OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Haplochromis erythrocephalus

Haplochromis erythrocephalus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hamaxobis

Els hamaxobis (llatí: Hamaxobii; grec antic: Ἁμαξόβιοι, Hamaxóbioi) foren un poble de Sarmàcia a l'est de l'Escítia alana, que vivien prop del Volga. Eren d'ètnia sàrmata. Eren una tribu nòmada que vivia en tendes de cuir muntades a sobre de carros. Eren escites. Es deia que eren descendents dels Medes. Vivien a prop del Palus Maeotis. Claudi Ptolemeu els situa al llarg del riu Vístula.

## Referències

* ↑ Constable, Archibald. Encyclopædia Britannica: Or, A Dictionary of Arts, Sciences, and Miscellaneous Literature, Enlarged i millorat, volum 10. 6. Universitat de Michigan, 1823, p. 233.
* ↑ «Hămaxŏbĭi». Arxivat de l'original el 8 de novembre de 2016. [Consulta: 7 novembre 2016].
* ↑ Turner, Richard. Vista de la Terra tal com era conegut pels antics, essent un sistema breu però complet de geografia clàssica. The British Library, 1779, p. 22.
* ↑ Peck, Harry. «Harry Thurston Peck, Harpers Dictionary of Classical Antiquities (1898), H, Hamaxobii, Hamaxobii». [Consulta: 7 novembre 2016].
* ↑ Piccolomini, Aeneas; Bisaha, Nancy. Europa (c. 1400-1458). Washington, D.C.: The Catholic University of America Press, 2013, p. 149. ISBN 9780813221823.
# Hontianske Moravce

Hontianske Moravce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1245.

## Viles agermanades

* Kysáč, Sèrbia
# Hontianska Vrbica

Hontianska Vrbica és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país.
La primera menció escrita de la vila es remunta al 1272.

## Referències

* ↑ «Population and housing census» (en anglès). Statistical Office of the Slovak Republic, 2011. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «Hontianska Vrbica» (en eslovac). Uzemne Plany. [Consulta: 19 desembre 2021].
# Hegoalde

País Basc del Sud, País Basc peninsular o País Èuscar del Sud (en basc Hegoalde o Hego Euskal Herria) són alguns dels diferents noms per a referir-se a aquells territoris del País Basc sota administració espanyola, en contraposició a aquells sota administració francesa (Iparralde).
Hegoalde es troba al sud del Bidasoa, riu que separa Guipúscoa i Lapurdi. El constitueixen els territoris històrics d'Àlaba, Biscaia, Guipúscoa i Navarra que administrativament conformen la Comunitat autònoma del País Basc i la Comunitat Foral de Navarra.

## Referències

* ↑ «coupdecoeurbasque, lambillard, pays, basque, tourisme, guide, Espagnol, Hegoalde» (en francès). [Consulta: 22 gener 2024].
# Hegèloc

Hegèloc és el nom dels següents personatges:
* Hegèloc d'Atenes (s. IV aC), comandant atenenc
* Hegèloc de Macedònia (s. IV aC), oficial d'Alexandre el Gran
* Hegèloc (militar), comandant de les tropes de Ptolemeu VIII Evergetes II.
* Hegèloc (actor), actor tràgic atenenc
# Hegèloc d'Atenes

Hegèloc (en llatí Hegelochus, en grec antic Ἡγέλοχος) fou un comandant atenenc que va dirigir les forces de la seva ciutat per protegir els camps dels mantineans contra la cavalleria tebana i tessàlia quan Epaminondes va atacar Mantinea el 362 aC. Encara que Xenofont parla del fet sense donar el seu nom, si que el dona Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ 1.Hegelochus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 366
# Hellemmes

Hellemmes o Hellemmes-Lille és un antic municipi francès (des d'abril de 1977, municipi associat a Lilla), situat a la regió de Nord – Pas de Calais, al departament de Nord. L'any 2008 tenia 17.601 habitants.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Bernard Derosier | PS dins llista plural |
| 2008-2012 | Gilles Pargneaux | PS |
| 2012- | Frédéric Marchand | PS |
# Hidroxicalciomicrolita

La hidroxicalciomicrolita és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de la microlita. Rep el nom en al·lusió a la seva composició química i a l'adhesió al grup de la microlita del supergrup del piroclor.

## Característiques

La hidroxicalciomicrolita és un piroclor de fórmula química Ca$_{1.5}$Ta₂O₆(OH). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2013, sent publicada per primera vegada el 2017. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 6. És un mineral interessant per tractar-se de la primera espècie del supergrup del piroclor amb un ordre a llarg abast de Ca i ◻ als llocs A, que invoca la reducció de la simetria.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del museu de geociències de l'Institut de Geociències de la Universitat de São Paulo (Brasil), amb el número d'exemplar: dr917, i al projecte rruff, amb el número de registre: r130269.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Volta Grande, situada a la localitat de Nazareno (Minas Gerais, Brasil). També ha estat descrita als Estats Units, Finlàndia, Noruega, Eslovàquia, Rússia, la República Democràtica del Congo, el Japó i Austràlia.

## Referències

* ↑ «Hydroxycalciomicrolite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 novembre 2021].
# Hino Tomiko

    En aquest nom japonès, el cognom és Hino.
Hino Tomiko (日野 富子, 1440 – 30 de juny de 1496) va ser una figura destacada del període Muromachi i el començament del període Sengoku. Els seus esforços en les disputes de successió són vists com una de les causes de la guerra Ōnin, que va conduir a l'inici del període Sengoku.

## Vinculació amb el shogunat

Hino Tomiko nasqué en el clan Hino, una poderosa família en la que les dones s'havien convertit en consorts de molts shoguns anteriors. Aquestes connexions familiars van augmentar el poder d'Hino per controlar la cort del shogunat i, alhora, Tomiko va ajudar a enfortir aquesta relació i fer créixer el seu poder.
En un primer moment Tomiko va ser compromesa amb Ashikaga Yoshikatsu el setè shōgun, però aquest va morir als 10 anys. Amb l'estatus social i polític que adquireix després del seu matrimoni amb Ashikaga Yoshimasa, el vuitè shōgun del shogunat Ashikaga, Tomiko decideix mantenir-se activa dins les estructures de govern.
Va tenir el seu primer fill al novè dia del primer mes de 1459, però el va morir el mateix dia. Més tard, va culpar de la mort del nen a la comare, Imaimairi no Tsubone, que va exiliar a Illa Oki, al Llac Biwa, on es va suïcidar.

## La guerra Ōnin

En 1460, Yoshimasa va decidir abdicar de la seva posició de shogun. No obstant això, atès que Tomiko no havia donat a llum a un hereu, Yoshimasa va convèncer el seu germà petit Ashikaga Yoshimi per a que el succeís, primer en el càrrec i després, gradualment, reclamant el títol de Shogun. Tomiko estava en contra d'aquesta decisió i, tot i que en aquell moment no tenia cap influència per disputar la posició a Yoshimi, mantingué la pugna amb els oficials del shogunat i va decidir governar fins al naixement del seu fill i hereu de Yoshimasa. Quan va donar a llum al futur Ashikaga Yoshihisa es convertí en la mare del futur shogun. Tomiko buscà el suport militar que li permetés assegurar-se que el següent successor seria del seu llinatge familiar. Va obtenir suport del clan Ōuchi, del clan Hatakeyama, del clan Shiba, entre d'altres.
Amb aquest clima d'inestabilitat, a la capital s'inicià la disputa que canviaria el transcurs de la història: el clan Hosokawa donava suport al recentment nomenat shogun, Yoshimi; mentre que el clan Yamana era partidari de la successió de Yoshihisa. Així, la lluita de Tomiko per tal de situar el seu fill en la línia de la successió va portar a la guerra Ōnin.

## En la cultura popular

Ryōtarō Shiba i Michiko Nagai han adaptat aquest personatge històric a les seves novel·les. També apareix a la novel·la titulada Fuyu No Rakijatsu d'Eri Kawamaru.
Hino Tomiko fou el personatge central del drama taiga de la NHK Hana no Ran.

## Referències

* ↑ «Hino Tomiko». Daijirin. Arxivat de l'original el 2009-08-04.
* ↑ 花の乱: NHK 大河ドラマ・ストリー (Hana no ran: NHK taiga dorama stōrī), 1994

## Vegeu també

* Onna-bugeisha
# Hàixim ibn Abd-Manaf

Hàixim ibn Abd-Manaf ibn Qussayy —àrab: هاشم بن عبد مناف بن قصي, Hāxim b. ʿAbd Manāf b. Quṣayy— fou el besavi del profeta Muhàmmad. El seu nom original era Amr, però era conegut per Hàixim, que de fet era un malnom.
El seu avi Qussayy havia establert el predomini dels quraixites a la Meca i va reorganitzar les peregrinacions. Hàixim es va ocupar del proveïment dels peregrins. Se li atribueix la instauració del sistema de dues caravanes a l'any a Síria. Va morir a Gaza en una d'aquestes caravanes. Va deixar un fill, Abd-al-Múttalib ibn Hàixim, nascut de Salma bint Amr del clan an-Najjar.
És l'ancestre dels haiximites, que van originar almenys cinc dinasties.

## Bibliografia

* Coussin de Perceval, Essai sur l'histoire des Arabes avant l'Islamisme
# Hàikides

Els hàikides o Haikazuní (en armeni Հայկազունիներ, Haikazuniner) van ser una família de nakharark (nobles) d'Armènia amb el seu feu hereditari situat al districte de Harq o Arq, al Tauruberan. Aquesta família proclamava la seva descendència directa de Haik, el llegendari fundador d'Armènia, segons diu Moisès de Khoren, que explica la història del fundador de la dinastia.

## Referències

* ↑ Moisès de Khoen. Història d'Armènia, V, 22
# Hipereutectoides

Els hipereutectoides són un tipus d'acers que contenen més del 0,77% de carboni. La seva microestructura consisteix en cementita i perlita.
% de cementita = ${\%C-0,77 \over 6,667-0,77}\times 100$
% de perlita = ${6,67-\%C \over 6,667-0,77}\times 100$
# Hozelec

Hozelec és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Prešov, al nord del país. La primera referència escrita de la vila data del 1243.
# Herta Glaz

Herta Glaz (Viena, 16 de setembre de 1908 - Hamden, 28 de gener de 2006) va ser una mezzosoprano operística nord-americana, professora de veu i directora d'òpera de naixement austríac.
Es va convertir en ciutadana dels Estats Units el 1943. Del 1942 al 1956, va ser un membre del Metropolitan Opera, on va cantar en més de 300 representacions. També va estar molt activa amb l'Òpera de San Francisco entre el 1944 i el 1951. Alguns dels papers que va interpretar a l'escenari van ser Marcellina a Le Nozze di Figaro, Annina, Siegrune a Die Walküre, Flosshilde a Götterdämmerung i Magdalene a Die Meistersinger von Nürnberg.
En els seus darrers anys, Glaz es va convertir en una famosa professora de veu i directora d'òpera. Va ensenyar veu a la "Manhattan School of Music" del 1956 al 1977, a la Universitat del Sud de Califòrnia del 1977 al 1994, al Aspen Music Festival entre el 1987 i el 1994 i en privat des de les seves cases de New Haven i Los Angeles. Entre els seus alumnes destacats hi havia les sopranos Susan Davenny Wyner i Sally Sanford, i els mezzos Gail Dubinbaum, Jacalyn Kreitzer i Cynthia Munzer. El 1963 va fundar la "New Haven Opera Society", que més tard es va convertir en el "New Haven Opera Theatre" (NHOT). Va ser directora de NHOT fins que la companyia es va desestabilizar per motius financers el 1976. Amb la companyia va presentar 12 temporades de produccions d'òpera completament escenificades, així com un programa molt actiu d'actuacions d'òpera per a escolars.
Glaz es va formar a la Universitat de Música i Arts Escèniques de Viena i a la Universitat Mozarteum de Salzburg. Es va casar diverses vegades durant la seva vida: primer amb el director d'orquestra Joseph Rosenstock i després amb el compositor vienès Paul August Csonka. El seu tercer i últim matrimoni va ser amb el psiquiatre vienès Frederick Redlich, que va durar gairebé cinquanta anys. Redlich va ser notablement el degà de la Facultat de Medicina de la Universitat Yale.

## Referències

* ↑ Cummings, David (2001). "Hertha Glas". In Root, Deane L. (ed.). The New Grove Dictionary of Music and Musicians. Oxford University Press.
* ↑ Stuart Lavietes (February 10, 2006). "Herta Glaz, 95, Mezzo at the Met, Dies". The New York Times.
* 1 2 "Herta Glaz, 95, Versatile Mezzo of '40s & '50s with Over 300 Met Performances to Her Name, Has Died". Opera News. 31 January 2006.
* ↑ "Herta Glaz (1910 – 2006)". Austrian Information Magazine. September 15, 2006.
# Hummelstown

Hummelstown és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 4.360 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hummelstown tenia 4.360 habitants, 1.879 habitatges, i 1.200 famílies. La densitat de població era de 1.247 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 1.879 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,1% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 36,1% no eren unitats familiars. En el 31,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 32% entre 25 i 44, un 21,1% de 45 a 60 i un 15,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.625 $ i la renda mediana per família de 50.572 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.500 $ mentre que les dones 27.547 $. La renda per capita de la població era de 21.394 $. Entorn del 4,2% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hummelstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hummelstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ialmtà

Ialmtà (en rus: Ялмта́) és un poble (un possiólok) de Calmúquia, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 266 habitants. Pertany al districte municipal de Tróitskoie.

## Referències

* ↑ «Калмыцкие топонимы Астраханской области — автореферат и диссертация по филологии.». Arxivat de l'original el 2014-10-09.
* ↑ «Карты Генштаба L-38 (А) 1:100000. Республика Калмыкия и Ростовская область.». Arxivat de l'original el 2015-02-04.
* ↑ Бага-Чоносовское сельское муниципальное образование (История)
# Hexathele

Hexathele és un gènere d'aranyes migalomorfes, de la família dels hexatèlids (Hexathelidae). Viuen només a Nova Zelanda. La majoria de les espècies foren descrites primer per Raymond R. Forster.

## Descripció

La majoria d'espècie de Hexathele són aranyes relativament grans. Les femelles de Hexathele waita, una de les més grans, pot tenir un carapace 13 mm (0.5 in) 15 mm (0.6 in) (0.5 dins) molt de temps i un abdomen 38 mm (1.5 in) (0.6) molt de temps, amb la cama més llarga (el quart) ser mm (1.5) molt de temps en total. Hexethele L'espècie és generalment marró a negre en color. Molta espècie té un patró de galó en la superfície superior de l'abdomen, la característica de ser del patró de l'espècie. El carapace del cephalothorax té una depressió més o menys recta (fòvea) en el centre. Els ulls són arranjats en un grup compacte. El palp mascle no té apòfisis tibials (projeccions), però el primer parell de l'home de les cames tenen dorsos dobles en la tíbia. Hi ha sis spinnerets, amb el ser de parell posterior tres-segmented i relativament molt de temps.

## Taxonomia

El genus va ser aixecat per Anton Ausserer dins 1871, per l'espècie Hexathele hochstetteri. Mygalomorph Les aranyes eren inicialment molt en termes generals categorized; dins 1892, Eugène Simon va col·locar Hexathele en el grup Hexatheleae, subfamília Diplurinae, família Aviculariidae. Més tard la subfamília va ser aixecada al familiar Dipluridae amb Hexathelinae com a subfamília – la classificació utilitzada per Raymond R. Forster Quan va descriure molta espècie nova. La subfamília va ser partida fora com a família plena, Hexathelidae, per Robert J. Raven dins 1980.

## Taxonomia

L'abril del 2016, segons el World Spider Catalog, aquest gènere tenia reconegudes les següents espècies:
* Hexathele cantuaria Forster, 1968 – Nova Zelanda
* Hexathele cavernicola Forster, 1968 – Nova Zelanda
* Hexathele exemplar Parrott, 1960 – Nova Zelanda
* Hexathele hochstetteri Ausserer, 1871 (espècie tipus) – Nova Zelanda
* Hexathele huka Forster, 1968 – Nova Zelanda
* Hexathele huttoni Hogg, 1908 – Nova Zelanda
* Hexathele kohua Forster, 1968 – Nova Zelanda
* Hexathele maitaia Forster, 1968 – Nova Zelanda
* Hexathele nigra Forster, 1968 – Nova Zelanda
* Hexathele otira Forster, 1968 – Nova Zelanda
* Hexathele para Forster, 1968 – Nova Zelanda
* Hexathele petriei Goyen, 1887 – Nova Zelanda
* Hexathele pukea Forster, 1968 – Nova Zelanda
* Hexathele putuna Forster, 1968 – Nova Zelanda
* Hexathele ramsayi Forster, 1968 – Nova Zelanda
* Hexathele rupicola Forster, 1968 – Nova Zelanda
* Hexathele taumara Forster, 1968 – Nova Zelanda
* Hexathele waipa Forster, 1968 – Nova Zelanda
* Hexathele waita Forster, 1968 – Nova Zelanda
* Hexathele wiltoni Forster, 1968 – Nova Zelanda

## Referències

* ↑ «Gen. Hexathele Ausserer, 1871». World Spider Catalog. [Consulta: 11 abril 2016].
* 1 2 Forster, R.R. «The spiders of New Zealand. Part II. Ctenizidae, Dipluridae». Otago Museum Bulletin, 2, 1968, p. 1–72, 126–180.
* ↑ Simon, E. Histoire naturelle des araignées. I. París: Roret, 1892.
* ↑ «Family: Hexathelidae Simon, 1892». World Spider Catalog. [Consulta: 10 abril 2016].
# Hifuyo Uchida

Hifuyo Uchida, és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Hifuyo Uchida va disputar 2 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Gheorghe Popescu I

* No s'ha de confondre amb Gheorghe Popescu.
Gheorghe Popescu (Bucarest, 8 d'agost de 1919 - Bucarest, 1 de gener de 2001) fou un futbolista i entrenador de futbol romanès.
Com a jugador fou internacional amb Romania. Destacà com a entrenador a l'Steaua Bucureşti i a la selecció de Romania, a la qual entrenà als Jocs Olímpics de 1952. Fou president de la Federació Romanesa de Futbol.

## Palmarès
### Jugador
#### CCA/Steaua Bucureşti

* Copa romanesa de futbol: 1948-49

### Entrenador
#### CCA/Steaua Bucureşti

* Lliga romanesa de futbol: 1951, 1952, 1953, 1960
* Copa romanesa de futbol: 1951, 1952, 1962

## Referències

* ↑ «Profile at Steaua». Arxivat de l'original el 2011-01-07. [Consulta: 31 juliol 2018].
* ↑ Perfil a romaniansoccer
# Gonzalo Javier Rodríguez

Gonzalo Javier Rodriguez (Buenos Aires, 10 d'abril del 1984) és un jugador de futbol argentí que juga de defensa central, actualment i des del 2012 a l'ACF Fiorentina.

## Trajectòria
### Inicis

Des de petit, Gonzalo practicava futbol en la Ciutat Esportiva San Lorenzo de Almagro en Buenos Aires. Participava dels torneigs infantils i després fou passant per les divisions inferiors del club.

### Debut a primera

A mitjans de l'any 2002, San Lorenzo acabava una reeixida etapa amb Manuel Pellegrini com a Director Tècnic. Havia arribat l'hora de la volta de Rubén Insua al Cicló però aquesta vegada com tècnic de la institució.
Després de l'èxode de l'enginyer i diverses de les figures del planter, la directiva apostava a les promeses del planter blaugrana, entre les quals estava Gonzalo Rodríguez junt a, per exemple, Pablo Zabaleta.
Fou així que el 26 de juliol, per la primera data del Torneig Apertura 2002 Gonzalo debutà en primera divisió en Rosario davant Rosario Central.

### Al San Lorenzo

Poc temps després d'haver debutat, Gonzalo fou afiançans-se en el lloc que havien deixat Horacio Ameli i Fabricio Coloccini, estendards dels torneigs obtinguts en l'etapa anterior. Formà la dupla central junt a Claudio Morel, fonamentals per a l'obtenció de la Copa Suramericana de l'any 2002. Aquella fou la primera volta olímpica de la seva carrera.
Gonzalo jugà per dos anys en el club en un destacat nivell, que li permeté ser convocat en les seleccions Sub-20 i en la selecció major. El seu primer pas vestint la camiseta del club pel que fitxa durà dos anys, ja que en juny de 2004 fou transferit al Vila-real CF valencià.

## Enllaços externs

* Fitxa a Transfermarkt
* Formacions tàctiques de Gonzalo Javier Rodríguez en Football-Lineups.com (anglès)
* Fitxa a Soccerway
# Gonzalo Jiménez de Quesada

Gonzalo Jiménez de Quesada (Granada, 1509 - Mariquita, 16 de febrer de 1579) fou un conqueridor andalús. De família noble, el 1535 va anar a les Índies Occidentals com a auditor general. El 1536 va explorar el riu Magdalena i el 1538 va iniciar la colonització de Nova Granada derrotant els muisques i la seva confederació, a l'actual Colòmbia, fundant les ciutats de Santa Fe de Bogotà, Tunja i Vélez. El 1539 coincidí amb les expedicions de Nicolás de Federman i de Sebastián de Belalcázar, amb els quals arribà a un acord. De retorn de l'expedició, va tornar a la península Ibèrica, on malversà els diners.
Mariscal i regidor de Bogotà (1551), el 1568 esdevingué adelantado de Nova Granada, però morí mentre intentava ocupar els territoris encomanats. És considerat el prototipus de conqueridor humanista i un dels pocs que s'esforçà per fusionar ambdós mons. Home culte, escriví un Compendio historial de las conquistas del Nuevo Reino de Granada, desaparegut, uns Sermones quaresmales escrits en memòria dels seus soldats morts i els Ratos de Suesca.

## Referències

* ↑ Gómez Londoño, Ana María. Muiscas representaciones, cartografías y etnopolíticas de la memoria (en castellà). Editorial Pontificia Universidad Javeriana, 2005, p. 56-60. ISBN 9789586836432.
* ↑ Francisco Xavier Alegre, Carlos María de Bustamante. Historia de la Compañía de Jesus en Nueva-España (en castellà). Volum 2. Mexico: J.M. Lara, 1841, p. 162.
* 1 2 «Gonzalo Jiménez de Quesada». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Gonzalo Jiménez de Quesada. Spanish conquistador» (en anglès). Encyclopedia Britannica [Consulta: 6 juliol 2018].
* ↑ «Atlas de los exploradores españoles», 2009. [Consulta: 1r desembre 2018].