OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miguel de Lardizábal y Uribe

Miguel de Lardizábal y Uribe (Tepetitla de Lardizábal, Puebla, Nova Espanya, 1744 - Bilbao, Biscaia, 1823) fou un estadista novohispà.

## Biografia

Va néixer en 1744 a la hisenda de San Juan del Molino al municipi de Tepetitla de Lardizábal, a la intendència de Puebla, Regne de Mèxic. D'origen basc, la seva família procedia de Segura (Guipúscoa), va estudiar retòrica i filosofia en el seminari palafoxiano de Pobla. Juntament amb el seu germà Manuel va viatjar a Espanya en 1761, on va fer estudis de geologia i història. Pels seus grans coneixements va ingressar en la Reial Acadèmia de Geografia i Història de Valladolid. Més tard va obtenir una plaça al Consell Suprem d'Índies.
Bandejat al País Basc en 1791, va ser nomenat director del Seminari de Nobles de Bergara, a Guipúscoa. Durant la Guerra del francès va representar a les províncies d'ultramar al Consell de Regència en substitució de l'escollit Esteban Fernández de León qui va ser destituït amb el pretext que no havia nascut a Amèrica. Lardizábal va estar present en l'obertura de les Corts de Cadis on seria un fidel defensor dels drets de Ferran VII, que es trobava segrestat a França per Napoleó.
Després de la tornada de Ferran VII i la restauració absolutista, el monarca va nomenar Lardizábal Ministre Universal d'Índies en 1814, càrrec des del qual va frenar les reformes liberals de les Corts i va tractar de parar les aspiracions independentistes dels criolls en els virregnats d'Amèrica. En suprimir-se el Consell d'Índies, va passar a Madrid com a conseller d'Estat. En 1815 va perdre el favor del rei qui l'empresonaria en el castell de Pamplona. Posteriorment, en llibertat, va ser novament director del Seminari de Nobles de Bergara. Va ser l'únic novohispà pintat per Francisco de Goya y Lucientes, en 1815.
Va morir a Bilbao, Biscaia, en 1823.

## Obra

* Apología por los Agotes de Navarra y los Chuetas de Mallorca (Madrid, 1786)
* Apología del método de estudios del Seminario de Vergara (Vitoria-Gasteiz, 1806).
* Aviso importante y urgente a la nación española, relativo a Cortes (La Coruña, 1811).
* Manifiesto que hace a los habitantes de las Indias, sobe el estado de cosas de aquellas provincias (Madrid, 1814).

## Referències

* ↑ José Luis Orella, pàg.1.
* 1 2 3 A. Gil Novales: http://www.mcnbiografias.com/app-bio/do/show?key=lardizabal-y-uribe-miguel-de
* ↑ Zárate, 1880; 73

## Bibliografia

* José Luis Orella: Manuel y Miguel de Lardizábal y Uribe y el Estatuto de Bayona. "Revista Internacional de Estudios Vascos". Cuad., 4 de 2009. ISBN 978-84-8419-179-7. Págs. 233-254].
* Zárate, Julio. «La Guerra de Independencia». A: Vicente Riva Palacio. México a través de los siglos. III volumen. México: Ballescá y compañía, 1880.
# Sext Juli Cèsar (tribú militar)

Sext Juli Cèsar (en llatí Sextus Julius Caesar) va ser un militar romà. Formava part de la gens Júlia, i era membre de la família dels Cèsar. Era germà de Luci Juli Cèsar (pretor 183 aC).
Va ser tribú militar l'any 181 aC a l'exèrcit del procònsol Luci Emili Paul·le. L'any 170 aC va ser enviat com a legat, juntament amb Gai Semproni Bles, per restaurar la llibertat de la ciutat grega d'Abdera, després que la ciutat fos massacrada pels romans.
L'any 170 aC, Luci Hortensi, successor de Gai Lucreci com a pretor, havia exigit a la ciutat d'Abdera que lliurés 100.000 denaris i 50.000 modius de blat. Els ciutadans van demanar temps per reunir-ho i van enviar uns ambaixadors a parlar amb el cònsol Hostili a Roma. Quan van arribar a la ciutat van saber que Abdera havia estat atacada, els seus líder decapitats i els habitants venuts com a esclaus.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 537.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XLIII,4
# Collingwood

«Collingwood» té aquests significats:
* Collingwood Football Club, club de futbol professional australià
* Barbodes collingwoodii, espècie de peix
Collingwood és el nom dels següents personatges:
* Edward Collingwood (1900-1970), matemàtic anglès
* Joshua Kane Collingwood (1977- ), ciclista austrilà
* Robin George Collingwood (1889-1943), filòsof i historiador britànic
* Roger Collingwood (ca 1480-ca 1520), matemàtic anglès
# Vérkhni Orixniki

Vérkhni Orixniki (en (ucraïnès): Верхні Орішники) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 212 habitants. Pertany al districte de Bilogorsk.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Catedral d'Alexandre Nevski (París)

La catedral de Sant Alexandre Nevski de París és una església ortodoxa russa que fou consagrada el 1861. Situada a la rue Daru del 8è arrondissement, fou el primer lloc estable de culte per a la comunitat ortodoxa russa a França. És seu de l'Arquebisbat de les Esglésies russes a Europa Occidental, sota jurisdicció del Patriarcat Ecumènic de Constantinoble.

## Història

Fins al segle xix, el miler de russos que residien temporalment o permanentment a París no disposaven d'un altre lloc de culte que no fos el de l'Ambaixada Russa, un espai massa reduït. El 1847, el capellà de l'ambaixada, el Pare Josep Vassiliev, encetà el projecte de construcció d'una església permanent, projecte acceptat per Napoleó III després de cert retard. El finançament de la construcció es realitzà principalment mitjançant la subscripció de russos d'arreu del món. El tsar Alexandre II dona al voltant de 150.000 francs. A França, l'interès pel projecte també fou important, i a banda de les donacions dels fidels ortodoxos, també n'hi hagué provinents de les comunitats catòlica i protestant.
La construcció es va iniciar el 1859 i l'església va ser consagrada l'11 de setembre de 1861 per l'arquebisbe Lleonci de Reval, més tard metropolità de Moscou, i està dedicat a Sant Alexandre Nevski, príncep de Novgorod i gran heroi de Rússia. L'església es va convertir en catedral el 1922, quan l'arquebisbe Eulogos en feu la seu de la seva diòcesi, agrupant les parròquies dels nombrosos emigrats russos de l'època. El 12 de juliol de 1918, Pablo Picasso s'hi va casar amb Olga Khokhlova.

## Arquitectura

El temple fou projectat pels arquitectes Kuzmin i Strom amb planta de creu grega. Cada braç de la creu finalitza en un absis, amb torretes rematades per bulbs. El cinc bulbs simbolitzen Crist amb els 4 evangelistes. La torre central té una alçada de 48 m. L'edifici està classificat com a monument històric des de 1983, i a partir de 1996 s'hi han estat realitzant nombrosos treballs de restauració.

## Referències

* ↑ Ayers, Andrew. The architecture of Paris: an architectural guide (en anglès). Edition Axel Menges, 2004, p.159. ISBN 393069896X.
* ↑ Swisher, Clarice. The importance of Pablo Picasso (en anglès). Lucent Books, 1995, p.50. ISBN 156006062X.
# Peter Mandelson

Peter Benjamin Mandelson, Baró Mandelson PC (Londres, Anglaterra 1953) és un polític laborista anglès que formà part de la Comissió Barroso.

## Biografia

Va néixer el 21 d'octubre de 1953 a la ciutat de Londres, en una família de religió jueva. Va estudiar ciències polítiques i econòmiques a la Universitat d'Oxford, en la qual es va graduar el 1976.

## Activitat política

Membre des de ben jove del Partit Laborista, el 1992 fou escollit diputat a la Cambra dels Comuns per la circumscripció de Hartlepool, escó que va conservar fins al juliol de 2004.
Amb l'elecció de Tony Blair com a Primer Ministre del Regne Unit l'any 1997 Mandelson fou nomenat ministre sense cartera en aquest govern, càrrec que va mantenir fins al juliol de l'any següent. En aquell moment va ser designat Secretari d'Estat de Comerç i Indústria, però renuncià a aquest càrrec el desembre de 1998 a conseqüència de diverses denúncies de corrupció. Després d'estar diversos mesos fora del govern, l'octubre de 1999 fou nomenat Secretari d'Estat d'Irlanda del Nord, en substitució de Mo Mowlam, càrrec que va ocupar fins al gener de 2001 i durant el mandat del qual va impulsar la creació de l'Assemblea d'Irlanda del Nord.
En la formació de la Comissió Barroso el novembre de 2004 fou nomenat Comissari Europeu de Comerç, càrrec que ocupa fins al 3 d'octubre de 2008, quan fou elegit pel govern britànic Secretari d'Estat pels Negocis, l'Empresa i les Reformes Reguladores.

## Enllaços externs

* Pàgina de Peter Mandelson a la Comissió Europea (castellà)
# Resolució 1703 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1703 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 18 d'agost de 2006. Després de reafirmar les resolucions anteriors a Timor Oriental, en particular les resolucions 1599 (2005), 1677 (2006) i 1690 (2006), el Consell va renovar el mandat de l'Oficina de les Nacions Unides a Timor Oriental (UNOTIL) fins al 25 d'agost de 2006.
La resolució tècnica es va adoptar per permetre més temps per a les discussions sobre una nova missió de manteniment de la pau, que posteriorment es coneixeria com la Missió Integrada de les Nacions Unides a Timor Oriental, adoptada a la Resolució 1704 (2006).

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of United Nations office in Timor-Leste until 25 August». United Nations, 18-08-2006.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2006 - 2008)
* Operació Astute
* Crisi timoresa de 2006

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Fugger

Els Fugger foren una dinastia familiar d'Augsburg, al sud-oest d'Alemanya, al segle xiv. Es van destacar com a banquers, sent finalment considerats com els principals banquers dels Habsburg. Apareixen esmentats per primer cop al segle xiv (cap al 1367) i més tard Jakob Fugger va establir la grandessa de la família; fou nomenat comte de Kirchberg-Weissenhorn el 1511 amb drets sobirans inclosos el fer moneda. Van adquirir Gablingen (1527), Mickhausen (1528), Burgwalden (1529), Oberndorf an der Donau (1533), terres a Hongria (1535), Pflege Donauwörth (1536), Glött (1537), Babenhausen und Brandenburg (1539), Pless (1546), Rettenbach (1547), terres a Alsàcia (1551), Kirchheim (1551), Duttenstein (castell proper a Dischingen) (1551), Eppishausen (1551), Niederalfingen (1551), Stettenfels (1551), Reichau (prop de Boos) (1551) i Kettershausen und Bebenhausen (1558).
La família es va dividir en nombroses línies de les quals alguna encara subsisteix.

## Vegeu també

* Família Welser

## Referència

* ↑ «Noms dels diversos prínceps de la família Fugger i les seves línies». Arxivat de l'original el 2008-05-13. [Consulta: 16 maig 2008].
# Mina d'en Botey

La Mina d'en Botey es troba al Parc de la Serralada Litoral, la qual recollia l'aigua al subsòl del torrent de Can Mus i la baixava a Premià de Dalt mitjançant una conducció de més d'1 km.

## Descripció

És de boca molt baixa (en part, a causa de l'acumulació de sauló que l'ha mig colgada) i gairebé passa desapercebuda tot i estar a tocar del camí. La reixa sol estar oberta i se'n pot veure la galeria, la qual no té el sostre apuntalat -si més no, en els primers metres-, ja que està excavada en un sauló molt compacte.

## Accés

És ubicada a Vilassar de Dalt: de la pista de la Carena (entre Can Bernadó i l'estació transformadora) surt una pista en direcció sud que duu a Premià de Dalt. Baixem 330 metres per aquesta pista i prenem la primera bifurcació a l'esquerra. Trobarem la mina a 150 metres, a l'esquerra i a tocar de la pista. Coordenades: x=444796 y=4596474 z=380.

## Referències

* 1 2 3 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàg. 132.

## Enllaços externs

* Llibre-Guia de la Serralada Litoral - Història i itineraris Arxivat 2015-11-17 a Wayback Machine. (català)
# Seungbong-ri

Seungbong-ri és una illa de Corea del Sud situada a la província d’Incheon, a la part nord-oest del país, a 70 km al sud-oest de Seül. Té una extensió de 3,3 quilòmetres quadrats.
La terra no té grans desnivells. El punt més alt de l'illa és a 96 metres sobre el nivell del mar. Cobreix 2,2 km de nord a sud i 3,2 km d'est a oest.
El clima és temperat. La temperatura mitjana és de 12 ° C. El mes més calorós fa 22 graus i el gener fa 2 graus centígrads. La pluja mitjana és de 1,573 mil·límetres a l'any. El mes més plujós és el juliol, amb 410 mil·límetres de pluja, i el gener més plujós, amb 26 mil·límetres.
Aquesta és l'illa on se situa l'acció de la sèrie Ojingeo Geim.

## Referències

* ↑ Geonames.org (cc-by); post updated 2012-01-18; database download sa 2015-06-27
* ↑ «Viewfinder Panoramas Digital elevation Model», 21-06-2015.
* ↑ «NASA Earth Observations Data Set Index». NASA. Arxivat de l'original el 6 d’agost 2013.
* ↑ «NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)». NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. Arxivat de l'original el 19 d’abril 2019.
* ↑ «Descubierta la isla donde se rodó 'El juego del calamar'» (en castellà), 17-10-2021. [Consulta: 17 octubre 2021].
# Collins

«Collins» té aquests significats:
* Topònims:
** Collins (Geòrgia)
** Collins (Iowa)
** Collins (Mississipi)
** Collins (Missouri)
** Fort Collins, població dels Estats Units a l'estat de Colorado
** North Collins, població dels Estats Units a l'estat de Nova York
* Biografies:
** Eileen Collins (1956, Elmira, Nova York), astronauta estatunidenca
** Francis Collins (Shenandoah Valley, Virgínia), bioquímic estatunidenc especialitzat en genètica
** John Collins (1626-1683), matemàtic anglès
** John W. Collins (Newburgh, Nova York, 1912 —
** Joseph Lawton Collins (1896 - 1987), General de l'Exèrcit dels Estats Units
** Judy Collins (1939, Seattle), cantautora nord-americana
** Lynn Collins (1979, College Station, Texas), actriu estatunidenca.
** Michael Collins, diversos personatges
** Peter Collins, pilot de curses automobilístiques anglès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1
** Phil Collins (Londres, 1951), bateria i cantant de rock i pop britànic.
** Quentin Collins, personatges de la sèrie televisiva de terror gòtic de culte Dark Shadows
** Suzanne Collins (1964) escriptora i guionista nord-americana
** Wilkie Collins (Londres, 1824 – 1889), escriptor britànic de l'època victoriana
Viccionari
# Vérkhniaia Baigorà

Vérkhniaia Baigorà (en rus: Верхняя Байгора) és un poble de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 396 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Casa de carrer (Sant Pol de Mar)

La Casa de carrer és un edifici de Sant Pol de Mar (Maresme) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una casa gran que, a la part posterior presenta un afegit. Consta de planta baixa, pis i golfes. Fa cantonada i la coberta és a quatre aigües. L'acabament de la casa és amb un ràfec de ceràmica que decora la casa, també hi ha altres motius decoratius d'estil modernista a les golfes, en forma de finestres d'arcs de mig punt amb jardineres de ceràmica. L'afegit de la part posterior també té la teulada amb teules vidriades i a quatre aigües. Aquesta casa és un símbol d'un temps passat en que es donava importància a la decoració externa de les cases.

## Referències

* ↑ «Casa de carrer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# Fundació Maurí

El Museu Biblioteca Fundació Maurí, situat al carrer de Cardedeu de la Garriga número 17, recull el llegat testamentari de l'il·lustre notari i historiador garriguenc Josep Maurí i Serra, fill il·lustre de la població.
Fundada l'any 1969 i ubicada en la que fou la seva casa natal, la Fundació mostra, a més d'una important selecció de materials arqueològics, importants col·leccions de pintura i escultura, un arxiu fotogràfic de 100.000 imatges de la Garriga, 5.000 fotografies en clixé de vidre, així com l'arxiu històric de la Garriga i una biblioteca especialitzada en història i literatura, així com publicacions locals, formada per un total de 6.000 volums.
El seu arxiu, situat a la primera planta juntament amb la biblioteca-sala d'estudi està compost pels fons de la masia de Can Terrés, l'Arxiu Mora, l'Arxiu Salvador-Torra, l'Arxiu Cors-Pellicer, l'arxiu personal del compositor Josep Sancho Marraco o els arxius d'entitats garriguenques com el Barri de Montserrat, el Grup Rialles o l'Agrupació Sardanista la Garriga. Cal destacar l'Arxiu-Hemeroteca Saraueta compost pels cartells de totes les activitats socioculturals de la Garriga que complementa l'arxiu fotogràfic i d'imatges i una important Col·lecció de Goigs.
Al tercer pis de la Fundació es troba la capella de la Fundació, construïda expressament per acollir els respatllers del cadirat gòtic de la Catedral de Girona, obra del mestre Eloi de Montbrai, obra magna del gòtic català del segle xiv.
Actualment, la Fundació Maurí és una Fundació privada regida per un patronat presidit per l'arquitecte Lluís Cuspinera i Font.
Com a museu és visitable lliurement tots els dimarts no festius de 4 a 7 de la tarda.

## Referències

* ↑ AADD. Museus i Centres de Patrimoni Cultural a Catalunya. Barcelona: Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, 2010, p. 62. ISBN 84-393-5437-1.

## Enllaços externs

* Web de la Fundació Maurí Arxivat 2010-09-26 a Wayback Machine.
# Ministeri de l'Interior

* Per a altres significats, vegeu «Ministeri de l'Interior (desambiguació)».
El Ministeri de l'Interior és l'àrea del poder executiu encarregada de les normes i accions sobre polítiques internes orientades a mantenir l'ordre públic, la seguretat i la pau social. És també l'encarregada de gestionar les relacions del cap de govern amb les organitzacions polítiques d'un país. També se l'anomena Secretaria d'Afers Interns, Secretaria de l'Interior, Secretaria de Governació o de Govern. En el cas de Catalunya, s'anomena Departament d'Interior.
L'encarregat d'aquest òrgan és conegut habitualment com a ministre de l'interior. És també l'encarregat de l'ordre interior de l'Estat, el que significa que sol estar al capdavant de les forces policials i d'intel·ligència nacionals. A Catalunya aquest càrrec s'anomena conseller d'Interior.
Les seves funcions depenen de la legislació de cada país. Algunes d'elles poden ser:
* En casos en què no hi hagi un vicecap de govern, suplir el titular del poder executiu quan aquest és absent del país, o en els casos de necessitat que indiqui la constitució de la nació.
* Representar el poder executiu en les negociacions polítiques amb el poder legislatiu o el judicial.
* Coordinar els serveis nacionals d'espionatge i les forces de seguretat ciutadana que protegeixen els recursos en possessió del govern nacional; així com les que investiguen i persegueixen delictes considerats com a greus al país.
* Coordinar el gabinet del poder executiu, és a dir, el col·legi dels secretaris o ministres d'Estat.
# Shigeru Yoshida

Shigeru Yoshida (吉田 茂 Yoshida Shigeru), (22 de setembre de 1878-20 octubre de 1967) va ser un diplomàtic i polític japonès que va exercir de Primer Ministre del Japó de 1946 a 1947 i de 1948 a 1954. Yoshida ha sigut un dels primers ministres amb més temps al càrrec i el tercer amb un mandat més llarg després de la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ https://headlines.yahoo.co.jp/hl?a=20190219-00000180-kyodonews-pol Arxivat 2019-02-23 a Wayback Machine.
# Club Deportivo Logroño

El Club Deportivo Logroño fou un antic club de futbol espanyol de la ciutat de Logronyo.
Va ser fundat l'any 1922 i desaparegué el 1935. Després de la guerra civil nasqué el clubs successor, el Club Deportivo Logroñés.
Fou campió del Campionat Mancomunat Guipúscoa-Navarra-Aragó l'any 1932 i el 1934.

## Referències

* ↑ (castellà) Història a la futbolteca
* ↑ «Spain - List of Champions of Norte». RSSSF, 21-01-2000. [Consulta: 28 febrer 2018].
* ↑ «Campeonato Regional Mancomunado Guipuzcoano-Navarro-Aragonés 1931-32» (en castellà). Arxivat de l'original el 29 de març 2019. [Consulta: 29 març 2019].
# Casa de cala Guillola

La Casa de cala Guillola és una obra de Cadaqués (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada al nord del nucli urbà de la població, a la cala de la Guillola.
Casa unifamiliar d'estiueig, exempta. Casa d'una sola planta, de pla pentagonal irregular, amb un alt basament o sòcol de llosa de pissarra vista, com a referència a l'arquitectura popular de la zona. La coberta és de teula àrab molt plana, a cinc vessants. A l'entrada, un ampli porxo on dona la façana i, a la part posterior, trobem un altre cobert, el mur lateral del qual presenta forats que el perforen de forma asimètrica, i estan emmarcats amb formigó. Els murs són de pedra vista que conviuen amb la duresa pètria del paisatge circumdant, el mateix que les parets de tanca i feixes del jardí. Àmplies obertures que ocupen tota l'alçada de les façanes creen un predomini del buit sobre el ple.

## Referències

* 1 2 «Casa de cala Guillola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 octubre 2017].
# Pere Serra i Andreu

Pere Serra i Andreu (Reus, 23 de maig de 1899 - Barcelona, 9 de març de 1983) fou un futbolista català de la dècada de 1920.

## Trajectòria

Nascut a Reus, amb nou mesos es traslladà al barri de Gràcia de Barcelona. Després d'iniciar-se a l'equip dels Germans Maristes, l'any 1914 ingressà al CE Europa, al quart equip, que en aquella mateixa temporada va esdevenir campió de Catalunya. El 1915 tornà a ser campió de Catalunya, de tercers equips, i el 1917 passà al primer equip de l'Europa. Al club gracienc coincidí amb un gran estol de figures com Bordoy, Bonet, Pelaó, Pellicer, Alcázar o Cros, amb els quals assolí nombrosos èxits. La temporada 1917-18 guanyà el campionat de Catalunya de Tercera Categoria i la temporada següent el campionat del grup B (segona categoria) i ascendeix a la primera divisió catalana. El seu millor any arribà el 1923 quan es proclamà Campió de Catalunya i subcampió del Campionat d'Espanya. Una llarga lesió de sis mesos el mantingué apartat dels terrenys de joc, reapareixent el març de 1929. També jugà amb la selecció catalana de futbol.
Un germà seu, Josep Serra i Andreu, també va ser futbolista.

## Referències

* ↑ Closa, Toni; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ Nolla Duran, J. «Pere Serra, un adiós en el silencio». Mundo Deportivo, 12-03-1983, pàg. 18.
* ↑ Fontanet, Joan «Siluetas Futbolísticas» (en castellà). Mundo Deportivo, 14-07-1926, pàg. 1.
* ↑ «El Europa juega mañana contra la UE de Sant Andrés» (en castellà). Mundo Deportivo, 18-03-1929, pàg. 1.
* ↑ «José Serra, recien llegado de La Habana...». Mundo Deportivo, 22-12-1932. [Consulta: 9 setembre 2020].
# Rocabruna

«Rocabruna» té aquests significats:
* Rocabruna (Maspujols), entitat de població del municipi de Maspujols (el Baix Camp)
* Rocabruna (Camprodon), entitat de població del municipi de Camprodon (el Ripollès)
* Rocabruna (Santa Maria d'Oló), masia al municipi de Santa Maria d'Oló
* Rocabruna (l'Aleixar), serra entre els municipis de l'Aleixar, d'Alforja, Maspujols i les Borges del Camp a la comarca del Baix Camp
* Castell de Rocabruna, edifici al veïnat de Rocabruna, al municipi de Camprodon (el Ripollès)
* Mines de Rocabruna, explotació de ferro actualment inactiva (Gavà, Baix Llobregat)

## Referències

* ↑ «Mines de ferro de Rocabruna (Gavà, Baix Llobregat)». Espeleobloc, 20-06-2015. [Consulta: 26 febrer 2023].
* ↑ «Què qui com. Les vides del ferro». CCMA, 15-04-2011. [Consulta: 26 febrer 2023].