OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fausto dos Santos

Fausto dos Santos (Codó, Maranhão, 28 de gener de 1905 - Santos Dumont, 29 de març de 1939) fou un jugador de futbol brasiler de les dècades de 1920 i 1930.

## Trajectòria

Era un centrecampista de gran tècnica i habilitat. Fou considerat un dels millors del món en la seva posició de la dècada de 1920. Participà en el Mundial de 1930, on va rebre el sobrenom de Maravilha Negra (meravella negra). Començà la seva carrera al Bangu Atlético Clube el 1926. El 1929 fitxà pel Vasco da Gama, club on retornà el 1935. Durant una excursió del Vasco per Europa l'any 1931, ell i el porter Jaguaré Bezerra de Vasconcelos impressionaren al FC Barcelona, decidint contractar els serveis d'ambdós. No obstant, ambdós futbolistes només jugaren partits amistosos, ja que la normativa de l'època impedia l'alineació de forans en partits oficials. Dos Santos fitxà pel Young Fellows de Suïssa el 1933 i pel Nacional d'Uruguai el 1934. El 1935 retornà al Vasco i acabà la seva carrera al Flamengo. Va morir als 34 anys de tuberculosi.

## Palmarès

* Campionat carioca:
** 1929, 1934
* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1931-32

## Referències

* ↑ «Todos os brasileiros - 1930» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Perfil a bangu.net». Bangu AC. Arxivat de l'original el 2019-06-12. [Consulta: 17 març 2014].
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Perfil a Milton Neves». Milton Neves. Arxivat de l'original el 2009-01-31. [Consulta: 17 març 2014].
* ↑ «Perfil a Pelé.Net». Pelé.Net. Arxivat de l'original el 2015-02-08. [Consulta: 17 març 2014].
* ↑ «Perfil a sambafoot.com». sambafoot. [Consulta: 17 març 2014].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Davidians

La Branca davidiana dels Adventistes del Setè Dia també coneguts com els davidians són una secta protestant apocalíptica, sorgida dels Adventistes davidians del Setè Dia els quals al seu torn eren un moviment dissident de l'Església Adventista del Setè Dia.
Els davidians es van caracteritzar per la seva desconfiança cap al món exterior al qual veien com una amenaça, per aquest motiu van acaparar un gran arsenal d'armes de foc. El seu líder més conegut va ser David Koresh.
El 28 de febrer de 1993, el Departament d'Alcohol, Tabac i Armes de Foc dels Estats Units va organitzar una batuda al ranxo dels davidians en una zona rural prop de Waco, Texas. La batuda es va dur a terme a causa de la presència d'armes il·legals a la propietat, donant com a resultat la mort de quatre agents, i de 5 davidians.
Els següents 51 dies de setge van acabar el 19 d'abril quan el recinte va ser consumit completament per les flames, matant entre 72 i 86 homes, dones, i nens. Koresh era obertament partidari de la poligàmia. El seu grup va ser anomenat secta en nombroses ocasions per la seva estructura autoritària. Supervivents de la batuda, antics membres i familiars de membres han donat informació molt diversa pel que fa a les creences, pràctiques i conducta del grup.

## Referències

* ↑ Linedecker, Clifford L. Massacre at Waco: The Shocking True Story of Cult Leader David Koresh and the Branch Davidians (en anglès). True Crime, 1993. ISBN 0863697135.
* ↑ «Waco, una ciudad marcada por la tragedia» (en castellà), 18-04-2013. [Consulta: 28 desembre 2019].
# Al-Àmir (fatimita)

Abu-Alí Mansur ibn al-Mustalí al-Àmir bi-ahkam-Al·lah (àrab: أبو علي منصور بن المستعلي الآمر بأحكام الله, Abū ʿAlī Manṣūr ibn al-Mustaʿlī al-Āmir bi-aḥkām Allāh), més conegut pel seu làqab al-Àmir (31 de desembre de 1096-8 d'octubre de 1130), desè califa fatimita al Caire (1101-1130).
A la mort del seu pare Al-Mustali Abul Qasim Ahmed (1094–1101) fou proclamat califa a l'edat de cinc anys pel visir al-Afdal ibn Badr al-Djamali Shahanshah (8 de desembre del 1101). El visir va exercir realment el govern fins que fou assassinat el 1121 per sicaris nizarites.
En aquests anys va fer diverses expedicions contra els croats: el 1101 el general Sad al-Dawla al-Tawashi; el 1102 el general Sharaf al-Maali ibn al-Afdal; el 1103 els generals Tadj al-Ajam i Ibn Kadus; el 1104 el general Djamal al-Mulk; el 1105 Sana al-Mulk al-Husayn ben al-Afdal; el 1112 el general al-Aazz; i el 1113 el general Masud. En aquestes expedicions els fatimites tenien com a base la ciutat d'Ascaló. Tot i això no van poder impedir les conquestes dels croats: Tartus el 1102, Acre el 1103, Trípoli el 1109, Saida el 1111, i Sur el 1124. El rei Balduí I de Jerusalem va envair Egipte el 1117 i va ocupar Farama arribant fins a Tinis però es va haver de retirar per estar malalt i va morir durant la tornada.
El califa fou acusat de complicitat al crim d'al-Afdal el 1121; el càrrec de visir va passar a Al-Mamun ibn al-Bataihi. El 1122 es va fer una gran manifestació publica contra els nizarites, al Caire, on les reclamacions de la branca nizarita foren declarades il·legítimes. El 1123 els luwata van envair el país i van atacar Alexandria, però foren rebutjats. El visir al-Mamun fou deposat el 1125 i més tard executat (1128). El califa ja no va nomenar cap més visir, encara que el perceptor d'impostos, Abu Nadjah ben Kanna, que era cristià, va gaudir de gran influència, per un temps però fou empresonat i executat el 1129/1130.
El 1130 va néixer el que havia de ser el seu hereu, al-Tayyib. El 8 d'octubre de 1130 al-Amir fou assassinat per nizarites i el va succeir el seu cosí al-Hàfidh (1130–1149). La sort d'al-Tayyib és incerta i va sorgir una branca dels fatimites que li donava suport (els tayyibites mustalites) contra els hafizites mustalites que reconeixien la legitimitat d'al-Hàfidh.

## Bibliografia

* R. Grousset, Histoire des Croisades
* Walker, Paul E.. "al-Āmir bi-Aḥkām Allāh." Encyclopaedia of Islam, THREE [en línia]. Brill Online, 2016. [consulta: 21 de gener de 2016] Disponible a <{{format ref}} http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-3/al-amir-bi-ahkam-allah-COM_23060>
# UK Rock Chart

La UK Rock Chart (en català, Llista de Rock Britànica) normalment es refereix als 40 millors senzills del gènere rock (Top 40 Rock Singles Chart) i als 40 millors àlbums d'aquest gènere (Top 40 Rock Albums Chart) compilats per la The Official UK Charts Company que escull sobre les vendes de discs físics, per sobre de la mitjana del mateix gènere, en els punts de venda britànics.
La llista no està publicada a la web de l'OCC i només apareix a la web de la Radio 1, des de l'octubre del 2001, i al butlletí ChartsPlus.

## Vegeu també

* UK Singles Chart
* UK Albums Chart
* UK R&B Chart
* UK Dance Chart

## Referències

* ↑ «web.archive.org (1)». Arxivat de l'original el 2001-09-29. [Consulta: 29 setembre 2001].
* ↑ «web.archive.org (2)». Arxivat de l'original el 2001-10-19. [Consulta: 19 octubre 2001].

## Enllaços externs

* Els Senzills de rock del Top 40 a la BBC Radio 1 (anglès)
# Fausto Scovolo

Fausto Scovolo (Brescia, 2 de novembre de 1967) és un antic pilot d'enduro italià que va guanyar un Campionat del món de 125cc 2T (1996) i un d'Europa en classe E1 (2005), a més de quatre Campionats d'Itàlia entre el 1997 i el 2006. També va formar part de l'equip italià que va guanyar el Trofeu als Sis Dies Internacionals d'Enduro dos anys (1997 i 2000)

## Referències

* ↑ «Fausto Scovolo» (en italià). coni.it. [Consulta: 29 maig 2023].
* ↑ «Enduro: Fausto Scovolo Re d’Europa» (en italià). motopress.it, 22-05-2005. [Consulta: 29 maig 2023].
* ↑ «ISDE PALMARES SINCE 1913» (en anglès). fim-isde.com. FIM. [Consulta: 22 maig 2023].
# Llantió iberomagribí

El llantió iberomagribí (Ischnura graellsii) és una espècie d'odonat zigòpter de la família Coenagrionidae. La seva àrea de distribució es troba a Tunísia, Algèria, Marroc, Espanya, Portugal i França. És present a Catalunya.
El mascle és molt semblant al llantió elegant (Ischnura elegans); difereix en els apèndixs inferiors i en el pronot (no té una projecció que sobresurt). La femella també és molt semblant al llantió nansat, tot i que difereix en els colors quan són immadures. Viu en aigües estancades (basses) i trams de riu amb corrent poc ràpid. El període de vol dels adult és de març-abril a setembre-octubre.

## Galeria

* Ischnura graellsii mascle
* Ischnura graellsii mascle
* Ischnura graellsii detall
* Ischnura graellsii còpula

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ d'Aguilar, J., Dommanget, JL., i Prechac, R. (1986) Una guia de camp a les Libèl·lules de Gran Bretanya, Europa i Àfrica Del nord. Collins. pp191. ISBN 0-00-219436-8
* ↑ Dijkstra, K-D.B & Lewington, R. (2006) Guia de Camp a les Libèl·lules de Gran Bretanya i Europa. La flora i fauna britànica que Publica. pp95. ISBN 0-9531399-4-8.
* ↑ «Oxygastra - Espècies». [Consulta: 3 desembre 2021].

## Enllaços externs

* Oxygastra. Grup d'estudi dels odonats de Catalunya. http://www.oxygastra.org/fotos1esp.php?especie=Ischnura%20graellsii&localitzacio=Catalunya&familia=Coenagrionidae
* Biodiversidad Virtual. http://www.biodiversidadvirtual.org/insectarium/Ischnura-graellsii-%28Rambur-1842%29-cat4382.html
# Cuaespinós de Parker

El cuaespinós de Parker (Cranioleuca vulpecula) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial de l'occident de l'Amazònia.

## Referències

* ↑ «Cuaespinós de Parker». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/04/2021(català)
# Al-Àmjad Bahram-xah

Al-Màlik al-Àmjad Bahram-xah ibn Farrukh-xah ibn Xahanxah ibn Ayyub —àrab: الملك الأمجد بهرام شاه بن فروخ شاه بن شاهنشاه بن أيوب, al-Malik al-Amjad Bahrām Xāh b. Farrūẖ Xaāh b. Xāhanxāh b. Ayyūb—, més conegut simplement com al-Màlik al-Àmjad Bahram-xah o Bahram-xah, fou un emir aiúbida fill de Farrukh-xah ibn Xahanxah ibn Ayyub i nebot de Saladí. Per a la seva genealogia vegeu l'article aiúbides.
Saladí li va donar el govern de Baalbek a la mort del seu pare (1182) i la va conservar en el repartiment que va seguir a la mort de Saladí (1193) i més tard. Es va mostrar com un vassall fidel del sultà aiúbida de Damasc. Cap al final de la seva vida es va haver d'enfrontar a Malik al-Aziz Uthman ibn al-Adil, emir de Banyas, i va obtenir el suport d'An-Nàssir Dawud ibn al-Muazzam (1227-1229) de Damasc, però quan Dawud va perdre Damasc per la coalició entre Malik Al-Kàmil ibn al-Àdil d'Egipte (1218-1238) i Malik Al-Àixraf ibn al-Àdil de Damasc (1229-1237), va quedar assetjat a Baalbek i es va haver de rendir al cap de deu mesos (1229).
Bahram es va retirar a Damasc on fou assassinat al cap d'un any per un esclau (1230)

## Referències

* State and Rural Society in Medieval Islam: Sultans, Muqtaʻs, and Fallahun Volum 17 de Islamic History and Civilization. Studies and Texts, V. 17. Islamic history and civilization. Autor: Tsugitaka Satō. Edició il·lustrada. Editor: BRILL, 1997 ISBN 9004106499, ISBN 9789004106499
* Gambling in Islam Autor: Franz Rosenthal. Editor: BRILL, 1975 ISBN 9004043144, ISBN 9789004043145
* A History of the Crusades: The Later Crusades, 1189-1311. Autors: Kenneth M. Setton, Robert Lee Wolff, Harry W. Hazard. Edició il·lustrada, reimpresa. Editor: University of Wisconsin Press, 1969. ISBN 0299048446, ISBN 9780299048440
# Artemisia frigida

Artemisia frigida és una espècie de planta amb flors del gènere Artemisia dins la família de les asteràcies. Com el seu nom indica es troba en els deserts i estepes desèrtiques fredes de l'Àsia central també es troba a Amèrica del Nord.
Planta arbustiva erecta i perenne molt aromàtica de 10 a 40 cm d'alt; fulles persistent alternades platejades; les flors són groguenques i floreix de juliol a setembre.

## Referències

* ↑ «Artemisia frigida» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 1r juliol 2022].

## Bibliografia

* Flora of North America
# UKAS

UKAS (acrònim anglès de United Kingdom Accreditation Service) és l'única organització de normalització i certificació reconeguda pel govern britànic. S'encarrega d'avaluar la conformitat quant a qualitat de les normatives que apliquen a cada producte, organització o servei. Va ser creada l'any 1995 pel govern britànic i el ministeri de comerç i indústria.
Exemples de normatives són: ISO/IEC 17025 (laboratoris de calibració), ISO 15189 (laboratoris mèdics), ISO 9001 (qualitat de gestió), ISO 14001 (qualitat medioambiental), ISO 13485 (dispositius mèdics), ISO 22000 (seguretat alimentària), ISO 45001 (qualitat al sistema sanitari), ISO/IEC 27001 (qualitat als sistemes d'informació).

## Referències

* ↑ «United Kingdom Accreditation Service (UKAS) Accreditation» (en anglès). https://abacgroup.com.+[Consulta: 3 abril 2022].
* ↑ «IAF Certification Validation - IAF CertSearch» (en anglès). https://www.iafcertsearch.org.+[Consulta: 3 abril 2022].
* ↑ want, We want what you. «UKAS & ISO Accredited Certification Body» (en anglès). www.acmcert.com. [Consulta: 3 abril 2022].

## Vegeu també

* ETSI (Institut Europeu de Normes de Telecomunicacions)
* UL (Organització de seguretat)
* CEN (Comitè Europeu d'Estandardització)
* Marca CE
* Marca ENEC
* FCC (Comissió Federal de Comunicacions)
* ANSI (Institut Nacional dels Estats Units d'Estàndards)
* TIA (Telecommunications Industry Association)
* FCC (Comissió Federal de Comunicacions)
* VDE (Associació d'Electrotècnica, Electrònica i Tecnologies de la Informació)
# Rita kuturnee

Rita kuturnee és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 30 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: des dels rius del Dècan fins a la conca del riu Krishna (Índia).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.
* ↑ Chandrashekhariah, H.N., M.F. Rahman i S. Lakshmi Raghavan, 2000. Status of fish fauna in Karnataka. p. 98-135. A: Ponniah, A.G. i A. Gopalakrishnan (eds.). Endemic Fish Diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., Índia. 1, 347 p.
* ↑ Dahanukar, N., R. Raut i A. Bhat, 2004. Distribution, endemism and threat status of freshwater fishes in the Western Ghats of India. J. Biogeogr 31: 123-136.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia.775 p.
* ↑ Menon, A.G.K., 1999 Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.
* ↑ Shaji, C.P., P.S. Easa i A. Gopalakrishnan, 2000. Freshwater fish diversity of Western Ghats. p. 33-35. A: Ponniah, A.G. i A. Gopalakrishnan. (eds.). Endemic Fish Diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., Índia. 1, 347 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Etheostoma smithi

Etheostoma smithi és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Kentucky i Tennessee.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Eugeni Quitllet i Navarro

Eugeni Quitllet Navarro (Eivissa, 1972) és un dissenyador balear.
Estudia disseny a l'Escola Llotja de Barcelona. Col·labora amb el FAD en la realització de diverses exposicions i muntatges a Barcelona. Realitza dissenys per a la Fundació Miró de Barcelona i per a les empreses Cerabella i Antoni Miró.
Exposa alguns dels seus treballs a la Primavera del Disseny de Barcelona a les edicions del 1997, 1999 i 2001. L'any 2001 comença a dissenyar en col·laboració amb Philippe Starck per a empreses com Kartell, Driade, Alain Mikli, S+arck eyes, Puma, Samsonite, Fossil, IPI o Music Instruments entre d'altres. Entre els seus dissenys es troben els cendrers de taula Drac (1996) i Micro-bio (1996).

## Referències

* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 16 abril 2012].

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine. a la col·lecció de disseny industrial del Disseny Hub Barcelona
# Llarg segle XIX

El llarg segle XIX és un concepte historiogràfic desenvolupat per Eric Hobsbawm, pensador i historiador marxista britànic. El terme defineix el període comprès entre els anys 1789 i el 1914. Hobsbawm el descriu amb detall a les seves obres L'era de la revolució: 1789–1848, L'era del capital: 1848–1875, L'era de l'imperi: 1875–1914. Aquesta idea rep la influència d'un concepte anterior de Fernand Braudel, el del llarg segle XVI (circa 1450–1640).
Segons Hobsbawm, el llarg segle xix té el seu inici en la Revolució Francesa que va aconseguir establir una república a Europa i té el seu final amb el començament de la Primera Guerra Mundial, a la final de la qual la llarga balança de poder decimonònica va caure.
Una versió més generalitzada del llarg segle xix, que en aquest cas comprendria els anys entre 1750 i 1914, és emprada sovint per l'autor de llibres de text i professor d'història a la Universitat George Mason Peter N. Stearns.
Com a seqüela de la seva trilogia de llibres d'història, Hobsbawm va publicar un llibre titulat L'era dels extrems: El curt segle xix, 1914–1991, on detalla la idea del curt segle XX com a contrapartida d'aquest: el període que estableix entre la Primera Guerra Mundial i el desmantellament de la Unió Soviètica.

## Vegeu també

* Llarg segle XVIII

## Referències

* ↑ Peter Stearns, Michael Adas, Stuart B. Schwartz, Marc Jason Gilbert (2011), World Civilizations: The Global Experience(sisena ed.), Upper Saddle River, NJ, Estats Units: Longman, ISBN 978-0-13-136020-4
# Derventa

Derventa (en serbi: Дервента) és una ciutat i municipi de la República Sèrbia, una entitat de Bòsnia i Hercegovina. És situada a la regió de Posavina, al nord-oest de Doboj. El 2013, tenia 11,631 habitants, mentre que el municipi tenia 27,404 habitants.

## Enllaços externs

* Derventa - Lloc web oficial
# Aversió al risc

Aversió al risc és un concepte usat en economia, finances i psicologia relacionat amb el comportaments dels consumidors i inversors. L'aversió al risc és la preferència d'una persona a acceptar una oferta amb un cert grau de risc abans que una altra amb una mica més de risc però amb major rendibilitat. Fora dels camps més matemàtic de l'economia i les finances, la gent ha de prendre decisions sobre com enfrontar-se cada dia als riscos.

## Nota

* ↑ Jack Meyer. Measuring risk aversion. Now Publishers Inc, setembre 2006, p. 2 -. ISBN 978-1-933019-45-1 [Consulta: 17 gener 2012].
# UK Detector Finds Database

UK Detector Finds Database (traduït: Base de dades de troballes de detectors a Gran Bretanya) és un projecte del Regne Unit fruit d'una iniciativa de l'associació sense ànim de lucre d'usuaris de detector de metalls a Gran Bretanya, per promoure la pràctica adequada d'aquesta afició. Es tracta d'una pàgina web, amb una base de dades que permet als cercadors registrar les seves troballes per tal d'identificar estadísticament l'escena del descobriment, i el bon funcionament dels equips.
Qualsevol persona que entri té accés immediat a la base de dades per publicar informació o realitzar investigacions. No hi ha un perfil d'usuari per a assignar la informació publicada.

## Referències

* ↑ «Notícia de la base de dades al West Kirby Metal Detecting Club». Arxivat de l'original el 2015-11-26. [Consulta: 19 gener 2017].
* ↑ «FREQUENTLY ASKED QUESTIONS & ANSWERS ON METAL DETECTING & METAL DETECTOR CHOICES». Arxivat de l'original el 2017-02-02. [Consulta: 19 gener 2017].
* ↑ THE UK DETECTOR FINDS DATABASE a The E-Sylum: Volume 12, Number 30, July 26, 2009, Article 29

## Enllaços externs i referències

* UK Detector Finds Database (anglès)
# Estany Blau

«Estany Blau» té aquests significats:
* Estany Blau (Angostrina), estany al terme comunal d'Angostrina i Vilanova de les Escaldes, de la comarca de l'Alta Cerdanya
* Estany Blau (Carançà),estany d'origen glacial del terme comunal de Fontpedrosa, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord
* Estany Blau (Fontpedrosa), estany al terme comunal de Fontpedrosa, de la comarca del Conflent
* Estany Blau de Colieto, llac al Parc Nacional d'Aigüestortes al terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça
* Estany Blau (Escaldes-Engordany), estany a la carena nord de la Vall de Madriu.
# Llengües tirrenes

Les llengües tirrenes o família tirrena (alemany: Tyrsenich; nom derivat dels tirrens) és una classificació lingüística proposada per Helmut Rix (1998), on tindrien cabuda les llengües preindoeuropees etrusca, el rètic i el lemni. Rix suposa l'existència del proto-tirsènic cap a l'any 1000 aC.
Una classificació alternativa, més gran, de llengües egees, inclouria l'eteocretenc (llengua minoica) i l'eteoxipriota. En cas de poder demostrar la seva relació amb l'etrusc i el rètic, constituirien un fílum preindoeuropeu que aniria des de les Illes Egees i Creta, passant per la Grècia continental i la península Itàlica fins als Alps. S'ha de dir, però, que aquesta classificació no és la més estesa, ja que la classificació de l'eteocretenc i l'eteoxipriota està per demostrar, i existeixen d'altres teories que les vincularien a les llengües semítiques.
S'ha proposat, a més, una relació de les llengües tirrenes amb les llengües anatòliques dins de la família de llengües indoeuropees (Steinbauer 1999, Palmer 1965), tot i que no és acceptada majoritàriament, malgrat la possibilitat mostrada per Palmer mitjançant algunes inscripcions de lineal A que aquest fos una varietat de luvita). Si aquestes llengües fossin d'estrat indoeuropeu primerenc en lloc de preindoeropeu, es podrien associar a la idea d'un antic europeu proposada pel lingüista Hans Krahe.
Aquest grup lingüístic, en cas de ser consistent, hauria desaparegut al voltant del segle iii aC en el cas de les llengües egees, i cap al segle i aC en el cas de les llengües parlades a la península Itàlica per assimilació al llatí.

## Referències

* Dieter H. Steinbauer, Neues Handbuch des Etruskischen, St. Katharinen 1999
* Helmut Rix, Rätisch und Etruskisch, Innsbruck 1998
* L R Palmer, Mycenaeans and Minoans, Second ed. New York: Alfred A. Knopf. 1965.

## Vegeu també

* Etruscs
* Minoics
* Tirrens