OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# CeCILL

La llicència CeCILL o CeCILL-A, abreviatura de CEA CNRS INRIA Loiciel Libre, és una llicència francesa de programari lliure anunciada públicament el 21 juny de 2004, basada i compatible amb la GNU General Public License i respectant a l'hora els requisits de la legislació francesa; utilitzar la llengua francesa —Llei Toubon— i solvatar alhora les imprecisions respecte als drets de propietat. Va ser desenvolupada per la col·laboració conjunta dels organismes de recerca francesos Commissariat à l'énergie atomique et aux énergies alternatives (CEA), Centre Nacional de la Recerca Científica (CNRS) i l'Institut national de recherche en informatique et en automatique (INRIA), davant la demanda de les administracions franceses per distribuir els seus programes utilitzant llicencies GNU.
Sota la denominació llicència CeCILL es van desenvolupar també la CeCILL-B, compatible amb les llicències BSD però no és copyleft, ja que té obligació d'atribució, i la CeCILL-C, pels «components» o mòduls relacionats, compatible amb la GNU LGPL de la Free Software Foundation i limitada en matèria de copyleft als mateixos termes que la Mozilla Public License.
La versió 1 va ser publicada el mateix any 2004, la versió 2 el 2005 i la versió 2.1, com a llicència Open Source compatible amb la European Union Public Licence i amb la GNU Affero GPL, el 21 de juny 2013.

## Referències

* ↑ «CeCILL FREE SOFTWARE LICENSE AGREEMENT» (en anglès). CeCILL. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2015. [Consulta: 26 novembre 2015].
* 1 2 3 Jean, 2012, p. 300.
* 1 2 3 «CeCILL et les logiciels libres». cecill.info. CEA, CNRS, INRIA. Arxivat de l'original el 15 de juny 2008. [Consulta: 22 agost 2015].
* 1 2 Jocquel i 2004, 10.
* ↑ «CeCILL licence recognised by the Open Source Initiative». Open-source license. Inria. Arxivat de l'original el 6 de setembre 2015. [Consulta: 22 agost 2015].
* ↑ «Licences commentées». gnu.org. Free Software Foundation, Inc.. [Consulta: 22 agost 2015].
* ↑ Jean, 2012, p. 301.
* ↑ Jean, 2012, p. 302.
* ↑ Schmitz, Patrice-Emmanuel. «EUPL and CeCILL become compatible». ISA Programme. European Commission. [Consulta: 22 agost 2015].
* ↑ «Cea Cnrs Inria Logiciel Libre License, version 2.1 (CECILL-2.1)». The Open Source Initiative (OSI). Opensource.org. [Consulta: 22 agost 2015].

## Bibliografia

* Jean, Benjamin. Option Libre. Lulu.com, 2012. ISBN 9781471612343.
* Jocquel, Grégoire «Analyse comparée CeCILL – GNU GPL». Les licences libres en droit français, 01-09-2004, pàg. 60 [Consulta: 22 agost 2015].

## Enllaços externs

* CeCILL - Lloc web oficial
# Grayson (Califòrnia)

Grayson és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 1.077 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Grayson tenia 1.077 habitants, 274 habitatges, i 243 famílies. La densitat de població era de 155,2 habitants/km².
Dels 274 habitatges en un 54,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,7% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 11,3% no eren unitats familiars. En el 8,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,93 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,8% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 31,8% entre 25 i 44, un 16,5% de 45 a 60 i un 6,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.841 $ i la renda mediana per família de 48.693 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.250 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era d'11.710 $. Entorn del 14% de les famílies i el 14,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Grayson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Grayson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Acción Cultural Española

Acció Cultural Espanyola (AC/E) és una societat estatal creada per difondre la cultura espanyola, dins i fora del territori nacional espanyol. Els objectius d'AC/E són promocionar i difondre les diverses realitats culturals d'Espanya, articular projectes de les institucions culturals espanyoles i promoure la “Marca Espanya” al'exterior.

## Història d'AC/

Acció Cultural Espanyola (AC/E) neix de la fusió de les tres societats estatals preexistents, dedicades a promoure i difondre la cultura espanyola i la “Marca Espanya” tant dins com fos del país. Aquestes societats van ser:
* Societat Estatal de Commemoracions Culturals (SECC).
* Societat Estatal per a l'Acció Cultural Exterior (Seacex).
* Societat Estatal per a Exposicions Internacionals (SEEI).
L'origen d'aquesta institució parteix de la fusió d'aquestes tres societats. Va ser adoptadaal Consell de Ministres del 30 d'abril de 2010. AC/E va ser constituïda com a tal el 21 de desembre de 2010, substituint a les societats preexistents i la seva fundació s'emmarca en el Pla de Racionalització del Sector Públic Empresarial, que el seu objectiu principal era la reducció de la despesa de l'Estat i el sanejament de l'Administració Pública.

## Referències

* 1 2 FERNÁNDEZ-SANTOS, ELSA «Nace AC/E, la marca oficial para vender la cultura de España» (en castellà). El País [Madrid], 10-03-2011. ISSN: 1134-6582.
# Creu de terme de Coll Manresa

La Creu de terme de Coll Manresa és una obra del municipi de Manresa (Bages) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

La creu de terme consta d'un basament de pedra, d'època medieval, molt deteriorat, i d'estructura irregular. El fust de la columna a la base és de secció quadrada, però encara queden restes de secció octogonal al llarg del fust i sobretot en la part superior. Aquesta creu no presenta cap mena d'ornamentació, ni tampoc un capitell a sobre la columna. Corona el monument una creu de ferro molt senzilla. L'estat general de conservació és molt dolent, raó per la qual es troba en perill de desaparèixer. L'abundància d'esbarzers i herbotes n'impedeix la visió de tot el peu.

## Història

La creu consta d'un basament de pedra, d'època medieval, molt deteriorat, i d'estructura irregular amb graons per una sola banda. El fust de la columna a la base és de secció quadrada, però encara queden restes de secció octogonal al llarg del fust i sobretot en la part superior. Aquesta creu no presenta cap mena d'ornamentació, ni tampoc un capitell a sobre la columna. Corona el monument una creu de ferro molt senzilla. L'estat general de conservació és molt dolent, raó per la qual es troba en perill de desaparèixer.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme de Coll Manresa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 juny 2015].
# Dendropsophus rhea

Dendropsophus rhea és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Caramaschi, U. & Gonçalves da Cruz, C.A. 2004. Dendropsophus rhea. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 10 de gener de 2008.
# Cuc

* Aquest article tracta sobre els animals. Vegeu-ne altres significats a «Cuc (informàtica)».
Un cuc o verm és qualsevol animal petit, tou, de forma allongada i amb apèndixs locomotors poc destacats o absents.

## Nom genèric

Com a nom genèric és un terme sense validesa taxonòmica. Generalment el mot «cuc» o «verm» inclou els animals següents, per ordre de preferència:
* Anèl·lids, com els cucs de terra que pertanyen a la classe dels oligoquets.
* Nematodes, inclou qualques espècies de cucs intestinals.
* Platihelmints o cucs plans, com les planàries o les tènies.
* Erugues o larves d'insectes, com els corcs que envaeixen fruita i fusta, que gairebé sempre són erugues de dípters, coleòpters o de papallones, o els cucs que devoren els cadàvers, generalment larves de mosca.
* Els cucs marins inclouen els quetògnats, hemicordats i foronidis, a més de qualques espècies d'anèl·lids, nematodes i platihelmints. Qualques cucs marins, com els de l'ordre Canalipalpata no semblen cucs.
* Cuc anèl·lid.
* Bonellia viridis, cuc marí.

## Referències

* ↑ «cuc | enciclopèdia.cat». [Consulta: 8 novembre 2018].
* ↑ «Definición de gusano — Definicion.de» (en castellà). Definición.de.
* ↑ «cuc de terra | enciclopèdia.cat». [Consulta: 8 novembre 2018].

## Vegeu també

* Cuc paràsit
Viccionari
# Cuc (informàtica)

En informàtica, un cuc (en anglès worm) és un programari maliciós autoreplicant que no altera els arxius sinó que resideix en la memòria i es duplica a si mateix.
Els cucs utilitzen les parts automàtiques d'un sistema operatiu que generalment són invisibles a l'usuari. És usual detectar la presència de cucs en un sistema quan, a causa de la seva incontrolada replicació, els recursos del sistema es consumeixen fins al punt que les tasques ordinàries del mateix són excessivament lentes o simplement no poden executar-se. Però també poden esborrar arxius.

## Referències

* ↑ Terminologia de la ciberseguretat. Barcelona: TERMCAT, Centre de Terminologia, 2017-2019 (Diccionaris en Línia).
Viccionari
# Deu preludis

Els Deu preludis per a violoncel sol de Sofia Gubaidúlina -pensats com a "10 estudis per violoncel sol i publicats sota el nom de "Deu preludis" per recomanació del violoncel·lista Vladimir Tonhka- és una obra primerenca de l'autora en què explora diversos aspectes i tècniques de l'instrument.

## Els preludis

* I. Staccato - legato
* II. Legato - staccato
* III. Con sordino - senza sordino
* IV. Ricochet
* V. Sul ponticello - ordinario - sul tasto
* VI. Flagioletti
* VII. Al taco - da punta d'arco
* VIII. Arco - pizzicato
* IX. Pizzicato - arco
* X. Senza arco - senza pizzicato

## Referències

* ↑ Biber, Julia A. Ten Etudes for Solo Cello by Sofia Gubaidulina (tesi) (en anglès). Nova York: City university of New York, 09/2016, p. 108.
# Dentex macrophthalmus

Dentex macrophthalmus és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 65 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de l'Atlàntic oriental (des de Portugal fins a Namíbia, incloent-hi Cap Verd i les Illes Canàries) i de la Mediterrània.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Cruriraja atlantis

Cruriraja atlantis és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Reproducció

És ovípar i les femelles ponen càpsules d'ous, les quals presenten com unes banyes a la closca.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 512–778 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Atlàntic occidental central: des de Florida (els Estats Units) fins al nord de Cuba.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bigelow H. B. & Schroeder W. C., 1948. New genera and species of batoid fishes. J. Mar. Res. v. 7. 543-566.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Bigelow, H. B. & Schroeder, W. C., 1948. New genera and species of batoid fishes. Journal of Marine Research v. 7: 543-566.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* ↑ McEachran, J.D. i Carvalho, M.R. de, 2002. Rajidae: Skates. A: Carpenter, K. E. (ed.). The Living Marine Resources of the Western Central Atlantic. Vol. 1: Introduction, molluscs, crustaceans, hagfishes, sharks, batoid fishes and chimaeras., pp. 531-561. FAO, Roma.
* ↑ Claro, R., 1994. Características generales de la ictiofauna. p. 55-70. A R. Claro (ed.) Ecología de los peces marinos de Cuba. Instituto de Oceanología Academia de Ciencias de Cuba i Centro de Investigaciones de Quintana Roo.
* ↑ Claro, R. i L.R. Parenti, 2001. The marine ichthyofauna of Cuba. p. 21-57. A: Claro, R., K.C. Lindeman i L.R. Parenti (eds) Ecology of the marine fishes of Cuba. Smithsonian Institution Press, Washington i Londres. 253p.

## Bibliografia

* Bigelow, H.B. i W.C. Schroeder, 1953. Sawfishes, guitarfishes, skates and rays. Mem. Sears Found. Mar. Res. 1(2):1-514.
* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* McEachran, J.D. i K.A. Dunn, 1998. Phylogenetic analysis of skates, a morphologically conservative clade of elasmobranchs (Chondrichthyes: Rajidae). Copeia (2):271-290.
* Mould, B., 1994. A world list of rays. The scientific nomenclature and distribution of the recent Batoidea (Batoidea, Elasmobranchii, Chondrichthyes). Universitat de Nottingham, Gran Bretanya. 82 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* uBio (anglès)
# Disseny de senyalètica

El disseny de senyalística té com a finalitat regular les relacions entre els usuaris i els espais. El teòric del disseny Joan Costa defineix la senyalística com "la part de la ciència de la comunicació visual que estudia les relacions funcionals entre els signes d'orientació en els espais i els comportaments dels individus". L'objectiu principal de la senyalística és informar i orientar de forma clara als usuaris i facilitar la identificació de llocs, itineraris, normes de conducta i serveis que formen part dels espais transitables.

## Referències

* ↑ Passatges llegibles

## Enllaços externs

* Diseño para la convivencia. Señalética Arxivat 2017-07-07 a Wayback Machine. (castellà)
# Cua de ventall de les Filipines

El cua de ventall de les Filipines (Rhipidura nigritorquis) és un ocell de la família dels ripidúrids (Rhipiduridae).

## Hàbitat i distribució

Habita manglars, bambú, bosc obert, terres de conreu i matolls de les illes Filipines.

## Referències

* ↑ «Cua de ventall de les Filipines». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Diogenià d'Heraclea

Diogenià d'Heraclea, en llatí Diogenianus, en grec antic Διογενειανός, va ser un escriptor i gramàtic grec nascut a Heraclea Pòntica que va viure en temps d'Hadrià. Suides esmenta les seves obres:
* Λέξεις παντοδαπαὶ κατὰ στοιχεῖον, en 5 llibres. Un resum de l'obra de Pàmfil de Nicòpolis. Era un lexicó que sembla que va ser molt utilitzat per Suides i per Hesiqui d'Alexandria, i se suposa que el Lexicó d'Hesiqui era una còpia gairebé completa d'aquest de Diogenià. L'obra Παροιμίαι δημώδεις ἐκ τῆς Διογενιανοῦ συναγωγῆς, que conté 775 proverbis, se suposa que és una part d'aquest llibre.
* Una antologia d'epigrames anomenada, τῶν Ζωπυρίωνος ἐπιγραμματων ἀνθόλογιον. No se'n sap res dels continguts ni de l'ordenació d'aquests epigrames.
* Diverses obres geogràfiques.

## Referències

* ↑ Diogenianus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1024
# Districte de Báruè

El districte de Báruè és un districte de Moçambic, situat a la província de Manica. Té una superfície de 5.750 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 81.002 habitants. Limita al nord amb el districte de Guro i amb el districte de Changara de la província de Tete, a l'oest amb Zimbabwe, al sud amb els districtes de Manica i Gondola i a l'est amb el districte de Macossa.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en tres postos administrativos (Catandica, Choa i Nhampassa), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Catandica:
** Chivalo
** Inhazonia
** Tsacale
* Posto Administrativo de Choa:
** Choa
** Nhauroa
* Posto Administrativo de Nhampassa:
** N'Fudzi
** Nhanssacara

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].
# Daruvar

Daruvar és una ciutat de Croàcia que es troba al comtat de Bjelovar-Bilogora. Correspon a l'antiga ciutat romana d'Aquae Balissae.

## Referències

* ↑ «Registar Geografskih Imena».
* ↑ «Aquae Balissae/Municipium Iasorum, Daruvar – Digital Atlas of the Roman Empire». [Consulta: 2 octubre 2021].
# Darvault

Darvault és un municipi francès, situat al departament de Sena i Marne i a la regió de Illa de França. L'any 2019 tenia 896 habitants.
Forma part del cantó de Nemours, del districte de Fontainebleau i de la Comunitat de comunes Pays de Nemours.

## Demografia

El 2007 la població tenia 784 habitants. Hi havia 320 famílies. El 2007 hi havia 410 habitatges, 327 eren habitatges principals, 57 segones residències i 27 desocupats. La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 498 persones, 358 eren actives i 140 eren inactives. De les 358 persones actives 334 estaven ocupades (180 homes i 154 dones) i 24 estaven aturades (12 homes i 12 dones). De les 140 persones inactives 62 estaven jubilades, 50 estaven estudiant i 28 estaven classificades com a «altres inactius».
El 2007, hi havie dues empreses extractives, una empresa alimentària, dues de fabricació de material elèctric, i empreses de serveis de proximitat i del sector de la construcció…
L'any 2000 hi havia tres explotacions agrícoles i una escola elemental.

## Referències

* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
# Desembocadura del torrent de Santes Creus

La desembocadura del torrent de Santes Creus forma dos estanys d'inundació permanent separats per una franja de terra que s'inunda en períodes plujosos. L'espai ocupa unes 3,1 ha de superfície.
Les aigües dels estanys són d'origen freàtic però per infiltracions d'aigua marina i per llevantades, aquestes presenten un cert grau de salinitat variable al llarg de l'any.
Els estanys permeten l'assentament de comunitats helofítiques com els canyissars, i fins i tot halòfiles com la jonquera amb plantatge crassifoli (hàbitat d'interès comunitari, codi 1410) o les comunitats de limòniums i donzell marí (hàbitat d'interès comunitari, codi 1420). Sota les aigües de les llacunes (hàbitat d'interès comunitari prioritari, codi 1150) hi creixen macròfits com Potamogeton pectinatus i Ruppia cirrhosa. El Potamogeton prefereix sediments tous amb un alt contingut de matèria orgànica i creix a força fondària. En canvi, Ruppia s'adapta molt bé a les fluctuacions de temperatura i salinitat i es desenvolupa millor pels marges de la llacuna. Així mateix, aquest espai constitueix l'única localitat catalana on s'han trobat les espècies d'algues cloròfites Chara baltica i Lamprothamnium papulosum.
Pel que fa a la fauna, resulta destacable la presència d'un tenebriònid (el grup dels escarabats negres) endèmic, Dendarus schusteri. Igualment cal fer esment que en aquest espai es localitza una de les millors poblacions catalanes de samaruc (Valencia hispanica). De fet, es tracta de la població mare que s'utilitza per a la cria en captivitat a les instal·lacions del Parc Natural del Delta de l'Ebre. Altres espècies de peixos que també s'hi localitzen són el joell (Atherina boyeri), la llisa llobarrera (Mugil cephalus) o el gòbit de sorra com Potamochistops microps.
L'Ajuntament de l'Ametlla de Mar va rebre una subvenció del Departament de Medi Ambient per a ordenar els usos socials de l'espai, amb la instal·lació de plafons informatius, d'una passera de fusta i de tanques per a canalitzar el flux de visitants. La presència però d'un càmping en el mateix espai del PEIN, i a tocar de la desembocadura, suposa una font de problemes permanents (sobrefreqüentació de l'espai, allunyament de la fauna, deixalles, trepig i banalització d'algunes comunitats vegetals, etc). A l'estiu tota aquesta problemàtica es veu notablement agreujada.
La desembocadura del torrent de Santes Creus forma part de l'espai del PEIN "Cap de Santes Creus" i també es troba inclosa dins de la Xarxa Natura 2000 ES5140001 "Litoral meridional tarragoní".

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Desembocadura del torrent de Santes Creus». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). Arxivat de l'original el 2015-02-10. [Consulta: 10 febrer 2015].
# Districte de Machanga

El districte de Machanga és un districte de Moçambic, situat a la província de Sofala. Té una superfície de 4.657 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 44.784 habitants. Limita al nord amb el districte de Búzi, al nord-oest amb el districte de Chibabava, a l'oest amb el districte de Machaze (districte de la província de Manica), al sud amb els districtes de Mabote i Govuro (districtes de la província d'Inhambane) i a l'est amb l'oceà Índic.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en dos postos administrativos (Machanga e Divinhe), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Machanga:
** Machanga
* Posto Administrativo de Divinhe:
** Cherinda
** Chiloane
** Inharingue
** Maropanhe
** Mutambanhe

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].
# Districte de Machaze

El districte de Machaze és un districte de Moçambic, situat a la província de Manica. Té una superfície de 13.112 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 104.814 habitants. Limita al nord i nord-oest amb el districte de Mossurize, a l'oest amb Zimbabwe, al sud amb el districte de Massangena de la província de Gaza i amb el districte de Mabote de la província d'Inhambane, i a l'est amb els districtes de Machanga i Chibabava de la província de Sofala.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en dos postos administrativos (Machaze i Save), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Machaze:
** Bassane
** Chimbia
** Chipudje
** Machaze
** Mutanda
* Posto Administrativo de Save:
** Matende
** Mavissanga
** Sambassoca
** Save

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].