OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mirella Cortès i Gès

Mirella Cortès i Gès (Sallent, 17 d'agost de 1958) és una política catalana, que ha estat alcaldessa de Sallent i senadora al Senat d'Espanya en la XI i XII Legislatura, on fa de portaveu del grup d'Esquerra.
Ha treballat com a mestra d'ensenyament primari a l'Escola Vedruna i ha format part d'entitats de Sallent com l'Elenc Teatral Sallentí, la Colla Gegantera, el Carrilet i Sallent Decideix.
Militant d'Esquerra Republicana de Catalunya, a les eleccions municipals de 2003 fou escollida alcaldessa de Sallent mercè una coalició amb dues altres forces polítiques. Aquest pacte no es va poder reeditar en eleccions posteriors i a les eleccions municipals de 2007 i 2011 fou regidora a l'oposició. Poc després fou nomenada secretària de Política Municipal d'ERC al Bages.
A les eleccions generals espanyoles de 2015 va figurar en el número 6 la llista d'ERC per la circumscripció de Barcelona, i no fou escollida. Nogensmenys, el gener de 2016 fou proposada com a senadora designada pel Parlament de Catalunya en la XI legislatura, càrrec per al qual fou reelegida el 4 de maig de 2018, actuant de portaveu del grup d'ERC al Senat.

## Referències

* 1 2 «CORTÈS GÈS, MIRELLA. Biografia» (en castellà). Senado de España. [Consulta: 1r juliol 2023].
* ↑ «Mirella Cortès Gès». Esquerra Republicana de Catalunya. [Consulta: 1r juliol 2023].
* ↑ Coneix-me al seu blog
* ↑ Alcaldes de Sallent Arxivat 2016-04-05 a Wayback Machine. a municat
* ↑ Mirella Cortés (Sallent), candidata de la regional de la Catalunya Central al Congrés dels Diputats a lweb d'ERC, 4 de novembre de 2015
* ↑ La sallentina Mirella Cortés anirà de 6 a la llista d'ERC per al 20-D, naciodigital.cat, 7 de novembre de 2015
# Mineria a Guinea Bissau

La mineria a Guinea Bissau es limita a l'extracció a petita escala de materials de construcció, com ara d'argila, granit, pedra calcària, sorra i grava. Les prospeccions minerals potencials del país inclouen bauxita, diamant, or, minerals pesats, petroli i fosforita.

## Fosfats

Els dipòsits de fosfats van ser identificats fa uns 40 anys a la regió de Farim. Es van completar els estudis de viabilitat en la dècada de 1980, però des de llavors cap companyia ha estat capaç d'iniciar l'explotació. El dipòsit de fosfats de Farim té recursos estimats de més de 166 tones en una qualificació del 29% P2O5.
Red Back Mining Inc. a través de la seva filial Champion Industrial Minerals (CIM) va dur a terme una concessió per a l'extracció i després de completar una avaluació tècnica i de mercat l'any 2003, l'empresa va arribar a la conclusió que el projecte havia avançat a una etapa en què es requeria un nivell de'experiència en el desenvolupament, en l'operativitat i la comercialització que estava més enllà de la capacitat de la CIM. Des de llavors, la companyia ha intentat localitzar un soci adequat per desenvolupar el dipòsit Farim o vendre'l. Durant els últims 10 anys les llicències van canviar de mans entre les empreses per raons similars a les avançades per la CIM, és a dir, la incapacitat tècnica per a realitzar el treball requerit. Més recentment, s'ha concedit una llicència a GB Minerals, que va signar el 2009 un acord de producció amb el govern de Guinea Bissau.

## Bauxita

S'han identificat dipòsits de bauxita vora Madina do Boé des de la dècada de 1950. Aleshores mai van estar comercialment viable a causa dels baixos preus mundials. A mesura que les perspectives econòmiques s'han tornat més atractives que en les passades dècades es va concedir un contracte d'arrendament a una empresa anomenada Bauxite Angola el 2007, el que ha fet que recentment s'anunciïn inversions de fins a 500 milions de dòlars.

## Referències

* 1 2 3 4 Omayra Bermúdez-Lugo. "The Mineral Industries of The Gambia, Guinea-Bissau, and Senegal". 2005 Minerals Yearbook. U.S. Geological Survey (August 2007). This article incorporates text from this U.S. government source, which is in the public domain.
* 1 2 3 «Natural resources in Guinea-Bissau: Getting it right from the start». Arxivat de l'original el 2016-01-26.
* ↑ «Farim Phosphate | GB Minerals LTD.». Arxivat de l'original el 2016-01-26.
* ↑ «Bauxite Angola plans to resume mining in Guinea-Bissau | Macauhub English» (en anglès).
# Minerbio

Minerbio (en dialecte bolonyès: Mnirbi o Mnérbi) és un comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Bolonya (antiga província de Bolonya), a la regió italiana d'Emília-Romanya, situat uns 15 km al nord-est de Bolonya.
Minerbio limita amb els següents municipis: Baricella, Bentivoglio, Budrio, Granarolo dell'Emilia i Malalbergo.
L'1 de gener de 2018 tenia 8.760 habitants.

## Ciutats agermanades

Minerbio està agermanat amb:
* Camugnano, Itàlia
* Hirrlingen, Alemanya
* Hajós, Hongria

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 16 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Minerbio - Lloc web oficial (italià)
# Mitridates II d'Ibèria

Mitridates o Mirdat II d'Ibèria (en georgià მირდატ II, llatinitzat com a Mithridates) fou un rei d'Ibèria de la dinastia arsàcida que va regnar del 249 al 265. Va succeir al seu pare Bakur I.
Mitridates és únicament conegut per la Crònica georgiana que indica solament que fou el 22è rei d'Ibèria, que era fill de Bakur (Bacurius) i que va regnar un total de setze anys.
Cyril Toumanoff considera que va haver de fer front entre els anys 260 i 265 a la revolta d'Hamazasp III d'Ibèria, que es va proclamar rei i seria un descendent reial o suposat de la dinastia artàxida que hauria tingut el suport de Sapor I, el xa de la dinastia sassànida que havia pres el poder a Pèrsia en detriment de la dinastia arsàcida de Pàrtia i havia expulsat del tron d'Armènia a una branca menor de la mateixa família.

## Referències

* Cyrille Toumanoff, Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au XIXe siècle : Tables généalogiques et chronologiques, Roma, 1990, pàg. 90.
# Mitílides

El mitílides (Mytilida) són un ordre de mol·luscs bivalves que inclou el populars musclos, entre d'altres moltes espècies.

## Taxonomia

L'ordre Mytilida inclou 460 espècies actuals en tres famílies, dues d'elles extintes:

### Superfamília Modiolopsoidea P. Fischer, 1886 †

* Família Goniophorinidae Sánchez, 2006 †
* Família Modiolopsidae P. Fischer, 1886 †

### Superfamília Mytiloidea Rafinesque, 1815

* Família Mytilidae Rafinesque, 1815

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Mytilida». [Consulta: 10 març 2021].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 10 març 2021].
# Mitten in Deutschland: NSU

Mitten in Deutschland: NSU (en alemany Enmig a Alemanya: NSU) és una minisèrie de televisió alemanya estrenada el 2016 a Das Erste. Consta de tres episodis i dramatitza els esdeveniments reals i personatges de Clandestinitat Nacionalsocialista (en alemany: Nationalsozialistischer Untergrund (NSU)), un grup terrorista neonazi descobert al novembre de 2011.
La sèrie va ser distribuïda per Netflix a nivell internacional en 2016.

## Argument

El primer episodi mostra com Beate Zschäpe es va endinsar en el grup, al costat d'Uwe Mundlos i Uwe Böhnhardt. El segon episodi se centra en les víctimes dels seus atacs, i el tercer en les investigacions policials que van descobrir i desemmascaren al grup.

## Repartiment

* Anna Maria Mühe com a Beate Zschäpe
* Albrecht Schuch com a Uwe Mundlos
* Sebastian Urzendowsky com a Uwe Böhnhardt

## Referències

* ↑ «Das Jackboot: Don't Sleep on Netflix’s ‘NSU: German History X’ | Village Voice». [Consulta: 2 setembre 2017].
* ↑ Newsome, Brad «German History X on Netflix, a neo-Nazi group incited the murder of immigrants» (en anglès). The Sydney Morning Herald, 04-08-2016 [Consulta: 2 setembre 2017].

## Enllaços externs

* Mitten in Deutschland: NSU a Das Erste
* Episodi 1 a Youtube
* Episodi 2 a Youtube
* Episodi 3 a Youtube
# Monte São João

Monte São João és una petita muntanya a la part central de l'illa de São Vicente a Cap Verd. La seva elevació és de 153 m. Es troba 3 km al sud-oest de la capital de l'illa, Mindelo.

## Vegeu també

* Llista de muntanyes de Cap Verd

## Enllaços externs

* Monte São João a mindelo.info (francès)
# Monte Disgrazia

El Monte Disgrazia (llombard: Munt Des'giascia) és una muntanya dels Alps italians. Culmina a una altitud de 3.678 metres per sobre del nivell del mar.

## Referències

* ↑ Reynolds, Kev. Walking in the Alps: A comprehensive guide to walking and trekking throughout the Alps (en anglès). 2a ed.. Cicerone Press Limited, p. 260. ISBN 9781849654388.
# Mont Song

El mont Song o Songshan (xinès: 嵩山; pinyin: Sōng Shān) és una de les cinc muntanyes sagrades del taoisme. Està situada a la província de Henan, a la ribera sud del riu Groc. Com les altres muntanyes taoistes, és en realitat un conjunt de muntanyes que, en aquest cas, assoleixen els 1.500 m.
Songshan és la muntanya central de les cinc muntanyes taoistes. Les altres conformen els quatre punts cardinals. És la central per la seva posició geogràfica i per ser la més visitada pels emperadors. Als seus peus hi ha la ciutat de Dengfeng, que conté nou llocs considerats Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.

## El geoparc

En aquest lloc hi ha també un geoparc (el Songshan Stratigraphic Structure National Geopark) pertanyent a un programa de la UNESCO creat per conservar llocs d'interès geològic. En aquest cas, la unió de tres orogènesis: Songyang, de 2.500 milions d'anys; Zhingyue, de 1.850 milions d'anys, i Shaolin, de 570 milions d'anys.

## Els temples

La muntanya Song i la seva rodalia són populars pels seus temples budistes i taoistes. Destaca sobretot un famós monestir budista, el temple de Shaolin, considerat lloc de naixement del budisme zen. Conté a part d'això la col·lecció de stupes més gran de la Xina. Aquí es va instal·lar el primer patriarca del temple Shaolin, el monjo indi Batuo, en l'honor del qual l'emperador Xiaowen de Wei del Nord va construir aquest temple el 495.
També hi ha el temple taoista de Zhongyue, un dels primers temples taoistes del país. Tant aquest com el temple Shaolin són Patrimoni Mundial.

## Referències

* http://whc.unesco.org/en/tentativelists/5336/.
* http://whc.unesco.org/en/list/1305/.

## Enllaços externs

* http://discoverchina.info/tag/mount-song/.
# Mont Spurr

El Mont Spurr (en anglès Mount Spurr) és un estratovolcà que es troba a les Muntanyes Tordrillo, Alaska. Deu el seu nom al geòleg i explorador del Servei Geològic dels Estats Units Josiah Edward Spurr, que encapçalà una expedició a la zona el 1898.
El 1992 va patir una important erupció.

## Referències

* ↑ Spurr reported activity Arxivat 2015-07-12 a Wayback Machine. a avo.alaska.edu] (anglès)

## Enllaços externs

* Mount Spurr a usgs.gov (anglès)
# Montedoro

Montedoro (sicilià Muntidoru) és un municipi italià, dins de la província de Caltanissetta. L'any 2007 tenia 1.706 habitants. Limita amb els municipis de Bompensiere, Canicattì (AG), Mussomeli, Racalmuto (AG) i Serradifalco.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Federico Messana | Llista cívica |

## Agermanaments

* Saint-Nicolas (Lieja)
* Vaulx-en-Velin (Roine-Alps)
# Montefeltrano I Montefeltro

Montefeltrano I Montefeltro (1135-1202) va ser fill i successor d'Antoni I Montefeltro. Va heretar el comtat de Pietrarubbia a la mort del seu oncle Galeazzo. Va enviar tropes en ajut d'Enric IV a Sicília. El 1172 va ajudar al bisbe de San Leo a restaurar Il Duomo.
Va morir a San Leo el 1202. va deixar dos fills: Bonconte I Montefeltro i Tadeu I Montefeltro
# Mont-Saint-Guibert

Mont-Saint-Guibert (en való Mont-Sint-Gubiet) és un municipi belga del Brabant Való a la regió valona. Comprèn les viles de Corbais i Hévillers. Està vorejat pels rius Orne i Thyle. El 2022 tenia 8.081 habitants.

## Referències

* ↑ «Walloon Brabant Province (Sub-Municipalities)» (en anglès), 1 gener 2022. [Consulta: 21 setembre 2024].
# Moise Kean

Moise Bioty Kean (mɔis kin; Vercelli, 28 de febrer de 2000) és un futbolista professional italià que juga com a davanter per l'Everton FC anglès i per l'equip nacional italià.
Kean va començar la seva carrera amb la Juventus el 2016, guanyant el doblet italià en la seva primera temporada al club. Va passar la següent temporada cedit a l'Hellas Verona abans de tornar a la Juventus la següent temporada, i va guanyar un altre títol de la Serie A el 2019. L'agost d'aquell any, va fitxar per l'Everton anglès.
A nivell internacional, Kean va debutar amb la selecció italiana absoluta el 2018. És el jugador més jove en haver marcat amb Itàlia en un partit de competició.

## Referències

* ↑ «Moise Kean: Overview». ESPN.
* ↑ «Moise Kean: Overview». Premier League.

## Enllaços externs

* Perfil a la web de l'Everton F.C.
* Moise Kean – Perfil FIGC – Itàlia sub-21 (italià)
* Moise Kean – Perfil FIGC – Itàlia (italià)
# Molochio

Molochio és un comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Reggio de Calàbria, a la regió italiana de Calàbria, situat a uns 80 km al sud-oest de Catanzaro i a uns 40 km al nord-est de Reggio de Calàbria. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 2.454 habitants.
Molochio limita amb els municipis següents: Ciminà, Cittanova, Taurianova, Terranova Sappo Minulio i Varapodio.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 3 febrer 2020].
# Monument de la Dona del Pescador

El Monument de la Dona del Pescador és una escultura situada entre el Port d'en Perris i la Punta, al municipi de l'Escala (Alt Empordà). Col·locada el 1991, és una obra de Xavier Vila Mitjà, que representa una dona amb dues criatures mirant a l'horitzó per on ha de tornar el seu home en la barca.

## Referències

* ↑ «Monument de la Dona del Pescador». Web oficial de Turisme de l'Escala-Empúries.
# Mount Gretna Heights

Mount Gretna Heights és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 360 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mount Gretna Heights tenia 360 habitants, 168 habitatges, i 111 famílies. La densitat de població era de 1.069,2 habitants/km².
Dels 168 habitatges en un 19,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,9% hi vivien parelles casades, en un 4,2% dones solteres, i en un 33,9% no eren unitats familiars. En el 29,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,63.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,8% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 33,6% de 45 a 60 i un 18,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.354 $ i la renda mediana per família de 54.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.750 $ mentre que les dones 36.250 $. La renda per capita de la població era de 25.996 $. Cap de les famílies i el 4,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mount Gretna Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mount Gretna Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mount Hillaby

Mount Hillaby (336 metres) és el punt més alt de l'illa de Barbados al Carib oriental. El cim està al municipi de Saint Andrew, immediatament a sobre de l'àrea coneguda com a Districte d'Escòcia, al nord i est del cim, que comprèn vells sediments geològics erosionats.

## Referències

* ↑ UNESCO: The Scotland District of Barbados - UNESCO World Heritage Centre
* ↑ Carrington, Sean. A~Z of Barbados Heritage. Macmillan Caribbean Publishers Limited, 2007, p. 25. ISBN 0-333-92068-6.

## Enllaços externs

* Mount Hillaby & the Scotland District - Pàgina web del Centre UNESCO World Heritage
* Mont Hillaby - Pàgina web de peakvisor.
# Monal de l'Himàlaia

El monal de l'Himàlaia (Lophophorus impejanus) és un faisà, per tant un ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita boscos clars en zones abruptes de l'Himàlaia a l'est de l'Afganistan, nord del Pakistan i l'Índia i zona adjacent del Tibet meridional.
# Moto Club Tot Motor els Reguers

El Moto Club Tot Motor els Reguers és una entitat esportiva catalana dedicada al motociclisme amb seu a Tortosa, Baix Ebre. Presidit per Miguel Vidal Sabaté, organitza la Lliga Catalana de motocròs. El 2013 posà en marxa de nou el Campionat de Catalunya de motocròs al circuit dels Reguers en col·laboració amb el Moto Club Roquetes.

## Referències

* ↑ «Tot Motor els Reguers Moto Club». enciclopedia.cat. GEC - Enciclopèdia de l'esport català. [Consulta: 9 juny 2016].
# Motor Chrysler 3.3

El motor Chrysler 3.3 ha estat el primer motor de Chrysler en configuració V6 de 60 graus per a vehicles de tracció davantera, i el primer 6 cilindres que no s'ha basat en un V8; fou dissenyat per substituir als 3.0 V6 subministrats per Mitsubishi. Amb una configuració OHV, va ser presentat l'any 1990; d'ençà avui se segueixen fabricant a la fàbrica de Trenton, Michigan.
Existeixen principalment 2 variants: La configuració 3.3 L i 3.8 L; les variants 3.5L, 3.2L, 2.7L i 4.0L V6 són de disseny OHC.
Motor semblants a aquest són el Motor Vulcan V6 de Ford i el Motor 60-Degree V6 de GM.

## Especificacions tècniques

En aquesta taula apareix la potència i torsió de cadascun dels motors en funció dels anys.
| Cubicatge | Anys | Potència | Torsió |
| 3.3L (3301 cc) | 1990–1993 | 150 hp | 244 N·m |
| 3.3L (3301 cc) | 1994–1995 | 162 hp | 263 N·m |
| 3.3L (3301 cc) | 1996–2000 | 158 hp | 275 N·m |
| 3.3L (3301 cc) | 2001– | 180 hp | 285 N·m |
| 3.8L (3778 cc) | 1991–1993 | 150 hp | 289 N·m |
| 3.8L (3778 cc) | 1994–1995 | 162 hp | 289 N·m |
| 3.8L (3778 cc) | 1996–1997 | 166 hp | 308 N·m |
| 3.8L (3778 cc) | 1998–2000 | 180 hp | 325 N·m |
| 3.8L (3778 cc) | 2001–2007 | 215 hp | 332 N·m |
| 3.8L (3778 cc) | 2008– | 197 hp | 312 N·m |

### 3.3

Conegut també com a EGA, el primer de la família, un OHV amb bloc d'acer, culata d'alumini i sistema d'injecció SFI; té un cubicatge de 3.3L (3301 cc, 201 in3) amb un diàmetre -bore- de 93 mm i una carrera -stroke- de 81 mm. Gràcies a un nou intake el 3.3 augmenta la seva potència en 12 cv. A partir del 2001, el motor equipa un sistema VIS que augmenta la potència a 180 cv @ 5000 rpm i 285 N·m @ 4000 rpm. Aquest motor fou dissenyat per equipar-se de forma transversal, però va ser modificat a configuració longitudinal degut als cotxes amb xassís LH com el Chrysler Concorde.
Vehicles que equipen aquests motors són:
* 1990-1993 Dodge Dynasty/Chrysler New Yorker, Chrysler Imperial, Chrysler New Yorker Fifth Avenue (substitueixen el motor 3.0 L 6G72 de Mitsubishi)
* 1990-actualitat Dodge Caravan, Chrysler Town & Country i Plymouth Voyager
* 1993-1997 Chrysler Concorde/Dodge Intrepid/Eagle Vision

### 3.8

Sobre el 3.3 L s'augmenta a 3.8L (3779 cc, 231 in3) gràcies a l'increment del diàmetre -bore- a 96 mm i la carrera -stroke- a 87 mm. També es coneix com a EGH. A partir del 1994 augmenta a 12 cv gràcies a un nou intake. El 1998 s'incrementà la relació de compressió, passant a tenir 180 cv. Com el 3.3, l'any 2001 rep un sistema VIS que augmenta la potència a 215 cv.
Vehicles que equipen aquests motors són:
* 1991-1993 Chrysler Fifth Avenue and Chrysler Imperial 150 hp (112 kW), 289 N·m
* 1991-actualitat Dodge Caravan, Chrysler Town & Country i Plymouth Voyager
* 2007-actualitat Chrysler Pacifica
* 2007-actualitat Jeep Wrangler

## Vegeu també

* Motor SOHC V6 de Chrysler

## Enllaços externs

* Informació del motor 3.3 a Allpar.com (anglès)
# Monedes d'euro d'Itàlia

Les monedes d'euro d'Itàlia mostren un disseny únic per a cada valor, encara que és un tema comú d'obres d'art famoses italianes d'artistes de renom. Cada moneda ha estat dissenyada per un artista diferent -des de la moneda d'1 cèntim a la de 2 euros -, que són: Eugenio Driutti, Luciana De Simoni, Ettore Lorenzo Frapiccini, Claudia Momoni, Maria Angela Cassol, Roberto Mauri, Laura Cretara i Maria Carmela Colaneri. Tots els dissenys compten amb: les dotze estrelles de la Unió Europea, l'any d'encunyació, les lletres superposades «RI» per indicar Repubblica Italiana (República Italiana) i la lletra «R» per a Roma. No existeixen monedes d'euro italianes amb data anterior al 2002, encara que van ser encunyades abans, ja que es van distribuir per primera vegada al públic al desembre de 2001.

## Elecció del disseny

L'elecció del disseny de les monedes es va deixar el públic italià pel mig d'una emissió de televisió en què es van presentar els dissenys alternatius, deixant que les persones votessin trucant un determinat número de telèfon. Tanmateix, la moneda d'1 euro va faltar en aquesta elecció, perquè Carlo Azeglio Ciampi, l'aleshores ministre d'Economia d'Itàlia, ja havia decidit que seria l'Home de Vitruvi de Leonardo da Vinci. L'obra de Leonardo és altament simbòlica, ja que va representar en el renaixement l'home com la mida de totes les coses, i té al mateix temps una forma rodona que s'ajusta a la moneda perfectament. Com va observar Ciampi, representa la «moneda al servei de l'home», en lloc de «l'home al servei dels diners».

## Errades numismàtiques

L'any 2002, es va detectar a les tirades inicials d'una sèrie de monedes amb la mida i la cara nacional corresponent a la moneda de dos cèntims, però amb el valor facial i la cara comuna corresponent a les monedes d'1 cèntim.

## Marques d'identificació

| Identificador nacional | R |
| Gravats inicials | Diferent per a cada moneda |
| 2 € inscripció cantell | |

## Vegeu també

* Euro
* Unió Econòmica i Monetària de la Unió Europea

## Referències

* ↑ Italy Euro Coins (anglès)
* ↑ «Un céntimo con error de acuñación vale 2.500 euros» (en castellà). Periódico "El mundo", 2002. [Consulta: 15 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Informació euro– Itàlia
* euroHOBBY Italy Arxivat 2014-11-29 a Wayback Machine.
# Motor monofàsic de fase partida

Un motor monofàsic de fase partida és un motor d'inducció amb dos bobinats a l'estator, un de principal i un altre auxiliar o d'arrencada.
El motor de fase partida és un dels diferents sistemes ideats per a l'arrencada dels motors asíncrons monofàsics. Es basa a canviar durant l'arrencada, el motor monofàsic per un de bifàsic (només per arrencar). El motor disposa de dos debanats, el principal i l'auxiliar, a més a més, porta incorporat un interruptor centrífug amb la funció de desconnectar el debanat auxiliar després de l'arrencada del motor.
A més a més del motor de fase partida hi ha altres sistemes per arrencar motors monofàsics com és el cas de motors d'arrencada per condensador.

## Referències

* ↑ Monografias.com, chaparro tacuri jimmy ,. «Motores de fase partida - Monografias.com» (en castellà). [Consulta: 23 agost 2018].

## Vegeu també

* Motor elèctric
* Motor de corrent altern
* Motor síncron