OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kompot

El kompot o compota és una beguda dolça sense alcohol que es pot servir calenta o freda, segons la tradició i l'estació. S'obté cuinant fruites com maduixes, albercocs, préssecs, pomes, gerds, ruibarbre, prunes, o cireres àcides en un gran volum d'aigua, sovint juntament amb sucre o panses com a edulcorants addicionals. De vegades s'hi afegeixen diferents espècies com la vainilla o la canyella per obtenir un sabor addicional, especialment a l'hivern, quan el kompot se sol servir calent. Kompot és popular als països d'Europa central i oriental, així com al sud d'Europa.

## Kompot

Kompot forma part de les cultures culinàries de molts països d'Europa central, oriental, meridional i Orient Mitjà, com ara: Bulgària, Armènia, Albània, Azerbaidjan, Belarús, Ucraïna, Rússia, Polònia, Bòsnia i Hercegovina, Lituània, Letònia, Estònia, Hongria, Eslovàquia, Eslovènia, Croàcia, Macedònia del Nord, Sèrbia, Montenegro, Moldàvia i Romania (on es coneix com a compota), Àustria, Grècia, Geòrgia, Xipre i Turquia.
El Kompot (компот en: búlgar, rus, serbi, bosnià, macedoni i ucraïnès; Komposto en turc) va ser una forma molt utilitzada de conservar la fruita per a la temporada d'hivern als països del sud i l'est d'Europa. El 1885, Lucyna Ćwierczakiewiczowa va escriure en un llibre de receptes que el kompot conservava la fruita tan bé que semblava fresca. Kompot encara era popular a la dècada de 1970. També és popular a molts països de l'Àsia central, com Uzbekistan i Kirguizstan.
El consum de kompot ha anat disminuint des dels anys vuitanta. Amb la fi de la conservació dels aliments a molts països del sud i l'est d'Europa, el kompot ha estat suplantat per sucs de fruites, refrescos i aigua mineral.

## Uzvar

Uzvar o vzvar és una beguda similar, preparada a partir de diversos fruits secs i de vegades baies, endolcida amb mel o sucre, popular a Ucraïna i Rússia.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-11-28. [Consulta: 11 novembre 2021].
* ↑ «Dünya mutfağında komposto».
* ↑ Lucyna Ćwierczakiewiczowa, Jedyne praktyczne przepisy konfitur, różnych marynat, wędlin, wódek, likierów, win owocowych, miodów oraz ciast
* ↑ Berger, Stanisław. Kuchnia Polska (en polish). XLVII. Warszawa: Państwowe Wydawnictwo Ekonomiczne, then rebranded into Polskie Wydawnictwo Ekonomiczne, 2005. ISBN 83-208-1556-8.
* ↑ Viviane Bourdon, Savoureuse Pologne, 160 recettes culinaires et leur histoire, Paris, La Librairie polonaise, les éditions Noir sur Blanc, 2006
# Komsomolsk (Ivànovo)

Komsomolsk - Комсомольск (rus) és una ciutat de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia.

## Geografia

Komsomolsk es troba a la vora del riu Ukhtokhma, un afluent de l'Uvod. És a 37 km al nord-oest d'Ivànovo i a 222 km al nord-est de Moscou.

## Història

El 1927 començà la construcció de la central tèrmica d'Ivànovo prop del poble de Milóvskoie. Després d'entrar en funcionament el 5 d'octubre el 1930, el poble fou erigit com a possiólok (poble) el 1931 i rebé el nom de Komsomolsk, aquesta data fou considerada la data de fundació de la vila, que aconseguí l'estatus de ciutat el 1950.
# LV-5182

La LV-5182 és una carretera antigament anomenada veïnal, actualment gestionada per la Diputació de Lleida. La L correspon a la demarcació provincial de Lleida, i la V a la seva antiga consideració de veïnal.
És una carretera del Pallars Jussà, de la xarxa local de Catalunya, de 60 metres de llargària, que té l'origen a la vora de la Noguera Pallaresa, a l'extrem del pont que travessa aquest riu, en terme de la Pobla de Segur, i el destí final al cap de 60 metres, a l'altre extrem d'aquest pont, al Pont de Claverol, d'on surten les pistes rurals que menen als pobles del municipi de Conca de Dalt.
Trepitja dos termes municipals, el de la Pobla de Segur i el de Conca de Dalt, tot i que molt poc tros de tots dos.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Kolokolnitsa

Kolokolnitsa (en rus: Колокольница) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 17 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Koloiar

Koloiar (en rus: Колояр) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 1.033 habitants. Pertany al districte municipal de Volsk.

## Referències

* ↑ «Регионы России → Саратовская обл. → Вольский р-н → Александровка с.». Arxivat de l'original el 2015-04-05.
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Korguz

Korguz, transliterat Körguz, fou un governador mongol (d'ètnia uigur) del Khurasan entre 1235 i 1242.
Emcara que tenia un nom cristià (Jordi, Georgius), era budista i originari de la región de Bechbaligh (Goutchen, Xian de Jimsar). Tenia fama de lletrat el que li va permetre entrar a la casa de Joci Khan que li va encarregar l'educació dels seus fills.
A la mort de Txingtemur, commandant militar del Khurasan, Ogodei li va encarregar el cens i la recaptació d'impostos en aquest territori. El 1236, el gran kan Ogodei li va demanar d'aixecar el país. Körguz va residir a Tus, població que va fer reconstruir i va aconseguir reviscolar el territori que havia quedat àmpliament despoblat per les massacres de Genguis Khan. Va aturar la massacre de la població iraniana i el saqueig de les viles i les entregues de béns més enllà del tributs establerts i va repoblar les ciutat en vies de despoblament com Herat. Va forçar als senyors mongols a enviar la major part del seus tributs directament al gran kan. A causa de les seves mesures la regió es va començar a recuperar i la seva economia va agafar embranzida.
Körguz va protegir als musulmans i finalment es va acabar convertint. A la mort d'Ogodei el 1241, la influència a la cort va passar a la facció oposada a Korguz, i aquest fou cridat davant la regent Toragana. Arghun Agha fou el encarregat d'arrestar al general-governador i portar-lo a Mongòlia; Korguz fou entregat pels comandants militars al seu adversari Kara Hülegü que el va fer matar (1242) per una antiga ofensa. Arghun Agha va rebre el govern del Khorasan, Iran i Irak (a l'oest de l'Oxus fins Anatòlia).

## Referències

* René Grousset, L'empire des steppes, Attila, Gengis-Khan, Tamerlan, Paris, Payot, 1938, quarta edició, 1965, (versió pdf) 669 pàgs
* Histoire de la Mongolie, des origines à nos jours, per László Lőrincz, Akadémiai Kiadó, 1984 (ISBN 9630533812), 9789630533812
# Konica Minolta-Bizhub

L'equip Konica Minolta-Bizhub (codi UCI: KON) va ser un equip ciclista sud-africà de categoria continental que va competir de 2005 a 2009. Corria principalment curses de l'UCI Àfrica Tour. Va ser l'equip on va debutar Chris Froome.

## Principals victòries

* Giro del Cap: Peter Velits (2006)
* Amashova National Classic: Christoff Van Heerden (2007)
* Tour de Hong Kong Shanghai: Christoff Van Heerden (2008)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

L'equip participava en els circuits continentals i principalment a les proves de l'UCI Àfrica Tour. La taula presenta les classificacions de l'equip i el millor ciclista en la classificació individual.
UCI Àfrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2005 | 3r | James Lewis Perry (13è) |
| 2006 | 2n | Peter Velits (13è) |
| 2007 | 7è | Tiaan Kannemeyer (48è) |
| 2008 | 5è | Christoff Van Heerden (4t) |
| 2009 | 12è | Kosie Loubser (41è) |
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2008 | 25è | Christoff Van Heerden (63è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2005 | 33è | James Lewis Perry (111è) |
| 2006 | 20è | John-Lee Augustyn (51è) |
| 2007 | 37è | Christopher Froome (108è) |
| 2009 | 52è | Denis Van Niekerk (230è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2005 | 57è | James Lewis Perry (113è) |
| 2006 | 62è | Peter Velits (76è) |
| 2007 | 105è | Christopher Froome (571è) |

## Referències

* ↑ «Classificacions de l'UCI». Arxivat de l'original el 2011-08-19. [Consulta: 18 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Kura-Trànsportni

Kura-Trànsportni - Кура-Транспортный (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora del riu Kura-Tsetse, constituent del Tsetse, afluent del Pxix, que n'és del riu Kuban. És a 23 km al sud-est de Goriatxi Kliutx i a 67 km al sud-est de Krasnodar.
Pertany al possiólok de Kutaís.
# L'última sessió

L'última sessió (títol original: The Late Show) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Robert Benton, estrenada el 1977. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un detectiu d'avançada edat que investiga l'assassinat del seu company, descobreix que el cas està relacionat amb l'estranya desaparició d'un gat.

## Repartiment

* Art Carney: Ira Wells
* Lily Tomlin: Margo
* Bill Macy: Charlie Hatter
* Eugene Roche: Ron Birdwell
* Joanna Cassidy: Laura Birdwell
* John Considine: Lamar
* Ruth Nelson: Mrs. Schmidt
* Howard Duff: Harry Regan

## Premis i nominacions

* 1977: Festival de Berlín: Os de Plata a la millor actriu (Lily Tomlin)
* Premi Edgar-Allan-Poe al millor guió el 1978
* 1977: Nominació a l'Oscar al millor guió original
* Nominació al Globus d'Or a la millor actriu musical o còmica (Lily Tomlin)

## Referències

* ↑ esadir.cat. L'última sessió. esadir.cat.
* ↑ «The Late Show». The New York Times.
# L'ús pacífic de l'energia atòmica

Die friedliche Nutzung der Atomenergie (en valencià: l'ús pacífic de l'energia atòmica) és un mural realitzat per Josep Renau a la República Democràtica Alemanya. L'obra defensa l'emancipació de la humanitat per la via de dominar les forces energètiques de la natura.
El maig del 1959, Renau rep el primer encàrrec de pintura mural a la RDA, anomenat La conquesta del Sol. Estava previst que anara acompanyat d'un segon mural, Els elements, però finalment el primer es va cancel·lar i el segon mai no es va realitzar. Una dècada després, el 1969, se li va encarregar un treball per a l'edifici d'indústria electrònica de Berlín-Adlershof, i Renau recuperà el projecte avortat.

## Referències

* 1 2 3 4 Renau, Josep. Josep Renau. Valencia: IVAM Institut Valencia d'Art Modern, 2003, p. 132-159. ISBN 84-482-3677-7.
* ↑ «Prometeu». Fundació Bancaixa. [Consulta: 20 octubre 2021].
# La Geltrú

La Geltrú és un conjunt de Vilanova i la Geltrú (Garraf) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El conjunt urbanístic de la Geltrú queda delimitat pels carrers de la Unió, de Santa Magdalena, de Barcelona i de Sitges. El primitiu nucli de població té l'origen en el segle xvi i consisteix en una trama de carrers amb petites places pròpia d'una ciutat fortificada.
El teixit urbà s'ha mantingut intacte fins avui. En alguns punts s'han agrupat parcel·les per construir a major altura, tal com permetia el pla general d'ordenació de 1967. Això ha suposat un canvi de la tipologia, ja que en aquests casos s'ha passat de l'habitatge unifamiliar al plurifamiliar.
El barri de la Geltrú més aviat va patir un procés de degradació dels habitatges antics, ja que era en altres punt del municipi on s'aixecaven edificis nous. La normativa del Pla general vigent ha fomentat la recuperació de les cases antigues, cosa que ha afavorit el repoblament d'aquesta zona.
Destaquen en aquesta zona de Vilanova i la Geltrú edificis públics com el castell, l'església, la rectoria, la peixateria vella i valuosos casals de l'antiga burgesia com cal Baró de Canyelles, casa Soler Morell, casa Josep Viñals i altres construccions de valor arquitectònic com les cases Nicolàs, Josep Alonso, Teresa Anglada, germanes Poch i altres.
Els immobles tenen en comú elements constructius que es van repetint com són: brancals i arcs de pedra als portals i finestres, arcs de mig punt o rebaixats adovellats, petits balcons d'entramat de ferro o llosa, reixes i baranes de ferro forjat de dibuix senzill, persianes de fusta de llibret o corda, grans pedres de sòcol a les cantoneres, finestres amb tribuna, arrebossats pintats a les façanes, fornícules amb imatges, coronaments de façana amb cornisa amagant tortugades, terrats, golfes i colomars. Tot això disposat sobre uns paraments de façana on domina el ple sobre el buit.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «La Geltrú». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 novembre 2017].
# La Creu

«La Creu» té aquests significats:
* La Creu (Brunyola), muntanya al municipi de Brunyola (la Selva)
* La Creu (Campdevànol),
* La Creu (Erinyà), camp de conreu allargassat al terme de Conca de Dalt (Pallars Jussà)
* La Creu (Fígols i Alinyà),
* La Creu (les Valls d'Aguilar), muntanya al municipi de les Valls d'Aguilar (l'Alt Urgell)
* La Creu (l'Esquirol), masia a Cantonigròs, municipi de l'Esquirol (Osona)
* La Creu (Olius), masia al municipi d'Olius a la comarca del Solsonès
# La Creu (Erinyà)

La Creu, és un camp de conreu allargassat del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en el territori del poble d'Erinyà.
Està situat a ponent d'Erinyà, al costat sud de la Pista de Serradell. És a migdia de lo Pou, al nord dels Baells i a llevant del Tros i de Baell, i a ponent del Riu d'Aparici.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# L'Hostal Antic

L'Hostal Antic és una obra de Riudarenes (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, i pis superior. La teulada és a dues vessants, amb teula àrab i cornisa catalana. Les obertures de la façana són rectangulars, amb ampit, brancals i llindes de pedra només en una finestra i a la porta. Hi ha una altra finestra simple. L'entrada està tancada per una porta de ferro moderna. La façana està afectada per una construcció posterior que en tapa la meitat perquè es troba adossada al mur perpendicularment. A l'esquerra de l'edifici hi ha un garatge adossat amb porta de fusta. La llinda de la porta principal té la data inscrita de 1779 i una inscripció difícil d'identificar.

## Història

Aquest edifici havia estat l'antic hostal de l'Esparra. Es va tancar fa molts anys i ha estat en règim de lloguer a temporades.

## Referències

* 1 2 «L'Hostal Antic». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# Kuttam Pokuna

Kuttam Pokuna (estanys bessons) són uns estanys pel bany antics i ben conservats a Sri Lanka. Van ser construït pels singalesos a l'antic regne d'Anuradhapura. Formen part del complex Abhayagiri vihāra i són un exemple dels treballs en el camp de l'enginyeria hidrològica, l'arquitectura i l'art de l'antic singalès.

## Ubicació

En un mapa del complex Abhayagiri vihāra es poden comptar més de trenta masses d'aigua. El més gran d'ells és l'Eth Pokuna (estany dels elefants). Els Kuttam Pokuna es troben a l'extrem oriental del complex.

## Història

Algunes fonts creuen que es van construir durant el regnat del rei Aggabodhi I d'Anuradhapura (575-608). El Fons Cultural Central, Colombo, Sri Lanka, però, anomena el segle VIII o IX com el moment de la construcció.
El nom d'estanys bessons és enganyós, perquè no tenen la mateixa edat: es diu que l'estany del nord més petit és més antic que l'estany més gran del sud.

## Referències

* ↑ Abhayagiriya Vihara Complex, Anuradhapura, Sri Lanka, Local Guides Connect, 20 October 2016, retrieved 22 December 2021
* ↑ King Aggabodhi I, Digital Identity of Sri Lankan History, mahawansaya.com, retrieved 21 December 2121
* 1 2 Kuttam Pokuna (twin ponds) by Thilina Deepthi Karunachandra, 2018, retrieved 26 November 2021
* ↑ Places to Visit in Anuradhapura by Solo Lanka Holidays Pvt Ltd, retrieved 5 January 2022
* 1 2 Kuttam Pokuna by Lanka Pradeepa, 3 November 2020, retrieved 21 December 2021
* ↑ Anuradhapura by Central Cultural Fund, Colombo, Sri Lanka, retrieved 21 December 2021
# Kutuix

Kutuix (en rus: Кутуш) és un poble de l'óblast d'Orenburg, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 314 habitants, és la seu administrativa del districte homònim.

## Referències

* ↑ «Численность и размещение населения Оренбургской области. Статистический сборник». Orenburgstat. Arxivat de l'original el 2020-07-25. [Consulta: 25 novembre 2020].
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 25 novembre 2020].
# La Mata de Ledesma

La Mata de Ledesma és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb Doñinos de Ledesma i Villarmayor, a l'Est amb Golpejas i Rollán, al Sud amb Canillas de Abajo i Tabera de Abajo i a l'Oest amb Sando.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 177 | 155 | 148 | 137 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2008-09-29 a Wayback Machine.
# La trama

La trama (títol original: The Spanish Prisoner) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per David Mamet, estrenada l'any 1997. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un jove enginyer, Joe Ross, acaba d'inventar un procediment que considera ha de permetre a la seva societat conquistar tot el mercat en alguns anys. És convidat a un viatge de motivació a Sant-Estèphe a Carib on, en un marc luxós, coneix els accionistes de la societat pels exposar-los la idea. Joe aborda la qüestió del seu bonus pels seus treballs susceptibles de permetre grans ingressos a la societat, però Klein, el seu director, és evasiu al respecte.
Joe simpatitza en el viatge amb Susan Ricci, nova secretària de direcció que va acompanyada del seu cap. Es fan fotos a la platja. Observant que han estat preses amb la dona que l'acompanya, Julian « Jimmy » Dell, que aparentment acabava d'arribar en el seu hidroavió personal; demana a Joe si pot comprar el seu aparell de fotos per mil dòlars. Joe, desconcertat, li dona l'aparell sense agafar els diners. A la tarda, troba una jove, Pat McCune que conversa amb Susan. Ella es presenta com a agent de l'FBI.

## Repartiment

* Campbell Scott: Joe Ross
* Steve Martin: Julian « Jimmy » Dell
* Rebecca Pidgeon: Susan Ricci
* Ben Gazzara: Klein
* Ricky Jay: George Lang
* Felicity Huffman: Pat McCune
* Ed O'Neill: El cap de l'equip de l'FBI
* Lionel Mark Smith: L'inspector Jones
* Jim Frangione: L'inspector Luzzio
* Richard L. Friedman: Home de negocis n°1
* Jerry Graff: Home de negocis n°2
* G. Roy Levin Home de negocis n°3
* Paul Butler: El libreter
* Steve Goldstein: L'advocat n°1
* Jonathan Katz: L'advocat n°2
* Takeo Matsushita: L'US Marshal n°1

## Premis i nominacions
### Nominacions

* Premi Edgar-Allan-Poe
** Millor film per David Mamet
* Premis Chlotrudis
** Millor guió per David Mamet
* Premis Film Independent Spirit
** Millor guió per David Mamet

## Crítica

* "La narració de Mamet és d'una precisió implacable, avança amb la perfecció d'un rellotge suís per qüestionar a cada moment el que ha succeït en l'escena anterior"
* "Enginyós i sorprenent thriller, llàstima que tant suspens i emoció rematin en un final precipitat i decebedor"

## Referències

* ↑ «La trama». esadir.cat.
* ↑ «The Spanish Prisoner». The New York Times.
* ↑ Torres, Augusto M. El País.
* ↑ Garrido, Inma Cinemanía.
# La trampa de l'assassí

La trampa de l'assassí (títol original en anglès, The Killing Jar) és una pel·lícula de thriller policial estatunidenc del 2010 escrita i dirigida per Mark Young. És protagonitzada per Michael Madsen com un psicòpata que pren com a ostatges els ocupants d'un restaurant remot, només per adonar-se que un d'ells és més perillós que l'home armat. Amber Benson interpreta Noreen, una cambrera del Diner. S'ha doblat i subtitulat al català.
La trampa de l'assassí va rebre una estrena limitada als cinemes el 19 de març de 2010. Image Entertainment va llançar-la en DVD el 22 de febrer de 2011.

## Repartiment

* Michael Madsen com a Doe
* Harold Perrineau com a John Dixon / Smith
* Amber Benson com a Noreen
* Jake Busey com a Greene
* Danny Trejo com a Jimmy
* Kevin Gage com as Hank
* Lew Temple com a Lonnie
* Patrick Durham com a mecenes
* Lindsey Axelsson com a Starr
* Talan Torriero com a Billy

## Crítica

Rotten Tomatoes, informa que cap dels vuit crítics van donar a la pel·lícula una crítica positiva; la valoració mitjana va ser de 3,15/10. Metacritic va puntuar la pel·lícula amb 14/100 basant-se en sis ressenyes. Andrew Barker de Variety el va anomenar "un thriller de cambra espectacularment avorrit". Michael Rechtshaffen, de The Hollywood Reporter, el va anomenar "un thriller suau amb personatges reescalfats i diàlegs de valors tan cruixent i fresc com el pollastre i les galetes d'ahir". Robert Abele del Los Angeles Times va escriure que consisteix en "una sèrie d'enfrontaments repetitius, avorrits i clixés" amb un gir evident. Nick Hartel de DVD Talk la va valorar amb 1/5 estrelles i la va qualificar de "una idea moderadament interessant, terriblement executada". David Johnson, de DVD Verdict, la va anomenar una pel·lícula per sota de la mitjana que "realment crateja en els últims 10 minuts".

## Referències

* ↑ Rechtshaffen, Michael. «The Killing Jar -- Film Review». The Hollywood Reporter, 14-10-2010. [Consulta: 10 març 2014].
* 1 2 Catsoulis, Jeannette. «Hostages at the Diner». The New York Times, 19-03-2010. [Consulta: 10 març 2014].
* 1 2 Abele, Robert. «Time passes slowly in a diner». Los Angeles Times, 19-03-2010. [Consulta: 10 març 2014].
* ↑ «El parany de l'assassí». Goita què fan, ara!. [Consulta: 30 abril 2023].
* 1 2 Rechtshaffen, Michael. «The Killing Jar -- Film Review». The Hollywood Reporter, 14-10-2010. [Consulta: 10 març 2014].
* ↑ Hartel, Nick. «The Killing Jar». DVD Talk, 20-03-2011. [Consulta: 10 març 2014].
* ↑ «The Killing Jar (2010)». Rotten Tomatoes. [Consulta: 25 juliol 2020].
* ↑ «The Killing Jar». Metacritic. [Consulta: 10 març 2014].
* ↑ Barker, Andrew. «Review: 'The Killing Jar'». Variety, 18-03-2010. [Consulta: 10 març 2014].
* ↑ Johnson, David. «The Killing Jar». DVD Verdict, 11-03-2011. Arxivat de l'original el 2014-03-11. [Consulta: 10 març 2014].

## Enllaços externs

* El parany de l'assassí a Goita què fan, ara!
# La Cotxeria

La Cotxeria és una masia del municipi d'Olius, a la comarca catalana del Solsonès. És un monument protegit i inventariat dins el Patrimoni Arquitectònic Català
Es troba al nucli d'Olius, on s'hi va des del punt quilomètric 109,7 de la carretera C-26 (de Solsona a Berga). Està ben senyalitzat.

## Descripció

Edifici civil. Petita masia orientada nord-sud. Teulada a doble vessant, més llarga pel costat oest, que per l'est. De planta rectangular. A la façana principal petites finestres, amb llinda de pedres irregulars i sense tallar. Porta rectangular amb llinda de totxos. Parament de pedres irregulars amb morter, excepte a les cantonades que són tallades.

## Notícies històriques

Als voltants del segle xii, apareix la casa Labedid, que seria la primitiva de la Cotxeria. Aquesta casa, es troba en el pla sota la Torreta (antic Palau dels comtes d'Urgell), sembla que aquesta casa era utilitzada com antiga cotxeria pels habitants de la Torreta.

## Referències

* 1 2 «La Cotxeria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 setembre 2015].
# Lanjarón

Lanjarón és un municipi situat en la part occidental de La Alpujarra (província de Granada). Aquesta localitat limita amb els municipis de Dílar, Capileira, Bubión, Cáñar, Órgiva, El Pinar, Lecrín, Nigüelas i Dúrcal. Gran part del seu terme municipal es troba en el Parc nacional de Sierra Nevada.

## Enllaços externs

* Lanjarón - Lloc web oficial