OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Doblatge de Zepler

| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
El doblatge de Zepler (Zepler doubling en anglès) és una maniobra en escacs en la qual una peça es mou al llarg d'una línia (fila, columna o diagonal), i a continuació una altra peça del mateix bàndol es mou en la mateixa línia, i finalment la primera peça es mou novament en la mateixa direcció que abans. Es tracta d'un concepte específic limitat al camp dels problemes d'escacs.
El primer problema que va demostrar la idea (mostrat a la dreta) fou dissenyat per Erich Zepler, i és una simple i clara demostració de la maniobra. El doblatge de torres directe 1.Tgb2, amenaçant 2.Tb8#, falla a causa de 1...Axd6, de manera que cal una aproximació menys directa com el doblatge de Zepler: 1.Tb4 Ag7 (ara 1...Axd6 no és bona per 2.Tg8+) 2.Tgb2 qualsevol 3.Tb8#.
El doblatge de Zepler es pot comparar a una altra maniobra de doblatge, el doblatge de Turton.

## Bibliografia

* David Hooper i Kenneth Whyld, "Erich Ernest Zepler" a The Oxford Companion to Chess (Oxford University Press, 1996)
# Teodó I de Baviera

Teodó I de Baviera (? - 680) fou un suposat duc de Baviera, fill i successor de Garibald II de Baviera (640).
Tradicionalment, seguint a Pau el Diaca, se'l suposa casat amb Gleisnoda de Friül i pare de Lantpert, que hauria premort per poc al pare, i de Ita o Uta de Baviera (casada amb el duc Grimoald I de Benevent 651–662, rei del llombards entre 662 i 671) i mare del duc Romuald I de Benevent (662–677).
Els dos fills apareixen involucrats en la mort de Sant Emmeram, segons la tradició; la filla de Teodó, Uta (Ida), havia quedat embarassada del seu amant. Tement la ira del seu pare, li va confiar la situació a Emmeram i el sant es va comprometre a assolir la responsabilitat, ja que estava a punt de viatjar a Roma. Poc després de la seva partida, la situació d'Uta es va conèixer, i d'acord amb el que havia pactat, Uta va esmentar a Emmeram com el pare del fill no nascut. El seu germà Lantpert va anar a veure a Emmeram i el va saludar com "bisbe i cunyat", és a dir, episcopi et gender noster!. Després havia mort a Emmeram iles restes del sant es van traslladar a Regensburg; la tradició no diu res més de Lantpert ni d'Uta.
El successor de Teodó I hauria estat el seu nebot (fill del germà Agilof), de nom Teodó II.

## Teodó IV

La tradició bavaresa, recollida per alguns historiadors, esmenten tres ducs de nom Teodó que haurien regnat abans del 500 (Teudó I, Teudó II i Teudó III) dels quals només se sap el nom llegendari. Alguns historiadors (i la tradició) van anomenar així Teodó I com a Teodó IV, i al seu nebot i successor, Teodó (II) com Teodó V.

## Referències

* Genealogia Arxivat 2012-09-30 a Wayback Machine.
# Torre Deo

La Torre Deo és una obra noucentista de Santa Maria de Palautordera (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa aïllada envoltada de jardí amb planta baixa, pis, golfes i torre mirador. Les cobertes són de doble vessant de carener perpendicular a la façana principal acabades amb ràfec, amb tornapuntes de fusta pintada de verd. Les parets estan arrebossades i pintades. L'accés a l'entrada principal s'efectua a través d'una petita escala de pedra que condueix a un cobert de teules sostingut per pilars també de pedra. Les obertures de tota la casa són molt senzilles: la majoria són quadrades o rectangulars, però alguna és d'arc de mig punt. La torre està coberta per una estructura piramidal de planta quadrada, i té a cada costat una parella de finestres d'arc esglaonat. D'aquest edifici cal destacar la decoració de les cobertes amb teules vidriades de colors marró i verd. L'escala d'accés a la casa i els pilars del pòrtic són de recent construcció.

## Història

Aquest edifici està situat a l'entrada del poble, a les rodalies, va ser un dels primers eixamples de la població destinats a habitatges de tipologia ciutat jardí. Fou construït a l'inici del segle xx, té alguns elements decoratius, les finestres de la torre, d'estil modernista.

## Referències

* 1 2 «Torre Deo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 octubre 2017].
# Dracoraptor

Dracoraptor és un gènere de dinosaure teròpode que va viure en el Juràssic inferior, fa 201 milions d'anys i que és el dinosaure més antic trobat al Regne Unit.
Les seves restes foren descobertes per dos germans, Nick i Rob Hanigan, al març del 2014 en una platja prop de Penarth, a Gal·les. Els científics de la Universitat de Portsmouth honraren el descobriment dels germans Hanigan incloent el seu cognom en el nom científic del teròpode, ja que les restes corresponen a un dels dinosaures del Juràssic més antics que s'han trobat mai.
Aquest exemplar, que era una cria, feia 0,67 m d'alçada i 1,89 m de llargada. Era un animal força àgil, ja que caminava a dues potes i feia servir la seva llarga cua per equilibrar-se. Els especialistes van concloure que aquest rèptil vivia a prop del mar, era homeoterm, menjava petits mamífers i/o insectes i estava recobert per plomes.

## Referències

* ↑ «Dracoraptor hanigani, el dinosaurio del Jurásico en Gales». [Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ «El dinosaurio británico más antiguo, nombrado Dracoraptor» (en castellà). Europapress, 21-01-2016. [Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ EFE. «Nombran como Dracoraptor hanigani al dinosaurio hallado en Gales en 2014» (en castellà). [Consulta: 13 febrer 2023].
# Tió (possessió)

Tió és una possessió del terme de Llucmajor, Mallorca.
El topònim Tió és una deformació del nom àrab Benitia.
L'antiga possessió estava situada entre Punxuat i s'Aljub Sec i era una antiga alqueria àrab documentada el segle xiii. Els segles XIV i XV tengué diversos canvis de titularitat. De la primitiva possessió se'n segregaren al segle xvi Son Bono i Son Vilardell. El 1666 Agustí Garcia hi tenia 100 quarterades de garriga.

## Construccions

Les cases de la possessió estan dispostes en forma d'"L" integrant l'habitatge humà i diverses dependències: una pallissa, portasses, un forn i d'altres. De forma aïllada, entorn de la casa, se'n troben d'altres: portasses, solls i d'altres. Hi ha una creu de pedra a l'anguila de la teulada d'una portassa. L'habitatge humà té tres crugies (la tercera es va afegir posteriorment) i dues altures: planta baixa i porxo. La façana principal, orientada al sud-est, presenta una disposició asimètrica de les obertures. La planta baixa consta de dos portals, el principal és d'arc de mig punt amb llindar, dovelles i carcanyols, amb data inscrita 1843 a la clau del portal; i el secundari és allindanat. Intercalats entre els portals hi ha dos finestrons atrompetats i una finestra allindanada. Com a instal·lacions hidràuliques hi ha un aljub aïllat i una cisterna adossada a un cantó de la façana principal de l'habitatge.

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia de Mallorca. Palma: Promomallorca, 1988-2004. ISBN 8486617172.
* ↑ de Luna, J; i col «Arquitectura de Fora Vila Tom I» (pdf). Catàleg de béns immobles [Llucmajor], 2000, pàg. 15. Arxivat de l'original el 5 de gener 2014 [Consulta: 10 gener 2014].
# Doug Serrurier

Louis Douglas Serrurier va ser un constructor de monoplaces de carreres i pilot de curses automobilístiques sud-africà que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Doug Serrurier va néixer el 9 de desembre del 1920 a Germiston, Transvaal, Sud-àfrica i va morir el 3 de juny del 2006.

## A la F1

Doug Serrurier va debutar a la novena i última cursa de la temporada 1962 (la tretzena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 29 de desembre del 1962 el GP de Sud-àfrica al circuit de East London.
Va participar en un total de tres proves puntuables pel campionat de la F1, disputades en tres temporades diferents (1962-1963 i 1965) aconseguint una onzena posició com a millor classificació en una cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Posició | Punts |
| 1962 | Otelle Nucci | LDS | Alfa Romeo | HOL | MON | BEL | FRA | GBR | ALE | ITA | USA | SUD Ret | | - | 0 |
| 1963 | Otelle Nucci | LDS | Alfa Romeo | MON | BEL | HOL | FRA | GBR | ALE | ITA | USA | MEX | SUD 11 | - | 0 |
| 1965 | Otelle Nucci | LDS | Climax | SUD NVQ | MON | BEL | FRA | GBR | HOL | ALE | ITA | USA | MEX | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Tiên Nha

Tiên Nha és una comuna rural (xã) i poble del districte Lục Nam, província de Bắc Giang, al nord-est del Vietnam.

## Referències

* ↑ «Ministry of Public Information in Vietnam». Arxivat de l'original el 2012-08-20. [Consulta: 1r gener 2019].
# Dispensari Municipal dels Hostalets de Pierola

El Dispensari Municipal dels Hostalets de Pierola o Torre del Rellotge és una obra del municipi dels Hostalets de Pierola (Anoia) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitjaneres que consta de planta baixa, primer pis i torre amb rellotge i estructura rectangular. Aquest edifici no té jardí. En l'acabament de façana també s'ornamenta amb rajoles de ceràmica. La torre del rellotge és decorada amb un petit ràfec de teules de ceràmica i s'acaba amb uns merlets decorats. El conjunt s'acaba amb una petita torre de ferro forjat que suporta les campanes del rellotge.La seva façana presenta una ordenació simètrica on destaquen les decoracions de ceràmica que emmarquen les obertures i el balcó, corregut amb barana de ferro, i la cornisa. Després, aquest edifici també té dos portals, els quals tenen dos giravolts de color verd que estan als costats de l'arc, que és lleugerament rodó. Entre els dos portals, aquest edifici té una placa informativa que en diu informació d'aquest.

## Història

L'edifici va ser construït al segle XIX, però l'estructura actual que presenta l'edifici en el seu exterior data dels començaments del segle XX, que va ser quan es traslladà l'administració municipal de Pierola als Hostalets.Després d'aquest trasllat, l'any 1916, l'arquitecte Josep Domènech i Mansana el va reformar, instal·lant-hi una campana i una torre amb un rellotge, que va costar 1200 pessetes i va ser finançat amb una subscripció popular, feta per Enric Cucurella. El carrer de l'església era anomenat al s. XVIII "drecera del coll del Bruc" i era una drecera del camí que anava de Barcelona a Igualada o camí ral. Actualment, aquest edifici té una única funció, que és donar l'hora. L'edifici és propietat de l'ajuntament.

## Referències

* ↑ «Rellotge de la Vila. Els Hostalets de Pierola | Mapes de Patrimoni Cultural», 15-09-2009. [Consulta: 15 febrer 2024].
* 1 2 3 «Dispensari Municipal dels Hostalets de Pierola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
* ↑ «Els Hostalets de Pierola. Ruta modernista i noucentista». [Consulta: 15 febrer 2024].
# Terrywal·laceïta

La terrywal·laceïta o terrywallaceïta és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al grup de la lil·lianita. Rep el nom de Terry C. Wallace Jr., (30 de juny de 1956) professor de geociències i conservador del museu mineralògic de la Universitat d'Arizona, especialitzat en minerals d'argent, durant més de 20 anys.

## Característiques

La terrywallaceïta és una sulfosal de fórmula química AgPb(Sb,Bi)₃S₆. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2011, sent publicada per primera vegada el 2013. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Herminia, situada al districte de Julcani, dins la província d'Angaraes (Huancavelica, Perú). També ha estat descrita a diversos indrets de Bolívia, així com a la República Txeca i a la República Popular de la Xina.

## Referències

* ↑ «Terrywallaceite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 febrer 2022].
* ↑ «Nomenclàtor». Grup Mineralògic Català. [Consulta: 25 agost 2023].
# Comarca Metropolitana de Huelva

La Comarca Metropolitana de Huelva és una comarca situada a la província de Huelva, a Andalusia. Està formada pels municipis d'Aljaraque, Gibraleón, Huelva, Moguer, Palos de la Frontera, Punta Umbría i San Juan del Puerto.
Se situa al sud de la província i limita al nord amb la comarca d'El Andévalo, a l'oest amb la Costa Occidental de Huelva, al sud amb l'oceà Atlàntic i a l'est amb la comarca d'El Condado de Huelva.
# Cantó de Rochefort-Sud

El cantó de Rochefort-Sud és un cantó francès al districte de Rochefort (departament del Charente Marítim). Compta amb part del municipi de Rochefort.
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1977 | Albert Bignon | UNR, després UDR |
| 1977-1985 | Michel Fort | PS |
| 1985-1998 | Michel Candau | UDF |
| 1998-2011 | Jacques-Henri Boucher | PS |
| 2011- | Pierre Feydeau | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| - | - | - | - | - | 11.468 | 10.879 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Serrabou (Tavèrnoles)

Serrabou és una masia de Tavèrnoles (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Masia de planta rectangular, coberta a dues aigües, amb el carener paral·lel a la façana actual, orientada vers migdia. En aquesta part s'observen dos habitatges, el de la dreta destinada al majordom i el de l'esquerra als propietaris. La primera presenta un gros portal d'entrada amb un escut a la llinda que representa el cognom de la casa, dos bous serrant; la segona forma tres pisos porticats amb arcs rebaixats. A llevant la casa presenta una façana amb quatre balcons, un portal d'entrada i una garita de defensa a l'angle Nord-oest. A la part posterior hi ha un ampli jardí amb grans arbres, accessible des del primer pis de la casa. Presenta la tipologia d'una masia del segle xviii.

## Història

Les primeres notícies històriques de la masia sembla que daten del segle xiii, on es parla de la conducció d'aigua que procedia de Folgueroles. La casa conserva el nom i documents des d'aquesta època. Per llaços matrimonials el mas Molist de Taradell i el mas Batlle de Breda es refongueren a la propietat.

## Referències

* 1 2 3 «Serrabou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Völundarkvida

Völundarkviða (Poema de Völundr, també conegut com a Völundarkvitha, Völundarkvidha, Völundarkvida o Volundarkvida) és un dels poemes mitològics de l'Edda poètica. En els idiomes escandinaus continentals és conegut com a Volundkvadet (noruec), Vølundkvadet (danés), i Völundskvädet o Kvädet om Volund (en suec), on kvadet/kvädet significa 'poema' o 'balada'.

## Sinopsi

El poema relata la història del ferrer mític Völundr, a qui es relaciona amb els álfar (elfs). Un personatge de la balada (Nítotr) es dirigeix a Völundr com "vísi álfa" ('príncep dels álfar' o 'savi entre els álfar'), així com álfa ljóði ('membre del poble dels álfar' o 'cap dels álfar'). El context suggereix que aquests follets són dökkálfar, 'álfar foscos', això és, dvärgar (nans). També es diu que és un de tres germans "synir finnakonungs", és a dir, fills del rei dels finnar (segurament els "lapons" del nord d'Escandinàvia). La seua esposa, una valquíria, l'abandona, i després és capturat per Nítotr o Nidud, un mesquí rei dels njarar (o nerikjar de Närke, Suècia) que cobejava el seu or. Völundr és capturat com a esclau i l'obliguen a treballar creant eines per al rei. En acabant troba mitjans per venjar-se i fugir. Mata els fills de Niðoðr, viola i deixa embarassada la seua filla Bodvild i després s'allunya rient i volant en un aparell que s'havia construït. El reietó Niðoðr, frustrat i humiliat, diu a Völundr: "No hi ha home tan alt que et puga baixar del cavall; no hi ha punys tan forts que et claven una fletxa des d'ací baix, allà penges volant per la part alta dels núvols".
El poema vessa imatges evocadores:
    En la nit van ser homes,
    amb petos tatxonats,
    els seus escuts brillaven
    en la lluna minvant.
    Völundarkviða 6, Edda poètica
El mite de Völundr, pel que sembla, es va dispersar entre els germànics. Apareix a la Saga de Thidrek i s'hi al·ludeix en el poema anglosaxó El plany de Dear. A més a més, es representa en un panell del "cofre de sir Augustus Wollaston Franks" del s. VII, escrit en runes anglosaxones, i en la pedra rúnica VIII d'Ardre, a Gotland, del segle VIII o IX.
L'obra sencera es conserva en els poemes mitològics del Codex Regius i el començament del pròleg en prosa. També apareix en el fragment AM 748 I 4to.

## Referències

* ↑ Slocum, Jonathan; Krause, Todd. «Old Norse Online». University of Texas at Austin, Linguistics Research Center. Arxivat de l'original el 2016-07-02. [Consulta: 12 novembre 2020].
* ↑ Alaric Hall (2007). Elves in Anglo-Saxon England: Matters of Belief, Health, Gender and Identity (Anglo-Saxon Studies, 8). Boydell & Brewer: Cambridge.
* ↑ Traducció lliure de Kvädet om Volund, versió sueca d'Erik Brate (1913).
* ↑ Traducció lliure de: Sturluson, Snorri. «Völundarkviða». Edda poética. trad. Benjamin Thorpe. Arxivat de l'original el 30 de setembre de 2007.
* ↑ «The British Museum - The Franks Casket».
* ↑ «Die Entwicklung der Wielandsage».

## Enllaços externs

* Völundarkviða. Traducció i comentaris en web del COI.
* Völundarkvitha. Traducció i comentaris per Henry A. Bellows. (en anglés)
# Isabel Cristina Estrada

Isabel Cristina Estrada Cano (Medellín Antioquia, 21 de gener de 1980), és una actriu i model colombiana. En 2009 va contreure matrimoni amb el cantant Lucas Arnau, de qui es va divorciar a l'agost de 2015.

## Biografia

Va estudiar enginyeria de sistemes en EAFIT. Va integrar la selecció de voleibol de Antioquia, va participar en el Concurs Nacional de Bellesa de Colòmbia com a Senyoreta Antioquia, en 2001, obtenint el premi a Millor Companya. Va ser Reina Mundial del Banano en 2002. Després, va participar en el reality xou "Nòmades", al 2005. En 2007 va aparèixer a l'actuació en Nou-ric, nou pobre.

## Filmografia
### Televisió

| Any | Títol | Personatge | Canal |
| 2019 | BJ El Propi | | Teleantioquia |
| 2016 | Jo sóc Franky | Sara | Nickelodeon Llatinoamèrica |
| 2016 | Dones assassines | | RCN Televisió |
| 2015 | Qui va matar a Patricia Soler? | Angélica | RCN Televisió / RTI Televisió |
| 2014 | La sogra | Margarita Burgos | Cargol Televisió |
| 2012-2013 | Qui ets tu? | Francisca Roman | UniMás / RTI Televisió |
| 2011 | El Joe, la llegenda | Aura d'Estrada | RCN Televisió |
| 2011 | La teacher d'anglès | Milena Ramírez | Cargol Televisió |
| 2010 | Decisions Extremes | | Telemundo / RTI Televisió |
| 2009-2010 | Els Victorinos | Gloria Pérez | Telemundo / RTI Televisió |
| 2009 | Totes odien a Bermúdez | Paola Rincón | Caragol Televisió |
| 2007-2008 | Nou-ric, nou pobre | Lizeth | Caragol Televisió |

## Teatre

* (2008) - "Se li té però es demora"

## Premis i nominacions
### Premis TV i novel·les

| Any | Categoria | Telenovel·la o Sèrie | Resultat |
| 2008 | Millor actriu/actor revelació | Nou-ric, nou pobre | Ganadora |
| 2012 | Millor actriu de repartiment de telenovel·la | El Joe, la llegenda | Nominada |
| 2015 | Millor actriu antagònica de telenovel·la | La sogra | Nominada |

### Premis Índia Catalina

| Any | Categoria | Telenovel·la o Sèrie | Resultat |
| 2012 | Millor actriu de repartiment de telenovel·la | El Joe, la llegenda | Nominada |

## Referències

* ↑ http://www.eltiempo.com/elenco/separacion-de-isabel-cristina-y-lucas-arnau/16329316

## Enllaços externs

* Biografia a Colarte Arxivat 2011-08-06 a Wayback Machine.
# Interfície d'aire

La interfície aèria, o mode d'accés, és l'enllaç de comunicació entre les dues estacions en comunicació mòbil o sense fil. La interfície aèria implica tant les capes físiques com les d'enllaç de dades (capa 1 i 2) del model OSI per a una connexió.

## Capa física

La connexió física d'una interfície aèria es basa generalment en ràdio. Normalment és un enllaç punt a punt entre una estació base activa i una estació mòbil. Tecnologies com l'accés múltiple impulsat per oportunitats (ODMA) poden tenir flexibilitat pel que fa a quins dispositius serveixen en quins rols. Alguns tipus de connexions sense fil tenen la capacitat d'emetre o multidifusió.
Es poden crear diversos enllaços en un espectre limitat mitjançant FDMA, TDMA o SDMA. Algunes formes avançades de multiplexació de transmissió combinen enfocaments de divisió de freqüència i temps com OFDM o CDMA. En les comunicacions telefòniques mòbils, la interfície aèria és la part de radiofreqüència del circuit entre el telèfon mòbil o el mòdem sense fil (generalment portàtil o mòbil) i l'estació base activa. A mesura que un abonat es mou d'una cel·la a una altra del sistema, l'estació base activa canvia periòdicament. Cada canvi es coneix com a transferència.

## Capa d'enllaç de dades

La capa d'enllaç de dades en una interfície aèria sovint es divideix més enllà que les subcapes simples de control d'accés a mitjans (MAC) i control d'enllaç lògic (LLC) que es troben en altres terminologies OSI. Tot i que la subcapa MAC generalment no es modifica, la subcapa LLC es subdivideix en dues o més subcapas addicionals segons l'estàndard. Les subcapes comunes inclouen:
* Control d'enllaç de ràdio
* Protocol de convergència de dades de paquets
* Control de recursos de ràdio

## Normes

* GSM / UMTS
* diversos UTRA
* 5G NR

## Referències

* ↑ «Wireless Broadband Access: Air Interface Fundamentals» (en anglès americà). [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ «Guide to Mobile Wireless Air Interface Technology» (en anglès). [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ «[https://www.itu.int/en/ITU-T/AI/challenge/2020/Documents/20201118_ITU_The%20Road%20Towards%20an%20AI-Native%20Air%20Interface%20for%206G_watermarked.pdf The Road Towards an AI-Native Air Interface (AI-AI) for 6G]» (en anglès). [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ «Guide to Air Interface Training» (en anglès). [Consulta: 1r novembre 2023].