OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mecicobothrium

Mecicobothrium és un gènere d'aranyes migalomorfes de la família dels mecicobòtrids (Mecicobothriidae). Fou descrita primer per Holmberg l'any 1882.
L'any 2016, el World Spider Catalog acceptava les següents dues espècies:
* Mecicobothrium baccai Lucas, Indicatti, Brescovit & Francisco, 2006
* Mecicobothrium thorelli Holmberg, 1882

## Referències

* 1 2 «Mecicobothriidae». Natural History Museum Bern. [Consulta: 28 desembre 2016].

## Enllaços externs

* (anglès) World Spider Catalog: Mecicobothrium Holmberg, 1882 en la família Mecicobothriidae +base de dades
# Melissa Williams

Melissa Williams (Ciutat del Cap, 12 de juny de 1985) és una patinadora de monopatí sud-africana. Va participar en la modalitat de competició de parc als Jocs Olímpics d'Estiu de 2020 a Tòquio i va ser la patinadora de monopatí més veterana que hi va participar.

## Trajectòria

Williams va néixer i va créixer a Panorama, un suburbi de Ciutat del Cap, i va ser allà on va començar a patinar amb monopatí als 12 anys. Als vint anys va anar a viure a Londres durant tres anys i «va passar molt de temps patinant tots els increïbles bowls, snake runs i parcs de patinatge que Anglaterra té per oferir».
Williams ha treballat com a entrevistadora i coordinadora per a Blunt Magazine, ha tocat la bateria als grups Black Lung i Bilderberg Motel, ha fet boxa competitiva, ha estat el directora de màrqueting de la sucursal sud-africana de RVCA, ha gestionat l'obertura de diversos restaurants a Ciutat del Cap, i va fundar una empresa de màrqueting i xarxes socials. No és una patinadora professional, sinó que patina per diversió, a més de fer surf amb regularitat.

## Referències

* ↑ https://olympics.com/en/athletes/melissa-williams
* ↑ «Promoting women's Skateboarding in South Africa - CapeTalk» (en anglès). [Consulta: 27 juliol 2023].
* ↑ «Session Magazine - Issue 75 by Session Magazine - Issuu» (en anglès), 04-01-2017. [Consulta: 27 juliol 2023].
* ↑ «Under My Skin | Episode 06 | Melissa Williams | Session Magazine». [Consulta: 27 juliol 2023].
* ↑ «Vans Park Series, the premier league for professional park terrain skateboarding is slated for a finals showcase on October 26-27 in Suzhou, China, and our own Melissa Williams will be there» (en anglès), 23-10-2018. [Consulta: 27 juliol 2023].
# Metall de miralls

El metall de miralls és un bronze constituït per un 67 % de coure i un 33 % d'estany. S'emprà per fabricar-hi miralls esfèrics i parabòlics dels telescopis reflectors.

## Referències

* ↑ Torres, D.A. Tratado elemental de química: Arreglado para el curso de humanidades del Instituto nacional. Libreria Central de Augusto Raymond, 1869.
# Mene purdyi

Mene purdyi és una espècie extinta de peix pertanyent a la família dels mènids.
Aquesta espècie es coneix només a partir d'un sol crani i hom creu que podria haver estat la més gran del seu gènere amb 40 cm de llargària total (Mene maculata, l'única espècie existent actual del gènere Mene només creix fins a una longitud mitjana de 18 cm).
Es trobava a la costa peruana de l'oceà Pacífic durant el període Thanetià del Paleocè.

## Referències

* ↑ Lacepède B. G. E., 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of Life (anglès)
# Mel·lífer de Wetar

El mel·lífer de Wetar (Myzomela kuehni) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de l'illa de Wetar, a les illes Petites de la Sonda.

## Referències

* ↑ «Mel·lífer de Wetar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Mel·lífer de Nova Irlanda

El mel·lífer de Nova Irlanda (Myzomela pulchella) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de l'illa de Nova Irlanda i altres properes.

## Referències

* ↑ «Mel·lífer de Nova Irlanda». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Micralestes eburneensis

Micralestes eburneensis és una espècie de peix de la família dels alèstids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: la Costa d'Ivori.

## Referències

* ↑ Boulenger, G. A., 1899. Matériaux pour la faune du Congo. Zoologie.--Série I. Poissons nouveaux du Congo. Quatrième Partie. Polyptères, Clupes, Mormyres, Characins. Ann. Mus. Congo (Ser. Zool.) v. 1 (fasc. 4): 59-96, Pls. 30-39.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Paugy, D., 1990. Characidae. p. 195-236. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest. Tom I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* ↑ Paugy, D., K. Traoré i P.S. Diouf, 1994. Faune ichtyologique des eaux douces d'Afrique de l'Ouest. p. 35-66. A G.G. Teugels, J.F. Guégan i J.J. Albaret (eds.) Biological diversity of African fresh- and brackish water fishes. Geographical overviews presented at the PARADI Symposium, Senegal, 15-20 de novembre de 1993. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool., 275:177 p.
* ↑ Teugels, G.G., C. Lévêque, D. Paugy i K. Traoré, 1988. État des connaissances sur la faune ichtyologique des bassins côtiers de Côte d'Ivoire et de l'ouest du Ghana. Rev. Hydrobiol. Trop. 21(3):221-237.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D., 1984. Characidae. p. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Stiassny, M. L. J. i V. Mamonekene, 2007: Micralestes (Characiformes, Alestiidae) of the lower Congo River, with a description of a new species endemic to the lower Congo River rapids in the Democratic Republic of Congo. Zootaxa Núm. 1614: 17-29.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Micralestes lualabae

Micralestes lualabae és una espècie de peix de la família dels alèstids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* ↑ Boulenger, G. A., 1899. Matériaux pour la faune du Congo. Zoologie.--Série I. Poissons nouveaux du Congo. Quatrième Partie. Polyptères, Clupes, Mormyres, Characins. Ann. Mus. Congo (Ser. Zool.) v. 1 (fasc. 4): 59-96, Pls. 30-39.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Poll, M., 1967. Révision des Characidae nains africains. Ann. Mus. R. Afr. Centr., série in-8°, Sci. Zool., 162:158 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D., 1984. Characidae. p. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Paugy, D., 1990. Characidae. p. 195-236. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest. Tom I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* Stiassny, M. L. J. i V. Mamonekene, 2007: Micralestes (Characiformes, Alestiidae) of the lower Congo River, with a description of a new species endemic to the lower Congo River rapids in the Democratic Republic of Congo. Zootaxa Núm. 1614: 17-29.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Mercenari (pel·lícula de 1996)

Mercenari (títol original en anglès, Mercenary) és una pel·lícula d'acció estatunidenca de 1996. S'ha doblat al català.

## Sinopsi

L'esposa de l'empresari Jonas Ambler mor en una sagnant carnisseria organitzada pel terrorista internacional Phoenix. El milionari, que miraculosament sobreviu, anhela venjança i contracta el capità del Falcó, l'únic que és capaç de fer front a en Phoenix, per tal d'anar amb ell a l'amagatall mateix del terrorista.

## Repartiment

* Olivier Gruner — capità Karl "Hawk" May
* John Ritter — Jonas Ambler
* Robert Culp — McClean
* Ed Lauter —Jack Cochran
* Michael Zelnicker —Alan Bailey
* Martin Kove — Phoenix
* Lara Harris — Joanna Ambler
* Lindsey Ginter — Klinge
* Nils Allen Stewart — Dave
* Michael Reid Davis — Hendrix
* Duke Valenti — cap dels bandits
* Kevin Knotts — un cambrer

## Referències

* ↑ «Mercenary» (en anglès). TV Guide. [Consulta: 11 març 2023].
* ↑ «Mercenari». ésAdir. [Consulta: 11 març 2023].
* ↑ «Mercenari». Goita què fan, ara!. [Consulta: 11 març 2023].
# Melina Matthews

Melina Matthews i Fernández (Barcelona, novembre de 1986) és una actriu espanyola. Tot i que interpretà un personatge de la sèrie catalana El cor de la ciutat el 2005, va ser més endavant quan es revelà internacionalment com a presentadora del Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya. La seva fama cresqué amb el seu rol d'Ana a la pel·lícula Silencio el 2018, interpretant Juana a la temporada 2 de la sèrie espanyola La peste el 2019 i, alhora el mateix any, la professora Carmen durant la segona temporada de La otra mirada.
Va adquirir, però, més fama mundial el 2020, arran de la seva interpretació de la monja Shannon Masters a la sèrie de Netflix: Warrior Nun. Gràcies als seus orígens domina, a més del català i de l'espanyol, la llengua de Shakespeare i el francès.
D'ençà del 2017 se sap que és la companya del director cinematogràfic espanyol Raúl Arévalo.

## Filmografia
### Pel·lícules

| Any | Títol | Personatge |
| 2007 | Savage Grace | Lorna Moffat |
| 2008 | Sing for Darfur | Isabelle |
| 2012 | Vencidos (Curt metratge) | Noia |
| 2013 | Mama | Mama (veu) |
| 2013 | Panzer Chocolate | Julie Levinson |
| 2013 | The Returned | Eve |
| 2014 | El Negociador | Sophie |
| 2015 | Don't Speak | Samantha |
| 2015 | The Gunman | La secretària de Cox |
| 2016 | Realive | Tèchnica |
| 2016 | Nick | Amber |
| 2016 | Classmate (Curt metratge) | Emma |
| 2016 | Lucas | Jane Lipkiss |
| 2017 | Rex | Lopez |
| 2017 | El jugador de ajedrez | Marianne Latour |
| 2017 | Caronte (Curt metratge) | Lloctinent Arsys |
| 2017 | La vida nuestra (Curt metratge) | Chica 1 |
| 2018 | Silencio | Ana |
| 2018 | My Masterpiece | Verdulera |
| 2018 | XConfessions Web Series (Vídeo) | Olivia |
| 2020 | Black Beach | Susan |
| 2019 | El Cerro de los Dioses | - |
| 2019 | An Affair to Die For | Lydia Alan |

### Sèries de televisió

| Any | Títol | Personatge | Comentaris |
| 2005-2006 | El Cor de la Ciutat | Fadila Choukri | 6 episodis |
| 2011 | Arròs covat | (veu) | 1 episodi - Arròs d'Arenys amb mostassa a la mel |
| 2013 | Aída | - | El imperio (de la morcilla) contraataca |
| 2014-2015 | The Refugees | Victoria | 2 episodis - Sacrificio i El éxodo |
| 2015 | Vis a vis | Locutora | Sèrie 1 episodi 5 - La cruda realidad |
| 2015 | Magnum Opus | Allie Berg | 3 episodis |
| 2015-2016 | El Príncipe | Sophie | 12 episodis |
| 2016 | Thirteen | Sofía Marín | 4 episodis |
| 2017 | Playground | Laurence | 10 episodis |
| 2018 | Fugitiva | Isabel | 7 episodis |
| 2019 | La peste | Juana | 6 episodis |
| 2019 | La otra mirada | Carmen | 8 episodis |
| 2020 | Warrior Nun | Monja Shannon | 3 episodis |

## Referències

* ↑ «Who is Melina Matthews? Warrior Nun star’s previous roles and Instagram explored» (en anglès), 08-07-2020. Arxivat de l'original el 2023-08-20. [Consulta: 12 juliol 2020].
* ↑ «Melina Matthews: "Si Raúl Arévalo no fuera el mejor, no estaría con él"» (en castellà), 21-01-2017. [Consulta: 12 juliol 2020].
# Micoriza de les orquídies

Les micorriza de les orquídies són relacions simbiòtiques entre les arrels de les plantes de la família de les orquídies i una gran varietat de fongs. Totes les orquídies són micoheteròtrofes (associades amb fongs) fins a cert punt dins del seu cicle biològic. Les micorrizes són crítiques durant la seva germinació, ja que les orquídies pràcticament no disposen de reserva d'energia en les seves llavors i obtenen el carboni del fong simbiont. Moltes orquídies adultes conserven els seus fongs simbionts però els beneficis d'això en les plantes adultes no es coneixen bé.

## Fongs que formen micoria amb orquídies

Són típicament fongs basidiomicets. Provenen de molts tàxons incloent espècies dels gèneres Ceratobasidium (Rhizoctonia), Sebacina, Tulasnella i Russula. La majoria d'orquídies s'associen a fongs saprotròfics o patògens però unes poques ho fan amb espècies d'ectomicoriza. Aquestes darreres associacions s'anomenen tripartites i impliquen l'orquídia, el fong ectomicorizal la planta hoste ectomicorizal.

## Vegeu també

* Micorriza
# Miguel Martínez de Campos y Antón

Miguel Martínez de Campos y Antón (Madrid, 30 de setembre de 1839 - 29 de novembre de 1906) fou un enginyer i polític espanyol, acadèmic i diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica. Era germà del polític Arsenio Martínez-Campos Antón.

## Biografia

Va ser Inspector general del Cos d'Enginyers de Camins, Canals i Ports, professor de càlcul i hidràulica, i posteriorment de màquines (des de 1885), a l'Escola Especial del mateix cos, així com Conseller d'Estat. També fou Membre de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals des de 1879. Fou l'introductor dels conceptes de parell geomètric i de cadena cinemàtica.
Fou elegit diputat del Partit Liberal Fusionista pel districte d'Alcoi a les eleccions generals espanyoles de 1881, com ho havia estat pel districte de Matanzas (Cuba) a les eleccions generals espanyoles de 1879. Posteriorment fou escollit novament diputat pel districte de Guayama (Puerto Rico) a les eleccions generals espanyoles de 1891, 1893 i 1896, i nomenat senador vitalici el 1899.

## Referències

* ↑ Relació d'acadèmics des de 1847 fins a 2003
* ↑ Manuel Silva Suárez. Técnica e ingeniería en España: El Ochocientos: de los lenguajes al patrimonio. Real Academia de Ingeniería, 2011, p. 533.
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* ↑ Fitxa del Senat
# Miles Scotson

Miles Scotson (Adelaida, 18 de gener de 1994) és un ciclista australià, que combina el ciclisme en pista amb la carretera. Professional des del 2016, actualment a l'equip Arkéa-B&B Hotels.
El seu germà petit Callum també es dedica al ciclisme.

## Palmarès en pista

* 2012
** Campió del món júnior en Persecució per equips, amb Jack Cummings, Evan Hull i Alexander Morgan
** Campió d'Oceania en Persecució per equips, amb Luke Davison, Mitchell Mulhern i Alexander Morgan
* 2013
** Campió d'Oceania en Madison, amb Joshua Harrison
** Campió d'Austràlia de persecució per equips, amb Glenn O'Shea, Luke Davison i Alexander Edmondson
** Campió d'Austràlia en Madison, amb George Tansley
* 2014
** Campió del món en Persecució per equips (amb Alexander Edmondson, Luke Davison, Mitchell Mulhern i Glenn O'Shea)
* 2015
** Campió d'Austràlia de persecució per equips, amb Callum Scotson, Alexander Porter i Alexander Edmondson
* 2016
** Campió del món en Persecució per equips (amb Sam Welsford, Michael Hepburn, Callum Scotson, Alexander Porter i Luke Davison)
** Campió d'Austràlia de persecució per equips, amb Alexander Edmondson, Alexander Porter i Callum Scotson

### Resultats a la Copa del Món

* 2014-2015
** 1r a Guadalajara, en Persecució per equips
* 2015-2016
** 1r a Hong Kong, en Persecució per equips

## Palmarès en ruta

* 2014
** Vencedor d'una etapa al Tour de Tasmània
* 2015
** Campió d'Austràlia sub-23 en ruta
** Campió d'Austràlia sub-23 en contrarellotge
* 2016
** Vencedor d'una etapa a l'Olympia's Tour
* 2017
** Campió d'Austràlia en ruta
* 2021
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Comunitat Valenciana

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2019. 138è de la classificació general
* 2020. 113è de la classificació general
* 2022. 127è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2021. Abandona (11a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2022. 109è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Ministeri de Desenvolupament, Competitivitat, Infraestructura, Transport i Comunicacions de Grècia

El Ministeri de Desenvolupament, Competitivitat, Infraestructura, Transport i Comunicacions (en grec: Υπουργείο Ανάπτυξης, Ανταγωνιστικότητας, Υποδομών, Μεταφορών και Δικτύων) es va establir el 21 de juny de 2012, degut a una proposta presentada pel primer ministre, Andonis Samaràs.
Ocupa el sisè lloc als ministeris del Govern grec, d'acord amb la decisió del Primer Ministre Y4/21.6.2012. El primer i actual Ministre és Kostis Khatzidakis, amb Stavros Kalogiannis com a Ministre suplent.

## Formació

El ministeri va ser creat a partir dels departaments dels antics ministeris d'Infraestructura, Transport i Comunicacions i el de de Desenvolupament, Competitivitat i Navegació -excepte aquelles transferides al Ministeri de Marina i Mar Egeu de Grècia i la Secretaria General de Recerca i Tecnologia, que va ser transferida de l'antic Ministeri d'Educació, Afers Religiosos, Cultura i Esport de Grècia.

## Enllaços externs

* Web oficial del ministeri

## Vegeu també

* Govern de Grècia
# Ministeri de Desenvolupament Maori

El Ministeri de Desenvolupament Maori (en maori: Te Puni Kōkiri; en anglès: Ministry of Māori Development) és un departament del sector públic (ministeri) del govern de Nova Zelanda responsable per les polítiques relacionades i afectant els maoris, el poble indígena neozelandès.
El ministeri informa al Ministre d'Afers Maoris. Fins a l'Acta de Relacions Maoris de 1947, la qual canvià l'ús de la paraula «natiu» per «maori» per tot el govern i país, el ministeri es coneixia com al Departament d'Afers Natius. El nom actual en maori significa «un grup avançant junts».
L'actual directora del ministeri és Michelle Hippolite i l'actual Ministre d'Afers Maoris és Pita Sharples.

## Referències

* ↑ (anglès) «Who We Are Arxivat 2013-10-17 a Wayback Machine.». Ministeri de Desenvolupament Maori. [Consulta: 12/11/2013.]

## Vegeu també

* Maoris
* Ministre d'Afers Maoris
* Govern de Nova Zelanda

## Enllaços externs

* (anglès) (maori) Lloc web del Ministeri de Desenvolupament Maori
# Ministeri de Defensa de Rússia

El Ministeri de Defensa de la Federació de Rússia (rus: Министерство обороны Российской Федерации Ministerstvo oboroni Rossiiskoi Federatsii) informalment abreujat com a МО o МО РФ) exerceix la direcció administrativa i operativa de les Forces Armades de la Federació de Rússia.
El ministre rus de Defensa és el cap nominal de totes les Forces Armades, sota la dependència del president de la Federació de Rússia, que és el Suprem Comandant en Cap de les Forces Armades de la Federació de Rússia. Amb aquesta capacitat, el ministre dirigeix el dia a dia de l'autoritat administrativa i operativa de les forces armades. El Major General, l'òrgan executiu del Ministeri de Defensa, implementa les instruccions i ordres operatives del ministre de Defensa. La Duma Estatal exerceix l'autoritat legislativa sobre el Ministeri de Defensa a través del Govern de Rússia, que és nominalment responsable del manteniment de les forces armades en el nivell adequat de preparació.
L'edifici principal del ministeri, construït en la dècada de 1980, es troba a la plaça d'Arbatskaia, prop de carrer Arbat, a Moscou. També a Moscou hi ha altres edificis del ministeri. L'alt òrgan suprem encarregat de la gestió i supervisió de les Forces Armades del Ministeri és el Centre Nacional de Gestió de Defensa (rus: Национальный центр управления обороной РФ), que es troba a Frunze Naberejnaia, i és responsable de la centralització del comandament de les Forces Armades.
L'actual ministre de Defensa del país és Andrei Beloússov.

## Llista de ministres de Defensa

| Foto | Nom | Rang militar | Data d'entrada | Data de sortida | President |
| 1 | Konstantín Kobets | Coronel General General d'Exèrcit | 20 d'agost de 1991 | 9 de setembre de 1991 | Borís Ieltsin |
| 2 | Ievgueni Xàpoixnikov | General d'Exèrcit | 9 de setembre de 1991 | 7 de maig de 1992 | Borís Ieltsin |
| 3 | Borís Ieltsin | Fora de línia | 16 de març de 1992 | 18 de maig de 1992 | Ell mateix |
| 4 | Pàvel Gratxov | General d'Exèrcit | 18 de maig de 1992 | 18 de juny de 1996 | Borís Ieltsin |
| 5 | Mikhaïl Kolésnikov | General d'Exèrcit | 18 de juny de 1996 | 17 de juliol de 1996 | Borís Ieltsin |
| 6 | Ígor Rodiónov | Coronel General General d'Exèrcit General d'Exèrcit a la reserva | 17 de juliol de 1996 | 22 de maig de 1997 | Borís Ieltsin |
| 7 | Ígor Serguéiev | Mariscal de la Federació Russa | 22 de maig de 1997 | 28 de març de 2001 | Borís Ieltsin Vladímir Putin |
| 8 | Serguei Ivànov | Coronel General a la reserva | 28 de març de 2001 | 15 de febrer de 2007 | Vladímir Putin |
| 9 | Anatoli Serdiukov | Fora de línia | 15 de febrer de 2007 | 6 de novembre de 2012 | Vladímir Putin Dmitri Medvédev |
| 10 | Serguei Xoigú | General d'Exèrcit | 6 de novembre de 2012 | 12 de maig de 2024 | Vladímir Putin |
| 11 | Andrei Beloussov | Fora de línia | 12 de maig de 2024 | Actualitat | Vladímir Putin |

## Referències

* ↑ Mas, Cristina. «L'economista elegit per Putin per redreçar el ministeri de Defensa de Rússia», 25-05-2024. [Consulta: 26 juny 2024].

## Enllaços externs

* Web oficial (rus) (anglès) (francès) (castellà)
# Miguel Fernández-Pacheco y Fernández

Miguel Fernández-Pacheco y Fernández (Jaén, 1944) és un il·lustrador i escriptor de Jaén. És conegut com a Miguel Ángel Pacheco.
Entre 1973 i 1983 col·laborà amb J. L. García Sánchez en la creació de 85 obres per a l'editorial Altea.

## Obres

* El monstruo del Dr. Magnusson (Edebé, 1997): Per a nens de 12 a 14 anys.
* Una semana con el ogro de Cornualles (Anaya, 1993): Per a nens de 9 a 11 anys.
* Los zapatos de Murano (Siruela, 1997): per a adolescents des de 15 anys.
* Siete historias para la infanta Margarita (Siruela, 2001): per a adolescents des de 15 anys.
* Ava la loba

## Premis

* XVIII Premi Ciudad de Salamanca a la millor novel·la per Ava la loba

## Referències

* 1 2 «Miguel Ángel Pacheco». Al pie de la letra. Fundación Germán Sánchez Ruipérez, 1, 2002, pàg. 4. Arxivat de l'original el 2017-01-16 [Consulta: 13 gener 2017].
* ↑ «El jienense Miguel Fernández-Pacheco defiende su pasión por "la estirpe lobuna"». Europa Press, 05-12-2014 [Consulta: 13 gener 2017].
* 1 2 «La licantropía y la Biblia ganan el XVIII Premio Ciudad de Salamanca». La Crónica de Salamanca, 1 ocrubre 2014 [Consulta: 13 gener 2017].