OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cyprinella ornata

Cyprinella ornata és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Mèxic.

## Referències

* ↑ Girard C. F. 1856. Researches upon the cyprinoid fishes inhabiting the fresh waters of the United States, west of the Mississippi Valley, from specimens in the museum of the Smithsonian Institution. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 8. 165-213.
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Steenhuffel

Steenhuffel és un antic municipi de Bèlgica de la província de Brabant Flamenc a la regió de Flandes. Té 2789 habitants. És regat pel Grote Molenbeek, un afluent del Rupel. El 1977 Steenhuffel i el poble veí Malderen van fusionar amb Londerzeel. Té una superfície de 1008 hectàrees.
Des del segle tretze pertanyia a la senyoria de Diepenstein, un feu del ducat de Brabant. La major part del castell va ser enderrocat el 1825, els romasos van ser llistats com monument el 1980. Avui és sobretot conegut per la cerveseria Palm/De Hoorn, que té una llarga tradició de cervesa artesanal des de finals del segle xvii. Es va crear al 1686, poc després que quasi tot el poble va ser malmés i incendiat per les violències durant la Guerra dels Vuitanta Anys.

## Llocs d'interés

* La fàbrica de cervesa Palm
* El castell Diepenstein
* «Leireken», el sender per a vianants lents a l'antic ferrocarril Aalst-Londerzeel
* El molí d'aigua Marselaersmolen al riu Grote Molenbeek

## Persones

* Herman Vrijders (1946), ciclista

## Referències

* ↑ Sleeckx, Jan Lambrecht Domien. Beschryving der Provincie Braband, etc (en neerlandès). Gent: I.S. Van Doosselaere, 1861, p. 118.
* ↑ «Steenhuffel». Agentschap Onroerend Erfgoed, 2016. [Consulta: 6 juliol 2017].
* ↑ Verdonck, Erik. Belgian beer trails: brouwerijen - steden - biertoerisme (en neerlandès). Tielt: Lannoo Meulenhoff, 2017. ISBN 9789401442411.
* ↑ «Geschiedenis van Steenhuffel» (en neerlandès). De Geschied- en Heemkundige Kring van Londerzeel, s.d. [Consulta: 6 juliol 2017].
* ↑ «Bezienswaardigheden Steenhuffel» (en neerlandès). Ajuntament de Londerzeel. [Consulta: 6 juliol 2017].
* ↑ «Diepensteinkasteel». Agentschap Onroerend Erfgoed, 2016. [Consulta: 6 juliol 2017].
# Cuny

Els cunys o ossos cuneïformes (en llatí: os cuneïforme) són ossos curts del peu, n'hi ha tres per cada peu, 1, 2 i 3 de dins cap enfora:

## Cuny medial

També conegut com a cuneïforme intern o primer cuneïforme.

## Cuny intermedi

També conegut com a segon cuneïforme.

## Cuny lateral

També conegut com a cuneïforme extern o tercer cuneïforme.
Viccionari
# Sistema de puntuació Elo

* Per a altres significats, vegeu «Electric Light Orchestra».
El sistema de puntuació Elo és un mètode per calcular la força relativa dels jugadors de jocs com els escacs o el go. Va ser inventat per millorar el sistema de classificació vigent dels jugadors d'escacs. Sovint s'escriu ELO (amb lletres majúscules) en l'errònia creença que es tracta d'un acrònim o per distingir el sistema del seu inventor, el professor Árpád Élő (1903-1992), un físic estatunidenc d'origen hongarès.
Moltes vegades s'han fet intents de comparar els rànquings de jugadors de diferents èpoques, per exemple, Garri Kaspàrov i Bobby Fischer; tanmateix l'esmentada comparació no és realment possible, ja que amb el temps i per diversos motius la puntuació mitjana tendeix a pujar, la qual cosa dificulta la tasca.
El sistema de puntuació Elo també s'ha fet servir en altres camps fora del joc d'escacs, com ara en esports (futbol, beisbol o tennis), videojocs o avaluació de models d'intel·ligència artificial.

## Elo FIDE

Es diu que un jugador d'escacs té categoria FIDE quan aconsegueix un percentatge de puntuació en els seus enfrontaments amb contrincants que prèviament ja han obtingut l'esmentada categoria.
Per determinar quan un jugador està inclòs en la llista FIDE es recorre a les normes establertes per l'esmentada federació. Amb caràcter general, s'han de comptabilitzar un mínim de nou partides disputades contra jugadors que ja ho hagin aconseguit, establir la mitjana de puntuació Elo d'aquests jugadors i aconseguir un percentatge de punts tal que assoleixi els 1401. Es pot assolir en un sol torneig o bé en alguns, sempre amb blocs iguals o superiors a tres enfrontaments, i sumant almenys un punt, tenint en compte que els esmentats blocs caduquen si no s'assoleix en un temps determinada la resta de partides per conformar el bloc de nou partides.
La llista FIDE inclou jugadors l'arqueig dels quals sigui superior als 1401 punts.
A més d'Elo FIDE existeixen altres categories inferiors basades en el mateix sistema. Així podem distingir un Elo nacional, Elo autonòmic o Elo provincial.

## Vegeu també

* Llista d'Elo de la FIDE
* Llista de números u de la FIDE

## Referències

* ↑ Lyons, Keith. «What are the World Football Elo Ratings?» (en anglès). The Conversation, 10-06-2014. [Consulta: 16 juny 2024].
* ↑ Cole, Bryan. «Elo rankings for international baseball» (en anglès), 15-08-2014. [Consulta: 16 juny 2024].
* ↑ «Is Rafa the GOAT of Clay?» (en anglès). Universal Tennis, 08-05-2018. Arxivat de l'original el 27-2-2021.
* ↑ «Matchmaking | LoL – League of Legends» (en anglès). Arxivat de l'original el 26-2-2012.
* ↑ «A General Language Assistant as a Laboratory for Alignment» (en anglès). Cornell University, 01-12-2021. [Consulta: 16 juny 2024].

## Enllaços externs

* Chessgraphs.com - Compare chess players' rating histories with FIDE data back to 1970 (anglès)
* GoBase.org: Introduction to the Elo Rating System (anglès)
* Puntuació de seleccions nacionals de futbol usant el sistema Elo
* Reportatge sobre Árpád Elo i el sistema Elo de puntuació
# Sit de Botteri

El sit de Botteri (Peucaea botterii) és una espècie d'ocell americana pertanyent a la família dels passerèl·lids (Passerellidae). Habita zones àrides i semiàrides des del sud dels Estats Units fins al nord de Costa Rica.
El nom científic de l'ocell honra l'ornitòleg italià Matteo Botteri (1808-1877), qui va fer estudis a Mèxic.

## Descripció

Ocell força gros amb cap pla i bec llarg. En general és de color marró apagat amb ratlles més fosques a l'esquena; patró de cap subtil amb la corona i la línia dels ulls una mica més fosques. Principalment una espècie mexicana amb dues poblacions, ambdues amb prou feines entren als EUA; els exemplars de la zona occidental són més brillants que els orientals. Prefereix pastures amb alguns arbustos. Tímid, però es posa de manera visible quan canta. Similar al sit de Cassin però aquest últim no té el cap tant pla, el bec tant llarg ni la línia ocular i el cant també és diferent.

## Taxonomia

HBW i BirdLife i Clements checklist reconeixen nou subespècies dividides en dos grups:

#### Grup boterii

* P. b. arizonae (Ridgway, 1873) sud-oest d'USA i nord-oest de Mèxic.
* P. b. texana (Phillips, 1943) centre sud d'USA i nord-est de Mèxic.
* P. b. goldmani (Phillips, 1943) oest de Mèxic.
* P. b. botterii (Sclater, 1858) centre i sud de Mèxic.
* P. b. mexicana (Lawrence, 1867) terres altes del centre de de Mèxic.

#### Grup petenica

* P. b. petenica (Salvin, 1863) sud-est de Mèxic, Belize i nord de Guatemala.
* P. b. spadiconigrescens (Howell,1965) Hondures i nord-est de Nicaragua.
* P. b. vantynei (Webster, 1959) centre de Guatemala.
* P. b. vulcanica (Miller & Griscom, 1925) oest de Nicaragua i nord-oest de Costa Rica.
Tanmateix, l'IOC, l'ITIS Howard & Moore inclouen P. b. mexicana dins la subespècie nominal P. b. botterii (Webb & Bock 2012).

## Referències

* ↑ «Sit de Botteri». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
* ↑ Webb, Elizabeth A.; Bock, Carl E. Botteri's Sparrow (Peucaea botterii) (en anglès). Cornell Lab of Ornithology, 2020-03-04. DOI 10.2173/bow.botspa.01.
* ↑ «sit de Botteri» (en anglès). eBird. [Consulta: 30 abril 2024].
* ↑ «Handbook of the Birds of the World and BirdLife International v8.1» (en anglès). HBW and BirdLife International, 2024. [Consulta: 30 abril 2024].
* ↑ «2023 Citation & Downloadable Checklists – Clements Checklist». [Consulta: 30 abril 2024].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Sparrows – IOC World Bird List v14.1g» (en anglès americà). IOC, 2023. [Consulta: 30 abril 2024].
* ↑ «ITIS - Report: Peucaea botterii» (en anglès americà). ITIS. [Consulta: 30 abril 2024].
* ↑ «H&M4 Checklist family by family - The Trust for Avian Systematics» (en anglès). Howard and Moore 4th edition. [Consulta: 30 abril 2024].
# Cruciglanis pacifici

Cruciglanis pacifici és una espècie de peix de la família dels pseudopimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Shibatta, O.A., 2003. Pseudopimelodidae (Bumblebee catfishes, dwarf marbled catfishes). p. 401-405. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Damnatio ad bestias

Amb la locució llatina damnatio ad bestias, que traduït literalment significa "condemna a les bèsties", es fa referència a un tipus particular de pena de mort reservada a l'antiga Roma per als criminals de menor rang o esclaus condemnats a ser devorats vius per les feres a l'Amfiteatre. També els primers martirs cristians varen patir aquest procediment d'execució. El compliment d'aquesta pena estava integrat en els espectacles dels jocs romans realitzats amb animals o venatio.
Els animals eren en general lleons o tigres, però també podrien ser usats animals més petits, per tal de perllongar l'agonia. El Damnatus podia ser lligat a un pal o forçat a assumir el paper d'un personatge mitològic menjat per un animal salvatge (per exemple Prometeu, al qual un àguila devorava diàriament el seu fetge, que diàriament se li regenerava). Aquestes execucions es duien a terme al matí o abans de les lluites de gladiadors, quan el públic era particularment nombrosos.
La Lex Petronia Núm. 61 va prohibir al propietari donar un esclau a les bèsties sense decisió judicial.

## Enllaços externs

* Veu a Treccani.it.
* Veu en Sapere.it
# Damn Nation

Damn Nation és un còmic de tres toms guionitzat per Andrew Cosby i dibuixat per Jason Shawn Alexander, publicat originalment per Dark Horse Comics. La història tracta sobre vampirs en una ambientació futurista. El primer tom fou publicat el febrer de 2005.
Paramount Pictures anuncià el 2009 una adaptació en pel·lícula amb guió escrit per Ashley Edward Miller i Zack Stentz.

## Referències

* ↑ Miska, Brad «Vampire Outbreak Being Adapted in 'Damn Nation'». Bloody-disgusting.com, 15-12-2009 [Consulta: 8 febrer 2018].]
* ↑ «Andrew Cosby’s “Damn Nation” Takes Horror to a National Scale». CBR, 2004 [Consulta: 8 febrer 2018].
* ↑ «Oh The Horror: Previewing Dark Horse’s “Damn Nation”». CBR, 2005 [Consulta: 8 febrer 2018].
* ↑ «'Thor' writers join vampire film 'Damn Nation'». Hollywood Reporter, 2009 [Consulta: 8 febrer 2018].
# SkyGames

Els SkyGames ("Jocs del cel") són uns campionats mundials de curses de muntanya que se celebren cada quatre anys. S'han realitzat entre el 29 de juny i el 8 de juliol de 2012 a la Ribagorça romànica. Els campionats anteriors havien tingut lloc als Alps i a Andorra.
L'edició del 2012 s'ha vist esquitxada de polèmiques acerbes arran del fet que tot i que podia participar-hi una selecció catalana, els atletes que havien triat aquesta no van rebre cap medalla ni tampoc apareixien a la classificació al principi. Aquest darrer problema es va solucionar el 12 de juliol del mateix any incloent els atletes catalans com ara Jessed Hernàndez a la classificació definitiva.

## Referències

* ↑ «SkyGames Ribagorça 2012». Arxivat de l'original el 2012-07-12. [Consulta: 12 juliol 2012].
* ↑ Article del diari Ara, el 8 de juliol de 2012
* ↑ Article de Vilaweb, el 12 de juliol de 2012

## Enllaços externs

* Skygames Ribagorça 2012 Arxivat 2012-07-12 a Wayback Machine.
# Sidro

Sidro, acrònim de Société Internationale d'Energie Hydro-Électrique fou una societat que si bé es constituí a Brussel·les el 31 de gener de 1923, la seu legal s'establí a la ciutat de Toronto, al Canadà. El seu promotor fou el financer belga Alfred Loewenstein. La seva funció era ser una companyia inversora en companyies de producció d'electricitat.

## Antecedents

Alfred Loewenstein havia estat el financer de Brussel·les quer havia captat finançament pels projectes hidroelèctrics de Frederick Stark Pearson primer a Brasil i Mèxic i després per a la Barcelona Traction. Admirador de l'obra de Pearson i un cop finalitzada la Primera Guerra Mundial, Loewenstein volgué construir per si mateix un grup similar.

## Constitució

Des del principi hi hagué una relació propera amb una altra societat inversora belga, la Sofina. Compartien president del consell d'administració - Maurice Despret -, i també tenien petites participacions creuades de capital. El conseller delegat era Dannie Heineman, que també tenia la mateixa funció a la Sofina.
Els socis inicials foren James Dunn i Alfred Loewenstein, promotors de la Barcelona Traction, Light and Power, així com les societats Guarantee Insurance and Investment Company, accionista de referència de la Barcelona Traction, i la Canadian and General Finance. Els socis van aportar a l'actiu de la societat importants paquets d'accions privilegiades de la Barcelona Traction, de forma que a partir de 1924 la Sidro controlava la Barcelona Traction.
El 1924 adquirí un paquet de control de la Mexican Light and Power.
El 1927 Alfred Loewenstein va haver de vendre a la Sofina les seves accions de la Sidro. El 1929 la Sidro efectua una ampliació de capital que fou subscrita per la Sofina, augmentant la seva participació en la societat.

## Referències

* ↑ Ranieri, 2014, p. 163.
* ↑ Hausman, William J.; Hertner, Peter. «Every City, 1880–1914». A: Global Electrification (pdf) (en anglès). Cambridge University Press, 2008, pàgines 154-155. ISBN 978-0-521-88035-0 [Consulta: 5 juny 2020].
* ↑ Ranieri, 2014, p. 164.
* ↑ Capel, Horacio; Urteaga, Luís. «El triunfo de la hidroelectricidad y la expansión de “La Canadiense”». A: Las Tres Chimeneas. Implantación industrial, cambio tecnológico y transformación de un espacio urbano barcelonés (pdf) (en castellà). Barcelona: Fecsa, 1994, pàgina 39 [Consulta: 26 maig 2020].
* ↑ Heineman, Dannie N. «Barcelona Traction, Light & Power, Amenaza de destrucción de una obra creadora. Testimonio personal de DN Heineman». A: Endesa en su historia (HTML) (en castellà). Fundación Endesa, 2010, p. 191. ISBN 978-8461459063 [Consulta: 2 juliol 2020].

## Bibliografia

* Ranieri, Liane. Dannie Heineman. An Extraordinary Life. Brussel·les: Editions Racine, 2014 [1a. ed. 2005]. ISBN 978-1499236408.
# Sidó (desambiguació)

«Sidó» té aquests significats:
* Bíblia: personatge del Gènesi. Vegeu Sidó (fill de Cam).
* Geografia: ciutat de Fenícia i, actualment, del Líban. Vegeu Sidó.
# Sidó (fill de Cam)

Sidó és, segons el Gènesi, el fill primogènit de Canaan, el net de Cam, i el germà gran d'Het. Segons la Bíblia, va fundar la ciutat de Sidó. És considerat un dels patriarques.

## Referències

* ↑ Gènesi. 10:15
* ↑ Gènesi. 10:19
# Daisen-in

Daisen-in (en japonès,大仙院, l'escola del gran ermità) és un temple budista zen situat al nord de Kyoto. El temple forma part del Daitoku-ji, classificat Tresor nacional del Japó, un conjunt de temples més vast del que n'és un temple secundari.

## Origen i història

El temple va ser fundat l'any 1509 de la nostra era, durant el període Muromachi per Kogaku Zenji que en va dissenyar el jardí de pedra que en fa avui el seu renom.
Es diu que el monjo budista Takuan Sōhō hi hauria ensenyat també els punts essencials del Kendo a Musashi Miyamoto.
El sacerdot que s'encarrega avui del temple, Sōen Ozeki és reputat amb els turistes pels seus nombrosos escrits budistes.

## El temple

Avui encara utilitzat com a lloc d'oració, el temple està establert sobre una superfície de 100 m². S'hi fan cursos de meditació incloent-hi per als estrangers interessats el budisme zen.

### El jardí

En aquest espai, el jardí està situat tot al voltant d'un edifici únic. El jardí es divideix en quatre parts que representen quatre paisatges diferents. Ha estat creat com una representació tridimensional de les pintures monocromes de l'època Song i és un arquetipus dels jardins d'estil Karesansui, és a dir els jardins de pedra secs. En efecte, els moviments de l'aigua són representats per grava rasclada o per pedres. Hi és sobretot visible el riu de la vida que representa totes les etapes de la vida d'un home.
Els quatre diferents jardins són:

#### El riu de la vida

Situat a la cantonada nord del temple aquest jardí és el més carregat i probablement el més evocador de les pintures xineses. S'hi troba per exemple el mont Horai. El riu de la vida comença en aquest indret per una cascada seca que representa la impetuositat de la joventut. Més baix, el curs del riu s'alenteix una mica a mesura que la vida es va fent més madura. Pedres simbolitzen les dificultats de la vida. Algunes són escollides pels motius que recorden els remolins que són visibles al gra de la roca.

#### La tortuga i el vaixell del tresor

Després de passar simbòlicament una porta, s'arriba al més petit jardí dels quatre on es poden veure dues pedres que se separen de les altres: el vaixell del tresor de mida important i que sembla baixar el corrent i la tortuga de la qual no es veu res més que l'esquena que emergeix i que sembla al contrari remuntar el corrent. El vaixell del tresor ha estat afegit al jardí el 1959 després que s'ha vist a l'arxiu que tal pedra estava situada originalment en aquest emplaçament.

#### La mar interior del Japó

Aquest jardí més important, situat a la cantonada nord-oest representa la mar del Japó.

#### El gran oceà

És el pacífic que és representat aquí amb dues muntanyes i un arbre al fons simbolitzant l'arbre on Buda va trobar la saviesa com un objectiu a assolir. Aquest jardí és adient per a la meditació.

## L'edifici

Pintures de Sōami i Kanō Motonobu decoren l'interior de l'edifici.

## Accessos i visites

Cal anar al temple Daitoku-ji i després demanar de visitar el Daisen-in.
Es pot degustar una tassa de te verd dins del temple.

## Enllaços externs

* Una guia del temple Arxivat 2006-07-12 a Wayback Machine. (anglès)
# César García Calvo

César García Calvo (Ponferrada, 24 de desembre de 1974) va ser un ciclista espanyol que fou professional entre 1999 i 2002.
De la seva carrera destaca la victòria al Circuit de Getxo i la classificació de les metes volants Volta a Espanya de 2001.

## Palmarès

* 1998
** 1r a la Volta a Zamora
** Vencedor d'una etapa del Cinturó a Mallorca
* 1999
** 1r a la Volta às Terras de Santa Maria Feira i vencedor d'una etapa
* 2000
** 1r al Circuit de Getxo
* 2002
** Vencedor d'una etapa de la Volta al País Basc

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1999. Abandona
* 2000. Abandona
* 2001. 87è de la classificació general
* 2003. 111è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Ctenotrypauchen chinensis

Ctenotrypauchen chinensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: la Xina.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 «Ctenotrypauchen chinensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1986. Gobiidae. p. 1019-1085. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 3. UNESCO, París.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.