OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nomécourt

Nomécourt és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 102 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Nomécourt era de 102 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 51 habitatges, 44 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 49 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 44 habitatges principals, 37 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 8 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 26 en tenien cinc o més. 40 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Nomécourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 12 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 12 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 64 persones, 47 eren actives i 17 eren inactives. De les 47 persones actives 43 estaven ocupades (25 homes i 18 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 17 persones inactives 9 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa immobiliària i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Nomécourt hi havia 10 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Nomécourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Nomécourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Comtat de Santa Cruz (Arizona)

Comtat de Santa Cruz és un comtat dels Estats Units del sud d'Arizona, construït el 1899. El 2010, la seva població era de 47.420, un augment de 9.039 persones des del cens 2000 de 38.381. La seu del comtat és Nogales.
Comtat de Santa Cruz, format el 15 de març de 1899, del que llavors era el Comtat de Pima, du el nom del riu Santa Cruz, que fou anomenat al segle xvii pel Pare Kino. Després que el pare Eusebio Kino va construir la famosa missió que segueix en peu avui al Parc Nacional Històric Tumacácori (Tumacácori National Historical Park).
Segons el cens de 2000, el comtat tenia una àrea total de 3.206,7 quilòmetres quadrats, dels quals 3.205,4 quilòmetres quadrats (99,96%) eren terra ferma i 1,2 km² (0,04%) era superfície coberta per aigua. Malgrat que el Comtat de Santa Cruz és el comtat més petit d'Arizona, continua sent una àrea més gran que la mitjana nacional de 1.610 km².

## Referències

* ↑ "«www.census.gov». Arxivat de l'original el 2011-07-18. [Consulta: 14 abril 2014].." United States Census Bureau.
* ↑ «Find a County». National Association of Counties. [Consulta: 31 gener 2008].
* ↑ «History: Pima County». Pima County Justice Court (jp.pima.gov), 27-09-2000. Arxivat de l'original el 2010-05-27.
* ↑ «Santa Cruz County». lib.az.us Arizona State Library Archives and Public Records: Arizona History and Archives Division, 04-08-2009. Arxivat de l'original el 2009-09-15.
* ↑ «Census 2000 U.S. Gazetteer Files: Counties». United States Census.

## Enllaços externs

* Parc Històric Nacional de Tumacácori (Tumacácori National Historical Park)
* County Website
* Nogales-Santa Cruz County Chamber of Commerce Arxivat 2008-10-10 a Wayback Machine.
# Guttau

Guttau (alt sòrab: Hućina) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. És travessat pel riu Spree i és una zona d'assentament dels sòrabs. Està situat a uns 11 km al nord-est de la ciutat de Bautzen.

## Llogarets

* Brösa (Brězyna), 197 h.
* Guttau (Hućina), 371 h.
* Halbendorf/Spree (Połpica), 223 h.
* Kleinsaubernitz (Zubornička), 344 h.
* Lieske (Lěskej), 46 h.
* Lömischau (Lemišow), 123 h.
* Neudorf/Spree (Nowa Wjes/Sprjewja), 159 h.
* Ruhethal (Wotpočink), 15 h.
* Wartha (Stróža), 153 h.

## Enllaços externs

* (alemany) (alt sòrab) Museu musical K.A.Kocor
# Omar Azziman

Omar Azziman (àrab: عمر عزيمان, ʿUmar ʿAzzīmān) (Tetuan, Marroc, 17 d'octubre de 1945) és un polític, diplomàtic i jurista marroquí. De 2004 a 2010 fou ambaixador del Marroc a Espanya. Fou substituït per Ahmed Ould Souilem.
Doctorat en Dret per la Universitat de Niça, ha estat professor en diverses universitats àrabs i europees, sent des de 1996 titular de la Càtedra UNESCO de Drets Humans de la Universitat de Mohammed V i membre de l'Acadèmia del Regne del Marroc. És fundador i President de l'Associació Marroquí de Drets Humans.
Amb anterioritat fou Ministre delegat davant del Primer Ministre en matèria de drets humans (1993-1995) i Ministre de Justícia (1997-2002).
Entre les seves condecoracions es troben el Wissam Al Arch (1995), el Gran Cordó de l'Orde del Mèrit de Portugal (1998), Comandant de la Legió d'Honor de França (1999) i la Gran Creu de l'Orde del Mèrit Civil d'Espanya (2000).

## Enllaços externs

* (castellà) Entrevista a la Fundació ATMAN Arxivat 2007-08-22 a Wayback Machine., gener de 2007.
# Palais de Tokyo

El Palais de Tokyo el nom original del qual és Palais des Musées d'Art Moderne, designa un edifici dedicat a l'art modern i contemporani. Es troba al número 13 de l'avenue du President-Wilson al districte 16 de París, seguint la riba del Sena a uns centenars de metres al nord-est del Palau de Chaillot, amb un estil arquitectònic proper. La carcassa exterior de l'edifici està totalment revestida de marbre.
L'edifici en qüestió porta el nom de "Palais de Tokyo", que rep el nom del "Quai de Tokio" (actual avenue de New-York) a la riba del Sena, sobre el qual domina la seva façana sud-est.

## Referències

* ↑ Le Palais de Tokyo - Paris 16e
* ↑ L’histoire du Palais de Tokyo depuis 1937

## Enllaços externs

* Palais de Tokyo - Lloc web oficial
# Oxford (Alabama)

Oxford és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 14.592 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oxford tenia 14.592 habitants, 5.734 habitatges, i 4.231 famílies. La densitat de població era de 308,9 habitants/km².
Dels 5.734 habitatges en un 34,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,6% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 26,2% no eren unitats familiars. En el 23,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones hi havia 91,1 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.397 $ i la renda mediana per família de 47.891 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.838 $ mentre que les dones 21.897 $. La renda per capita de la població era de 18.923 $. Aproximadament el 6,8% de les famílies i el 9,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oxford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 1r juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oxford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 1r juliol 2010].
# Orlando Gutiérrez Callejo

Orlando Gutiérrez Callejo és un exfutbolista càntabre, nascut a Laredo, el 18 de març de 1976. Ocupava la posició de defensa.
Format al Reial Valladolid, va arribar a jugar a primera divisió amb els castellans, entre la temporada 98/99 i la 99/00. Posteriorment, la seua carrera ha prosseguit per conjunts de Segona Divisió B, com la UE Lleida o el CE Castelló.
# Pallerols del Cantó

* Aquest article tracta de la població del terme de Montferrer i Castellbò (Alt Urgell), per altres poblacions homònimes vegeu Pallerols.
Pallerols del Cantó és un nucli de població del municipi de Montferrer i Castellbò, a l'Alt Urgell. El poble està situat a l'esquerra del riu de Pallerols a 1.248 metres d'altitud, esglaonat als vessants de Roca Redona, a la vall de Pallerols. Les cases són de pedra i tenen teulades de llicorella.
L'església parroquial de Sant Romà i Sant Marc ha estat molt reformada; té un campanar de torre d'època moderna acabat en teulat piramidal amb ràfec. Hi vivien 19 persones el 1991, 44 el 1960 i 34 el 1970. La festa major s'escau el primer diumenge de setembre.

## Referències

* ↑ GGCC, Montferrer i Castellbò: Altres indrets del terme, Pallerols del Cantó.
# Pallers de Pubill

Els Pallers de Pubill és una obra de Barruera, al municipi de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pallers en angle formant un pati per a les quadres inferiors. Orientats cap a migjorn i ponent, tenen dus estructures diferenciades i amb tipologia constructiva caracteritzada pel cavall d'un dos puntals, que soporten les bigues mestres i sabatera de la coberta. S'utilitzen com a quadra a la part inferior i com a paller i secador d'herba a la part superior. L'embigat és de trèmol i avet.

## Referències

* ↑ «Pallers de Pubill». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Omer Fast

Omer Fast (Jerusalem, 1972) és un videoartista contemporani. Va viure als Estats Units i actualment resideix a Berlín. Va estudiar a la Universitat de Tufts i va obtenir un màster en belles arts al Hunter College (Nova York). Ha rebut premis tan prestigiosos com el de la Nationalgalerie de Berlín (2009) i el del Whitney Museum of American Art de NovaYork (2008). La seva obra s'ha exposat, entre molts altres llocs, a la Barbican Art Gallery de Londres, la Kunsthaus Baselland de Basilea, el Museum Moderner Kunst Stiftung Ludwig Wien de Viena, el Museu Guggenheim de Nova York, l'Hamburger Bahnhof de Berlín, el Moderna Museet d'Estocolm, la Biennal de Venècia, i el Centre Pompidou de París.

## Referències

* 1 2 3 4 http://www.cccb.org/rcs_gene/Sota_Setge_CCCB.pdf
# Parentiu hawaià

El parentiu hawaià és un esquema de parentesc usat en antropologia per descriure les relacions familiars de les cultures polinèsies sobretot.

## Ús

Només distingeix entre sexe i generació, de manera que tots els membres femenins més grans de la mateixa família seran considerats com a "mare", els masculins com a "pare" i els de la mateixa generació seran germans i germanes, independentment de qui siguin els seus progenitors.
És un esquema que té en compte els avantpassats, ja que el centre està situat en una persona que qualifica els majors o els iguals, no els fills o filles. Hi ha equilibri entre les dues branques de la família. Es poden afegir avis i àvies a l'esquema, que seran tots aquells de generacions anteriors a la dels pares.
Aquest esquema és propi de societats comunals, on el sistema de producció es comparteix i la gent viu agrupada en clans extensos.

## Bibliografia

* William Haviland, Cultural Anthropology, Wadsworth Publishing, 2002. ISBN 0-534-27479-X
# Oumar Sène

Oumar Sène (Dakar, 23 d'octubre de 1959) és un exfutbolista senegalès de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Senegal. Pel que fa a clubs, destacà a Paris Saint-Germain FC.

## Referències

* ↑ Profile at psg70.free.fr
* ↑ Profile at tangofoot.free.fr
* ↑ Oumar Sène a National-Football-Teams.com (anglès)
# Paradolmen de Ses Rates

El paradolmen anomenat popularment Paradolmen de Ses Rates és un monument megalític del Massís de Cadiretes, al municipi de Tossa de Mar, comarca de La Selva.
Disposa d'una doble cambra coberta per una gran llosa granítica. La investigació l'ha descrit com a lloc d'enterrament i inhumació col·lectiu i li ha atribuït una cronologia que comprèn del neolític final al calcolític (2500 aC-1800 aC). Fou excavat l'any 2004.

## Referències

* ↑ «Generalitat de Catalunya, patrimoni.gencat». Arxivat de l'original el 2013-11-04. [Consulta: 19 febrer 2013].
* ↑ «Generalitat de Catalunya, Tribuna d'Arqueologia».

## Vegeu també

* Paradolmen d'en Garcia
* Pedra Sobre Altra
# Paral·lelisme (geometria)

En geometria, el paral·lelisme és una relació que s'estableix entre rectes o plans.
Dues rectes contingudes en un pla són paral·leles si bé són una i la mateixa recta o per contra no comparteixen cap punt. En el pla cartesià, dues rectes són paral·leles si tenen la mateixa pendent.
De manera semblant, en l'espai, dos plans són paral·lels si bé són un i el mateix pla o bé no comparteixen cap punt.

## Notació

    $a\parallel b$ (recta paral·lela ab)

## Axioma d'unicitat

L'axioma que distingeix a la geometria euclidiana d'altres geometries és el següent: En un pla, per un punt exterior a una recta passa una i només una paral·lela a aquesta recta.

## Propietats

* Reflexiva: Tota recta és paral·lela a si mateixa:
    a || a
* Simètrica: Si una recta és paral·lela a una altra, aquella és paral·lela a la primera:
    Si a || b $\Rightarrow$ b || a
Aquestes dues propietats es dedueixen de la intersecció de conjunts i no depenen de l'axioma d'unicitat.
* Transit: Si una recta és paral·lela a una altra, i aquesta al seu torn paral·lela a una tercera, la primera és paral·lela a la tercera:
    Si a || b $\wedge$ b || c $\Rightarrow$ a || c

## Teoremes

* En un pla, dues rectes perpendiculars a una tercera són paral·leles entre si.
* Si una recta talla a una altra recta, llavors talla a totes les paral·leles d'aquesta (en un pla).
Les demostracions d'aquests dos teoremes i la tercera propietat, fan servir l'axioma d'unicitat.

## Referències

* ↑ «parallelismo - Treccani» (en italià). [Consulta: 3 març 2024].
* ↑ Sapiña, R. «Paral·leles i perpendiculars» (en castellà). Problemes i equacions. ISSN: 2659-9899 [Consulta: 17 febrer 2020].
* ↑ «Parallel lines - Definition, Properties | What are Parallel Lines?» (en anglès). [Consulta: 26 febrer 2024].
* ↑ Parallel Wolfram MathWorld (anglès)
* ↑ «Paralelismo y Perpendicularidad - EcuRed». [Consulta: 3 març 2024].
* ↑ «Paralelismo - Definicion.de» (en castellà). [Consulta: 26 febrer 2024].

## Vegeu també

* Cinquè postulat d'Euclides
# PVA

PVA té els següents significats:
* Plataforma per Viladecavalls Actiu, candidatura política municipal de Viladecavalls (Vallès Occidental)
* Alcohol de polivinil (del seu nom en anglès Polyvinyl Alcohol), polímer sintètic soluble en aigua
* Acetat de polivinil (del seu nom en anglès Polyvinyl Acetate), substància líquida usada com a adhesiu de materials com fusta, cartró o paper
* Alineació Vertical per Patrons (del seu nom en anglès Patterned Vertical Alignment), versió de pantalla de cristall líquid TFT-LCD desenvolupada per Samsung
# PTV

El PTV fou un microcotxe fabricat per l'empresa catalana Automóviles Utilitarios, S.A. (AUSA) a Manresa, Bages, entre el 1956 i 1961. Va ser una de les marques de microcotxes catalans de major difusió a l'estat espanyol junt al Biscúter. A diferència d'aquest, del Goggomobil basc i de l'Isetta espanyol, era l'únic de disseny i fabricació estrictament locals. També hi ha qui el considera un dels microcotxes fabricats a l'estat més bonics (especialment les versions bicolors).

## Història

La història comença amb els vehicles que els germans Tachó havien desenvolupat durant els anys 1950 (La Balena) i 1956 (El Coca), dels quals se'n va construir una sola unitat de cadascun. A partir d'aquest últim es va pensar a desenvolupar un microcotxe en sèrie, per a la qual cosa Guillem Tachó, el seu germà Antoni, Maurici Perramón i Josep Vila van fundar el 4 de maig de 1956 l'empresa AUSA. De les inicials dels cognoms sorgeix la marca, PTV.
El primer model va ser el PTV 250 de 1956. Era un atractiu descapotable de dues places (2/3 segons la publicitat de l'època) amb motor posterior monocilíndric de 250cc, que amb una potència d'11 cv assolia els 75 km/h. N'hi havia dues versions, amb portes i sense. En total se'n van arribar a produir 1.100 unitats fins a 1961, la qual cosa el situa com al quart microcotxe de major producció a l'estat, després del Biscúter, el Goggomobil i l'Isetta. Els preus oscil·laven entre les 44.500 i les 55.000 pessetes. Es varen comercialitzar a tota la península Ibèrica.
Sobre la base del PTV 250 es van fabricar 45 vehicles comercials entre 1959 i 1961. Disposaven de poca capacitat de càrrega en portar el motor darrere. Se'n va fabricar un prototipus amb motor al davant que durant anys va ser utilitzat per AUSA com a vehicle de transport.
També es va fer un prototip del model PTV 400. Dotat d'un potent motor bicilíndric de dos temps amb compressor i enginyoses solucions tècniques, però no es va arribar a produir, ja que el seu desenvolupament tardà (1961) va coincidir amb l'apogeu del Seat 600.
La producció de microcotxes es va detenir en 1961, la qual cosa no va significar la fi de l'empresa, ja que amb gran visió comercial havien desenvolupat el 1961 una espècie de vehicle de trabuc que donaria lloc al famós Dumper. Actualment AUSA és líder mundial en aqueix mercat i en el dels carretons elevadors fins a 3 Tn.

## Vegeu també

* Tachó

## Referències

* ↑ Cubeles, Albert; Roca, Joan. «La competència del Biscuter». A: L'enginy de postguerra. Microcotxes de Barcelona (PDF). Barcelona: Museu d'Història de Barcelona, 12 desembre 2012, p. 26 (MUHBA Llibrets de sala, 11).

### Bibliografia

* «PTV, Manresa Barcelona» (en castellà). grupo7.com. [Consulta: 24 març 2013].
# Pavel Kohout

Pavel Kohout és un escriptor txec nascut a Praga el 20 de juliol del 1928.

## Biografia

Escriptor vinculat al partit comunista txecoslovac, en fou expulsat el 1968 i la seva obra fou prohibida. Després de ser un dels protagonistes de la Primavera de Praga fou també estret col·laborador de Václav Havel i el 1977 Kohout participà en la redacció de la Carta 77 (manifest a favor dels drets humans). El 1978 s'exilià a Àustria, i l'any següent li fou retirada la nacionalitat txecoslovaca. L'obra de teatre més reeixida de Kohout ha sigut Pobre assassí, basada en El pensament (Leonid Andréiev, 1902) i estrenada a l'Ethel Barrymore Theatre de Broadway el 1976 i al Colony Stage de Los Angeles el 1977 Arxivat 2007-10-24 a Wayback Machine..

## Obra

Pavel Kohout s'inicià en la poesia, tot i que aviat fou reconegut per les seves obres de teatre. D'entre la seva obra teatral destaquen: Josef Švejk (1963), Agost, agost, agost (August, August, August, 1967), Pobre assassí (Ubohý vrah, 1972), Quin amor! (Taková láska, 1957), L'atestat (Atest, 1979), Viena (Vídeň, 1979), Pat, o el joc dels jocs: l'exili (Pat aneb Hra králů, exil, 1978) o Ecce Constantia (1988). La narrativa ha sigut el centre de la seva producció des de finals dels setanta, tornant al teatre a la dècada dels vuitanta. D'entre les seves novel·les destaquen Diari d'un contrarevolucionari (Z deníku kontrarevolucionáře, 1968), El llibre blanc d'Adam Juráček (Bílá kniha o kauze Adam Juráček, profesor tělocviku a kreslení na Pedagogické škole v K., kontra Sir Isaac Newton, profesor fyziky na univerzitě v Cambridge – podle dobových materiálů rekonstruoval a nejzajímavějšími dokumenty doplnil P. K., 1970) Nevo (Sněžím, 1992) i L'hora estel·lar dels assassins (Hvězdná hodina vrahů, 1995)

## Premis i reconeixements

* Premi austríac de literatura europea

## Enllaços externs

* Ima Sanchis entrevista Pavel Kohout Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Pelomedusa subrufa

La tortuga d'escut africana (Pelomedusa subrufa) és una espècie de tortuga de la família Pelomedusidae, pròpia del sud d'Àfrica que es pot enterrar en el fang si la pluja escasseja.

## Morfologia

La closca de Pelomedusa subrufa mesura aproximadament 20 cm; el registre màxim n'és de 32,5 cm.
No té frontissa mòbil; a diferència de Pelusios castaneus pot ser completament uniforme, sense enlluernaments, ocre. No obstant això, alguns exemplars tenen colors molt foscos i uniformes.
La closca és ovalada de color marró a verd oliva.
El dimorfisme sexual només és visible mitjançant l'observació de la cua: en mascles, llarga i ampla a la base, amb un pou negre al final de la cua. En la femella, és més curta i prima, amb una claveguera a prop de la seva base.

## Alimentació

S'alimenta d'insectes, mol·luscs, crustacis, cucs, petits mamífers, peixos, etc.

## Distribució

Aquesta espècie es troba a l'Àfrica subsahariana, incloent-hi Madagascar, el Iemen i l'Aràbia Saudita.

## Hàbitat

Viuen principalment en petites llacunes i estanys plens de tant en tant, però no triguen a assecar-se, donades les altes temperatures. En el seu hàbitat, durant els dies d'estiu amb molta calor, la temperatura mitjana és de 30 °C.

## Referències

* Bonnaterre, 1789: Tabla enciclopédica y metódica tres reinos de la naturaleza, Erpétologie. Panckoucke, París, p. 1-71.
* Wagler, 1830: Amphibian Natürliches System der, der mit vorangehender Clasificación Saugethiere und Vogel. Ein Beitrag zur Zoología vergleichenden. München.
# Pa xopat

El pa xopat consisteix en un tros de pa (o pa torrat) xopat amb algun aliment de caràcter líquid. A la cuina medieval era un menjar comú (era freqüentment un dels plats servits en un banquet) constava de diversos líquids, com per exemple vi, llet o brou de carn servit sovint amb el pa a part perquè el comensal se servís ell mateix.
Als banquets medievals el pa era sovint tallat anticipadament en trossos. Les sopes són descrites a Le Ménagier de Paris (un llibre de receptes medieval).
Va ser un precursor de les sopes posteriors com les servides amb crostons.

## Etimologia

Les paraules "xop", "xopar" i derivats, són un cognat de "sopa"; en última instància, totes derivades del mateix origen germànic

## Vegeu també

* Pa amb vi i sucre
* Pa amb tomàquet
* Papara
* Sopes
* Sopa de pa
* Galeta xopa

## Referències

* ↑ Eleanor Scully,Terence Scully, (1995), Early French Cookery: Sources, History, Original Recipes and Modern Adaptations, University of Michigan Press, pag. 102 «Enllaç».
* ↑ Le Ménagier de Paris. Traité de morale et d'économie domestique, composé en 1393 par un bourgeois parisien. Prefacio de Pierre Gaxotte. París, Chavane, 1961; 2 vol.
* ↑ Adamson, Melitta Weiss Food in Medieval Times. Greenwood Press, Westport, CT. 2004. ISBN 0-313-32147-7
* ↑ Davidson, Alan; Jaine, Tom. The Oxford companion to food (en anglès). Oxford University Press, 2006, p.630. ISBN 9780192806819 [Consulta: 13 agost 2011].
* ↑ Entrades "sopa" i "xopar" al GDLC.