OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Onycha (Alabama)

Onycha, Alabama és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 208 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Onycha tenia 208 habitants, 96 habitatges, i 64 famílies. La densitat de població era de 95,6 habitants/km².
Dels 96 habitatges en un 19,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,3% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 32,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,72.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,8% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 29,8% de 45 a 60 i un 16,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones hi havia 103,9 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 108,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.500 $ i la renda mediana per família de 29.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.375 $ mentre que les dones 12.143 $. La renda per capita de la població era de 12.530 $. Aproximadament l'11,5% de les famílies i el 15,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Onycha». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 1r juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Onycha». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 1r juliol 2010].
# Blaine (Washington)

Blaine és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 3.770 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Blaine tenia 3.770 habitants, 1.496 habitatges, i 1.036 famílies. La densitat de població era de 262,7 habitants per km².
Dels 1.496 habitatges en un 32,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,9% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 30,7% no eren unitats familiars. En el 25,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.900 $ i la renda mediana per família de 45.056 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.381 $ mentre que les dones 23.561 $. La renda per capita de la població era de 20.333 $. Aproximadament el 10,2% de les famílies i el 15,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Blaine». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Blaine». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# The Shadow Effect

The Shadow Effect és una pel·lícula de thriller d'acció estatunidenca del 2017 dirigida per Obin Olson i Amariah Olson, protagonitzada per Cam Gigandet, Jonathan Rhys Meyers i Michael Biehn. La pel·lícula va ser estrenada per Momentum Pictures a la carta, Digital HD i DVD el 2 de maig de 2017. La pel·lícula es va rodar a Atlanta. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Cam Gigandet
* Jonathan Rhys-Meyers
* Brit Shaw
* Michael Biehn

## Referències

* ↑ Miska, Brad. «Michael Biehn Takes Aim in This Exclusive 'The Shadow Effect' Clip». Bloody Disgusting, 02-05-2017. [Consulta: 25 juliol 2020].
* ↑ Mack, Andrew. «THE SHADOW EFFECT Exclusive Clip: Michael Biehn Gives Chase to Cam Gigandet». Screen Anarchy, 28-04-2017. [Consulta: 25 juliol 2020].
* ↑ Sprague, Mike. «EXCLUSIVE THE SHADOW EFFECT CLIP W/ MICHAEL BIEHN GOES FULL CLOCKWORK ORANGE». JoBlo.com, 24-04-2017. [Consulta: 25 juliol 2020].
* ↑ Barton, Steve. «Exclusive Look at The Shadow Effect». Dread Central, 01-05-2017. [Consulta: 25 juliol 2020].
* ↑ Huddleston, Kathie. «EXCLUSIVE: BROTHER DIRECTORS APPLY 'THE MATRIX EFFECT' TO THE SHADOW EFFECT». SyfyWire, 02-05-2017. Arxivat de l'original el 25 de juliol 2020. [Consulta: 25 juliol 2020].
* ↑ «El efecto sombra». Goita què fan, ara!. [Consulta: 26 juliol 2023].
# SSL

Transport Layer Security (TLS) i el seu predecessor Secure Sockets Layer (SSL) són uns protocols que ofereixen comunicacions segures a Internet mitjançant l'encriptació de dades. El protocol és usat per la web, correu electrònic i d'altres.

## Referències

* ↑ «Secure Sockets Layer». instantssl.com. [Consulta: 28 abril 2016].
* ↑ «What is SSL?». comodo.com. Arxivat de l'original el 2017-01-22. [Consulta: 28 gener 2017].
# Carlos Guastavino

Carlos Guastavino (Santa Fe, 5 d'abril de 1912 – 29 d'octubre de 2000) fou un compositor argentí, amb un llenguatge molt influenciat pel folklore local.
Va començar els seus estudis musicals a la seva província natal, i posteriorment al conservatori nacional del seu país. Finalment, i becat, va estudiar a la Royal Academy of Music de Londres.
Al llarg de la seva vida va rebre diversos premis, destacant-se els que el van donar la ciutat de Buenos Aires i la província de Santa Fe.

## Bibliografia

* cardellicchio, Antonio. La esencia de la historia de la música, 1999.
# Casa modernista (Almàssera)

La casa modernista se situa en la plaça Major d'Almàssera a l'Horta Nord, al País Valencià.
La façana està totalment decorada amb rajoles de la fàbrica Nolla de Meliana, que formen un mosaïc amb representacions de figures femenines dansant. A la part superior existix un fris amb angelots alternant amb gerres i mascarons amb lleons. L'edifici consta de planta i pis i comprèn dos habitatges simètrics les portes de les quals estan separades per la porta de l'escala d'accés al pis. Les finestres d'este estan emmarcades per sanefes de rajola marró. Sobre les portes d'accés es troben els monogrames dels propietaris (la família Llopis): J Ll y P Ll. En les reixes, tant de les finestres com dels porticons, hi ha ornaments amb figures de guerrers.

## Referències

* ↑ Piqueras Haba, Juan. Geografia de les comarques valencianes. 3. València: Foro, 1995, p. 333. ISBN 84-8186-021-2.
* 1 2 Garín y Ortiz de Taranco, Felipe Mª. «Valencia: Almàssera: Casa modernista en la plaça Major». A: Catálogo monumental de la provincia de Valencia (en castellà). València: Caixa d'Estalvi de València, 1986, p. 543. ISBN 84-505-4653-2.
# Guacamai colldaurat

El guacamai colldaurat (Primolius auricollis) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids.

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i pantans deBolívia, nord-oest de l'Argentina, el Paraguai i sud del Brasil.

## Referències

* ↑ «Guacamai colldaurat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/12/2023(català)
# Onychocampodea

Onychocampodea és un gènere de diplurs de la família Campodeidae.

## Referències

* ↑ «Onychocampodea» (en anglès). GBIF.

## Bibliografia

* Allen, Robert T «A synopsis of the Diplura of North America: Keys to higher taxa, systematics, distributions and descriptions of new taxa (Arthropoda: Insecta)» (en anglès). Transactions of the American Entomological Society, 128(4), 2002, pàg. 403–466.
* Brusca, Richard C; Moore, Wendy; Shuster, Stephen M. Invertebrates (en anglès). Sinauer Associates, Oxford University Press, 2016. ISBN 978-1605353753.
* Capinera, John L. Encyclopedia of Entomology (en anglès). Springer, 2008. ISBN 978-1402062421.
# The Shallows (àlbum)

The Shallows és un àlbum del grup musical I Like Trains, publicat el 7 de maig de 2012 i produït per Richard Formby.
És un àlbum de concepte basat en el llibre The Shallows de Nicholas Carr.

## Referències

* ↑ «I Like Trains - 'The Shallows'». NME, 08-05-2012 [Consulta: 8 novembre 2017].
* 1 2 Catling, Simon Jay «Reviews I Like Trains THE SHALLOWS». The Quietus, 11-05-2012.
# Sagristia Vella

La Sagristia Vella a la Basílica de San Lorenzo a Florència, és una de les obres mestres de Filippo Brunelleschi i de l'arquitectura del Quattrocento.
Nascuda com sagristia de l'església avui dia es pot considerar més aviat una capella dedicada a Sant Joan Baptista, mentre que la sagristia té la seva pròpia entrada al costat oest. Va ser denominada vella després de la construcció de la Sagristia Nova de Miquel Ángel. Brunelleschi la va realitzar entre 1421 i 1428, uns anys després d'haver treballat en la sagristia de Santa Trinita, i va ser recolzada en aquesta tasca pels Mèdici, en particular per Giovanni de Bicci. Amb ella s'inicià la reforma d'època renaixentista.
Es tracta d'una petita construcció de planta quadrada amb l'altura igual a l'amplada, que forma un cub, rematat per una cúpula semiesfèrica amb llanternó, dividida amb nervis. S'obre un petit absis quadrat rematat per una petita cúpula decorada amb un fresc amb el tema de les constel·lacions.
Notable és el joc de colors, a més de l'habitual guix blanc dels nervis en pedra arenisca, també s'enriqueix amb detalls en color ocre (o or), vermell i blau:
La decoració està perfectament incorpora en l'estructura arquitectònica com per formar un tot harmoniós. Els nombres que es repeteixen en les proporcions de l'estructura són els quatre i els tres amb les seves combinacions matemàtiques, en una proporció que la tradició judeocristiana identifica amb la perfecció.
Els frescos de la volta de la cúpula en l'absis cosmològic descriuen la situació del Sol i les constel·lacions, tal com va aparèixer a Florència en la nit del 4 de juliol de 1442. Se suposa que el cel estava pintat per l'eclèctic pintor-decorador Giuliano d'Arrigo, anomenat Pesello.
Obra signada de Verrocchio és el monument funerari a Giovanni i Piero de Mèdici, els fills de Cosme el Vell, encarregat en 1472 pels fills del mateix Piero, Llorenç el Magnífic i Julià de Mèdici. També hi ha la tomba de Giovanni di Bicci de Mèdici, el pare de Cosme, sota l'altar major. Aquests monuments estan dissenyats per ser complement de l'arquitectura.
# Carlos Guerrero Santiago

Carlos Guerrero Santiago (Madrid, 8 de setembre de 1967) és un exfutbolista madrileny, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Format al planter de l'Atlètic de Madrid, milita a Segona Divisió amb l'equip B. Arriba a debutar amb el primer equip matalasser, però no a la competició de Lliga. La temporada 91/92 debuta a primera divisió amb el Reial Valladolid, tot jugant 11 partits. Durant la dècada dels 90 va militar en nombrosos equips de Segona B, tret de la temporada 94/95, en la qual retorna a la categoria d'argent amb el Getafe CF, sumant 33 partits i cinc gols.
Després de retirar-se, ha ocupat posicions de l'equip tècnic del Getafe CF, com a secretari tècnic o director del futbol base.

### Equips

* 86/91 Atlético de Madrid B
* 88/91 Atlètic de Madrid
* 91/92 Reial Valladolid
* 92/93 CP Cacereño
* 1993 Getafe CF
* 1994 Racing de Ferrol
* 94/95 Getafe CF
* 95/96 Llevant UE
* 96/98 Racing de Ferrol
* 98/99 Reial Múrcia
* 99/00 Talavera
* 00/01 Mérida
* 01/02 CD Toledo
* 02/03 San Sebastián de los Reyes
* 03/04 Atlético Pinto

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Castell de Duchcov

Duchcov (alemany: Dux) és un château situat a uns 8 km de Litvínov, al nord de Bohèmia, República Txeca. El castell hostatja un museu de mobles històrics. També hi ha una galeria de pintures de la família Waldsteins, incloent el retrat del més famós d'aquesta família, Albrecht von Wallenstein, Duc de Friedland, fet per Anthony van Dyck. Hi ha una cambra dedicada a Giacomo Casanova, que va ser un empleat de la biblioteca del castell des de 1785 a 1798, i les seves memòries Histoire de ma vie escrites el 1798.

## Història

Aquest castell va sser fundat com una fortificació al segle xiii, per part de la família Hrabišic, la qual residia el castell d'Osek. Cap a 1527, la família Lobkowicz substituí la fortificació per un palau d'estil renaixentista. Marie Polyxena de Talmberk i Lobkowicz, la filla de František Josef de Lobkowicz, el darrer membre de la família, es va casar amb Maximillian, Comte de Waldstein el 1642. El seu fill Jan Bedřich, Comte de Waldstein, va contractar Jean Baptiste Mathey, i el va portar a Duchcov amb la intenció de reedificar el palau.
Mathey va fer un gran complex barroc. Entre 1785 i 1798, Giacomo Casanova, va passar-hi els darrers 13 anys de la seva vida.
Al segle xix aquest palau va ser reedificat en estil classicista i el seu jardí en estil romàntic´. La família Waldstein va vendre la finca a l'Estat i va deixar el palau el 1921. Actualment aquest chateau és propietat de l'estat i està obert a la visita pública.

## Referències

* ↑ Ehrenberger, Tomáš (2003), The 88 Most Beautiful Castles, pg. 43, Kartografie Praha a.s., ISBN 80-7011-745-1
* ↑ Rob Humphreys, Tim Nollen (2002), Rough guide to the Czech & Slovak Republics, Rough Guides, 6thed. p. 254. ISBN 1-85828-904-1

## Enllaços externs

* A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a Duchcov Castle
* Castle of Dux, aerial photo Arxivat 2008-09-27 a Wayback Machine.
* Usti Region Official site Arxivat 2015-02-08 a Wayback Machine.
# Pa i sal

El pan i sal és considerat com una tradició eslava en la qual es duu a terme una cerimònia de salutació. Existeix una tradició similar a Lituània, el duona ir druska. A Rússia tenen com a costum que en les recepcions oficials el pa i la sal siguin oferts per part d'una dona amb els vestits oficials (com per exemple, el sarafan i el kokoshnik).
Quan s'observa aquesta tradició en un vol espacial, s'utilitzen apropiadament petits paquets de pa i sal.

## Denominacions

És conegut per les seves denominacions locals com a:
* rus: Хлеб-соль
* ucraïnès: Хліб-сіль
* búlgar: Хляб и сол
* macedoni: Леб и сол
* croat: hleb i so
* serbi: Хлеб и со
* polonès: Chleb i sól
* txec: Chléb a sůl
* eslovac: Chlieb a soľ

## Referències

* ↑ http://news.google.cat/newspapers?nid=894&dat=19950317&id=gyYOAAAAIBAJ&sjid=mn0DAAAAIBAJ&pg=6611,2108414
* ↑ http://suzymchale.com/kosmonavtka/ceremonies.html Arxivat 2007-02-10 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Cultura de Lituània
# Templeton

«Templeton» té aquests significats:
* Templeton (Califòrnia), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia.
* Templeton (Massachusetts), població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts.
# Tamara Nóvikova

Tamara Grigórievna Nóvikova (Noginsk, óblast de Moscou, 6 de juny de 1932) va ser una ciclista soviètica. Va aconseguir una medalla de plata al primer Campionat del món en ruta femení.
El 1955 va establir el rècord de l'hora en 38,473 km. Aquesta marca va durar dos anys, fins que va ser batuda per la francesa Renée Vissac.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a velorider.ru
# Sagristà

Un sagristà, també conegut a l'Alguer com a monesillo, és la persona (laica o religiosa) que ajuda el sacerdot en les tasques de cura i neteja de l'església, de la sagristia i dels objectes sagrats que contenen. És a més l'encarregat de preparar tot el necessari per a la celebració de la missa.

## Història

En l'antiguitat moltes de les funcions del sagristà van ser realitzades pels ostiarii, posteriorment pels mansionarii i els tresorers. Els Decrets de Gregori IX parlen del sagristà com si tingués una oficina adjunta a l'honorable, i afirmen que el seu deure era el de cuidar els gots, ornaments i llums sagrats. Avui dia el sagristà pot ser triat o designat directament.

## Referències

* ↑ Sanna i Useri, 1988, p. 742.
* ↑ lib. I, tit. xxvi, "De officio sacristæ"

## Bibliografia

* Sanna i Useri, Josep. Diccionari català de l'Alguer. L'Alguer/Barcelona: Fundació del II Congrés de la Llengua Catalana i Editorial Regina, 1988. ISBN 84-7129-391-9.
# Castell d'Artstetten

El Castell d'Artstetten fou una de les més significatives residències d'estiu de la família imperial d'Àustria i posteriorment fou utilitzada com a residència per diversos membres de la família dels Habsburg.
Localitzat a la regió austríaca de Wachau, a l'actual land de la Baixa Àustria, el Castell entrà a formar part del patrimoni de la família imperial l'any 1835 quan l'arxiduc Francesc Carles d'Àustria el comprà. Posteriorment, l'arxiduc el regalà al seu tercer fill, l'arxiduc Carles Lluís d'Àustria.
L'arxiduc Carles Lluís d'Àustria el transformà amb la seva residència principal on passava tant l'hivern com l'estiu. Carles Lluís introduí importants novetats al Castell com un bany complet o una cuina d'avantguarda del segle xix.
L'any 1889, l'arxiduc Carles Lluís d'Àustria decidí traspassar la propietat del castell al seu fill primogènit, l'arxiduc Francesc Ferran d'Àustria que en aquell mateix any esdevingué presumiblement hereu a la Corona austrohongaresa després de la mort de l'arxiduc Rodolf d'Àustria.
L'arxiduc Francesc Ferran d'Àustria remodelà completament al castell i decidí construir-hi una cripta funerària després que, a conseqüència del seu matrimoni morganàtic amb la duquessa Sofia Chotek von Chotkowa, se li impedís ser enterrat a la Cripta dels Caputxins de Viena, lloc ancestral on són enterrats tots els Habsburg.
Amb l'assassinat de l'arxiduc Francesc Ferran a Sarajevo l'any 1914 el castell passà a ser propietat del seu fill primogènit, el duc Maximilià de Hohenberg. L'any 1938 foren detinguts pels nacionalsocialistes al Castell, el duc Maximilià de Hohenberg i el príncep Ernest de Hohenberg opositors del règim nacionalsocialista. Maximilià i Eugeni foren traslladats al camp de concentració de Dachau, essent els primers austríacs a arribar-hi.
El Castell d'Artstetten i tota la propietat al seu voltant fou confiscada pel règim nacionalsocialista i no fou fins a l'any 1949 que la República d'Àustria decidí retorna als Hohenberg el castell.
El duc Maximilià de Hohenberg traspassà el castell al seu fill primogènit, el príncep Francesc Ferran de Hohenberg i aquest a la seva esposa, la princesa Elisabet de Luxemburg que el cedí en vida a la seva filla, la duquessa Anna de Hohenberg que l'any 1982 ignaugurà un museu dedicat a la memòria dels seus besavis, l'arxiduc Francesc Ferran d'Àustria i la duquessa Sofia Chotek von Chotkowa.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del castell Arxivat 2010-03-25 a Wayback Machine. (anglès)
# Guacamai de Spix

El guacamai de Spix (Cyanopsitta spixii) és l'únic membre del gènere Cyanopsitta. Es creu que s'ha extingit en estat salvatge, però existeixen diversos programes de cria. El seu hàbit natural, molt restringit a causa de la seva dependència de l'arbre Tabebuia caraiba en què niava, era el Brasil.

## Descripció física

El seu plomatge inclou diversos matisos blavosos, sent el cap, les ales i la cua més pàl·lids que la resta del cos. La part inferior de les ales i la coa són de color negre. Té una “màsquera” nua de pell facial de color gris, a vegades blanca. El bec és completamente negre, excepte en els jóvens, que tenen una franja blanca al centre.

## Referències

* ↑ Article sobre el naixement d'un guacamai d'Spix (castellà)
# Pa oli boix

El pa oli boix és un entrant fet a base de pa, oli d'oliva, nyora i sal grossa. És un plat típic de la població de Mutxamel, a l'Alacantí.
La seua preparació és ràpida i senzilla. S'unten llesques de pa (es recomana pa de forn) amb oli d'oliva i se li afig nyora torrada picada en morter, i sal grossa.
És un plat que sol emprar-se com acompanyant. També es pot combinar amb allioli o amb un altre plat típic de l'Alacantí, la pericana.

## Referències

* ↑ http://www.mutxamel.org/pagina.asp?idioma=VA&tipo=menu&submenu=78&menu=7 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ «Gastronomia tot l'any. Mutxamel». Arxivat de l'original el 2016-01-25. [Consulta: 1r febrer 2013].
# Templet (Svalbard)

Templet és una muntanya del nord de Sassenfjorden, al costat sud de Bünsow Land a Spitsbergen, Svalbard. La seva alçada és de 766 metres. El nom Templet prové de la seva semblança a una catedral gòtica en ruïnes, consistint en capes horitzontals erosionades de shales, silicats i calcàries.
La muntanya pertany al Parc Nacional Sassen – Bünsow Land, i té la consideració d'atracció turística.

## Referències

* ↑ «Templet». Norwegian Polar Institute. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 16 abril 2016].
* ↑ «Templet». A: Store norske leksikon (en norwegian). Oslo: Kunnskapsforlaget [Consulta: 19 novembre 2011].
# Sagron Mis

Sagron Mis és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 212 habitants. Limita amb els municipis de Cesiomaggiore (BL), Gosaldo (BL), Tonadico i Transacqua.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Valentino Guadagnini | Llista cívica |
# Carlos Guevara

Carlos Guevara (3 d'abril de 1930) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1950.

## Referències

* ↑ 1950 FIFA World Cup Brazil Arxivat 25-10-2011 a Wayback Machine.
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
* ↑ Carlos Guevara Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Castell d'Aspelt

El Castell d'Aspelt (en luxemburguès: Schlass Uespelt; en francès: Château d'Aspelt) situat a Aspelt al sud de Luxemburg, és un castell d'arquitectura barroca construït el 1590, sobre el lloc que ocupava un castell medieval del segle xi. Es troba en procés de renovació.

## Història

Els orígens del Castell d'Aspelt semblen originar-se abans de 1100, quan un castell amb fossat va ser construït a l'indret, possiblement sobre ruïnes romanes. La primera referència escrita sobre el castell es troben a les cróniques d'Echternach de Theoderich von Wied de l'any 1132. Les bases rodones de les torres gòtiques pertanyen probablement al segle xiv, mentre que l'edifici actual es va acabar el 1590 amb següents transformacions portades a terme per les famílies propietaries de Ruelle, Kempt i Burthé. El 1777, els Martinys van ampliar el palau i van instal·lar noves finestres barroques a les torres. L'any 1957, es va restaurar la planta baixa de la torre sud-oest.

## Vegeu també

* Llista de castells de Luxemburg

## Referències

* ↑ «Das Schloss vor dem Verfall retten» (en alemany), 24-11-2010. [Consulta: 19 agost 2015].
* ↑ «Schlossgeschichte» (en alemany). Amis du château d'Aspelt. [Consulta: 19 agost 2015].
# Guacamai caragroc

El guacamai caragroc (Orthopsittaca manilata) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids, i única espècie del gènere Orthopsittaca (Ridgway, 1912). Habita boscos, sabanes, pantans, palmerars i ciutats d'Amèrica del Sud, des de Colòmbia, Veneçuela i Guaiana, cap al sud, per l'est dels Andes fins a l'est de l'Equador, del Perú i de Bolívia i el centre del Brasil.