OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Club Deportivo Juvenil

El Club Deportivo Juvenil fou un club gallec de la ciutat de La Corunya.
El club va ser fundat el 1940 per l'antic jugador gallec Rodrigo García Vizoso amb el nom Club Deportivo Aprendices de la Fábrica de Armas, que el 1945 canvià per Club Deportivo Juvenil començant a jugar a Tercera Divisió aquell any. El seu major èxit fou l'ascens a Segona Divisió el 1954. El club mantingué converses amb el Fabril SD per fusionar-se i esdevenir filial el Deportivo, però aquesta fusió no es realitzà i el club acabà desapareixent el 1963.

## Temporades

| Temporada | Nivell | Divisió | Posició | Copa del Rei |
| 1945/46 | 4 | Serie A | 1r | |
| 1946/47 | 3 | 3a Divisió | 3r | |
| 1947/48 | 3 | 3a Divisió | 7è | 3a ronda |
| 1948/49 | 3 | 3a Divisió | 10è | 2a ronda |
| 1949/50 | 3 | 3a Divisió | 4t | |
| 1950/51 | 3 | 3a Divisió | 4t | |
| 1951/52 | 3 | 3a Divisió | 15è | |
| 1952/53 | 3 | 3a Divisió | 5è | |
| 1953/54 | 3 | 3a Divisió | 1r | |
| 1954/55 | 2 | 2a Divisió | 16è | |
| 1955/56 | 3 | 3a Divisió | 4t | |
| 1956/57 | 3 | 3a Divisió | 7è | |
| 1957/58 | 3 | 3a Divisió | 6è | |
| 1958/59 | 3 | 3a Divisió | 4t | |
| 1959/60 | 3 | 3a Divisió | 15è | |
| 1960/61 | 4 | Serie A | 1r | |

## Referències

* ↑ BDFutbol. «Perfil». [Consulta: 29 juny 2021].
* ↑ La Futbolteca. «Història del Fabril». [Consulta: 29 juny 2021].
# Resolució 1337 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1337 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 30 de gener de 2001. Després de recordar anteriors resolucions sobre Israel i el Líban incloses les resolucions 426 (1978), 425 (1978), 501 (1982), 508 (1982), 509 (1982) i 520 (1982), així com la 1310 (2000), el Consell va decidir prorrogar el mandat de la UNIFIL per un període de sis mesos fins al 31 de juliol de 2001.
El Consell de Seguretat va recordar la conclusió del secretari general Kofi Annan que Israel havia retirat les seves forces del Líban a partir del 16 de juny de 2000, d'acord amb la Resolució 425. Va emfatitzar amb la naturalesa temporal de l'operació de la UNIFIL.
Es va demanar al govern del Líban que creés un entorn tranquil i restaurés la seva autoritat al sud del Líban i va acollir amb beneplàcit l'establiment dels punts de control a la regió. El Consell va decidir tornar el nivell operacional de la UNIFIL a 4.500 efectius, tal com s'indica a l'informe del Secretari General. Tant a Israel com al Líban se'ls va demanar que complissin els compromisos per respectar la línia de retirada de la línia de retirada identificada per les Nacions Unides.
La resolució va condemnar tots els actes de violència i violacions de la línia de retirada. Va donar la benvinguda a la verificació de la retirada israeliana de la UNIFIL i de les contribucions als desminatge. Es va demanar al Secretari General que continués consultes amb el govern libanès i altres parts sobre l'aplicació de la resolució actual. Va aprovar la decisió de reconfigurar la UNIFIL i les tasques a realitzar per l'Organisme de les Nacions Unides per la Vigilància de la Treva (UNTSO) i va anunciar una revisió abans del 31 de maig de 2001 per considerar nous passos.
Finalment, la resolució va concloure subratllant la importància d'una pau justa i duradora a l'Orient Mitjà basada en les resolucions pertinents del Consell de Seguretat, incloses les 242 (1967) i 338 (1973).

## Referències

* ↑ «Security Council extends UNIFIL mandate to 31 July». United Nations, 30-01-2001.
* ↑ Fischer, Horst; McDonald, Avril; Dugard, John; Gasser, Hans-Peter; Greenwood, Christopher; Fenrick, William; Posse, Hortensia Gutierrez. Yearbook of International Humanitarian Law:, Volume 4; Volume 2001. Cambridge University Press, 2004, p. 306. ISBN 978-90-6704-169-0.
* ↑ Annan, Kofi. «Report of the Secretary-General on the United Nations Interim Force in Lebanon (UNIFIL)». United Nations, 22-01-2001.
* ↑ Ahmed, Mohamed Abdulkadir «The Impact of Landmines on Socio-Economic Development in Southern Lebanon». Journal of Mine Action, 5.3, 2001.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1301 a la 1400 (2000 - 2002)
* Conflicte del sud del Líban (1985-2000)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Formiguer de capell

El formiguer de capell (Percnostola rufifrons) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae) que habita el sotabosc de la selva pluvial i sabana de les terres baixes fins als 500 m, del sud-est de Colòmbia, sud de Veneçuela, Guaiana, nord-est del Perú i nord del Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Formiguer de capell». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021
# Periana

Periana és un municipi d'Andalusia, a la província de Màlaga. Es troba a 13,5 km d'Alcaucín, a 23 km de Vélez-Màlaga, a 58 km de Màlaga i a 544 km de Madrid.
# Villanueva de la Vera

Villanueva de la Vera és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya). Limita a l'oest amb Valverde de la Vera (3 km) i a l'est amb Madrigal de la Vera (10 km).

## Enllaços externs

* http://www.guiadegredos.com/villanueva_de_la_vera.html Arxivat 2008-03-15 a Wayback Machine.
* http://www.peropalo.es Pàgina sobre El Peropalo
# Cantó de Vitteaux

El cantó de Vitteaux és un cantó francès del departament de Costa d'Or, situat al districte de Montbard. Té 28 municipis i el cap és Vitteaux.

## Municipis

* Arnay-sous-Vitteaux
* Avosnes
* Beurizot
* Boussey
* Brain
* Champrenault
* Charny
* Chevannay
* Dampierre-en-Montagne
* Gissey-le-Vieil
* Marcellois
* Marcilly-et-Dracy
* Massingy-lès-Vitteaux
* Posanges
* Saffres
* Sainte-Colombe
* Saint-Hélier
* Saint-Mesmin
* Saint-Thibault
* Soussey-sur-Brionne
* Thorey-sous-Charny
* Uncey-le-Franc
* Velogny
* Vesvres
* Villeberny
* Villeferry
* Villy-en-Auxois
* Vitteaux

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | Robert Kuhn | Radical |
| 1961-1998 | Gilbert Mathieu | RI, després UDF |
| 1998- | François Sauvadet | UDF, després NC, després FED |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 3.434 | 3.820 | 3.469 | 3.301 | 3.255 | 3.180 | 3.353 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Club Deportivo La Equidad

El Club Deportivo La Equidad és un club colombià de futbol de la ciutat de Bogotà.
Va ser fundat el 1982.

## Palmarès

* Primera B (1): 2006

## Enllaços externs

* Club Deportivo La Equidad - Lloc web oficial
* La Equidad a DIMAYOR.com Arxivat 2007-10-14 a Wayback Machine.
# Resolució 1339 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1339 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 31 de gener de 2001. Després de reafirmar totes les resolucions sobre Abkhàzia i Geòrgia, particularment la 1311 (2000), el Consell va ampliar el mandat de la Missió d'Observació de les Nacions Unides a Geòrgia (UNOMIG) fins al 31 de juliol de 2001.
En el preàmbul de la resolució, el Consell va destacar que la manca de progrés en un acord entre ambdues parts era inacceptable. La situació es va mantenir tranquil·la, tot i que la zona de conflicte es va mantenir volàtil i les tropes de la UNOMIG i de manteniment de la pau de la Comunitat d'Estats Independents (CIS) havien fet importants contribucions cap a l'estabilització de la regió.
El Consell de Seguretat va donar suport als esforços del Secretari General Kofi Annan i del seu representant especial i d'altres per promoure l'estabilització de la situació. El representant especial va presentar una proposta sobre la distribució de competències constitucionals entre Tbilisi i Sukhumi; es va destacar la necessitat d'augmentar els esforços per a un projecte de proposta sobre rehabilitació econòmica i el retorn dels refugiats a la regió de Gali. Es va instar a la part abkhaz, en particular, a participar en negociacions, i Ucraïna va celebrar la tercera reunió entre les dues parts sobre mesures de foment de la confiança al març de 2001.
La resolució va reafirmar la inacceptabilitat dels canvis demogràfics derivats del conflicte i que tots els refugiats tenien dret a tornar. Es van condemnar totes les violacions de l'Acord d'Alto el Foc i Separació de Forces de 1994, en particular l'exercici militar que inplica l'ús d'armes pesants el novembre de 2000 que es va assenyalar en l'informe del secretari general. Al mateix temps, es va deplorar l'augment de la criminalitat i l'activitat dels grups armats, ja que va tenir un efecte desestabilitzador. Es va denunciar el segrest de dos observadors militars de la UNOMIG al desembre de 2000 i es va reiterar la necessitat que ambdues parts garantissin la seguretat, la integritat i la llibertat de circulació de les forces de manteniment de la pau de la UNOMIG i la CEI.
Finalment, es va demanar al secretari general que mantingués informat regularment al Consell sobre els esdeveniments i que informés en un termini de tres mesos sobre la situació.

## Referències

* ↑ «Security Council extends UNOMIG mandate until 31 July». United Nations, 31-01-2001.
* 1 2 Leckie, Scott. Housing, land, and property restitution rights of refugees and displaced persons: laws, cases, and materials. Cambridge University Press, 2007, p. 81. ISBN 978-0-521-85875-5.
* ↑ Annan, Kofi. «Report of the Secretary-General concerning the situation in Abkhazia, Georgia». United Nations, 18-01-2001.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1301 a la 1400 (2000 - 2002)
* Guerra d'Abkhàzia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Formiguer de pit cendrós

El formiguer de pit cendrós (Myrmoborus lugubris) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).
Habita el sotabosc dels boscos de les illes fluvials de les terres baixes fins als 500 m, de l'extrem sud-est de Colòmbia, nord-est del Perú i Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Formiguer de pit cendrós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Paulina (cràter)

Paulina és un cràter amb coordenades planetocèntriques de 12.96 ° de latitud nord i 135.15 ° de longitud est, sobre la superfície de l'asteroide del cinturó principal (4) Vesta. Fa 18.13 km de diàmetre. El nom adoptat com a oficial per la UAI el 21 de novembre de 2012 fa referència a Aurèlia Paulina, sacerdotessa d'Artemis Pergaia.

## Referències

* ↑ "Paulina (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Longfellow, Brenda. Cambridge University Press. Roman Imperialism and Civic Patronage, 2011.
# Medaller dels Jocs Olímpics d'hivern de 1984

El medaller dels Jocs Olímpics d'Hivern de 1984 presenta totes les medalles lliurades als esportistes guanyadors de les proves disputades en aquest esdeveniment, realitzat entre els dies 7 i 19 de febrer de 1984 a la ciutat de Sarajevo (Iugoslàvia).
Les medalles apareixen agrupades pels Comitès Olímpics Nacionals participants i s'ordenen de forma decreixent contant les medalles d'or obtingudes; en cas d'haver empat, s'ordena d'igual forma contant les medalles de plata i, en cas de mantenir-se la igualtat, es conten les medalles de bronze. Si dos equips tenen la mateixa quantitat de medalles d'or, plata i bronze, es llisten en la mateixa posició i s'ordenen alfabèticament.
En aquests Jocs la República Democràtica Alemanya fou la dominadora del medaller, si bé la Unió Soviètica aconseguí més medalles, capgirant-se el resultat de quatre anys abans. En aquests Jocs Iugoslàvia aconseguí guanyar la seva primera medalla olímpica i Àustria, una de les dominadores dels esports d'hivern, només aconseguí una medalla de bronze.

## Medaller

| Jocs Olímpics d'hivern de 1984 | Jocs Olímpics d'hivern de 1984 | Jocs Olímpics d'hivern de 1984 | Jocs Olímpics d'hivern de 1984 | Jocs Olímpics d'hivern de 1984 | |
| Posició | CON | | | | Total |
| 1 | RDA | 9 | 9 | 6 | 24 |
| 2 | Unió Soviètica | 6 | 10 | 9 | 25 |
| 3 | Estats Units | 4 | 4 | 0 | 8 |
| 4 | Finlàndia | 4 | 3 | 6 | 13 |
| 5 | Suècia | 4 | 2 | 2 | 8 |
| 6 | Noruega | 3 | 2 | 4 | 9 |
| 7 | Suïssa | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 8 | Canadà | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 8 | RFA | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 10 | Itàlia | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 11 | Regne Unit | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 12 | Txecoslovàquia | 0 | 2 | 4 | 6 |
| 13 | França | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 14 | Iugoslàvia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 14 | Japó | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 16 | Liechtenstein | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 17 | Àustria | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 39 | 39 | 39 | 117 |
# Sherman (Nova York)

Sherman és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 714 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sherman tenia 714 habitants, 287 habitatges, i 198 famílies. La densitat de població era de 332,1 habitants per km².
Dels 287 habitatges en un 34,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53% hi vivien parelles casades, en un 12,2% dones solteres, i en un 30,7% no eren unitats familiars. En el 27,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 16% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 24,4% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.583 $ i la renda mediana per família de 37.857 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.645 $ mentre que les dones 20.833 $. La renda per capita de la població era de 15.266 $. Entorn del 7,2% de les famílies i el 10,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sherman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sherman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Villanueva de la Serena

Villanueva de la Serena és un municipi de la província de Badajoz a la comunitat autònoma d'Extremadura. Forma una conurbació amb la veïna Don Benito, creant un nucli urbà amb influència regional.
Enquadrat a la comarca de La Serena és a 118 km de Badajoz. Té una superfície de 153 km² i una població de 25.576 habitants (cens de 2008). El codi postal és 06700.
El 20 de febrer de 2022 es va celebrar una consulta popular per a decidir la fusió entre Villanueva de la Serena i Don Benito, el resultat de la qual fou favorable a la fusió.

## Referències

* ↑ «La consulta popular per a la fusió entre Villanueva de la Serena i Don Benito tindrà l'estructura d'unes eleccions». El periódico, 16-11-2021 [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ «Don Benito i Villanueva de la Serena es fusionen després d'una ajustada votació». El periódico, 21-02-2022 [Consulta: 22 febrer 2022].

## Enllaços externs

* Ajuntament de Villanueva de la Serena
# Cantó de Vivairòls

El cantó de Vivairòls és un cantó francès del departament del Puèi Domat, situat al districte d'Embèrt. Té 7 municipis i el cap és Vivairòls.

## Municipis

* Baffie
* Églisolles
* Medeyrolles
* Saillant
* Saint-Just
* Sauvessanges
* Vivairòls

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1958-1976 | M. Bordet | CNIP, després RI |
| 1976-1994 | Pierre Herbecq | RI, després RPR |
| 1994-2001 | Michel Bravard | PS |
| 2001-2008 | Vincent Paccalin | RPR, després UMP |
| 2008- | Michel Bravard | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 2.641 | 2.892 | 2.460 | 2.344 | 1.967 | 1.793 | 1.829 |
# Club Deportivo Lalín

El Club Deportivo Lalín és un club de futbol gallec de la ciutat de Lalín, a la província de Pontevedra. Fundat el 1974 juga actualment al grup sud de la Preferent Autonòmica de Galícia.

## Història

El 1981 el Lalín va aconseguir el primer ascens de la seva història a Tercera divisió, categoria en la que es va proclamar campió la temporada 1984/85, aconseguint el primer ascens a Segona B. En les dècades de 1980 i 1990 l'equip aconseguiria tres ascensos més a la divisió de bronze després de tres descensos. La temporada 1998-99 va ser l'última que el club va jugar a Segona B. Des de llavors, el club es va mantenir a Tercera fins a l'any 2010, quan va descendir a Preferent Autonòmica després de tres dècades. Els anys següents ha viscut ascensos i descensos que l'han portat, fins i tot, a la Primera Autonòmica (divisió inferior a la Preferent).

## Dades del club

* Temporades a 1a: 0
* Temporades a 2a: 0
* Temporades a 2aB: 6
* Temporades a 3a: 24
* Copa del Rey: 8 participacions
* Millor posició a 2aB: 12è (temporades 1987-88 i 1988-89)

## Palmarès

* Tercera Divisió (2): 1984–85, 1990–91
* Subcampió de Tercera Divisió (2): 1997–98, 2007–08

## Enllaços externs

* Pàgina web del CD Lalín Arxivat 2016-11-10 a Wayback Machine.
# Formiguer de pit esquitxat

El formiguer de pit esquitxat. (Sclateria naevia) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae) i única espècie del gènere Sclateria Oberholser, 18992.
Habita a la selva pantanosa a prop de rierols, manglars, bosc obert de les terres baixes fins als 500 m, de l'est de Colòmbia, sud i est de Veneçuela, Trinitat, Guaiana, est del Perú, nord de Bolívia i Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Formiguer de pit esquitxat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Paulina (emperadriu)

Paulina, en llatí Paulina, o potser Cecilia Paulina, fou una emperadriu romana, esposa de Maximí I segons indica Ammià Marcel·lí.
Era de caràcter amable, i mirava de mitigar amb consells encertats el temperament salvatge del seu marit. Maximí I, si es confia en el que diuen Jordi Sincel·le i Zonaràs, finalment la va fer matar.
Fora de Marcel·lí els altres autors només parlen de la dona de Maximí sense donar el seu nom. Els numismàtics suposen que les monedes amb la inscripció Diva Paulina i a l'altre costat la paraula Consecratio (divinitzada), que indica que van ser elaborades després de la seva mort, corresponen a aquesta emperadriu. Va tenir un fill, Màxim Cèsar, o Gai Juli Ver Màxim.

## Referències

* ↑ Paulina a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 141
Viccionari
# Medaller dels Jocs Olímpics d'hivern de 2010

El medaller dels Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 presenta totes les medalles lliurades als esportistes guanyadors de les proves disputades en aquest esdeveniment, realitzat entre els dies 12 i 28 de febrer de 2010 a la ciutat de Vancouver (Canadà).
Les medalles apareixen agrupades pels Comitès Olímpics Nacionals participants i s'ordenen de forma decreixent contant les medalles d'or obtingudes; en cas d'haver empat, s'ordena d'igual forma contant les medalles de plata i, en cas de mantenir-se la igualtat, es conten les medalles de bronze. Si dos equips tenen la mateixa quantitat de medalles d'or, plata i bronze, es llisten en la mateixa posició i s'ordenen alfabèticament.
En aquests Jocs atletes de 26 comitès aconseguiren guanyar, com a mínim, una medalla, i 19 d'elles aconseguiren guanyar una medalla d'or. En aquests Jocs Canadà aconseguí guanyar, per primera vegada, una medalla d'or com a hoste dels Jocs després d'haver fallat en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 realitzats a Mont-real i dels Jocs Olímpics d'Hivern de 1988 realitzats a Calgary. Amb 14 medalles d'or el Canadà trencà el rècord de 13 metalls aconseguits per la Unió Soviètica el 1976 i Noruega el 2002. Per la seva banda els Estats Units aconseguí guanyar 37 medalles, aconseguint trencar el rècord aconseguit per Alemanya el 2002. Eslovàquia i Belarús aconseguiren les seves primeres medalles olímpiques en aquests Jocs.

## Medaller

| Jocs Olímpics d'hivern de 2010 | Jocs Olímpics d'hivern de 2010 | Jocs Olímpics d'hivern de 2010 | Jocs Olímpics d'hivern de 2010 | Jocs Olímpics d'hivern de 2010 | |
| Posició | CON | | | | Total |
| 1 | Canadà | 14 | 7 | 5 | 26 |
| 2 | Alemanya | 10 | 13 | 7 | 30 |
| 3 | Estats Units | 9 | 15 | 13 | 37 |
| 4 | Noruega | 9 | 8 | 6 | 23 |
| 5 | Corea del Sud | 6 | 6 | 2 | 14 |
| 6 | Suïssa | 6 | 0 | 3 | 9 |
| 7 | R.P. de la Xina | 5 | 2 | 4 | 11 |
| 7 | Suècia | 5 | 2 | 4 | 11 |
| 9 | Àustria | 4 | 6 | 6 | 16 |
| 10 | Països Baixos | 4 | 1 | 3 | 8 |
| 11 | Rússia | 3 | 5 | 7 | 15 |
| 12 | França | 2 | 3 | 6 | 11 |
| 13 | Austràlia | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 14 | Txèquia | 2 | 0 | 4 | 6 |
| 15 | Polònia | 1 | 3 | 2 | 6 |
| 16 | Itàlia | 1 | 1 | 3 | 5 |
| 17 | Belarús | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 17 | Eslovàquia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 19 | Regne Unit | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 20 | Japó | 0 | 3 | 2 | 5 |
| 21 | Croàcia | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 21 | Eslovènia | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 23 | Letònia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 24 | Finlàndia | 0 | 1 | 4 | 5 |
| 25 | Estònia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 25 | Kazakhstan | 0 | 1 | 0 | 1 |
| Total | Total | 86 | 87 | 85 | 258 |

## Referències

* ↑ (anglès) Canada sets Olympic gold record
# Scutum (arma)

Scutum era el terme en llatí per a referir-se a l'escut, encara que en temps més moderns ha derivat a un terme per fer referència a l'escut estàndard i amb forma semicilíndrica que portaven els legionaris romans.
L'escut corbat de l'època de la República Romana era ovalat, tal com es pot veure al monument de Luci Emili Paul·le Macedònic a Delfos. També s'ha trobat un exemple arqueològic en Kasr el-Harit, a Egipte. Més endavant l'escut va anar evolucionant a una forma rectangular al començament de l'Imperi.
Els scuta (en plural) rectangulars, que de vegades eren convexos i de vegades plans, eren construïts principalment a partir de tires de fusta superposades unes a les altres i amb les vetes disposades en direccions oposades, cobertes amb cuir. Això suposa que l'escut era molt resistent i, alhora, prou lleuger (d'entre 5,5 i 7,5 kg) com per a permetre la marxa de l'exèrcit.
El millor exemple que ha arribat als nostres dies és a l'actual Síria, i es tracta d'un scutum d'1,06 metres d'alçada, una corda de 66 cm, amb una longitud al llarg de la corba de 86 cm i un gruix d'entre 5 i 6 mm. La seva forma corba li permetia encaixar bé els cops més forts, mentre que els laterals protegien millor al soldat. Les fletxes i cops enemics podien desviar-se sense arribar a colpejar amb tota la seva força al legionari.
D'altra banda, el revestiment central de l'escut (denominat umbo) estava construït bé d'un aliatge de coure o de ferro. Es feia servir de manera ofensiva, sent prou pesat i dens per atordir o desplaçar a un oponent, cosa que facilitava al legionari el següent atac amb el seu gladius. Els legionaris solien avançar de forma alterna amb el scutum per a després, amb l'scutum lleugerament alçat per bloquejar l'oponent, atacar amb el gladius. Les vores de l'escut també folrada de metall per a major protecció podien ser usats de forma ofensiva.
La forma de l'scutum permetia fer formacions compactes de legionaris. Mitjançant aquest sistema, se superposen els escuts de manera que ofereixin una major protecció contra les armes llancívoles. D'aquestes possibles formacions, la més famosa és la formació en testudo (tortuga), en la qual els legionaris posaven els escuts de front i cap amunt, aconseguint protecció també enfront de projectils llançats en tir parabòlic o des de dalt (com per exemple fletxes, o objectes llançats des de defensors des de dalt de les muralles).

## Referències

* ↑ Santosuosso, A., Soldiers, Emperors and Civilians in the Roman Empire, Westview, 2001, p.130
* ↑ Santosuosso, A., Soldiers, Emperors and Civilians in the Roman Empire, Westview, 2001, p.131
Viccionari