OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Làser d'excímer

El làser d'excímers, làser d'excímer (copiat de l'anglès) o làser exciplex és un tipus de làser de llum ultraviolada utilitzat freqüentment en cirurgia ocular. El terme excímer prové de l'anglès excited dimer (dímer excitat), mentre que el terme exciplex prové de excited complex (complex excitat).
Un dímer és una entitat química o biològica que consisteix en dues subunitats amb estructura similar anomenades monòmers, que poden estar units per llaços forts o febles. Un complex en química és una estructura que consisteix en un àtom o molècula central connectats a altres àtoms o molècules.
El làser excímer típic utilitza una combinació de gas inert com l'argó, kriptó o xenó, amb un gas reactiu. En condicions apropiades d'una simulació elèctrica, es crea una pseudo-molècula, la qual existeix només en un estat energitzat i pot donar una llum làser en el rang ultraviolat.
La llum ultraviolada del làser excímer és absorbida molt bé en teixits i components orgànics. En comptes de tallar o cremar, el làser excímer té prou energia com per separar els llaços entre molècules dels teixits. El làser excímer té la propietat de poder aixecar o eliminar petites i primes capa de cèl·lules sense danyar els teixits. Aquestes propietats fan del làser un excel·lent instrument per a màquines de precisió o delicades cirurgies com la cirurgia ocular LASIK.

## Història

El primer làser excímer va ser inventat el 1970 per Nikolai Basov, VA Danilychev i Yu M. Popov a l'Institut Físic Lebedev a Moscou; utilitzant un dímer xenó excitat per un electró per donar l'emissió estimulada. Una millora desenvolupada més endavant per molts grups, va ser l'ús de gasos nobles. Entre aquests grups hi ha el United States Government's Naval Research Labo, el Northrop Research and Technology Center, el Avco Everett Research Laboratory i Sandia Laboratories. L'acció del làser en una molècula excímer passa perquè té un estat associatiu excitat però també té un estat no associatiu. Això és perquè els gasos nobles, com el xenó i el kriptó, és molt poc probable que formin compost químics, però en un estat excitat poden crear un enllaç temporal.

## Vegeu també

* Termoteràpia
* Bisturí làser

## Referències

* ↑ Frederic P Miller; Agnes F Vandome. Excímer Laser. VDM Publishing House Ltd., 26 June 2010. ISBN 9786131602955 [Consulta: 2 febrer 2011].
* ↑ «Láser excímer en oftalmologia». Osanet. El portal de la sanidad vasca. Arxivat de l'original el 24 d’abril 2005. [Consulta: 7 setembre 2013].
* ↑ Basting, D. et al., History and future prospects of excimer laser technology, 2nd International Symposium on Laser Precision Microfabrication, pages 14-22.
* ↑ Searles, S. K. and Hart, G. A., (1975), Stimulated emission at 281.8 nm from XeBr, Applied Physics Letters 27, p. 243.
* ↑ Tisone, G. C. and Hays, A. K. and Hoffman, J. M. (1975), 100 MW, 248.4 nm, KrF laser excited by an electron beam, Optics Comm., vol. 15, no. 2, pages 188-189.
# Lankin

Lankin és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 131 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lankin tenia 131 habitants, 64 habitatges, i 38 famílies. La densitat de població era de 144,5 hab./km².
Dels 64 habitatges en un 18,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 40,6% no eren unitats familiars. En el 40,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,05 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,71.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,8% tenia menys de 18 anys, un 3,8% entre 18 i 24, un 18,3% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 37,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 53 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.679 $ i la renda mediana per família de 40.313 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.125 $ mentre que les dones 18.125 $. La renda per capita de la població era de 16.016 $. Cap de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lankin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lankin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Wladimir Belli

Simone Biasci (Sorengo, Suïssa, 25 de juliol de 1970) és un ciclista italià, que fou professional entre 1992 i 2006.
Va pujar al podi en diverses proves per etapes d'una setmana, així va guanyar el Giro dels Apenins i el Giro del Trentino el 1996, a la Volta a Portugal va fer un 2n lloc el 1997 i un 3r el 1998, a la Volta a Suïssa un 3r lloc el 1998, 2000 i 2001), a la Volta al País Basc va fer 2n el 1999, al Tour de Romandia un 3r lloc el 1999 i el 2001, a la Dauphiné Libéré i a Setmana Catalana va fer 3r el 1999.
Pel que fa a les grans voltes el millor resultat va ser una 6a posició final al Giro d'Itàlia de 1997. A l'edició del 2001 va ser desqualificat per haver colpejat un espectador, que era cosí de Gilberto Simoni.

## Palmarès

* 1990
** 1r al Girobio
** 1r a la cronoescalada Gardone Val Trompia-Prati di Caregno
** 1r al Gran Premi Capodarco
* 1991
** 1r al Giro de la Vall d'Aosta
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Hainaut
** 1r a la Coppa Fiera di Mercatale
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Xile
* 1994
** 1r a la Settimana Ciclistica Bergamasca i vencedor de 3 etapes
* 1996
** 1r al Giro dels Apenins
** 1r al Giro del Trentino
* 1997
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal
* 1998
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal
* 1999
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi del Midi Libre
* 2000
** 1r al Gran Premi Ciutat de Camaiore
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suïssa

### Resultats al Tour de França

* 1996. 68è de la classificació general
* 1999. 9è de la classificació general
* 2001. 24è de la classificació general
* 2002. 45è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2000. 12è de la classificació general
* 2003. Abandona

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1993. 13è de la classificació general
* 1994. 12è de la classificació general
* 1995. Abandona
* 1996. 36è de la classificació general
* 1997. 6è de la classificació general
* 1998. 25è de la classificació general
* 2000. 7è de la classificació general
* 2001. Desqualificat
* 2002. Abandona
* 2003. 11è de la classificació general
* 2004. 7è de la classificació general
* 2005. 24è de la classificació general
* 2006. Abandona

## Referències

* ↑ «Belli thrown out of Giro».

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Sergio Francisco Ramos

Sergio Francisco Ramos (Irun, 19 de març de 1979) és un exfutbolista basc, que ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

Sorgeix del planter del Real Unión de Irún, des d'on passa al filial de la Reial Societat. La temporada 00/01 debuta amb el primer equip, tot jugant quatre partits. La resta de la temporada és cedit a la SD Eibar, de Segona Divisió.
No té continuïtat a l'equip donostiarra, i prossegueix la seua carrera per equips de divisions inferiors: Vila-real CF B, Real Unión de Irún, Zamora CF, Lorca Deportiva, Nàstic de Tarragona (amb qui retorna a la categoria d'argent la temporada 04/05) i Real Unión de nou.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Màcula de l'utricle

La màcula de l'utricle és la màcula vestibular situada horitzontalment al sòl de l'utricle.
És sensible a un canvi en el moviment horitzontal.

## Referències

* ↑ «Macula | ear anatomy» (en anglès). Encyclopedia Britannica.

## Vegeu també

Màcula del sàcul
# Abu-l-Qàssim Alí ibn Àhmad al-Jarjaraí

Abu-l-Qàssim Alí ibn Àhmad al-Jarjaraí (àrab: أبو القاسم علي بن أحمد الجرجرائي, Abū l-Qāsim ʿAlī b. Aḥmad al-Jarjarāʾī) (Iraq, ? - 1045) fou visir fatimita.
Es va establir a Egipte junt amb altres membres de la seva família i va ocupar càrrecs secundaris a l'administració; a causa d'alguns desfalcs fou condemnat a l'amputació de les mans (1013/1014) durant el regnat d'Al-Hàkim bi-amr-Al·lah (996–1021) però al cap de poc més d'un any tornà a ocupar càrrecs de govern; mort el califa al-Hakim, aviat fou nomenat wasita per Az-Zahir Abu-l-Hassan Alí (1021–1035) que el va acabar nomenant visir el 1027. Va mantenir el càrrec sota el seu successor Al-Mustànsir (1035–1094) fins a la seva mort el 1045.

## Referències

* Sourdel, D. «al-D̲j̲ard̲j̲arāʾī». Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 22 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/al-djardjarai-SIM_2005>
# Abstracció cromàtica

Abstracció cromàtica és una expressió de la historiografia de l'art que es pot aplicar a qualsevol dels diferents moviments de la pintura abstracta que tenen una especial vinculació amb la color, com el sincromisme de 1913 o el color field dels anys 1950.
# Acebedo

* No s'ha de confondre amb Acevedo.
Acebedo és un municipi a la província de Lleó (comunitat autònoma de Castella i Lleó, Espanya).
Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 426 | 305 | 271 | 277 |
# Adalbert I d'Alsàcia

    Per Adalbert d'Alsàcia, comte de Metz 1045-1047 (com Adalbert III) i duc d'Alta Lorena (1047-1048), vegeu Adalbert de Lorena
Adalbert I (nascut a Obernai cap al 665 i mort a Koenigshoffen, Estrasburg, el 722) fou duc d'Alsàcia de 690 à 722. Era fill d'Eticó I, primer duc d'Alsàcia, i de Berswinde. Havia estat comte de Sundgau el 683, i durant el seu govern va constituir la cort a Koenigshoffen i les abadies de Honau, Sant Esteve d'Estrasburg i Wissembourg. Es casà amb Gerlinde de Pfalzel, filla del senescal de Clodoveu III, amb qui va tenir el futur duc Liutfrid I d'Alsàcia.
# Adam Kok III

Adam Kok III (16 d'octubre de 1811 - 30 de desembre de 1875) fou un dirigent del poble Griqua a Sud-àfrica.
Era fill d'Adam Kok II, va créixer i va ser educat a la ciutat de Philippolis a Transorangia (més tard coneguda com a Griqualàndia Occidental). El seu pare va morir el 1835 i, després d'una disputa de successió amb el seu germà més vell Abraham, Kok va assumir la capitania el 1837.
Per part de son pare, descendia dels primers comtes de Borbó, ja que el seu rebesavi, Corneli Kok, era fill d'una indígena africana anomenada "Uri Khoe" i un explorador franco-neerlandés anomenat " Jacobus Lequeux, africanitzat com Jakobu Kok.
Després que una sèrie de disputes de terra amb el govern colonial britànic i la república bòer de l'Estat Lliure d'Orange, Kok i els seus seguidors van decidir una marxa (trek) cap a la serralada de Drakensberg el 1861, on van fundar Nova Griqualàndia, coneguda generalment com a Griqualàndia Oriental.
Kok fou també responsable de l'establiment de la capital de Griqualànda Oriental, Kokstad, que li deu el nom. Va morir el 30 de desembre de 1875 a Mzimkulu després de caure d'un carro en les muntanyes.

## Referències

* ↑ Christopher Saunders (ed.), Black Leaders in South African History (1979) pàgs 114-126 by Ross, R.J, en línia a

## Vegeu també

* Griqua
* Griqualàndia Oriental
# Age of Mythology

Age of Mythology (comunament abreviat com AoM) és un videojoc per a ordinador personal d'estratègia en temps real en base mitològica desenvolupat per Ensemble Studios i publicat per Microsoft Game Studios. Es va treure al mercat l'1 de novembre de 2002 als Estats Units i una setmana més tard a Europa.
Forma part de la saga de videojocs Age of Empires, Age of Mythology està inspirat en el mites i les llegendes dels grecs, egipcis i nòrdics. no obstant, hi ha molts elements del joc que són similars als altres videojocs d’Age of Empires. Les campanyes estan basades en l'almirall de l'Atlàntida Arkantos, el qual es veu obligat a viatjar per les tres cultures del joc a la caça d'un ciclop que s'ha aliat amb Posidó en contra de l'Atlàntida.
Comercialment va tenir molt d'èxit, es van vendre més d'un milió de còpies. La recepció crítica va ser generalment positiva: tant GameRankings com Metacritic li van atorgar una puntuació del 89%.

## Opcions de joc

El joc permet jugar individualment (escenaris individuals), contra altres oponents via Internet o superar tots els nivells d'una campanya. En aquesta campanya l'heroi, Arkantos, ha nascut a l'Atlàntida i veu que la seva pàtria ha perdut el favor dels déus. Per això emprèn una aventura que el portarà a la Guerra de Troia, a recuperar les relíquies del déu egipci Osiris i visitar l'inframón fins a vèncer l'antagonista del joc (Gargarensis). Arkantos assoleix la immortalitat com a premi per la seva tasca.

## Referències

* ↑ «MobyGames Age of Mythology Info». MobyGames. [Consulta: 20 juliol 2007].
* ↑ «"Age of Mythology" Goes Platinum With More Than 1 Million Units Sold». Microsoft PressPass. [Consulta: 5 abril 2012].
* ↑ «Age of Mythology Reviews». Game Rankings. Arxivat de l'original el 7 de juliol 2007. [Consulta: 5 abril 2012].
* ↑ «Age of Mythology (pc: 2002): Reviews». Metacritic. Arxivat de l'original el 24 de juliol 2007. [Consulta: 5 abril 2012].

## Enllaços externs

* Age of Mythology - Lloc web oficial
# Abu-l-Fadl al-Abbàs ibn al-Hussayn aix-Xirazí

Abu-l-Fadl al-Abbàs ibn al-Hussayn aix-Xirazí o, més senzillament, al-Abbàs ibn al-Hussayn, fou un polític buwàyhida de l'Iraq.
Era cap del diwan de les despeses quan va morir el visir al-Muhal·labí i el buwàyhida Muïzz-ad-Dawla el va nomenar al seu lloc conjuntament amb Ibn Fassanjas, però sense portar el títol (963). Mort Muïzz-ad-Dawla (967) el seu fill i successor Bakhtiyar el va nomenar visir amb títol i va reprimir la revolta d'un fill de Muïzz-ad-Dawla.
L'hostilitat del camarlenc Subuktekin, les dificultats financeres i les intrigues d'Ibn Fassanjas van provocar la seva destitució i empresonament el 359 de l'hègira (969/970), però el fracàs en el govern d'Ibn Fassanjas el va alliberar (971) i fou nomenat altre cop visir. Ibn Fassanjas fou eliminat definitivament. Aviat es va enemistar amb el conseller de palau Ibn Baqiyya i el 973, arran d'un complot, fou detingut i Ibn Baqiyya nomenat visir. Posat sota arrest domiciliari a Kufa hi va morir poc després probablement enverinat.

## Referències

* John J. Donohue The Buwayhid Dynasty in Iraq 334h., 945 to 403h., 1012: Shaping Institutions ... BRILL, 2003 ISBN 9004128603, ISBN 9789004128606
* Canard, M.. «al-ʿAbbās b. al-Ḥusayn.» Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 4 de juny de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/al-abbas-b-al-husayn-SIM_0022>
* C. Cahen, “"Abbas B. Hosayn,” Encyclopædia Iranica, I/1, p. 79; una versió actualitzada es troba disponible en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/abbas-b-hosayn
# Acrocordita

L'acrocordita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany i dona nom al grup de l'acrocordita. El seu nom fou posat a partir del mot grec ακρόχορδον (berruga), fent referència a la seva aprença.

## Característiques

L'acrocordita és un rar mineral de manganès, arsènic, oxigen i hidrogen. Químicament és un arsenat hidroxilat i hidratat de fórmula química (Mn$^{2+}$,Mg)₅(AsO₄)₂(OH)₄·4H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5, i té una densitat de 3,19-3,35 g/cm³.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu Nacional d'Història Natural, l'Smithsonian, situat a Washington DC (Estats Units), amb el número de registre: r5396.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Långban, situada al municipi de Filipstad (Comtat de Värmland, Suècia). També ha estat descrita a la mina Moss, també situada a Filipstad, així com a la mina Sterling, a Ogdensburg (Nova Jersey, Estats Units) i a la mina Grund, a Bergstadt Bad Grund (Baixa Saxònia, Alemanya).

## Referències

* ↑ «Akrochordite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 febrer 2023].
* ↑ Riba, O.; Melgarejo, J.C.; Mata, J.M. Vocabulari de mineralogia. Segons les normes de la International Mineralogical Association. Amb equivalències angleses. Edicions Universitat Barcelona, 2000. ISBN 9788493100100 [Consulta: 3 abril 2012].
* ↑ Anthony, J.W.; Bideaux, R.A.; Bladh, K.W. [et al.].. «Akrochordite». A: Handbook of Mineralogy (pdf). Chantilly, EUA: Mineralogical Society of America, 2005 [Consulta: 10 abril 2014].
# Acrocorint

Acrocorint (en grec antic Ακροκόρινθος) és una elevació de roca a tocar de l'antiga ciutat de Corint, que antigament era l'acròpolis de la ciutat.
No es coneix la topografia de l'antiga acròpolis abans de la destrucció de la ciutat per Luci Mummi Acaic l'any 146 aC. La nova ciutat que van construir els romans la descriuen tant Pausànias com Estrabó. Estrabó diu que la muntanya d'Acrocorint estava inclosa dins de les muralles de la ciutat de Corint. La ciutat tenia quaranta estadis de circumferència, i estava envoltada de muralles allà on els tallats de la muntanya no la protegien. Quan es pujava cap al cim es veien les restes de les antigues fortificacions. Pausànias diu que al cim hi havia un temple d'Afrodita, amb imatges de la deessa armada, d'Hèlios i d'Eros amb un arc. Darrere el temple hi ha una font que Asop va regalar a Sísif, el fundador de la ciutat, que segons Pausànias és la Font de Pirene. Segons la tradició, quan Àrtemis va matar involuntàriament Cèncrias, el fill de Pirene, ella, amb un profund dolor, va posar-se a plorar tan intensament, que es va transformar en aquella font, i les seves aigües no s'estroncaven mai. A sota de la font hi havia les restes del Sisifeu, un temple construït en marbre blanc que es creu que estava dedicat a Sísif. Estrabó diu que des de l'Acrocorint es podia veure la muntanya del Parnàs, i que el camí de pujada des de la ciutat fins a l'acròpolis tenia una longitud de trenta estadis.
precisament per la seva situació era un lloc de fàcil defensa. La seva superfície era superior a la de la ciutat de Corint, i en cas d'invasions podia servir com a refugi a tots els habitants de la ciutat i fins i tot als seus ramats. Les primeres fortificacions de l'Acrocorint segurament es van construir a finals del segle vii aC o a principis del segle vi aC. L'any 338 aC la van conquerir els macedonis, fins que en temps d'Antígon II Gònatas la va ocupar Arat de Sició, i la va incorporar a la Lliga Aquea. Acrocorint tenia una gran importància estratègica, fins al punt que Demetri de Faros va aconsellar a Filip V de Macedònia que si volia dominar el Peloponnès havia d'ocupar les fortaleses d'Acrocorint i d'Itome.
Sota l'Imperi Romà d'Orient va ser fortificada de nou, i era la seu de l'estrateg del tema de l'Hèl·lade. Es va excavar a partir del 1929.

## Mitologia

Pausànias explica un mite que va escoltar dels corintis. Posidó va disputar aquelles terres amb Hèlios, i com que no es van posar d'acord, van triar com a àrbitre a l'hecatonquir Briàreu. El gegant va dictaminar que l'Istme de Corint i tol el que contenia era de Posidó, i va donar a Hèlios la part més elevada de la ciutat, l'Acrocorint. Des de llavors es diu que l'Istme és de Posidó.

## Referències

* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, II, 5
* ↑ Estrabó. Geografia, VIII, 379
* 1 2 Smith, William (ed.). «Corinthus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 6 febrer 2022].
* ↑ Estrabó. Geografia, VIII, 4, 8
* ↑ Estrabó. Geografia, VIII, 4, 8-9
* ↑ Polibi. Històries, II, 41-44
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, II, 6

## Enllaços externs

* Acrocorint. Ministeri grec de Cultura. (grec) [Consulta 6 de febrer de 2022]
# Aeroport Internacional de Phú Quốc

L'Aeroport Internacional de Phú Quốc (Cảng hàng không quốc tế Phú Quốc, Sân bay quốc tế Phú Quốc) és un aeroport en previsió de construcció a Phu Quoc, Kien Giang, a la República Socialista del Vietnam, situat a 340 km al nord-est de Ciutat Ho Chi Minh.

## Referències

* ↑ «Work on new Phu Quoc airport makes steady progress». Tuoitrenews, 31-08-2011. Arxivat de l'original el 2012-03-29. [Consulta: 6 setembre 2011].
# Ait Ayach

Ait Ayach (àrab آيت عياش) és una comuna rural de la província de Midelt de la regió de Drâa-Tafilalet. Segons el cens de 2014 tenia una població total d'11.946 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Ait Boudaoud

Ait Boudaoud (en àrab أيت بوداود, Ayt Bu-Dāwud; en amazic ⴰⵢⵜ ⴱⵓⴷⴰⵡⴷ) és una comuna rural de la província de Zagora, a la regió de Drâa-Tafilalet, del Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.439 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Adar Gandelsman

Adar Gandelsman (nascuda el 5 de desembre de 1997) és una model israeliana, que va ser coronada Miss Israel 2017. Gandelsman és d'Ascaló, una ciutat situada al Districte del Sud d'Israel. En maig de 2017, Adar va servir en les Forces de Defensa d'Israel. L'anterior Miss Israel 2016, va ser la model Yam Kaspers Anshel. Adar representarà Israel en el concurs Miss Univers 2017.

## Referències

* ↑ «Meet the new Miss Israel: Jerusalemite Rotem Rabi». The Jerusalem Post | JPost.com.
* ↑ «Adar Gandelsman crowned as Miss Universe Israel 2017». Angelopedia, 10-05-2017.
# Adar (Marroc)

Adar (en àrab أدار, Adār; en amazic ⴰⴷⴰⵔ) és un municipi rural de la província de Taroudant, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 4.344 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Aigüesjuntes (Lladurs)

Aigüesjuntes és la confluència de les aigües del Riu Fred i de la Riera de Canalda. És a la parròquia de Montpol, al terme municipal de Lladurs, per bé que en aquell punt hi ha el límit amb el terme municipal d'Odèn. A partir d'aquest punt, situat a 641 m d'altitud, el corrent que s'origina és conegut amb el nom de Ribera Salada.

## Referències

* ↑ «Hipermapa de la Generalitat de Catalunya.». Arxivat de l'original el 2008-07-14. [Consulta: 13 juliol 2008].
# Aigües tranquil·les

Les aigües tranquil·les és una disciplina del piragüisme que consisteix a recórrer en aigües planes les competicions, les quals es disputen en dos tipus d'embarcacions, caiacs i canoes. Les aigües planes són llocs d'aigua on no hi ha cap mena de corrent. Les podem trobar en pantans, llacs o canals artificials construïts expressament.
Els homes poden competir en caiac (K-1, K-2, K-4) i en canoa (C-1, C-2, C-4). Encara que fa uns anys les dones només competien en caiac (K-1, K-2, K-4), ara competeixen també en canoa (C-1, C-2, C-4). Les competicions poden ser de Velocitat i de Fons. En Velocitat es competeix sobre les distàncies de 200, 500, i 1000 metres, aquestes competicions es duen a terme en camps de regates, cada embarcació recorre la distància determinada en un carrer perfectament delimitat per boies. Es realitzen sèries classificatòries, semifinals i finals. En Fons no es realitzen sèries classificatòries, tots els competidors ho fan alhora en un circuit de forma ovalada i en algunes ocasions es poden realitzar traginades, en què el piragüista ha de sortir de l'aigua cada cop que acaba una volta en el circuit, agafar la seva piragua i recórrer una distància corrent portant la piragua.

## Referències

* ↑ «aigües tranquil·les | enciclopèdia.cat» (en català). [Consulta: 20 desembre 2021].
* ↑ «piragüisme | enciclopèdia.cat» (en català). [Consulta: 20 desembre 2021].

## Vegeu també

* Piragüisme als Jocs Olímpics
* Piragua

## Enllaços externs

* Federació Catalana de Piragüisme