OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Morville (Vosges)

Morville és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 62 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Morville era de 62 persones. Hi havia 16 famílies, de les quals 4 eren parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 24 habitatges, 20 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 1 estava desocupat. 23 eren cases i 1 era un apartament. Dels 20 habitatges principals, 16 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia tres, 4 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 20 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 6 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Morville el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 37 persones, 29 eren actives i 8 eren inactives. De les 29 persones actives 27 estaven ocupades (16 homes i 11 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 8 persones inactives 2 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una lampisteria.
L'any 2000 a Morville hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Morville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Morville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Premi Faraday Lectureship

El premi Faraday Lectureship és un premi atorgat a excepcionals contribucions en els camps de la química física o de la química teòrica, inicialment cada tres anys i des del 2010 cada dos anys, per la Royal Society of Chemistry.
El nom Faraday Lectureship honra al destacat químic anglès Michael Faraday i les seves conferències. S'establí el 1869, dos anys després de la seva mort. Les conferències de Faraday foren molt apreciades pel seu estil entusiasta, que sovint incloïen demostracions experimentals. Les seves conferències a la Royal Institution s'iniciaren el 1827 sobre el tema de la filosofia química i la darrera fou impartida el 1860 amb un curs de Nadal sobre la història química d'una espelma. Actualment (2019) el premi està dotat amb 5000 £, una medalla i un diploma.

## Guardonats

| Segle xix 1869 : Jean-Baptiste Dumas 1872 : Stanislao Cannizzaro 1875 : August Wilhelm von Hofmann 1879 : Charles Adolphe Würtz 1881 : Hermann Ludwig von Helmholtz 1889 : Dmitri Mendeléiev 1895 : John Strutt, Lord Rayleigh | Segle XX 1904 : Wilhelm Ostwald 1907 : Hermann Emil Fischer 1911 : Theodore William Richards 1914 : Svante August Arrhenius 1924 : Robert Andrews Millikan 1927 : Richard Willstätter 1930 : Niels Bohr 1933 : Peter Debye 1936 : Ernest Rutherford 1939 : Irving Langmuir 1947 : Sir Robert Robinson 1950 : George de Hevesy 1953 : Cyril Norman Hinshelwood 1956 : Otto Hahn 1956 : Leopold Ruzicka 1961 : Sir Christopher Kelk Ingold 1965 : Ronald George Wreyford Norrish 1968 : Charles Coulson 1970 : Gerhard Herzberg 1974 : Sir Frederick Dainton 1977 : Manfred Eigen 1980 : George Porter 1983 : John Shipley Rowlinson 1986 : Alan Carrington 1989 : John Meurig Thomas 1992 : Yuan Tseh Lee 1995 : William Klemperer 1998 : A David Buckingham | Segle XXI 2001 : Richard Zare 2004 : Alexander Pines 2007 : Gerhard Ertl 2010 : John Polanyi 2012 : Richard Saykally 2014 : Michel Che 2016 : Graham Fleming 2018 : Graham Hutchings 2019 : Martyn Poliakoff |

## Referències

* ↑ «RSC Faraday Lectureship Prize» (en anglès). Royal Society of Chemistry. [Consulta: 31 maig 2019].
* ↑ «RSC Faraday Lectureship Prize previous winners» (en anglès). Royal Society of Chemistry. [Consulta: 31 maig 2019].
# Sant Sebastià (1480-1490)

Sant Sebastià és una talla de fusta de pi d'escultor desconegut datada entre el 1480 i 1490. Va ser adquirida pel Museu Nacional d'Art de Catalunya el 1932 de la col·lecció Plandiura.

## Descripció

Talla de Sant Sebastià en fusta de pi policromada amb restes de daurat. La figura ofereix una anatomia ben estudiada: un tronc tractat a la manera clàssica, un coll musculat i unes cames robustes; vesteix només una estreta calça curta.

## Anàlisi

Sant Sebastià era un centurió de l'exèrcit romà nascut a les Gàl·lies, que fou denunciat per exhortar dos companys a mantenir-se ferms en la fe cristiana. A causa d'això, per ordre de l'emperador Dioclecià se'l va intentar ajusticiar sense èxit. Fou lligat a un pal en el centre del Camp de Mart a Roma, i va servir de diana per als arquers. En l'art del renaixement italià, amb la glorificació del cos humà, el turment del sant fou un tema molt utilitzat, i es va convertir en un pretext per representar la tipologia pagana de l'Apol·lo despullat.
La seva presència física en l'espai és enorme i, d'altra banda, l'estretor de la calça curta pot fer pensar en una obra executada en el centre-nord d'Itàlia (Bolonya, Ferrara o Venècia) a l'últim quart del segle xv, per un escultor que coneix els models toscans de l'època. En aquest context, es podrien tenir presents imatges pictòriques d'una cultura artística propera, com el Sant Sebastià d'Antonello da Messina, de 1475 i conservat a la Gemäldegalerie Alte Meister de Dresden, una peça que respira la confluència del detallisme de l'art llombard i l'estil contingut de Piero della Francesca.

## Referències

* 1 2 Sant Sebastià. Fitxa del MNAC.
* 1 2 3 4 J.Y.. «Renaixament i Barroc». A: MNAC. Guia del Museu Nacional d'Art de Catalunya. 2012. Barcelona: MNAC, p. 154. ISBN 978-84-8043-136-1 [Consulta: 9 agost 2012].
# Habitatge al Carrer de l'Església, 11

L'habitatge al Carrer de l'Església, 11 és una casa amb elements barrocs al nucli d'Ullà (al Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Casal situat a la banda nord del nucli, prop de l'església. És un gran edifici de pedra, de tres plantes i coberta de teula a dues vessants (a la banda dreta a dos nivells), amb el carener perpendicular a la façana principal. Presenta les obertures en general allindades, emmarcades en pedra. Són perceptibles les modificacions efectuades a la façana. En una de les finestres de la façana principal de l'edifici apareix la data del 1731.

## Referències

* 1 2 «Habitatge al carrer de l'Església, 11». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2018].
# Determinisme ambiental

El determinisme ambiental considera que les accions humanes estan determinades per l'ambient on tenen lloc i, en una versió forta anomenada determinisme climàtic o geogràfic, postula que l'entorn físic condiciona el desenvolupament social i històric de manera irreversible. Històricament s'ha lligat a explicacions de conducta racial, a justificacions colonialistes o a hipòtesis explicatives sobre diferències de progrés entre pobles. Es tracta d'una posició controvertida, ja que no solament limita la llibertat d'acció humana, sinó que obvia altres condicionants com la classe social, la pertinença a minories o el sistema econòmic mundial com a factors explicatius de les divergències culturals i de desenvolupament. Alguns autors que han defensat el determinisme geogràfic són Ellen Churchill Semple i Jared Diamond.

## Referències

* ↑ Sluyter, Ander (2003). «Neo-Environmental Determinism, Intellectual Damage Control, and Nature/Society Science». Antipode-Blackwell.
# Agustí Kažotić

Agustí Kažotić OP (c. 1260, Trogir - † 1323) fou un frare dominic que fou bisbe de Zagreb i de Lucera, beatificat el 1702.

## Vida

Fill d'una família aburgesada, entrà a l'Orde de Predicadors, que s'havien instal·lat a Trogir el 1265, i estudià al convent de dominics d'Split.
Fou un dels primers estudiants que anaren a la Universitat de París, format a l'escola de Tomàs d'Aquino. Esdevingué bisbe de Zagreb el 1303, en reformà el centre d'estudis segons el model dominic on ell s'havia format i on també fou professor. A més de reformar els estudis, també reformà la litúrgia, en un context aleshores político-religiós ben particular, on fou enviat com ambaixador pels bisbes hongaresos i croats al Papa Joan XXII a Avinyó.
A Avinyó escrigué dos tractats breus, el 1318 un sobre la consultació judicial i doctrinal que havia demanat el papa Joan XXII, que acabà amb la butlla Super illius specula de 1320, i el 1322 un segon sobre la pobresa de Crist, enllaçant amb els moviments de pobresa, particularment l'usus pauper dels franciscans i dels fratricelli. En un altre àmbit també s'avesà a la música, sent un dels primers compositors de Croàcia del seu temps.

## Beatificació

Des que morí fou considerat com un sant. Fou beatificat pel Papa Climent XI el 4 d'abril de 1702. El procés de beatificació es conserva als arxius diocesans de Lucera. Tingué un culte molt estès a Itàlia, a Croàcia i a l'Orde de Predicadors.
L'abril del 2010 s'inicià el procés de canonització. La diòcesi de Lucera-Troia es constituí com l'actor principal de la causa, mentre que la província dominicana de Croàcia i l'arquebisbat de Zagreb en són coactors.
# Congrés de Catalans de les Repúbliques del Plata

Congrés de Catalans de les Repúbliques del Plata fou un Congrés de les entitats catalanistes de l'Argentina i l'Uruguai celebrat a Montevideo del 27 al 29 de juny de 1936. Fou organitzat pel Comité Llibertat de Buenos Aires i el Casal Català de Montevideo i presidit per Francesc Maria Masferrer i Vernis, amb Ramon Escarrà com a secretari. Hi participaren activistes de Xile, Austràlia, Argentina, Uruguai i Paraguai, com Hipòlit Nadal i Mallol. Manuel Massó i Llorens hi proposà la creació d'una Cambra de Comerç Catalana, també es proposà la creació de Borses de Treball Catalanes i fins i tot un Banc Català. També decidiren donar suport el govern de la Generalitat de Lluís Companys. Havia de ser el primer d'una sèrie de Congressos dels catalans d'Amèrica, però l'esclat de la guerra civil espanyola va deixar en segon pla la major part de les ponències aprovades.
# Territ de Baird

El territ de Baird (Calidris bairdii) és una espècie d'ocell de la família dels escolopàcids (Scolopacidae) que habita en estiu les costes i la tundra alpina del nord-est de Sibèria, oest i nord d'Alaska, nord del Canadà continental i les illes Banks, Melville, Ellef Ringnes, Southampton, Baffin i nord-oest de Groenlàndia. Passa l'hivern a la zona meridional de Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Territ de Baird a CERCATERM Rev. 12/03/2012
# Nectomys apicalis

Nectomys apicalis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 200 i 1.250 msnm a Bolívia, el Brasil, l'Equador i el Perú. Es tracta d'un animal nocturn i solitari que s'alimenta d'artròpodes, fruita i fongs. El seu hàbitat natural són les ribes dels rius que transcorren per boscos tropicals de plana. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Gómez-Laverde, M.; Rivas, B.; Weksler, M. Nectomys apicalis. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 14 gener 2017.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Producte sistèmic

Un producte sistèmic, en referència a productes químics (insecticida, fungicida, herbicida, etc.), és aquell que penetra dins la planta o animal en el qual s'aplica i s'estén per tot el cos.
Els primers productes emprats en protecció d'animals i plantes no eran d'acció sistèmica sinó de contacte o ingestió, per la qual cosa s'havia de ruixar completament l'objecte a protegir per assegurar-ne l'eficàcia, i en el cas d'herbicides no mataven les arrels o rizomes i la mala herba podia rebrotar. Els productes sistèmics en plantes viatgen a través dels vasos conductors i arriben a les arrels i a les parts aèries. S'ha de tenir molt en compte la toxicitat del producte i els residus que puguin arribar al consumidor, és a dir que s'ha de respectar escrupulosament el termini de seguretat establert des de l'aplicació del producte. En animals protegits d'insectes paràsits, el producte sistèmic sol ser una píndola que viatja a través del sistema digestiu o una substància ruixada que penetra per la pell.
# Cúllar Vega

Cúllar Vega és un municipi andalús situat en la part central de la Vega de Granada (província de Granada). Limita amb els municipis de Vegas del Genil, Churriana de la Vega i Las Gabias. Pel seu terme municipal transcorre el riu Dílar.

## Fills il·lustres

* Manuel Ruíz Arquelladas (1892-1984), organista i compositor.
# Agustí Ibarra i Anguela

Agustí Ibarra Anguela (Alió, Alt Camp, 2 de març de 1911 - Barcelona, 15 d'agost de 1936) fou un prevere català. Va ser ordenat sacerdot el desembre de 1934 i destinat com a vicari a la parròquia de Sant Joan de Tarragona. El 16 de juliol de 1936 va predicar al seu poble natal sobre els seus pensaments, que giraven al voltant de la seva preocupació pels més desfavorits. Va morir afusellat a Barcelona un mes més tard. És considerat beat i màrtir per l'Església Catòlica des de la Beatificació de Tarragona. Alió li va dedicar un carrer.

## Referències

* ↑ «Agustí Ibarra Anguela, prevere». arquebisbattarragona.cat. Arquebisbat de Tarragona. [Consulta: 17 octubre 2013].
* ↑ «Carrer d'Agusti Ibarra d'Alió». datocapital.com. datocapital.com. [Consulta: 17 octubre 2013].
# Costes Grans

Les Costes Grans és una costa de muntanya del terme municipal de la Pobla de Segur, al Pallars Jussà.
Estan situades al nord de la vila de la Pobla de Segur, a la dreta del barranc de Vallcarga, al vessant de llevant de la carena que es dreça al nord de la vila, en direcció al poble de Montsor.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Nectomys

Nectomys és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids, comunament denominats rates d'aigua o rates nedadores de peus escamosos.

## Taxonomia

* Nectomys apicalis
* Nectomys magdalenae
* Nectomys palmipes
* Nectomys rattus
* Nectomys squamipes

## Referències

* Musser, G. G. and M. D. Carleton. 2005. Superfamily Muroidea. Pàg. 894-1531 in Mammal Species of the World a Taxonomic and Geographic Reference. D. I. Wilson and D. M. Reeder eds. Johns Hopkins University Press, Baltimore.
* Trujillo, Fernando; J.V. Rodríguez Mahecha; M.C. Díaz-Granados; D.Tirira i A. González H. 2005. Mamífers Aquàtics & relacionats amb l'aigua: 129-130. Bogotà: Conservació Internacional. ISBN 958-97690-1-2
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Producte mínim viable

Un producte mínim viable (MVP de l'anglès Minimum Viable Product) és un producte amb les característiques mínimes per ser emprat i permetre un aprenentatge validat i el seu desenvolupament continuat. Capturar idees des d'un MVP és menys costós que desenvolupar un producte amb més funcions que incrementen els costos i els riscos si el producte falla, per exemple, degut a suposicions incorrectes, i és necessari per a que una empresa passi de tenir capital llavor a poder sol·licitar noves rondes de finançament. El terme va ser encunyat i definit per Robinson Franc, i popularitzat per Steve Blank, i Eric Ries.

## Característiques

Un producte viable mínim té només el nucli de característiques suficients per usar el producte. Els desenvolupadors normalment ofereixen el producte a un subconjunt dels possibles clients —com els adoptants primerencs, que són més tolerants els errors- més capaços de donar retroalimentació acurada i d'agafar una visió general del producte a partir d'un prototipus primerenc. Aquesta estratègia procura evitar la implementació de productes o funcions que els clients realment no necessiten i busca maximitzar la informació sobre el client o l'usuari invertint pocs diners. "El producte viable mínim és la versió d'un producte nou que un equip de treball realitza per recollir la quantitat màxima d'informació per validar-lo i aprendre sobre clients amb el mínim esforç."
El producte mínim viable s'acostuma a millorar a través de repetir (iterar) un bucle de "fer-mesurar-aprendre", de manera que amb cada nova iteració construïm un nou PMV, sobre la base de l'anterior o totalment nou, establint una sèrie de mètriques o indicadors amb els quals avaluem l'eficàcia de la proposta en relació als objectius proposats. Per això és clau el concepte de “mínim”, ja que no cal experimentar amb experiències molt elaborades per poder aprendre i veure la viabilitat d'una nova proposta.
Si el resultat final d'una iteració posa en evidència un enfocament equivocat del producte o servei es produeix un canvi important en el producte. Canvi que pot redefinir radicalment la proposta inicial (pivotar). Això es considera un èxit, ja que el més important és aprendre dels errors el més aviat possible.

## Variants

Un producte viable mínim pot ser un prototipus, un producte sencer, o un element específic de producte més complex, com ara una característica.

## Referències

* ↑ «Series A, B, C funding:2020 Averages, Investors, Valuating» (en anglès). Fundz, 25-10-2020. [Consulta: 14 novembre 2020].
* ↑ W. S. Junk, "The Dynamic Balance Between Cost, Schedule, Features, and Quality in Software Development Projects", Computer Science Dept., University of Idaho, SEPM-001, April 2000.
* ↑ Eric Ries, March 23, 2009, Venture Hacks interview: "What is the minimum viable product?", Lessons Learned
* ↑ Ries, Eric (August 3, 2009). "Minimum Viable Product: a guide".
# Hedenbergita

L'hedenbergita, CaFeSi₂O₆, és un mineral del subgrup dels clinopiroxens que cristal·litza en el sistema monoclínic. És molt rar trobar el mineral com a fase pura en estat natural, ja que la gran majoria de cops es troba amb impureses. Va ser anomenat el 1819 per M.A.Ludwig Hedenberg, qui fou el primer a classificar l'hedenbergita com a mineral. L'hedenbergita es troba principalment en roques metamòrfiques de contacte riques en ferro; també es pot trobar tant en condrites com en skarns (roques metamòrfiques calcosilicatades). Als territoris de parla catalana ha estat descrita a Can Llavor i a l'aflorament del Puig del Pedró, tots dos indrets a Susqueda.

## Propietats

La duresa de l'hedenbergita a l'escala de Mohs oscil·la entre 5 i 6. Presenta dues direccions d'exfoliació (exfoliació típica dels piroxens) que es tallen entre si tot formant angles de 90 graus. Presenta fractura concoidal. El color pot variar des de negre a marró o verd amb una lluïssor que pot oscil·lar entre vítria, resinosa o mat. L'hedenbergita forma solució sòlida amb el diòpsid i l'augita (l'hedenbergita és el més ric en ferro dels tres minerals que formen la solució).

## Composició i estructura

El diagrama dels piroxens esquematitza les composicions dels piroxens presents en roques ígnies, com el diòpsid, l'hedenbergita, l'enstatita i la ferrosilita. Les principals diferències en la composició es troben en el contingut de calci, magnesi i ferro.

## L'hedenbergita a la natura
### L'hedenbergita a les condrites

Les condrites són un tipus de meteorit que ha patit una petita alteració per fos o una diferenciació des de la formació del sistema solar. Un dels meteorits condrítics més ben estudiats és el meteorit Allende. L'hedenbergita es va trobar en el meteorit Allende associada amb minerals com la sodalita i la nefelina.

### L'hedenbergita als skarns

L'hedenbergita també és trobada als skarns. Un skarn és una roca metamòrfica formada per l'alteració dels minerals originals per fenòmens hidrotermals.

### Dipòsits i jaciments on es troba

Els jaciments d'hedenbergita es troben per tot el món, tot i que generalment en llocs on s'hagin donat les condicions de metamorfisme adequades. Els jaciments on apareixen bons exemplars són bastant escassos. Són d'especial menció els jaciments de la Toscana i de l'Illa d'Elba a Itàlia; el de Broken Hill a Nova Gal·les del Sud, Austràlia; Obira al Japó i Arendal a Noruega.

## Referències

* ↑ http://www.mindat.org/min-1842.html
* ↑ http://www.webmineral.com/data/Hedenbergite.shtml
* ↑ Clapés, Lluís «CAN LLAVOR (SERRAT DEL TORN): UN JACIMENT ESTRATIFORME AL MASSÍS DE LES GUILLERIES». Infominer, 2015-2, 63, 2015, pàg. 8-12 [Consulta: 28 novembre 2023].
* ↑ Lindsley D. H. and Munoz J. L. (1969) Solidus Relations Along The Join Hedenbergite – Ferrosilite. American Journal of Science. Vol. 267-A, pp. 295-324
* ↑ Kimura, M., Ikeda, Y. Anhydrous Alterations of the Allende Meteorite in the Solar Nebula II: Alkali-Ca Exchange Reactions and Formation of Nepheline, Sodalite and Ca-rich Phases in Chondrules. Proc. NIPR Symp. Antarct. Meteorites, 8, 123-138, 1995.
# Cúllar

Cúllar és un municipi del nord de la província de Granada, ha estat zona de pas durant totes les èpoques. Aquí va ser trobat l'Ídol de Malagón, una estàtua feta d'ivori que pertany a l'Edat del coure. Del seu passat morisc apareixen en la ciutat les importants Festes de Moros i Cristians.

## Etimologia

Cúllar ve de la paraula "Qúllar", que significa "Terreny elevat".

## Distribució de la població

| Unitat poblacional | Hab. |
| Cúllar El Margen El Sauco Las Vertientes Matián Pozo Iglesias Pulpite Venta del Peral Venta Quemada | 3.836 273 15 231 8 66 73 202 194 |
* Font: INE Arxivat 2006-06-15 a Wayback Machine..

## Demografia

Evolució demogràfica de 1787 a 2005 :
| 1787 | 1842 | 1860 | 1877 | 1887 | 1897 | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2005 |
| 3047 | 5509 | 6453 | 7486 | 7610 | 7867 | 8017 | 8151 | 8307 | 8625 | 9762 | 10866 | 9006 | 8052 | 6010 | 5457 | 5229 | 4929 | 4836 | 4898 |

## Curiositats

A Cúllar va néixer el filòleg i ex-sotsdirector de la RAE Gregorio Salvador

## Enllaços externs

* Pàgina sobre Cúllar amb especial atenció a les festes de Moros i Cristians
* Ajuntament de Cúllar
# Ait Ali Ou Lahcen

Ait Ali Ou Lahcen (àrab آيت علي ولحسن) és una comuna rural de la província de Khémisset de la regió de Rabat-Salé-Kenitra. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.047 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].