OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Flora of the Rocky Mountains

Flora of the Rocky Mountains (abreujat Fl. Rocky Mts.) és un llibre amb il·lustracions i descripcions botàniques que va ser escrit pel botànic suec-estatunidenc Per Axel Rydberg i publicat el 1917 amb el nom de Flora of the Rocky Mountains and adjacent plains : Colorado, Utah, Wyoming, Idaho, Montana, Saskatchewan, Alberta, and neighboring parts of Nebraska, South Dakota, North Dakota, and British Columbia.

## Referències

* ↑ a Tropicos

## Enllaços externs

* a IPNI
# Festes nacionals i públics a l'Azerbaidjan

Aquesta és una llista de festes nacionais i públiques a l'Azerbaidjan. Les festes nacionais i públiques a l'Azerbaidjan són un conjunt de festes regulades per llei.

## Festes de l'Azerbaidjan

* Laborable
* No laborable
| Data | Festa |
| 1 - 2 de gener | Cap d'any |
| 8 de març | Dia Internacional de les Dones |
| 20 - 24 de març | Novruz |
| 9 de maig | Dia de la Victòria |
| 28 de maig | Dia de la República de l'Azerbaidjan |
| 15 de juny | Dia de la Salvació Nacional d'el Poble Azerbaidjanès |
| 26 de juny | Dia de les Forces Armades de l'Azerbaidjan |
| 18 d'octubre | Dia de la Independència de l'Azerbaidjan |
| 9 de novembre | Dia de la bandera estatal |
| 12 de novembre | Dia de la Constitució |
| 17 de novembre | Dia de el Renaixement Nacional |
| 31 de desembre | Dia de la Solidaritat Mundial Azerbaidjanesos |
| Festes religioses ||
| Calendari islàmic lunar | Ramadà |
| Calendari islàmic lunar | Festa del Sacrifici |

## Commemoracions de l'Azerbaidjan

| 20 de gener | Gener Negre (1991) |
| 26 de febrer | Massacre de Khojali (1992) |
| 31 de març | Genocidi de Març (1918) |

## Altres festius de l'Azerbaidjan

Tots dies són laborables
| 30 de gener | Dia professional dels funcionaris de duana |
| 2 de febrer | Dia de joves azerbaidjanesos |
| 11 de febrer | Dia professional dels funcionaris fiscals |
| 5 de març | Dia de la cultura física i esport |
| 23 de març | Dia dels funcionari de l'Ministeri d'Ecologia i recursos naturals de l'Azerbaidjan |
| 28 de març | Dia de la Seguretat Nacional |
| 10 d'abril | Dia dels constructors |
| 1 de juny | Dia internacional dels nens |
| 2 de juny | Dia dels funcionari dels treballadors de l'aviació civil |
| 18 de juny | Dia dels drets humans |
| 2 de juliol | Dia dels funcionaris de la policia |
| 22 de juliol | Dia de la premsa nacional |
| 1 d'agost | Dia d'alfabet i idioma azerbaidjanès |
| 2 d'agost | Dia de cinema azerbaidjanès |
| 15 de setembre | Dia de coneixement |
| 18 de setembre | Dia de música nacional |
| 20 de setembre | Dia dels petroliers |
| 5 d'octubre | Dia dels professors |
| 13 d'octubre | Dia dels treballadors de via fèrria azerbaidjanès |
| 6 de novembre | Dia dels treballadors de metro |
| 22 de novembre | Dia dels treballadors de Justícia |
| 6 de desembre | Dia dels treballadors de l'Ministeri de comunicació i tecnologia informàtica |
| 16 de desembre | Dia dels treballadors de FEMA de l'Azerbaidjan |

## Referències

* ↑ «Welcome to Heydar Aliyevs Heritage Research Center» (en anglès). [Consulta: 17 maig 2018].
# Font de Randa

La font de Randa és una font de mina o qanat que es troba al llogaret de Randa del municipi d'Algaida, Mallorca, a 305 m d'altitud sobre el nivell de la mar. La seva aigua prové dels puigs de Randa i de Son Reus. Està situada en l'únic carrer empedrat que es conserva, a la sortida del poble en direcció al santuari de Cura.
L'aigua és conduïda a través d'un qanat d'origen andalusí, amb una galeria de 48 m i amb un pou d'aireig a 25 m de la boca de la mina. Aboca el seu cabal en uns abeuradors que es comuniquen amb uns rentadors públics coberts amb una porxada sustentada per tres arcs de mig punt. A partir d'aquí l'aigua és conduïda per una séquia que davalla paral·lela al camí vell cap a Llucmajor. L'aigua sobrant s'afegia a l'aigua de la Font de Son Reus per abastir la població de Llucmajor.

## Referències

* 1 2 Morell Pol, A. «de Randa». Fonts de Tramuntana. [Consulta: 1r novembre 2016].
* ↑ «Lloc d'interès de Randa». Web de l'Ajuntament d'Algaida. Ajuntament d'Algaida. Arxivat de l'original el 2008-05-11. [Consulta: 1r juliol 2011].
Font de Randa -> Nova URL per canvi de sevidor. Fonts de Tramuntana
# Font de Resteria

La Font de Resteria és una font del terme de l'antic poble d'Herba-savina, pertanyent al municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà. Antigament era del terme d'Hortoneda de la Conca.
Està situada a 1.202 m d'altitud, al sud-oest de Resteria i de l'extrem sud-oriental del Serrat de Resteria, a ponent de l'indret on hi ha la Borda del Manel i la del Tarrufa i a llevant de lo Comellar.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Palermo (Montevideo)

Palermo és un barri del sud de Montevideo, la capital de l'Uruguai. Limita a l'oest amb el Barrio Sur, al nord amb Cordón, a l'est amb el carrer Jackson i al sud amb La Rambla.

## Informació general

Rep el seu nom de la ciutat italiana de Palerm, essent un barri fundat per immigrants. A la zona encara sobreviuen els antics habitatges col·lectius on vivien aquests immigrants i la col·lectivitat afroamericana, tot i que les construccions més destacades són el Cementiri Central i l'edifici seu de la Universitat del Treball de l'Uruguai (UTU), sobre el carrer San Salvador.
A Palermo també es troba la Plaça de Galícia, amb un monument a l'escriptora gallega Rosalía de Castro.

## Referències

* ↑ Barrio Sur i Palermo - IMM Arxivat 2011-07-27 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Palermo, Montevideo a googlemaps
# Matilde de Baviera

Matilde de Baviera, princesa de les Dues Sicílies (Possenhofen 1843 - Múnic 1925). Duquessa a Baviera amb el tractament d'altesa reial que contragué matrimoni en el si de la família reial de les Dues Sicílies.

## Biografia

Nascuda a la propietat rural de Possenhofen, a la riba de llac Stanberg, a Baviera, el dia 30 de setembre de 1843, sent filla del duc Maximilià de Baviera i de la princesa Lluïsa de Baviera. Neta per via paterna del duc Pius de Baviera i de la princesa Amàlia d'Arenberg i per via materna del rei Maximilià I Josep de Baviera i de la princesa Carolina de Baden.
Educada entre Múnic i la propietat rural de Possenhofen, on nasqué, visqué entremig de les excentricitats de la família reial de Baviera i molt especialment del seu cosí, el rei Lluís II de Baviera.
El dia 5 de juny de 1861 contragué matrimoni a Múnic amb el príncep Lluís de Borbó-Dues Sicílies creat comte de Trani. Lluís era fill del rei Ferran II de les Dues Sicílies i de l'arxiduquessa Maria Teresa d'Àustria. La parella tingué una única filla:
* SAR la princesa Maria Teresa de Borbó-Dues Sicílies, nada a Zúric el 1867 i morta a Canes el 1909. Contragué matrimoni amb el príncep Guillem de Hohenzollern-Sigmaringen.
La unió entre Matilde i el comte de Trani responia a una doble unió matrimonial entre membres de la Casa reial de Baviera i de la Casa de les Dues Sicílies. L'any 1859 contragueren matrimoni el rei Francesc II de les Dues Sicílies i la duquessa Maria Sofia de Baviera i dos anys després s'unien Matilde i Lluís. La unió era doblement interessant per la vinculació que suposaria amb una important potència europea del moment com era l'Imperi Austríac, ja que Matilde i Sofia eren germanes de l'emperadriu Elisabet d'Àustria.
Matilde morí el dia 18 de juny de 1925, quaranta anys després que el seu marit i setze després de la seva filla.
# Serra del Banyader

La Serra del Banyader és una serra interna del municipi de Conca de Dalt, antigament del d'Hortoneda de la Conca, situada just a migdia del poble d'Hortoneda.
Es tracta d'una serra llarga, de quasi tres quilòmetres de longitud, que s'estén de nord a sud, molt lleugerament decantada cap a llevant a mesura que puja d'alçada, que des del poble esmentat s'adreça a la zona de darrere (nord) del Roc de Pessonada, que ateny prop de l'Espluga del Madaleno.
El sector més proper al poble està format pel Serrat de Fosols, que és la continuïtat cap al nord de la Serra del Banyader. S'uneixen les dues formacions orogràfiques a la Collada de Pueres, a 1.186,7 m. alt.

## Referències

* ↑ «Serra del Banyader». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Pas del Banyader
* Llau del Pas del Pi

## Enllaços externs

* «Institut Cartogràfic de Catalunya».
* «Serra del Banyader» (en anglès). PeakVisor.
* «Mapa satélite de Serra del Banyader en Lleida» (en castellà).
# Trenton (Ohio)

Trenton és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 8.746 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Trenton tenia 8.746 habitants, 3.189 habitatges, i 2.519 famílies. La densitat de població era de 891 habitants/km².
Dels 3.189 habitatges en un 43,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,2% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 21% no eren unitats familiars. En el 17,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,6% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 34,3% entre 25 i 44, un 18,6% de 45 a 60 i un 8,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.933 $ i la renda mediana per família de 54.794 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.621 $ mentre que les dones 26.703 $. La renda per capita de la població era de 20.451 $. Aproximadament el 3,1% de les famílies i el 3,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Trenton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Trenton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Carilau de Locres

Carilau de Locres (grec antic: Χαρίλαος, llatí: Charilaus) fou un poeta dramàtic de l'antiga Grècia autor de tragèdies. Les seves obres es van representar a Atenes l'any 328 aC. Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ 1.Charilaus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 685
# Christian Friedrich Hornschuch

Christian Friedrich Hornschuch (21 d'agost de 1793 Rodach, Baviera - 24 de desembre de 1850, Greifswald) va ser mestre, botànic, pteridòleg, micòleg, i briòleg alemany.
En 1808, va ser aprenent en una farmàcia de Hildburghausen. En 1813, es va mudar a Ratisbona per ser assistent del botànic David Heinrich Hoppe (1760-1846), per a més endavant treballar com a assistent de Heinrich Christian Funck (1771-1839) en Gefrees, on va investigar les molses Bryopsida nadius de Fichtelgebirge.
En 1816 va acompanyar a Hoppe a una expedició botànica a les costes de l'Adriàtic, i després d'una parada a Coburg (1817), tots dos continuen els seus estudis en el Tirol i en Caríntia. Després va treballar com a "demostrador botànic" a la Universitat de Greifswald, i per un període va estudiar amb Carl Adolph Agardh (1785-1859) a la Universitat de Lund.
En 1820, va obtenir el professorat associat de Història natural i de botànica, i director dels Jardins botànics en la Universitat de Greifswald. L'any 1827, ja va ser "professor titular".

## Algunes publicacions

Hornschuch es va especialitzar en el camp de la briologia, i juntament amb el botànic Christian Gottfried Daniel Nees von Esenbeck (1776-1858) i amb el gravador Jacob Sturm (1771-1748), va ser coautor de Bryologia germanica (1823-1831). Va traduir obres en danès i en suec, a més de ser autor de les següents publicacions:
* Tagebuch auf einer Reise nach donin Küsten des adriatischen Meeres (Diari de Viatges a les Costes de l'Adriàtic), 1818
* De Voitia et Systolio: Novis muscorum frondosorum generibus. 1818. 22 pp. en línia
* Einige Beobachtungen über die Entstehung und Metamorphose der niederen vegetabilischen Organismen (Algunes Observacions sobre la Formació i Metamorfisme d'Organismes Vegetals Inferiors). En: Flora (1819)
* Horae physicae Berolinensis: collectae ex symbolis virorum doctorum. 1820. Amb Christian Gottfried Nees von Esenbeck, Heinrich Friedrich Link, Friedrich Otto, Ludolf Adelbert von Chamisso, Karl Rudolphi, Diedrich Franz Leonhard von Schlechtendal, Johann Christoph Friedrich Klug. 123 pp.

## Referències

* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
* Briología, Universitat de Bonn
* Database Botànica, CF Hornschuch
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Rengle de Guitart Fortuny

El Rengle de Guitart Fortuny és un conjunt de Sabadell (Vallès Occidental) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Rengle d'habitatges modestos de planta baixa i pis, situat a l'eixample Covadonga. Es tracta d'un tram de carrer totalment uniforme on les façanes s'estructuren a partir de dos eixos verticals. En un se situa la porta d'accés a la planta baixa i un balcó al primer pis i en l'altre una finestra també a la planta baixa.
Les obertures són rectangulars i un emmarcament d'obra. L'excepció es troba en la part inferior dels emmarcaments de les portes, que són de pedra.

## Referències

* 1 2 «Rengle de Guitart Fortuny». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 juny 2020].

## Enllaços externs

* Rengle de Guitart Fortuny Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Font de Reganyó

La Font de Reganyó és una font del terme municipal de Talarn, al Pallars Jussà, dins del territori de la vila de Talarn.
Està situada a 477,5 m d'altitud, a prop i al nord de la vila, a l'esquerra del barranc de Seròs, al costat de llevant del Pont de Reganyó, i a ponent del pont pel qual la via del ferrocarril salva el barranc de Seròs, on arrenca la carretera local de Santa Engràcia.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Matilde de Borgonya (regent)

Matilde de Borgonya (vers 1150-1192) fou una princesa borgonyona, filla de Ramon de Borgonya, comte de Grignon i d'Agnès de Montpensier.
Es va casar vers 1165 amb Eudes II senyor d'Issoudun que va morir al cap de dos anys (no se sap si fou la mare d'Eudes III d'Issoudun) i llavors es va casar amb Guiu de Nevers que va morir 9 anys després; quan feia uns 8 anys que eren casats Guiu va refusar homenatge al seu cosí Hug III de Borgonya que el va empresonar i va morir un any després vers 1175 o 1176. Guiu de Nevers ja tenia més de 30 anys en casar-se, i amb ell va tenir a:
* Guillem V (1168 † 1181), comte de Nevers i Auxerre, VI de Tonnerre.
* Agnès I (1170 † 1192)
A la mort de Guiu, el va succeir el seu fill Guillem, que tenia uns 8 anys i Matilde de Borgonya encara jove (uns 25 anys) va assolir la regència (per això és esmentada a vegades com a Matilde I). Però Guillem no va viure gaire i va morir amb 12 o 13 anys vers el 1181. Mentre Matilde s'havia casat per tercera vegada amb Pere de Flandes, bisbe de Cambrai, titulat comte de Flandes i de Nevers, senyor de Saint-Vaast, de Lilla, prebost de Bruges, però aquest va morir el 3 d'agost del 1176 deixant una filla pòstuma de nom Sibil·la de Flandes o de Nevers, senyora de Saint-Vaast.
Matilde es va casar llavors per quarta i darrera vegada (vers 1178) amb Robert II comte de Dreux però el matrimoni fou annul·lat per consanguinitat.
Mort el seu fill Guillem V de Nevers (1181) la successió de Nevers-Auxerre-Tonnerre va passar a la seva germana Agnès de Nevers, que tenia un parell d'anys menys que Guillem (o sigui uns 11 anys), i Matilde va restar regent. El 1184 Agnès de Nevers es va casar amb Pere II de Courtenay que tenia uns 20 anys i va assolir la condició de comte uxori. Llavors Matilde es va retirar al monestir de Fontevraud on fou monja fins a la seva mort el 1192.

## Referències

* Genealogia

## Notes i referències

* ↑ «BURGUNDY DUCHY, DUKES». Matilde de Borgonya (-1192)
# Sant Antoni de Fontcoberta

Sant Antoni de Fontcoberta és una església de Fontcoberta (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església situada al sud-est del nucli de Fontcoberta, en direcció al veïnat de Fares. L'edifici està format per un sol cos rectangular amb absis de punt rodó i orientat al nord-est, sense retraïment respecte als murs perimetrals. La il·luminació es produeix mitjançant tres finestres situades als costats amb les llindes formades per una sola peça de pedra treballada on s'incorpora el punt rodó, la resta està emmarcada amb maó vist. Per sobre del suposat sostre o volta de la capella hi havia unes golfes ventilades per unes obertures quadrades alineades amb les finestres. Els murs portants estan fets de pedres de riu preses amb morter (de petites dimensions). La façana està rematada per un frontó. Les cantonades són de pedra escairada. Té un ull de bou sobre l'entrada.

## Història

No s'han localitzat dades històriques de l'ermita.

## Referències

* 1 2 «Sant Antoni de Fontcoberta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].
# UO

UO té els següents significats:
* Ultima Online, joc de rol en línia massiu multijugador
* Urge Overkill, grup de música de rock dels anys 90
# Carilda Oliver Labra

Carilda Oliver Labra (Matanzas, 6 de juliol de 1922 - 29 d'agost de 2018) va ser una poeta cubana. Va estudiar dret a la Universitat de l'Havana i també va ser coneguda per excel·lir en el dibuix, la pintura i l'escultura.
És considerada com una de les poetes cubanes més influents, i la seva obra se centra en l'amor, el paper de la dona en la societat i el jo poètic. Els poemaris Me desordeno, amor, me desordeno i Discurso de Eva també mostren una profunda tècnica literària.
La seva obra va ser elogiada per Gabriela Mistral, la primera dona llatinoamericana a guanyar el Premi Nobel de Literatura el 1945. L'any 1958, Oliver Labra va publicar Memoria de la fiebre, que va donar-li notorietat com a autora eròtica. El llibre tracta d'un tema que va dominar la seva poesia: l'amor perdut, tal com va ser escrit després de la prematura mort del seu segon marit.

## Referències

* ↑ Urbano Martínez Carmenate. Carilda Oliver Labra: La Poesía Como Destino. Cuba: Editorial Letras Cubanas, 2004, p. 485.
* 1 2 Luis Sexto. «Carlida Oliver Labra: Poetry and Total Love». CubaNow. Arxivat de l'original el 9 juny 2007. [Consulta: 13 desembre 2006].
* ↑ «Fallece la poetisa cubana Carilda Oliver Labra a los 96 años» (en anglès). elnuevoherald.
* ↑ Gioseffi, Daniela. «Carilda Oliver Labra». The Drunken Boat. [Consulta: 13 desembre 2006].
# Fonaments quàntics

Els fonaments quàntics és una disciplina de la ciència que pretén comprendre els aspectes més contraintuïtius de la teoria quàntica, reformular-la i fins i tot proposar noves generalitzacions de la mateixa. Contràriament a altres teories físiques, com la relativitat general, els axiomes definitoris de la teoria quàntica són bastant ad hoc, sense una intuïció física evident. Tot i que condueixen a les prediccions experimentals adequades, no venen amb una imatge mental del món on encaixen.
Hi ha diferents enfocaments per resoldre aquest buit conceptual:
* En primer lloc, es pot posar la física quàntica en contraposició amb la física clàssica: identificant escenaris, com els experiments de Bell, on la teoria quàntica es desvia radicalment de les prediccions clàssiques, s'espera obtenir coneixements físics sobre l'estructura de la física quàntica.
* En segon lloc, es pot intentar trobar una re-derivació del formalisme quàntic en termes d'axiomes operacionals.
* En tercer lloc, es pot buscar una correspondència completa entre els elements matemàtics del marc quàntic i els fenòmens físics: qualsevol correspondència d'aquest tipus s'anomena interpretació.
* En quart lloc, es pot renunciar completament a la teoria quàntica i proposar un model diferent del món.
La recerca en fonaments quàntics s'estructura al llarg d'aquests camins.

## Característiques no clàssiques de la teoria quàntica
### No localitat quàntica

Dues o més parts separades que realitzen mesures sobre un estat quàntic poden observar correlacions que no es poden explicar amb cap teoria de variables ocultes locals.

### Contextualitat quàntica

La no localitat es pot entendre com una instància de contextualitat quàntica. Una situació és contextual quan el valor d'un observable depèn del context en què es mesura (és a dir, de quins altres observables també s'estan mesurant).

### Models epistèmics per a la funció d'ona quàntica

Una propietat física és epistèmica quan representa els nostres coneixements o creences sobre el valor d'una segona característica més fonamental. La probabilitat que es produeixi un esdeveniment és un exemple de propietat epistèmica.

### Reconstruccions axiomàtiques

Alguns dels aspectes contra-intuïtius de la teoria quàntica, així com la dificultat d'estendre-la, es deriven del fet que els seus axiomes definitoris no tenen una motivació física. Per tant, una àrea activa de recerca en fonaments quàntics és trobar formulacions alternatives de teoria quàntica que es basen en principis físicament convincents.

## Referències

* ↑ «Quantum foundations | Perimeter Institute» (en anglès). https://perimeterinstitute.ca.+[Consulta: 15 juny 2023].
* ↑ «Quantum Foundations» (en anglès). https://qit.ethz.ch.+[Consulta: 15 juny 2023].
* ↑ Bell, J. S. Physics Physique Физика, 1, 3, 1964, pàg. 195–200. DOI: 10.1103/PhysicsPhysiqueFizika.1.195 [Consulta: free].
* ↑ Mermin, N. David Reviews of Modern Physics, 65, 01-07-1993, pàg. 803–15. arXiv: 1802.10119. Bibcode: 1993RvMP...65..803M. DOI: 10.1103/RevModPhys.65.803.
# Parador de Turisme Aiguablava

El Parador de Turisme Aiguablava és una obra de les darreres tendències de Begur (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici d'apartaments de planta allargassada de PB i dues plantes de cambres amb corredor central i nucli d'accés al mig. Els apartaments se'ns mostren en façana per balcons contínues amb separadors prefabricats i on hi ha les obertures de les cambres. El nucli d'escales sobresurt de la coberta, i en façana a la cala d'Aiguablava es compon de finestres, contínues, mentre que a l'altre façana es un gran obertura vers el cingle. L'accés es produeix pel tester més allunyat de la costa, i per un gran porxo que forma com una plaça coberta pel mateix edifici (sala hipòstila de pilars rodons. Al damunt d'aquest porxo hi ha un cos massís amb una finestra a la cantonada d'ell i centrada a l'edifici. A l'altre tester, s'hi situa el menjador-mirador, i les obertures del passadís central a més de l'escala d'emergència.
Per la banda de la Cala d'Aiguablava, l'edifici guanya el desnivell per crear l'accés a serveis.

## Història

Bastit als anys 60. Al cim de la Cala d'Aiguablava, a la Punta des Mut, aquest edifici es va edificar en la segona part del Segle XX: va ser obert el 1966 i renovat el 2020.

## Referències

* 1 2 3 «Parador de Turisme Aiguablava». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 gener 2019].
* ↑ «Sitios de Gerona, Los. 30/12/1965.». [Consulta: 23 agost 2023].
* ↑ «La nueva vida del Parador d'Aiguablava» (en castellà), 29-07-2020. [Consulta: 23 agost 2023].