OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Juan Forés Puig

Juan Forés Puig (m. 1940) va ser un militar espanyol.
Militar professional, pertanyia a l'arma de cavalleria. Després de l'esclat de la Guerra civil es va mantenir fidel a la República. Durant el transcurs de la contesa va ocupar el càrrec de cap d'Estat Major del XXIII Cos d'Exèrcit, desplegat en el front d'Andalusia, arribant a aconseguir el rang de tinent coronel. Capturat pels franquistes al final de la contesa, seria empresonat. Va ser afusellat a Paterna el 3 de maig de 1940, a l'edat de 51 anys.

## Referències

* ↑ José Manuel Martínez Bande (1981). La batalla de Pozoblanco y el cierre de la bolsa de Mérida, Madrid: Editorial San Martín, pág. 129
* ↑ Michael Alpert (1989). El Ejército republicano en la Guerra civil, Siglo XXI Editores, pág. 350
* ↑ Amparo Salvador Villanova [coord.] (2008). El genocidio franquista en Valencia: las fosas silenciadas del cementerio, Icaria Editorial, pág. 414
# Dele Charley

Dele Charley (Freetown, 27 de març de 1948 - 8 de maig de 1993) fou un escriptor en krio i anglès de Sierra Leone. Va estudiar a Freetown i Londres i va estar al ministeri d'educació del seu país. Escrigué Petikot Kohna (teatre, 1982) i Fatmata (teatre, 1983)

## Referències

* ↑ http://trove.nla.gov.au/work/16366802?selectedversion=NBD12948529
# Cinta de carrosser

La cinta d'emmascarar, cinta de carrosser, cinta de pintor o cinta adhesiva protectora és un tipus de cinta adhesiva fabricada generalment amb paper, de fàcil despreniment i autoadhesiva.
S'usa principalment en treballs de pintura per emmascarar àrees que no han de ser pintades. El tipus d'adhesiu és un component clau, ja que permet que la cinta sigui fàcilment despresa sense deixar residus o danyar la superfície a la qual és aplicada. Es troba disponible al mercat en diverses resistències, classificades en una escala de l'1 al 100 segons la concentració de la cola i en diferents mides d'amplada.
# Valdetórtola

Valdetórtola és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 177 | 152 | 139 | 146 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Ára

Ára és un grup de música sami-suec amb Simon Marainen com a veu principal i lletrista, que combina música moderna, joik tradicional i cançó en sami del nord. Ha fet concerts principalment a Suècia i Noruega però també fora dels països escandinaus.
Ára es va crear el 2009. El 2010 va publicar el primer àlbum O, en que col·laborava Sofia Jannok interpretant un poema musicat de Nils Aslak Valkeapää. Al disc es combinava el joik amb el jazz, el reagga i el pop alternatiu. El segon disc Vuoste Virdái (contracorrents) es va llençar el 2014, i tenia sonoritats més pop. Es va concebre com un homenatge a la cultura sami i a la generació dels samis que la van transmetre als fills. El 2017 el grup va publicar l'àlbum Girkásit (més tranquil) que tenia un estil musical més semblant al del primer àlbum. Segons Simon Marainen aquest àlbum, dedicat als seus dos germans que es van suïcidar, era el resultat del procés de recuperació del dol.

## Integrants

* Simon Issát Marainen - joik i veu
* Axel Olle Sigurd Andersson - guitarra i teclats
* Frida Johansson - teclats, violí i veu
* Johan Asplund - trompeta, fliscorn i veu -
* Daniel Wejdin - contrabaix
* Christian Augustin - percussió i clarinet

## Discografia

* 2010 O
* 2014 Vuoste Virdái
* 2017 Girkásit

## Referències

* 1 2 Strömshed, John «Ára ser en ljusare framtid». Västerbottens-Kuriren, 26-01-2017 [Consulta: 18 novembre 2020].
* ↑ Sambib «Ára: O (CD)». Samisk bibliotektjeneste – Sámi girjerádjubálvalus, 09-12-2010 [Consulta: 18 novembre 2020].
* ↑ Jurva, Maria-Kaisa «Ára». Lira [Consulta: 18 novembre 2020].
* ↑ Rehnfjell, Sofia «Ett tack till de som för språket vidare». Sveriges radio, 08-02-2013 [Consulta: 18 novembre 2020].
* ↑ Paltto, Aslak «ÁRA joavku ođđa musihka duohken dehálaš muitalus – oamasta skearru vieljjaidis muitun». , 03-02-2017 [Consulta: 18 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Ára - Lloc web oficial
# Surnadal

Surnadal és un municipi situat al comtat de Møre og Romsdal, Noruega. Té 5.969 habitants (2016) i té una superfície de 1,365.41 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Skei.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 6 maig 2016].

## Enllaços externs

* Surnadal - Lloc web oficial
# Darío Brizuela Arrieta

Darío Brizuela Arrieta (castellà: Darío Brizuela) (Sant Sebastià, 8 de novembre de 1994) és un jugador de bàsquet basc, que pertany a la plantilla del FC Barcelona de la Lliga ACB. Amb 1,88 metres d'alçada, juga a les posicions de base i escorta.

## Trajectòria

Format al planter del CB Easo de Sant Sebastià, va destacar al campionat d'Espanya júnior el 2011.
El 2011 firma pel planter del CB Estudiantes, equip que compagina amb l'EBA on disputa 13 partits.
La temporada següent, Brizuela juga a l'equip d'EBA, aconseguint l'ascens a LEB Plata. En aquesta temporada igualment disputa 2 partits amb el primer equip a l'ACB.
La temporada 2013-14 Brizuela torna a jugar a l'Estudiantes de l'EBA ja que el club madrileny no fa efectiu l'ascens a Plata, compaginant aquest equip amb l'ACB on disputa 5 partits de Lliga ACB.
El 2014, el CB Peñas Huesca rep la cessió del jugador on realitzaria una gran temporada, per tornar a les dues últimes jornades de Lliga ACB, on jugaria amb el Club Bàsquet Estudiantes. A la quarta jornada de la temporada 2015-16 és el jugador més valorat en aconseguir 25 punts, 6 de 6 en triples, 4 robatoris de pilota i 33 de valoració.
El mes de desembre de 2019 es converteix en jugador de l'Unicaja de Màlaga.
Després de quatre temporades a Màlaga, el juliol de 2023 signa pel FC Barcelona, després d'abonar la clàusula que l'unia al club malagueny fins al 2026.

## Selecció espanyola

Ha estat internacional amb Espanya en categories de formació.
Al setembre de 2022, va ser part del combinat absolut espanyol que va participar en l'EuroBasket 2022, on van guanyar l'or, en vèncer a la final a França.

## Palmarès
### Clubs

* Copa del Rei (1): 2023.

### Selecció estatal

* Medalla d'or a l'EuroBasket de 2022 a Alemanya.
* Medalla de plata a l'EuroBasket Sub-20 de 2014 a Grècia.

## Referències

* ↑ El CB Peñas Huesca recibe la cesión de Darío Brizuela
* ↑ José Emilio, Núñez «Darío Brizuela firma por Unicaja». Mundo Deportivo, 05-12-2019 [Consulta: 14 juliol 2023].
* ↑ El Barça paga la cláusula de Darío Brizuela: así queda la plantilla azulgrana gigantes.com, 13 de juliol de 2023
* ↑ «Scariolo da la lista definitiva de España para el Eurobasket: Fran Guerra y Juan Núñez, los últimos descartes» (en castellà). cuatro.es. [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ Spain claim FIBA EuroBasket 2022 crown fiba.basketball, 18 de setembre de 2022

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a MueveteBasket.es
# Priberéjne (Saki)

* Per a altres significats, vegeu «Priberéjne».
Priberéjne (en (ucraïnès): Прибережне, en rus: Прибрежное, Pribréjnoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2016 tenia 686 habitants. Pertany al districte rural de Saki.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утверждённые приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Delegació (programació)

En programació orientada a objectes hi ha dues nocions de Delegació relacionades.
* La més comuna es refereix a una característica dels llenguatges de programació per despatxar crides als mètodes, definida per Lieberman a la seva memòria del 1986
* En la seva accepció original, es refereix a un objecte que depèn d'un altre per oferir una determinada funcionalitat.
És interessant que malgrat que la delegació està força estesa, són pocs els llenguatges de programació que l'ofereixen com a alternativa al mecanisme d'herència estàtic. El llenguatge de programació Self incorpora aquesta noció amb els seus encaixos per a pares que són mudables i es fan servir en cerca de mètodes en autocrides.

## Com a característica del llenguatge

La delegació estableix una relació similar a l'herència però entre objectes, en comptes d'entre un tipus i la seva superclasse com és el cas de l'herència.
En el despatx de les crides a mètodes d'un objecte, com a l'herència, és sempre el mètode més específic de l'objecte el que es tria si els dos objectes en tenen amb el mateix nom, i només en cas de manca del mètode, se selecciona el de l'objecte delegat. Sempre és l'entitat originalment receptora de la requesta, el punt de partida de la recerca del mètode, malgrat que hagi passat el control a l'objecte delegat.
La delegació té l'avantatge de tenir lloc en temps d'execució, i afectar només un subconjunt de les entitats d'un tipus. L'Herència d'altra banda s'adreça als tipus i queda restringida al temps de compilació amb l'avantatge de la comprovació estàtica de tipus, cosa que la delegació no admet si no és amb genèrics.
La delegació es podria anomenar "Herència en temps d'execució per a objectes específics".
Pocs llenguatges de programació admeten la "Delegació". Entre les excepcions hi ha:
* Javascript. Incorpora la delegació en el mecanisme dels Prototipus.
* Self. Té la noció explícita d'encaixos per a pares, que poden ésser modificats en temps d'execució. En ser més d'un, admet per tant herència multiple. Això comporta un sistema acurat de cerca dels mètodes.
* Lava de Kniesel utilitza un enllaç explícit de delegació que mai no pot ser Nul.
* El sistema Snit d'objectes Tcl

## Referències

* ↑ MIT - Delegation - Using Prototypical Objects to Implement Shared Behavior in Object-Oriented Systems (anglès)

## Enllaços externs

* The Darwin Project - The Lava programming language and general articles on delegation Arxivat 2009-02-25 a Wayback Machine. (anglès)
* Fast delegates in C++ (anglès)
* A new way to implement Delegate in C++ (anglès)
# Vicent Alfaro i Moreno

Vicent Alfaro i Moreno (València, 12 d'octubre de 1901 - Lausana, Suïssa, 5 de maig de 1974) fou un polític valencià, alcalde interí de la ciutat de València entre octubre de 1931 i juny de 1932.
Militant del Partit d'Unió Republicana Autonomista (PURA), a les eleccions municipals de 1931 fou escollit regidor a l'Ajuntament de València, i fou nomenat interinament l'octubre de 1931, però el seu mandat es perllongà fins al juny de 1932. Durant el seu mandat va impulsar la reforma urbana: acabà la plaça d'Emilio Castelar, adquirí el Palau del Marqués de Dosaigües i els jardins de Montfort i va presidir el trasllat a València de les despulles de l'escriptor Vicent Blasco Ibáñez, a qui va fer erigir un monument fúnebre. Però fou molt criticat quan va intentar instal·lar un abocador d'escombraires a Benimaclet i acusat d'inoperància quan es va cremar part de l'edifici de la Universitat de València, i el juny de 1932 va dimitir.
El 1934 es va integrar dins d'Esquerra Valenciana amb Vicent Marco Miranda i Juli Just Jimeno, partit que a les eleccions generals espanyoles de 1936 es presentà dins la coalició del Front Popular. Quan esclatà la Guerra Civil espanyola va prendre part per la legalitat republicana i el 1937 fou escollit secretari general d'Esquerra Valenciana. En acabar al guerra fou detingut i condemnat a mort, però li fou commutada, i quan fou alliberat, s'exilià a Suïssa, d'on ja no va tornar.
En 2012 el seu fons personal va ser donat a l'Ajuntament de València per la seua neboda, Sol Romeu. Entre els documents es troben diverses cartes que Vicent Alfaro va enviar a mandataris republicans, així com una màquina d'escriure Hispano Olivetti de principis de segle.

## Dites famoses

"Si vostè bé ho mira, Blasco Ibáñez, en les seues novel·les, no ha presentat mai cap valencià que no siga aproximadament un fill de puta..." Tema de tesi doctoral, en efecte.

## Referències

* 1 2 3 Vicent Alfaro Arxivat 2018-03-19 a Wayback Machine. a Memòria Valencianista
* ↑ «La sobrina del alcalde republicano Alfaro dona documentación al ayuntamiento» (en castellà). VLC Noticias, 22-08-2012.
* ↑ «Joan Fuster parlant de Vicente Alfaro».

## Bibliografia

Morente Martín, Néstor. Vicent Alfaro : alcalde de València, 1931-32. València: Ajuntament de València, 2019. 193 pàgines. ISBN 9788490891650.

## Enllaços externs

* Diccionari biogràfic de polítics valencians 1810-2005 Arxivat 2013-06-18 a Wayback Machine., Institució Alfons el Magnànim, pàg. 20.
# Àcid ursòlic

L'àcid ursòlic és un àcid triterpè pentacíclic que es fa servir en cosmètica, que també és capaç d'inhibir diversos tipus de càncer i el fibrosarcoma humà. És ben tolerat per l'organisme humà
L'àcid ursòlic és present en moltes plantes incloent la farigola, pomes, alfàbrega, menta, romaní, espígol, orenga i altres. La pela de la poma té molt d'àcid ursòlic. També se'n fan derivats anticancèrigens.

## Referències

* ↑ Ursolic acid Arxivat 2009-02-24 a Wayback Machine. at sabinsa.com
* ↑ Shishodia S, Majumdar S, Banerjee S, Aggarwal BB «Ursolic acid inhibits nuclear factor-kappaB activation induced by carcinogenic agents through suppression of IkappaBalpha kinase and p65 phosphorylation: correlation with down-regulation of cyclooxygenase 2, matrix metalloproteinase 9, and cyclin D1». Cancer Res., 63, 15, 2003, pàg. 4375–83. PMID: 12907607.
* ↑ Pathak AK, Bhutani M, Nair AS, et al. «Ursolic acid inhibits STAT3 activation pathway leading to suppression of proliferation and chemosensitization of human multiple myeloma cells». Mol. Cancer Res., 5, 9, 2007, pàg. 943–55. DOI: 10.1158/1541-7786.MCR-06-0348. PMID: 17855663.
* ↑ Ma CM, Cai SQ, Cui JR, Wang RQ, Tu PF, Hattori M. Daneshtalab, M «The cytotoxic activity of ursolic acid derivatives». Eur. J. Med. Chem, 40, 6, 2005, pàg. 582–589. DOI: 10.1016/j.ejmech.2005.01.001. PMID: 15922841.
# Sweetser

Sweetser és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2006 tenia 857 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sweetser tenia 906 habitants, 357 habitatges, i 269 famílies. La densitat de població era de 356,9 habitants/km².
Dels 357 habitatges en un 33,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,7% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 24,4% no eren unitats familiars. En el 22,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 24,7% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.722$ i la renda mediana per família de 49.327$. Els homes tenien una renda mediana de 43.542$ mentre que les dones 22.054$. La renda per capita de la població era de 19.907$. Entorn del 3,9% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sweetser». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sweetser». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Darío Javier Franco Gatti

Darío Javier Franco Gatti (Cruz Alta, província de Córdoba, Argentina, 17 de gener de 1969) és un exfutbolista i entrenador argentí. També té la nacionalitat mexicana.
Va iniciar-se a les files del Newell's Old Boys del seu país, per jugar després a la lliga espanyola amb el Reial Saragossa. El 1995 marxa a Mèxic per militar al'Atlas. Tres anys després, fitxa pel Monarcas, on guanyaria la lliga mexicana d'hivern del 2000.
Internacional per l'Argentina, va formar part del combinat del seu país a les Copes Amèrica de 1991 i 1993. A la primera, guanyada pels argentins, Darío Franco marcà dos gols.
En la seua faceta d'entrenador, va començar amb els Tecos UAG, de Mèxic, però va ser acomiadat als tres partits. La temporada 08/09 va córrer la mateixa sort, ara amb l'Atlas.
# Julian Steward

Julian Haynes Steward (31 de gener de 1902 - 6 de febrer de 1972) va ser un antropòleg estatunidenc creador de la teoria de l'evolució cultural.
Nasqué a Washington, DC sense mostrar un interès especial per l'antropologia fins que quan tenia setze anys es va inscriure en el Deep Springs College de Sierra Nevada (Estats Units) entitat encarregada de formar als nous polítics. En aquest ambient va entrar en contacte amb les tribus indígenes xoixon i Paiute i van despertar el seu interès per l'antropologia. Va iniciar els estudis d'antropologia a Berkeley l'any 1925. i es va graduar el 1929 amb un estudi sobre els pallassos cerimonials entre els indis americans.
El 1935 Steward entrà a participar en el Bureau of Indian Affairs on va aconseguir reformes importants per aquesta comunitat i va fer treballs d'arqueologia a Nord-amèrica i Sud-amèrica (projecte La vall del Viru al Perú).
Va estudiar la teoria de l'evolució (neoevolucionisme) sota el model d'ecologia cultural i d'una evolució multilineal. La seva influència va ser molt important en l'obra d'Eric Wolf i en la de l'antropòleg eivissenc Àngel Palerm i Vich.

## Bibliografia

* Clemmer, Richard O., L. Daniel Myers, and Mary Elizibeth Rudden, eds. Julian Steward and the Great Basin: the Making of an Anthropologist. University of Utah Press.
* DeCamp, Elise. Julian Steward. accessed Dec. 4, 2007
* Manners, Robert A. Julian H. Steward accessed Dec. 4, 2007
* Kerns, Virginia. 2003:151 Scenes From The High Desert: Julian Steward's Life and Theory University of Illinois Press.
* Richard, C.O. Julian Steward and the Great Basin: The Making of an Anthropologist. University of Utah Press.
* Steward, Julian H. Theory of Culture Change. University of Illinois Press.
# Cómeme el coco, negro

Cómeme el coco, negro és un espectacle teatral i musical del grup La Cubana del 1989. Va ser estrenat al Mercat de les Flors el 3 de juliol de 1989 i el novembre del mateix any al teatre Nuevo Apolo de la plaça de Tirso de Molina de Madrid. Es va fer una gravació per televisió al Teatre Victòria (Barcelona) el 13 d'octubre de 1990. Es va fer una nova estrena el 28 d'abril de 2007 en ocasió del 25è aniversari de la fundació de La Cubana al Coliseum de la Gran Via i se'n va fer una edició en DVD produït per Gran Enciclopèdia Catalana el 2009.

## Argument

Una companyia ambulant de music-hall, el “Teatro Cubano de Revista”, interpreta una revista musical que es diu Cómeme el coco, negro. Com que la representació ha començat una hora abans del que havia estat anunciat, el públic arriba tard, i l'espectacle acaba tot just quan s'acaben de seure a la cadira. Els còmics fan un bis i cau el teló. Aleshores comença la veritable obra. Els actors volen marxar ràpidament perquè han de fer una nova representació a un altre indret, però el públic protesta. Mentre desmunten l'escenari, els actors expliquen les seves intimitats i misèries i interaccionen amb el públic, que els ajuda a plegar l'espectable i a transportar els baguls. Simultàniament, els actors conviden el públic a posar-se les plomes de l'espectacle i mengen tots plegats entrepans de mortadel·la. Al final els actors marxen i deixen el públic assegut a les cadires.

## Guardons

La Cubana va rebre el Fotogramas de Plata 1989 al millor intèrpret de teatre.

## Referències

* ↑ El grupo La Cubana estrena 'Cómeme el coco, negro', El País, 7 de novembre de 1989
* ↑ Cómeme el coco, negro a IMDB
* ↑ La Cubana reposa "Cómeme el coco, negro" divuit anys després, ccmac.at, 30 d'octubre de 2007
* ↑ Se edita en Dvd una colección especial de CÓMEME EL COCO, NEGRO de La Cubana, todomusicales.com
* ↑ Cómeme el coco, negro al web de La Cubana
* ↑ Victoria Abril, Jorge Sanz y Francisco Rabal, El País, 20 de febrer de 1990

## Enllaços externs

* Comeme el coco, negro- La Cubana, reestrena de 2007.
* Cómeme el coco, negro, teatremusical.cat
* Cómeme el coco, negro a discogs
# Club Balonmano Atlético de Madrid

* Aquest article tracta sobre el club de que va existir de 2011 a 2013. Si cerqueu l'antiga secció d'handbol, vegeu «Secció d'handbol del Club Atlético de Madrid».
El Club Deportivo Básico Balonmano Neptuno, esportivament conegut com a Club Balonmano Atlético de Madrid, va ser un club espanyol d'handbol de Madrid, que va militar a la Lliga Asobal del 2011 al 2013.
L'any 2011, les dificultats econòmiques que patia el club Balonmano Ciudad Real, fa que els drets esportius per poder competir passin a aquest club acabat de fundar. Aquest nou club feia servir el nom i la simbologia del Club Atlético de Madrid gràcies a un acord de patrocini i va mantenir la majoria de jugadors de l'equip manxec.
Fins i tot va arribar a estar prevista la integració d'aquest nou club d'handbol, dins el Club Atlètic de Madrid i convertir-se així en la seva secció d'handbol, restablint l'antiga secció extinta el 1994. No obstant això, al juliol de 2013, a causa que el club tenia contret un deute econòmic amb Hisenda que pujava a més d'un milió d'euros, es va veure obligat a dissoldre mitjançant la convocatòria d'un concurs de creditors.

## Palmarès

* 1 Campionat del Món de Clubs d'handbol: 2012.
* 2 Copes del Rei: 2012 i 2013.
* 1 Supercopa d'Espanya: 2011.

## Referències

* ↑ Ojeda, Enrique «Balonmano Atlético: un proyecto revolucionario». as.com, 06-09-2011 [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ «Desaparece el Balonmano Atlético de Madrid» (en castellà). El Mundo, 09-07-2013. [Consulta: 9 juliol 2013].