OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Renzo Zanazzi

Renzo Zanazzi (Gazzuolo, Llombardia, 5 d'abril de 1924 - 28 de gener de 2014) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1946 i 1953. Va destacar com a velocista. Les seves principals victòries les aconseguí al Giro d'Itàlia, on guanyà tres etapes, una el 1946 i dues el 1947, edició en què també va vestir el mallot rosa durant tres etapes.
Els seu germans, Valeriano Zanazzi i Mario Zanazzi, també foren ciclistes.

## Palmarès

* 1946
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suïssa
* 1947
** 1r a la Zuric-Lausana
** Vencedor de 2 etapes del Giro d'Itàlia
* 1950
** 1r al Critèrium de Lausana

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1946. 32è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1947. 15è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes. Porta la maglia rosa durant 3 etapes
* 1948. Abandona
* 1950. 48è de la classificació general
* 1951. Abandona
* 1952. 75è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1951. Fora de control (7a etapa)

## Referències

* ↑ «Zanazzi, ribelle in bicicletta | Pane e Gazzetta» (en italià). [Consulta: 25 novembre 2022].
* ↑ «ZANAZZI Renzo». [Consulta: 25 novembre 2022].
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Renzo ZANAZZI» (en italià). [Consulta: 25 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Renzo Zanazzi a sitiodeciclismo.net
# Resolució 1770 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1770 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 10 d'agost de 2007. Després d'observar les resolucions anteriors sobre l'Iraq, el Consell va aprovar l'extensió del mandat de la Missió d'Assistència de les Nacions Unides per a l'Iraq (UNAMI) per un període de 12 mesos.

## Detalls

En aprovar l'extensió de mandat de dotze mesos, el Consell de Seguretat va ampliar el paper polític de l'organisme mundial a l'Iraq, destinat a reunir les faccions rivals del país en conflicte, obtenint un suport més ampli dels països veïns i enfrontant-se a la crisi humanitària més profunda.
El Consell va ampliar les responsabilitats de la UNAMI, autoritzant al seu cap a «assessorar, donar suport i ajudar» el Govern iraquià a avançar un "diàleg nacional inclusiu i reconciliació política", revisant la Constitució, establint fronteres internes i tractant amb els milions d'iraquians que han fugit de casa seva.
El secretari general de les Nacions Unides, Ban Ki-moon, ha acollit favorablement l'aprovació de la resolució i ha dit al Consell que els iraquians crearien ells mateixos un futur pacífic i pròsper, i la comunitat internacional donava suport als seus esforços. Les Nacions Unides augmentaran el seu paper i esperen treballar en una "estreta col·laboració" amb el Govern iraquià i el poble per fomentar el diàleg polític nacional, ajudar amb l'assistència humanitària i promoure els drets humans.

## Referències

* ↑ «Security Council expands United Nations role in Iraq as part of efforts to end strife, win regional support, tackle humanitarian crisis». United Nations, 10-08-2007.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2007 - 2008)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1772 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1772 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 20 d'agost de 2007. Recordant les resolucions anteriors relatives a la situació a Somàlia, en particular la Resolució 1744 (2007), el Consell estén el mandat de la Missió de la Unió Africana a Somàlia per un període de sis mesos.

## Detalls

Sota el capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell autoritza a la Unió Africana que mantingui el funcionament de la Missió a Somàlia durant sis mesos més, i a que adopti totes les mesures necessàries per donar suport al diàleg i la reconciliació en aquest país, ajudant-se de la lliure circulació, el pas segur i la protecció de tots els implicats amb el Congrés de Reconciliació Nacional en curs.
El Consell també va encomanar la missió de proporcionar protecció a les institucions federals de transició i ajudar-los a dur a terme les seves funcions de govern i seguretat per a una infraestructura clau; ajudar amb la implementació del Pla Nacional de Seguretat i Estabilització, en particular el restabliment i la formació efectiva de les forces de seguretat inclusives de Somàlia; i contribuir a la creació de les condicions de seguretat necessàries per a la prestació d'assistència humanitària.
Acollint amb beneplàcit el Congrés Nacional de Reconciliació a iniciativa de les Institucions Federals de Transició i instant a totes les parts a participar en el procés polític, el Consell va subratllar la necessitat d'involucrar a tots els grups d'interès, inclosos tots els líders polítics, clans i religiosos, i representants de la societat civil, com ara grups de dones. Va insistir també en la necessitat que les institucions àmplies i representatives arribessin a un procés polític global, tal com preveu la Carta Federal Transitòria de Somàlia, per consolidar l'estabilitat, la pau i la reconciliació al país i garantir la màxima efectivitat possible de l'assistència internacional.

## Referències

* ↑ «Security Council authorizes African Union Somalia mission for further six months, Unanimously adopting resolution 1772 (2007)». United Nations, 20-08-2007.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2007 - 2008)
* Guerra Civil somali

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1774 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1774 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 14 de setembre de 2007. Després de recordar les resolucions 955 (1995), 1165 (1998), 1329 (2000), 1411 (2002), 1431 (2002), 1449 (2002), 1503 (2003) i 1534 (2004) sobre Ruanda, i examinada la seva candidatura pel Secretari General Ban Ki-moon, el Consell de Seguretat ha tornar a nomenar Hassan Bubacar Jallow com a fiscal general del Tribunal Penal Internacional per a Ruanda per un període de quatre anys, amb efecte a partir del 15 de setembre de 2007, amb subjecció a l'anterior cessament del Consell per la finalització del treball del Tribunal.

## Referències

* ↑ «Security Council reappoints Rwanda tribunal chief prosecutor For four-year term». United Nations, 14-09-2007.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2007 - 2008)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Riera de Lluçanès

El Riera de Lluçanès és un afluent de la Riera Gavarresa (alhora afluent del riu Llobregat). Neix als relleus de Comià, a 1 045 m alt., al municipi d'Alpens (Lluçanès). Té uns 20 km de curs; travessa el Lluçanès de N a S, i desemboca, per la dreta prop d'Olost.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Riera de Gallifa

La riera de Gallifa també anomenat torrent de Gallifa és un curs d'aigua de Gallifa, Vallès Occidental, format per la unió de diversos torrents i fonts procedents dels cingles de Sant Sadurní. Forma la vall de Gallifa, encaixada entre la muntanya del Farell i els cingles de Sant Sadurní. S'uneix a la riera de la Roca per formar la riera de Caldes.

## Referències

* ↑ «Gallifa». GEC. [Consulta: 22 abril 2019].
* ↑ «Riera de Caldes». GEC. [Consulta: 22 abril 2019].
Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Riu Vólogda

El Vólogda (rus: Вологда ) és un riu als districtes de Sheksninski i Vologodski de l'óblast de Vólogda, així com a la ciutat de Vólogda a Rússia. Afluent dret del Sukhona, té 155 km de llarg, i l'àrea de la seva conca 3.030 km². El seu principal afluent és el Toshnia (dreta). El riu pren el seu nom de la ciutat de Vólogda.
Segons el Diccionari Etimològic de Max Vasmer, el nom "Vólogda" prové d'una llengua uràlica i significa "ciutat blanca". Un altre relat menys fiable suggereix que la ciutat va rebre el nom del riu i el seu nom s'hauria de traduir com "aigua blanca" (compareu amb Mari volgədo oriental llum). L'etimologia popular de vegades associa el nom Vólogda amb la paraula russa volok (rus: волок) que significa portatge o extrem de bosc.
La font de Vólogda es troba a la part occidental del districte de Vologodski. El riu flueix cap al nord, entra al districte de Sheksninski durant diversos quilòmetres, torna al districte de Vologodski i gira cap al sud-oest. La vall del Vólogda està molt poblada. Riu amunt de la ciutat de Vólogda, el riu accepta el Toshnia per la dreta i gira cap a l'est, travessant la ciutat de Vólogda. A l'est de Vólogda, el riu flueix al nord-est passant per zones pantanoses despoblades i s'uneix al Sukhona al poble d’Ustie-Vologodskoie.
La conca fluvial del riu Vólogda comprèn la major part del districte de Vologodski, així com zones menors dels districtes de Sheksninsko i Griazovetski de l'oblast de Vólogda. Pertany a les conques de la Dvinà Septentrional i del Mar Blanc.
El Vólogda és navegable des de la seva confluència amb el riu Toshnia, però no hi ha navegació de passatgers.

## Referències

* ↑ «Вологда (река в Вологодской обл.)». [Consulta: 14 febrer 2024].
* ↑ Фасмер, Макс. (en rus), p. 110.
* ↑ «ВОЛОГДА» (en rus). Arxivat de l'original el 2016-09-03. [Consulta: 15 desembre 2023].
* ↑ NB: Gilyarovsky, Vladimir Alekseyevich. «1: Детство [Childhood]». A: Мои скитания: Повесть бродяжной жизни (en rus). IQ Publishing Solutions LLC, 31 desembre 1927 (Classic Russian Non-Fiction). ISBN 9785447804800.
* ↑ «волок» (en rus). Diccionari rus, 16-02-2023.
# Riu Wardha

El Wardha és un riu de Maharashtra que neix a l'altiplà de Multai al districte de Betul a uns 110 km a l'oest de Nagpur (ciutat) i corre en direcció sud-est separant la regió de Berar de Madhya Pradesh. Té un curs de 467 km. A Seoni es troba amb el Wainganga i els dos rius s'uneixen formant el Pranhita que desaigua al Godavari. El Wardha és especialment utilitzat pel reg en el districte que porta el seu nom (districte de Wardha) però també en altres. Els afluents principals són el Wunna i el Erai des de l'est i el Bemba i Penganga al Berar. Entre els llocs religiosos o històrics a la seva vora cal esmentar Kundalpur (Dewalwara) que representa una ciutat enterrada esmentada al Bhagavad Gita com la capital del regne de Vidarbha o Berar i les ruïnes de Ballalpur corresponents a un palau dels reis gonds.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Rinus Israël

Marinus ("Rinus") David Israel (Amsterdam, 19 de març de 1942) és un exjugador de futbol neerlandès, entrenador i actualment scout. Anomenat "IJzeren Rinus" ("Iron Rinus") va formar una sòlida línia defensiva en el Feyenoord amb Theo Laseroms.

## Referències

* ↑ «Rinus Israel - International Appearances». The Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation.
* ↑ «FOTO'S: 'IJzeren Rinus' trekt veel oud-Feyenoorders» (en neerlandès). Algemeen Dagblad, 16-03-2017. [Consulta: 26 febrer 2023].
Rinus Israël - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol dels Països Baixos – Copa del Món de Futbol de 1974
1 Geels •
2 Haan •
3 van Hanegem •
4 van Ierssel •
5 Israël •
6 Jansen •
7 de Jong •
8 Jongbloed •
9 Keizer •
10 R. van de Kerkhof •
11 W. van de Kerkhof •
12 Krol •
13 Neeskens •
14 Cruijff (c) •
15 Rensenbrink •
16 Rep •
17 Rijsbergen •
18 Schrijvers •
19 Strik •
20 Suurbier •
21 Treijtel •
22 Vos •
Entrenador: Michels :
# Rinòfor

Un rinòfor (en grec rhinophora) és una del parell d'estructures en forma de bastó que és la part més prominent de l'anatomia del cap dels mol·luscs marins nudibranquis.

## Etimologia

En grec "Rhino-" significa nas i "Phore" significa "portar" del Neollatí -phorus i del grec -phoros (φορος).

## Funció

Elsrinòfors són òrgans receptors del gust i de l'olor.
Els rinòfors són retràctils i principalment es fan servir per a la quimiorecepció a distància i per la resposta al corrent de l'aigua (reorecepció).
En la llebre de mar, Aplysia californica, els rinòfors són capaços de detectar feromones.

## Estructura

Els rinòfors són petits. Per exempleels adults d'Aplysia fan més omenys un cm de llargada.

## Comparació amb els tentacles orals

En Aplysia californica, els tentacles orals, que es troben en posició més ventral, possiblement estan implicats en la quimiorecepció de contacte i en la mecanorecepció.

## Referències

Aquest article incorpora text de CC-BY-2.0t (però no sota GFDL) de referència.
* 1 2 3 4 5 Scott F Cummins, Dirk Erpenbeck, Zhihua Zou, Charles Claudianos, Leonid L Moroz, Gregg T Nagle & Bernard M Degnan. 2009. Candidate chemoreceptor subfamilies differentially expressed in the chemosensory organs of the mollusc Aplysia. BMC Biology 2009, 7:28. doi:10.1186/1741-7007-7-28

## Bibliografia

* Wertz A., Rössler W., Obermayer M. & Bickmeyer U. (6 April 2006) "Functional neuroanatomy of the rhinophore of Aplysia punctata". Frontiers in Zoology 3: 6. doi:10.1186/1742-9994-3-6
# Riu Matanuska

El riu Matanuska (Dena'ina: Ch'atanhtnu) és un riu de 121 quilòmetres de longitud al sud d'Alaska central, als Estats Units. El riu drena una àmplia vall al sud de la serralada d'Alaska coneguda epònimament com la vall de Matanuska.

## Referències

* ↑ Alaska Atlas & Gazetteer. 7a ed. Yarmouth, Maine: DeLorme, 2010, p. 83-84. ISBN 978-0-89933-289-5.
# Riu Matarranya

El Matarranya és un riu de la Franja de Ponent afluent per la dreta de l'Ebre. Neix als Ports de Beseit (comarca de Matarranya) a la Font del Teix, al nord-est del Tossal d'En Canader. Passa per Beseit, Vall-de-roures, on deixa enrere els ports i eixampla el seu llit. A continuació passa per la Torre del Comte i per Massalió, després continua el curs per la comarca del Baix Aragó-Casp passant per Maella, Favara de Matarranya i Nonasp. Finalment s'endinsa en els últims contraforts de la Serralada Prelitoral Catalana fent encaixats meandres i desguassa a l'Ebre a l'est de Faió a la confluència entre el seu terme i el de la Pobla de Massaluca, sota la Punta del Duc, a la serra de les Fites, després de 100 quilòmetres de recorregut.

## Principals afluents

* Per la dreta
** barranc de Calapatar
** l'Ulldemó
** El riu d'Algars
* Per l'esquerra
** riu de Pena
** riu de Tastavins

## Vegeu també

* Refalgarí
* Tossal d'En Canader
* Comarca del Matarranya
# Riu de Tristaina

El riu de Tristaina és un riu de muntanya situat al nord de la parròquia d'Ordino, al Principat d'Andorra.
Forma la capçalera hidrogràfica de la Valira del Nord. Neix als estanys de Tristaina i aflueix a la Valira del Nord, juntament amb el riu de Sorteny a el Serrat.
Aplega les aigües de la coma de Rat (coma del Forat) i del riu d'Arcalís que baixen per l'oest (marge dret) i més endavant, pel marge esquerre, les que davallen de l'estany Esbalçat i el riu del Comis Vell, que baixa per la coma de Varilles, fins al pont del Castellar.
El riu de Tristaina està envoltat pels cims i carenes que tanquen el sector fronterer situat a l'extrem septentrional d'Andorra entre el pic de Cataperdís, el pic de Tristaina i el pic de la Font Blanca.
La vall muntanyenca per on transcorre el riu de Tristaina, cau sota comes i circs d'origen glacial situats a més de 2.600 m.

## Referències

* ↑ «Hidrografia. Sistema d'Informació Geogràfica Mediambiental d'Andorra». CENMA; IEA; UNESCO, 2023. [Consulta: 20 setembre 2023].
* ↑ «Valira». riusdecatalunya.cat, 2023. [Consulta: 20 setembre 2023].
* ↑ Andorra, escala 1:40.000: mapa i guia excursionista (en català, francès, espanyol). Editorial Alpina, SL, 2006. ISBN 9788480902298, 8480902299.
* ↑ «Mapa Muntanyes d'Andorra». Govern d'Andorra, 2023. [Consulta: 20 setembre 2023].
# Riu Darro

* No s'ha de confondre amb Riu Daró.
El riu Darro és un riu que discorre per la comarca de la Vega de Granada, a Andalusia, afluent del Genil i, per tant, tributari de la conca hidrogràfica del Guadalquivir. És famós pel fet de travessar la ciutat de Granada i perquè de la seva aigua es nodreix tot el complex sistema hidràulic de l'Alhambra.

## Característiques

El Darro neix a la Sierra de Huétor, a 1.200 m d'altitud. Amb una llargada d'uns 16 km, travessa només dos municipis: Huétor Santillán i Granada. Segueix un curs de direcció nord-sud durant la primera meitat del seu recorregut, després gira cap a l'oest per entrar a la ciutat de Granada vorejant el turó del Generalife i un cop al centre de la ciutat gira altra vegada cap al sud per desembocar en el Genil al cap d'uns centenars de metres. Té un cabal força regular al llarg de tot l'any. El seu afluent més important és el riu de Beas de Granada que rep pel marge esquerre en entrar en el terme de Granada. Una mica abans de girar cap a l'oest, comença la séquia que desvia una part de la seva aigua cap a les canalitzacions dels jardins i palaus del recinte de l'Alhambra.
El nom del riu prové del llatí Dauro, això vol dir aurífer, en relació a la presència d'or a les seves sorres.

## Els ponts i l'embovedado

Històricament hi ha documentats 14 ponts que travessaven el riu dins de ciutat de Granada. Actualment només en queden cinc de visibles. El primer és el de l'Aljibillo que uneix l'Albaicín amb l'Alhambra.
La causa principal de la desaparició dels ponts és el procés d'embovedado que s'ha anat produint al llarg del temps. L'embovedado és el nom amb què es coneix popularment el procés de cobertura del riu al seu pas pel centre de Granada. Amb ell es va aconseguir prevenir els efectes de possibles inundacions, evitar les males olors i obtenir espai per a obra pública. Es va produir en diferents fases, va començar el segle XVI amb la construcció de la Plaza Nueva i va acabar a mitjans del segle xx en cobrir-ne la desembocadura. En total són 1.267 metres. Actualment s'hi organitzen visites turístiques.

## Referències

* ↑ Descripció de l'itinerari al web Ocioaventura (castellà)

## Enllaços externs

* Monogràfic sobre el riu i els seus ponts (castellà)
* Història i característiques de l'embovedado al web de l'Agència Albaicín. (castellà)
* Descripció del tram cobert del riu (castellà)
# Ruas

Ruas (en grec antic Ρουας), també conegut com a Rugas (΄Ρούγας), Ruga (΄Ρούγα), Rugila (΄Ρούγιλα) Roilas (Ρωίλας), i Rua (΄Ρούα), va ser un cabdill guerrer que va unir els huns sota el seu comandament l'any 432.

## Història

Primerament va governar conjuntament amb el seu germà Octar, i després, quan aquest va morir en una campanya militar contra els Burgundis, va regnar tot sol.
Aprofitant el conflicte entre Bahram V, rei sassànida, i Teodosi II el Jove de l'Imperi Romà d'Orient, va travessar el Danubi i va saquejar Tràcia. L'emperador Teodosi II, davant d'un possible atac a Constantinoble, finalment va accedir a pagar-li un tribut anual en or a canvi de la pau.
Després de la mort d'Octar l'any 430, durant una campanya contra els burgundis a la vora del Rin, va assumir el comandament total dels huns. En parla l'historiador Pròsper d'Aquitània, quan diu que el general romà Aeci es va refugiar amb els huns quan va ser acusat de traïció dsprés de la batalla de Rímini. Aeci va recuperar els seus títols i propietats gràcies a Ruas, amb el que tenia una gran amistat.
Segons Sòcrates Escolàstic, Teodosi II va resar a déu i va aconseguir el que desitjava, Ruas va morir per l'impacte d'un llamp, una plaga va perseguir els seus homes, i foc va sorgir del cel per acabar amb els supervivents. Aquest text és un panegíric sobre Teodosi II, i va ser escrit després de l'any 425. Després de la seva mort, l'any 434, Ruas va ser succeït pels seus nebots Àtila i Bleda.

## Referències

* ↑ Maenchen_Helfen, Otto. The world of the Huns: studies in their history and culture. University of California Press, 1973, p. 81-83.
* ↑ Treadgold, Warren. A history of the Byzantine state and society. Stanford, Calif.: Stanford University Press, 2000, p. 90.
* ↑ «Aetius and Boniface». A: The English Historical Review (en anglès). Volum 2, 1887, p. 452.
* ↑ Maenchen_Helfen, Otto. The world of the Huns: studies in their history and culture. University of California Press, 1973, p. 86-87.
* ↑ Maenchen-Helfen, Otto. The world of the Huns; studies in their history and culture. Berkeley, University of California Press, 1973. ISBN 978-0-520-01596-8.
# Roc dels Tres Termes

El Roc dels Tres Termes és una muntanya de 1.129,7 metres que es troba entre el municipi de la Jonquera, a la comarca de l'Alt Empordà i les comunes de l'Albera (Vallespir) i la Roca d'Albera (Rosselló). El seu nom, per tant, està del tot justificat; no només és el punt de trobada de tres termes, sinó també de tres comarques.
És a l'extrem oriental del terme de l'Albera, al meridional del de la Roca d'Albera i al sptentrional del de la Jonquera. És al sud-est del Coll de l'Ullat i al sud-oest del Puig Neulós.
El Roc dels Tres Termes és un dels destins habituals de les rutes excursionistes de la zona occidental de la Serra de l'Albera.

## Referències

* ↑ El Roc dels Tres Termes en els ortofotomapes de l'IGN
# Sacile

Sacile (friülà Sacîl) és un municipi italià, dins de la província de Pordenone. L'any 2007 tenia 20.112 habitants. Limita amb els municipis de Brugnera, Caneva, Cordignano (TV), Fontanafredda i Gaiarine (TV).

## Fraccions

Comprèn les fraccions de Camolli, Cavolano, Cornadella, Ronche, San Giovanni del Tempio, San Giovanni di Livenza, San Michele, San Odorico, Schiavoi, Topaligo, Villorba i Vistorta.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Roberto Cappuzzo | Centreesquerra |

## Agermanaments

* La Rèula

## Personatges il·lustres

* Giovanni Micheletto (1889-1958), ciclista, guanyador del Giro d'Itàlia el 1912.
* Ferruccio Furlanetto, cantant en tessitura de baix.
* Tullio Camillotti (1880 – 1959), haltera.
* Enrico Gasparotto (1982-), ciclista.
* Denis Zanette (1970 - 2003), ciclista.
# Saco (Montana)

Saco (assiniboine: Abáǧe oyúza) és una població dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 224 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Saco tenia 224 habitants, 109 habitatges, i 57 famílies. La densitat de població era de 262,1 habitants per km².
Dels 109 habitatges en un 23,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,3% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 46,8% no eren unitats familiars. En el 44% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 3,6% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 24,6% de 45 a 60 i un 21,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.125 $ i la renda mediana per família de 26.667 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.125 $ mentre que les dones 24.375 $. La renda per capita de la població era de 16.421 $. Aproximadament el 14,3% de les famílies i el 14% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «AISRI Dictionary Database Search--prototype version. Assiniboine. "Montana"». [Consulta: 26 maig 2012].
* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Saco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Saco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari