OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Manolo la nuit

Manolo la Nuit és una pel·lícula espanyola de comèdia estrenada el 1973, dirigida per Mariano Ozores i protagonitzada en els papers principals per Alfredo Landa, María José Alfonso i Josele Román.

## Sinopsi

Manolo treballa com a guia turístic a la Costa del Sol, divertint-se i lligant amb les estrangeres que estiuegen allí. Mentrestant, la seva dona Susana es troba a Madrid sola, desconsolada i farta d'aquesta situació. Un dia descobreix els seus flirtejos amb les turistes i cansada de les taboles del seu marit, simularà estar embarassada. Al principi, Manolo està content de ser pare, però després cau en el compte d'aquest bebè no pot ser seu, ja que des de Nadal que no va a Madrid.

## Repartiment

* Alfredo Landa com Manolo Olmedillo.
* María José Alfonso com Susana.
* Josele Román com Martina.
* Rafaela Aparicio com Remedios.
* Ricardo Merino com Don Antonio.
* Nadiuska com Ingrid.
* Alberto Fernández com Don Fermín.
* Ignacio de Paúl com Ginecòleg.
* Montserrat Julió
* Nino Bastida
* José Luis Manrique
* Antonio Ozores com Federico.
* Juanjo Menéndez com Faustino.
* José Sacristán com Pelayo.
* Nemi Gadalla com Gretel.
* Sandra Mozarowsky com Infermera.
* Carmen Platero com Paula.

## Premis

Pel seu paper a la pel·lícula, María José Alfonso fou guardonada amb el premi a la millor actriu als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1973.

## Referències

* ↑ «Manolo, la nuit». ABC. Arxivat de l'original el 2019-10-19. [Consulta: 9 desembre 2019].
* ↑ «'Manolo la nuit', las decentes españolas». El País, 18-03-1984. [Consulta: 9 desembre 2019].
* ↑ «Manolo la nuit (1973) contada por: Miguel Ángel Huerta Floriano». De que va la peli, 18-02-2013. [Consulta: 9 desembre 2019].
* ↑ Manolo la nuit a Fotogramas
* ↑ «Entrega de los premios sindicales cinematográficos», 02-02-1974. [Consulta: 9 desembre 2019].

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# Mao Yigang

Mao Yigang - en xinès :毛以鋼- (Pequín, 1957) és una pintora xinesa. Graduat a l'Acadèmia Central de Drama de la Xina (en xinès: 中央戏剧学院; pinyin: Zhōngyāng Xìjù Xuéyuàn) a Pequín. Membre de l'Associació Xinesa d'Artistes (中国艺术家协会) que és la principal institució artística del seu país. Ha participat en diverses exposicions tant al seu país com a l'estranger. Els temes de les seves pintures són paisatges, persones del món rural, nus femenins amarats d'erotisme. Els seus treballs són presents en diverses publicacions com “Pintura contemporània xinesa a l'oli”. Col·leccionistes del Japó, Hong Kong, Amèrica i Europa s'han interessat pel seu art.

## Enllaços externs

* http://cuadernoderetazos.wordpress.com/pintura/mao-yigang
# Mare de Déu de la Mir

La Mare de Déu de la Mir és un santuari a l'antic terme ribagorçà de Sapeira, integrat actualment en el de Tremp, de la comarca del Pallars Jussà. Està situat a 784 m d'altitud, a llevant d'Escarlà, a l'extrem occidental del Serrat de la Capella, a l'esquerra del barranc d'Escarlà i a la dreta del de la Mir, que formen l'esperó de roca damunt del qual es troba l'ermita. Adés, el 6 de maig s'hi celebrava amb un aplec la festivitat de la Mir.
La seva jurisdicció eclesiàstica pertany a la diòcesi de Lleida i depèn de l'església de Sant Pere d'Espills.

## Referències

* ↑ «Mare de Déu de la Mir». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Marco Bos

Marco Bos (Roden, 5 de juliol de 1979) va ser un ciclista neerlandès que fou professionalment des del 2004 fins al 2011.

## Palmarès

* 2001
** 1r al Mainfranken-Tour
* 2002
** 1r a la Ster van Zwolle
** Vencedor d'una etapa a l'OZ Wielerweekend
* 2006
** Vencedor d'una etapa a l'Olympia's Tour
* 2007
** 1r al Tour d'Overijssel
** 1r a la Ronda van Midden-Nederland
** 1r a la PWZ Zuidenveld Tour
* 2008
** 1r a la PWZ Zuidenveld Tour
** 1r a l'Omloop van de Glazen Stad
* 2009
** 1r a la Baronie Breda Classic
** 1r a l'Omloop van de Glazen Stad

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl Arxivat 2016-03-08 a Wayback Machine.
* Fitxa a museociclismo.it
# Mara Margaret Helmuth

Mara Margaret Helmuth (1957) és una compositora estatunidenca. Va estudiar a la Universitat d'Illinois a Urbana-Champaign, i va continuar els seus estudis a la Universitat de Colúmbia, graduant-se amb un doctorat en música.
Després de completar la seva educació, Helmuth va aconseguir una plaça com a professora a la Universitat de Cincinnati i va esdevenir directora del Centre de Música per Ordinador de la universitat. Ha publicat articles professionals en Traçes Audibles, Mètodes Analítics de la Música Electroacústica, la revista Journal of New Music Research i Perspectives de Música Nova.

## Obres

Helmuth és coneguda per la música electrònica. Compon per format fix i també crea instal·lacions interactives. Les obres seleccionades inclouen:
* Mellipse (1989,1995)
* Abandoned Lake in Maine (1997)
* Bugs and ice: A Question of Focus (2002)
* Where is my Voice, per àudio de format fix
* Hidden Mountain (2007)
* Staircase of Light (2003)
* Hidden Mountain 2, multimèdia interactiva i instal·lació sense fil
Les seves obres han estat enregistrades, incloent:
* Sound Collaborations, v.36 del Consortium to Distribute Computer Music Series, Centaur Records
* Implements of Actuation col·laboracions amb el percussionista-compositor Allen Otte, Electronic Music Foundation
* CD Espacial obert 16 música per cinta

## Referències

* ↑ Hinkle-Turner, Elizabeth. Women composers and music technology in the United States, 2006.
* 1 2 «Bio». Arxivat de l'original el 17 febrer 2002. [Consulta: 20 desembre 2010].
* ↑ Collins, Nicholas. The Cambridge companion to electronic music, 2007.
# Maarten Tjallingii

Maarten Tjallingii (Ljouwert, 5 de novembre de 1977) és un exciclista neerlandès, professional des del 2003 fins al 2016.
En el seu palmarès destaquen les victòries a la Volta a Bèlgica de 2006 i a la Volta al llac Qinghai del mateix any.

## Palmarès

* 2001
** Vencedor d'una etapa del Tour de Faso
* 2003
** 1r al Tour de Faso i vencedor d'una etapa
** 1r a la Rund um Rhede
* 2006
** 1r a la Volta a Bèlgica i vencedor d'una etapa
** 1r a la Volta al llac Qinghai i vencedor d'una etapa
* 2013
** Vencedor d'una etapa del World Ports Classic

### Resultats al Tour de França

* 2010. 132è de la classificació general
* 2011. 99è de la classificació general
* 2012. No surt (4a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2008. 58è de la classificació general
* 2014. 137è de la classificació general
* 2015. No surt (19a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2009. 100è de la classificació general
* 2013. 131è de la classificació general
* 2014. 92è de la classificació general
* 2015. 119è de la classificació general
* 2016. 124è de la classificació general

## Referències

* ↑ Heinen, F. «De zeven renners in de borst van Maarten Tjallingii» (en neerlandès). HP De Tijd, 20-06-2016. [Consulta: 30 juny 2024].
* ↑ «Maarten Tjallingii» (en anglès). Procyclingstats.com. [Consulta: 30 juny 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Maarten Tjallingii a sitiodeciclismo.net
# Maarten Stekelenburg

Maarten Stekelenburg (nascut a Haarlem, Països Baixos, el 30 de novembre del 1982), és un exfutbolista professional neerlandès que jugava com a porter. Stekelenburg també ha jugat per la selecció neerlandesa des del 2004.

## Referències

* ↑ «FIFA World Cup South Africa 2010: List of players: Netherlands». FIFA, 04-06-2010. Arxivat de l'original el 16 juny 2010. [Consulta: 11 febrer 2018].
* ↑ «Maarten Stekelenburg: Overview». Premier League. [Consulta: 12 setembre 2022].
* ↑ «Roma Confirm £4m Sale of Keeper Maarten Stekelenburg to Fulham» (en anglès). caughtoffside.com.

## Enllaços externs

* Fitxa a Soccerway
Maarten Stekelenburg amb la selecció neerlandesa - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol dels Països Baixos – Eurocopa 2008
1 van der Sar •
2 Ooijer •
3 Heitinga •
4 Mathijsen •
5 van Bronckhorst •
6 De Zeeuw •
7 van Persie •
8 Engelaar •
9 van Nistelrooy •
10 Sneijder •
11 Robben •
12 Melchiot •
13 Timmer •
14 Bouma •
15 De Cler •
16 Stekelenburg •
17 De Jong •
18 Kuyt •
19 Huntelaar •
20 Afellay •
21 Boulahrouz •
22 Vennegoor of Hesselink •
23 van der Vaart •
Entrenador: van Basten
Selecció de futbol dels Països Baixos – Copa del Món de Futbol 2010
1 Stekelenburg •
2 Van der Wiel •
3 Heitinga •
4 Mathijsen •
5 Van Bronckhorst (c) •
6 Van Bommel •
7 Kuyt •
8 De Jong •
9 Van Persie •
10 Sneijder •
11 Robben •
12 Boulahrouz •
13 Ooijer •
14 De Zeeuw •
15 Braafheid •
16 Vorm •
17 Elia •
18 Schaars •
19 Babel •
20 Afellay •
21 Huntelaar •
22 Boschker •
23 Van der Vaart •
Entrenador: Van Marwijk
Selecció de futbol dels Països Baixos – Eurocopa 2012
1 Stekelenburg •
2 van der Wiel •
3 Heitinga •
4 Mathijsen •
5 Bouma •
6 van Bommel •
7 Dirk Kuyt •
8 N. de Jong •
9 Huntelaar •
10 Sneijder •
11 Robben •
12 Vorm •
13 Vlaar •
14 Schaars •
15 Willems •
16 van Persie •
17 Strootman •
18 L. de Jong •
19 Narsingh •
20 Afellay •
21 Boulahrouz •
22 Krul •
23 van der Vaart •
Entrenador: van Marwijk
Selecció de futbol dels Països Baixos – Eurocopa 2020
1 Stekelenburg •
2 Veltman •
3 De Ligt •
4 Aké •
5 Wijndal •
6 De Vrij •
7 Berghuis •
8 Wijnaldum (c) •
9 L. de Jong •
10 Depay •
11 Promes •
12 Van Aanholt •
13 Krul •
14 Klaassen •
15 De Roon •
16 Gravenberch •
17 Blind •
18 Malen •
19 Weghorst •
21 F. de Jong •
22 Dumfries •
23 Bizot •
24 Koopmeiners •
25 Timber •
26 Gakpo •
Entrenador: De Boer :
# Magda Bogin

Magda Bogin (Manhattan, Nova York, 1950) és una editora, novel·lista i traductora del català, occità i castellà a l'anglès, que ha contribuït a donar a conèixer Salvador Espriu als Estats Units i és coneguda sobretot per la seva feina d'investigació a la literatura medieval, especialment pel que fa a les trobairitz. Ha viscut més de quaranta anys a Mèxic i ha traduït a l'anglès Isabel Allende, Federico García Lorca, Rosario Castellanos i Elena Poniatowska
Ha rebut nombrosos premis i guardons, darrerament com a llibretista resident amb l'American Lyric Theater de Nova York, ha estat professora d'escriptura a les universitats de Columbia, Princeton i al City College of New York. És fundadora i directora d'Under the Volcano, un programa de classes magistrals d'escriptura que es reuneix cada mes de gener a Mèxic, i ofereix tallers en línia per als escriptors amb obres en curs.

## Obres

Entre les seves obres com a escriptora hi ha:
* The Women Troubadours (1976)
* The Path to Pain Control (1982)
* Natalya, God's Messenger (1994)
Com a editora i traductora, per exemple:
* The House of the Spirits d'Isabel Allende (1985)
* The Selected Poems, de Rosario Castellanos (1988), traduït amb Cecilia Vicuna
* Selected Poems, de Salvador Espriu (1989)
* Don Quixote, de Miguel de Cervantes Saavedra (1991)

## Referències

* ↑ «El arte de la memoria >> Relatos de raíces, memoria y vuelos: Magda Bogin». Arxivat de l'original el 2016-10-11. [Consulta: 10 octubre 2016].
* ↑ American Lyric Theater Presents THE LIVING LIBRETTO Tonight, 4/29
* ↑ Magda Bogin Wins 1995 Ribalow Prize
# Marie McSwigan

Marie McSwigan (1907 - 1962), va ser una escriptora estatunidenca.
Va començar a escriure pel diari de Pittsburgh i també va treballar en publicitat per moltes àrees.
Al 1947 va debutar a la seva primera novel·la, una biografia de John Kane, un pintor naïf, qui es va fer famós gràcies a aquest llibre. Ella també va ser guanyadora i escriptora de més de 10 llibres infantils. Alguns d'ells eren: Snow Treasure, Three's a crowd, Binnie Latches on, Hi, Barney....
Va morir per leucèmia.
# Martí Montserrat Guillemat

Martí Montserrat Guillemat, conegut artísticament com a Serramont, (El Morell, Província de Tarragona, 4 de juliol de 1906 - Barcelona, 12 de gener de 1990), fou un compositor, director, pianista, acordionista i organista.
Fundà el 1932 l'Orquesta Serramont, que amb lleugeres variants com ara Orquesta Musette de Serramont o Orquesta Musette de Serramont y José Morató, va perdurar més de tres dècades. Va actuar arreu de l'estat espanyol i a diversos països: Portugal, Marroc, Algèria, Bèlgica, Suïssa i França. Va acompanyar cantants populars de l'època: Mario Visconti, Pilar Arcos, Raül Abril i també l'humorista Cassen. Al llarg de la seva carrera artística va actuar a les sales de festa El Oro del Rhin i Rigat. La seva va ser la primera orquestra de Televisión Española a Catalunya als estudis de Miramar.
De ben jove va aprendre a tocar el piano d'oïda i a l'edat de 9 anys ja ho feia al bar que el seu pare tenia a El Morell. De més gran també en altres pobles de la rodalia, fins que la família es va traslladar a Barcelona i en Martí va cursar estudis al Conservatori del Liceu.
En el seu repertori predominava la música ballable. La seva primera composició, el xotis Ni pintao, data del 1925. El 1927 treballava com a pianista en el cinema Principal Palace, on va conèixer Carlos Gardel, el qual va mostrar interès per un tango de Serramont: La gloria del Águila, que va enregistrar el 1928. També es pot destacar el pasdoble Mi emoción al ver Arruza (un famós torero), enregistrat pel baríton Marcos Redondo pels volts del 1944. Compongué cançons, com ara Avelina interpretada el 1932 pel tenor Emili Vendrell i les sardanes El noiet de l'acordió (1949) i El Port de Barcelona (1956). Participà en pel·lícules, com a compositor, i fins i tot com a intèrpret: Un enredo de família (1943), Huyendo de sí mismo (1953), Pasaporte al infierno (1956) i Delincuentes (1957) en son un exemple. Del seu matrimoni amb Maria Balart, va tenir dues filles, Montserrat i Maria Antònia.

## Referències

* 1 2 https://www.musicsperlacobla.cat/compositor.php?autor_id=594
* 1 2 https://decine21.com/peliculas/huyendo-de-si-mismo-29962
* ↑ https://www.lavanguardia.com/peliculas-series/personas/martin-montserrat-guillemat-serramont-1875264 Arxivat 2022-11-14 a Wayback Machine.

## Fonts

* PERRAMON I BAQUÉ, Josep. "Serramont (1906-1990)" in Girant a 78 rpm : Butlletí gratuït de l'Associació per a la Salvaguarda del Patrimoni Enregistrat. Barcelona, Núm. 13 (abril 2008), p.3-7

## Enllaços externs

* Martí Montserrat Guillemat com a autor de tangos a la web Todotango
* Martí Montserrat Guillemat com a compositor cinematogràfic a IMDb
* La seva discografia, sota Serramont, pot consultar-se a la Biblioteca de Catalunya Arxivat 2021-01-12 a Wayback Machine.
# Marius Theiler

Marius Theiler (23 d'agost de 1938) és un atleta suís, ja retirat, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1960.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en la prova del 4x400 metres del Campionat d'Europa d'atletisme de 1962 formant equip amb Bruno Galliker, Jean-Louis Descloux i Hans-Rüdi Bruder. Va formar part de l'equip que millorà el rècord nacional dels 4x400 metres en dues ocasions.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on quedà eliminat en sèries de la prova dels 4x400 metres del programa d'atletisme.

## Millors marques

* 400 metres. 47.7" (1962

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «European Championships (Men)». [Consulta: 11 desembre 2021].
* ↑ Waśko, Janusz. Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. Zamość: GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 208. ISBN 978-83-62033-30-0.
* 1 2 «Olympedia – Marius Theiler». [Consulta: 11 desembre 2021].
# Marius Stankevičius

Marius Stankevičius (Kaunas, Lituània, 15 de juliol de 1981) és un futbolista lituà. Juga com a defensa i el seu equip actual és el Córdoba CF de la Primera Divisió espanyola. Ha jugat més de 50 partits amb la selecció lituana.

## Clubs

| Club | País | Any |
| FK Ekranas | Lituània | 1998 - 2001 |
| Cosenza Calcio 1914 | Itàlia | 2002 - 2003 |
| Brescia Calcio | Itàlia | 2001 - 2008 |
| UC Sampdoria | Itàlia | 2008 - 2009 |
| Sevilla FC | Espanya | 2009 - 2010 |
| València CF | Espanya | 2010 - 2011 |
| SS Lazio | Itàlia | 2011 - |
# Maruxa (pel·lícula de 1923)

Maruxa és una pel·lícula muda espanyola rodada a Galícia en 1923. Es va estrenar l'11 de novembre de 1923, als cinemes de Madrid, Alcorcón, Alcalá de Henares, La Corunya, Valladolid, Granada, Toledo i València, i la resta dels cinemes d'Espanya, el 10 de gener de 1924.
Dirigida per Henry Vorins i basada en la sarsuela homònima d'Amadeu Vives, va ser una producció de Celta Films rodada a les rodalies de Vigo. Es tracta d'un melodrama amorós entre joves en un entorn rural. Protagonitzada per Paulette Landais i Florián Rey, els títols tenien una versió en gallec escrita per Manuel Lugrís Freire.

## Referències

* ↑ Rolland, Eduardo ««Maruxa», la primera película viguesa». , 05-08-2019 [Consulta: 22 setembre 2019].
* ↑ Redacción «Vigo, 90 años como plató de cine». , 06-08-2014 [Consulta: 25 gener 2020].
* ↑ Redacción «Vigo, plató de cine desde 1923: estas son las películas que se han rodado en la ciudad». www.vigoe.es, 02-03-2018 [Consulta: 24 agost 2020].
# Maruyamaïta

La maruyamaïta és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la turmalina. Foun anomenat així en honor de Shigenori Maruyamam, professor a la Universitat de Tòquio que va liderar el projecte que va descobrir el mecanisme de subducció i exhumació contienntal del massís Kokchetav (Kazakhstan); dit equip va descobrir les roques que contenien el mineral. La maruyamaïta és el primer mineral aprovat per l'IMA que és ric en potassi i, alhora, es troba al grup de les turmalines; està relacionat amb l'oxidravita, de la qual és l'anàleg de potassi.

## Característiques

La maruyamaïta és un mineral de fórmula química K(MgAl₂)(Al₅Mg)(BO₃)₃(Si₆O$_{18}$)(OH)₃O. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 7. L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museu Nacional de Natura i Ciència de Tsukuba, amb el número de registre nsmmf15696.

## Formació i jaciments

Es forma en roques afectades per metamorfisme d'elevadíssima pressió, en les quals coexisteix amb altres minerals estables a altes pressions com ara el diamant. Va descobrir-se en gneissos amb presència de diamant. Només s'ha descrit a la seva locaitat tipus, al Kazakhstan.

## Referències

* ↑ «Maruyamaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 desembre 2019].
* ↑ «Maruyamaite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 2022-03-02. [Consulta: 26 gener 2021].
# Marc Antoni (desambiguació)

Marc Antoni (Marcus Antonius)''' és el nom dels següents personatges:
* Marc Antoni Broggi i Trias (Barcelona, 1942), doctor en medicina i cirurgia.
* Marc Antoni Cotoner i Sureda Vivot (? - 1749) polític i militar mallorquí.
* Antiga Roma:
** Marc Antoni, militar i polític romà del s. I aC.
** Marc Antoni Antillus (Marcus Antonius, M. F. M. N. Antyllus)
** Marc Antoni Crètic (Marcus Antonius M. P. C. N. Creticus), fill d'Antoni l'orador.
** Marc Antoni Gnifó (Marcus Antonius Gnipho), retòric romà del segle I aC nascut a la Gàl·lia.
** Marc Antoni Gordià, diversos personatges.
** Marc Antoni, l'orador (Marcus Antonius Orator) (circa 143 - 87 aC), magistrat romà
** Marc Antoni Prim (Marcus Antonius Primus), general romà nascut a Tolosa al segle i.
** Marc Antoni Rufí (Marcus Antonius Rufinus), magistrat romà, cònsol el 131.
** Marc Antoni Antillus (Marcus Antonius, M. F. M. N. Antyllus) fill del triumvir Marc Antoni i la seva dona Fúlvia.
** Marc Antoni, Magister Equitum el 334 aC durant la primera guerra samnita
** Marc Antoni Crètic, pare del triumvir.
** Marc Antoni, tribú del poble el 167 aC, contrari a la proposta de llei del pretor Marc Juvenci Talna per declarar la guerra a Rodes

## Notes

* ↑ Livi. VIII, 17
* ↑ Livi. XIV. 21, 40
# Marc Anneu

Marc Anneu (en llatí Marcus Anneius) va ser un militar romà del segle i aC.
Era legat de Ciceró durant el seu govern a Cilícia l'any 51 aC. Ciceró li va donar una carta de presentació al pretor de Sardes, Minucius Thermus, on Anneu havia d'anar per afers de negocis o familiars perquè l'ajudés en aquells assumptes. L'any 50 aC era al costat de Ciceró, com a comandant d'una part de les seves forces, en la seva campanya contra els parts.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/195?rgn=full+text;view=image;q1=AnneiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 2180. ]
# Maria Alfero

Maria Alfero (1 de març de 1922 - 4 de setembre de 2001) va ser una atleta italiana, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1930.
Al seu palmarès destaca una medalla de bronze al Campionat d'Europa d'atletisme de 1938 en els relleus 4×100 metres. Formà equip amb Maria Apollonio, Rosetta Cattaneo i Italia Lucchini. Aquell mateix 1938 guanyà el campionat nacional dels 100 metres.

## Referències

* ↑ «Staffetta 4x100 Metri Donne» (en italian). albi-giochi.com. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 13 desembre 2012].
* ↑ «"CAMPIONATI "ASSOLUTI" ITALIANE SUL PODIO TRICOLORE – 1923 2012». sportolimpico.it. Arxivat de l'original el 24 desembre 2012. [Consulta: 12 desembre 2012].
# Marca Víndica

La Marca Víndica (llatí Marca Vindica, eslovè Slovenska marka o Slovenska krajina; alemany Windische Mark) fou una jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic que correspon a la moderna Baixa Carniola a Eslovènia. A l'època medieval el terme alemany "Windisch" era un nom comú per designar a pobles eslaus (conservat en els wends) que incloïen els eslovens. Per això, el seu nom eslovè (Slovenska krajina o Slovenska marka) significa simplement "Marca eslovena".
El territori de la Marca Víndica formava part de la Marca de Carniola en l'època carolíngia però després de la derrota hongaresa a Lechfeld el 955, i abans del 960 es va fer una reorganització i el seu territori es va separar de Carniola i es va integrar amb el territori de la vall de Savinja en l'anomenada Marca Víndica o Marca de Savinja (o Soune). El 976 va passar a dependre del Ducat de Caríntia que s'havia creat aquell mateix any.
El 1036 la Marca Víndica fou separada de Caríntia i agregada novament a Carniola (que posteriorment apareix anomenada sovint com "Carniola i Marca Víndica". El 1077 Carniola foren posades sota el control del Patriarcat d'Aquileia.
Fins al 1209 els comtes de Weichselburg (o Weichselberg, moderna Višnja Gora) van estendre les seves possessions per la marca Víndica. Pel matrimoni de l'hereva Sofia de Weichselburg, els comtes d'Andechs van esdevenir els senyors del territori. Pel matrimoni de l'hereva Agnès d'Andechs, el duc d'Àustria Frederic II el Bataller va esdevenir dominus Carniole (senyor de Carniola) i a la mort d'aquest el 1246, el títol va anar a mans d'Ulric III de Caríntia. Quan Ulric va morir el 1269, Ottokar II de Bohèmia va ocupar Carniola i la va unificar amb la Marca Víndica, la vall del Savinja, i l'Slovenj Gradec com una marca del seu gran regne que s'estenia de la mar Bàltica a la mar Adriàtica.
Després de 1282 Rodolf I ho va arrabassar a Ottokar i ho va concedir als seus propis fills, però Carniola i la Marca Víndica van passar a la casa dels Meinardins de Caríntia. Després de 1374 amb la mort de la branca dels meinardins de Gorízia, la marca Víndica va anar a parar als Habsburg, si bé aleshores ja no era una entitat administrativa.
La Marca Víndica no s'ha de confondre amb la Marca Wèndica (hongarès Vendvidék i eslovè Slovenska krajina) a l'antic país de Vas del regne d'Hongria, que fou el nom tradicional de la moderna regió eslovena de Prekmurje.

## Vegeu també

* Història d'Eslovènia
# Matilla de Arzón

Matilla de Arzón és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la mancomunitat Órbigo-Eria, dins la comarca de Benavente.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 327 | 281 | 252 | 246 |