un clima temperat.

## Referències

* ↑ «Soira - Peakbagger.com». [Consulta: 18 gener 2021].
* ↑ Encyclopaedia Aethiopica. Wiesbaden: Harrassowitz, 2003-2014, p. 222. ISBN 3-447-04746-1.
# Montes Pyrenaeus

Montes Pyrenaeus és una serralada de la Lluna. El sistema muntanyenc s'inicia en el sud-oest del brocal del cràter inundat de lava Gutenberg (el seu punt més septentrional) i s'estén cap al sud fins a aconseguir la vora oriental del Mare Nectaris.
Les coordenades selenogràfiques del centre de la serralada són 15.6° S, 41.2° E, i posseeix una longitud aproximada de 164 km. Johannes Mädler va ser qui li va assignar el nom llatí dels Pirineus, la serralada situada al llarg de la frontera entre França i Espanya.

## Vegeu també

* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Montes Pyrenaeus". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 22 juny 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 22 juny 2018].
# Molodiójnoie

«Molodiójnoie» té aquests significats:
* Molodiójnoie (Primórie), localitat del krai de Primórie, a Rússia
* Molodiójnoie (Sakhalín), localitat de l'óblast de Sakhalín, a Rússia
* Molodijne (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna
# Molodiojni (Calmúquia)

* Per a altres significats, vegeu «Molodiojni».
Molodiojni (en rus: Молодёжный) és un poble (un possiólok) de Calmúquia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 25 habitants. Pertany al districte municipal de Priiútnoie.

## Referències

* ↑ «Климат: Амтя Уста». Arxivat de l'original el 2015-02-27.
* ↑ «усн». Arxivat de l'original el 2014-10-17.
* ↑ «L-38 карты Генштаба СССР. Элиста, Черкесск, Пятигорск, Волгодонск». Arxivat de l'original el 2014-10-17.
# Molodiojni (Khabàrovsk)

* Per a altres significats, vegeu «Molodiojni».
Molodiojni (en rus: Молодёжный) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2018 tenia 1.250 habitants. Pertany al districte rural de Komsomolsk na Amure.

## Referències

* ↑ «Бельговское сельское поселение - Поселения - О районе - Официальный сайт администрации Комсомольского муниципального района». raion-kms.khabkrai.ru. Arxivat de l'original el 2019-03-22. [Consulta: 22 març 2019].
# Moló (molí)

Un moló és un tipus de molí de vaivé propi de l'Edat del Bronze i l'edat del ferro de les Illes Balears (Menorca i Mallorca). Està compost per una peça superior mòbil (de forma similar a una nau invertida) i una peça inferior, fixa, amb la superfície plana. Es caracteritza per les enormes dimensions de la seva part mòbil (fins a cinquanta quilos en el cas d'alguns exemplars menorquins).

## Funcionalitat i utilització

Les anàlisis realitzades sobre la superfície activa d'alguns d'aquests instruments han permès constatar que varen ser utilitzats per moldre cereals i, en alguns casos, sal i peix (possiblement peix sec). Les parts mòbils d'aquest tipus de molí són extraordinàriament abundants en els poblats durant l'etapa talaiòtica i el talaiòtic final i es van reutilitzar, molts cops, com a elements constructius (en murs, paviments i llars de foc).

## Material de fabricació

Les matèries primeres que es varen utilitzar en la confecció d'aquests útils són diferents tipus de roques sedimentàries. En el cas dels exemplars procedents de Menorca, predominen les sorrenques i els microconglomerats.

## Vegeu també

* Cultura talaiòtica
* Període pretalaiòtic a Menorca
* Període talaiòtic a Menorca

## Referències

* ↑ MASCARÓ PASARIUS, J. (1958-59) “Molinos de mano prehistóricos” a Boletin de la Sociedad Arqueológica Luliana, 593-599, XXXI, Palma.
* ↑ PORTILLO, M.; LLERGO Y.; FERRER, A.; ANGLADA, M.; PLANTALAMOR, LL.; ALBERT, R. M. (2014): “Actividades domésticas y molienda en el asentamiento talayótico de Cornia Nou (Menorca, Islas Baleares): resultados del estudio de microfósiles vegetales”. Revista d'Arqueologia de Ponent, 24, 265-275.
* ↑ JUAN, G.; PONS, J. (2005) "Talatí de Dalt 1997-2001. 5 anys d'investigació a un jaciment tipus de Menorca". Maó: Treballs del Museu de Menorca 29.
* ↑ FERRER, A.; JUAN, G.; LARA, C.; PONS, J. (2011) El jaciment de Torre d'en Galmés (Alaior, Menorca). Les intervencions d'Amics del Museu de Menorca: Cercle 7, a III Jornades d'Arqueologia de les Illes Balears (Maó, 3 i 4 d'octubre, 2008): 109-117. Menorca: Consell Insular de Menorca, Llibres del Patrimoni Històric i Cultural 4.
* ↑ FERRER, A. (2011) “El procesado de los cereales en Menorca (Islas Baleares, España) durante la Edad del Hierro. Una aproximación a partir de la etnología y la arqueología experimental” a La investigación experimental aplicada a la Arqueología. Granada.