OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Henri Moline

Henry Moline (Nimes, 8 d'octubre de 1934 - Banhòus (Gard), 7 de juliol de 2003) va ser un director i un enginyer de so occità.

## Biografia

Després d'estudiar matemàtiques superiors a Nimes, Henri Moline va fer cursos a l'Escola Nacional de Fotografia i Cinematografia (secció de so, promoció 1958). Es va convertir en un tècnic reconegut en aquest càrrec a França i va col·laborar especialment amb William Klein, Michel Deville i Maurice Pialat. Va participar en el naixement del cinema africà posterior a la independència, filmant diverses vegades amb Ousmane Sembène i Med Hondo. També treballa a la televisió en nombroses sèries com a enginyer de so.
Fou creador de l'associació Cinema occitan, va realitzar diversos curtmetratges entre 1970 i 1990.
La seva pel·lícula L'aubre vielh, amb Marcela Delpastre i Jan dau Melhau, produïda i editada per Jean Fléchet, va obtenir el 1979 el César al millor curtmetratge documental.

## Filmografia
### Enginyer de so

* 1966 : L'Âge heureux de Philippe Agostini
* 1968 : L'Enfance nue de Maurice Pialat
* 1969 : Muhammad Ali, the Greatest de William Klein
* 1970 : Nous n'irons plus au bois de Georges Dumoulin
* 1970 : Le Soldat Laforêt de Guy Cavagnac
* 1972 : L'Étrangleur de Paul Vecchiali
* 1972 : La Nuit bulgare de Michel Mitrani
* 1977 : Le Couple témoin de William Klein
* 1977 : Marche pas sur mes lacets de Max Pécas
* 1980 : L'Orsalhèr de Jean Fléchet
* 1980 : Le Voyage en douce de Michel Deville

### Director

* 1970 : Luberon, mars 70
* 1971 : Tocant l’auripa
* 1972 : Complexes
* 1974 : Jòrgi Reboul, a trets, un jorn que bufava lo mistral, diffusé sur le réseau national de France 3 le Plantilla:Date-.
* 1974 : Déclaration de candidature à la présidence de la république de Robert Lafont (non monté resté en archives)
* 1975 : Nous sommes en vacances
* 1978 : L'Arbre vieux
* 1980 : François Marty, cardinal
* 1986 : Tadjoura la blanche
* 1987 : Léon Cordes
* 1989 : Point d’interrogation
* 1990 : Communiquer quand même

## Notes i referències

* acte de décès n° 188/2003
* ↑ Article de Francis Fourcou sur le site des anciens élèves de Vaugirard - Louis Lumière (17 juillet 2003) Arxivat 2008-11-17 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* «Moline». A: Dictionnaire du cinéma dans le Gard. Montpellier: Les Presses du Languedoc, 1999, p. 185-186. BD. ISBN 2-85998-215-9. .
# Komsomolets

Komsomolets - Комсомолец (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, a la península de Ieisk, a 14 km al sud de Ieisk i a 179 km al nord-oest de Krasnodar, la capital.
Pertanyen a aquest municipi el khútor de Novàtor i el possiólok de Simonovka.
# Lugove (Nijniohirski)

Lugove (en (ucraïnès): Лугове, rus: Луговое, Lugovoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 102 habitants. Pertany al districte de Nijniohirski.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 30 maig 2017].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 30 maig 2017].
# Royal Academy of Music (companyia)

* Per a altres significats, vegeu «Royal Academy of Music».
La Royal Academy of Music (Reial Acadèmia de Música) va ser una companyia fundada el febrer de 1719, durant l'estada de Georg Friedrich Händel a Cannons. Va ser promoguda per un grup d'aristòcrates per tal d'assegurar-se una oferta constant d'òperes barroques o òperes sèries. No està connectada amb la del Conservatori de Londres del mateix nom (Royal Academy of Music), la qual va ser fundada el 1822.
Aquesta societat va encarregar un gran nombre d'òperes noves a tres dels compositors principals a Europa: Händel, Attilio Ariosti i Giovanni Bononcini. La Royal Academy va prendre la forma legal d'una societat per accions sota lletres paleses emeses per Jordi I de Gran Bretanya per a un termini de 21 anys amb un governador, un governador substitut i almenys quinze directors. Va existir una primera Royal Academy que va durar nou temporades del total de vint-i-una; tant la New o Second Academy com l'Opera of the Nobility sembla que van operar sota una Carta Real fins a l'expiració del termini original.
Handel va ser nomenat mestre de capella responsable no només per contractar solistes sinó també per adaptar òperes de l'estranger i per proporcionar possibles llibrets per al seu ús propi, generalment provinents d'Itàlia.
Inicialment, el llibretista Paolo Antonio Rolli era el secretari italià de la Acadèmia; va ser reemplaçat per Nicola Francesco Haym al cap d'uns anys.

## Referències

* ↑ Dean, W. & J.M. Knapp (1995) Handel's operas 1704–1726, p. 298.
* ↑ «Handel Reference Database 1719». Ichriss.ccarh.org. [Consulta: 2 febrer 2013].
* ↑ Dean, W. (2006) "Handel's Operas, 1726–1741", pp. 125, 274, 399.
* ↑ «Essays on Handel and Italian opera by Reinhard Strohm». Books.google.nl. [Consulta: 2 febrer 2013].
* ↑ «The life of Handel by Victor Schoelcher». Books.google.com. [Consulta: 2 febrer 2013].

## Bibliografia

* Dean, W. & J.M. Knapp (1995) Handel's operas 1704–1726. Revised Edition. Oxford: Clarendon Press. ISBN 0-19-816441-6
* Dean, W. (2006) “Handel's Operas, 1726–1741”, (The Boydell Press). Woodbridge. ISBN 1-84383-268-2
* Dean, W. (1993) "Handel's Sosarme, a Puzzle Opera". In: Essays on Opera. Oxford University Press. Oxford. ISBN 0-19-816384-3.
* Deutsch, O.E. (1955), Handel: A Documentary Biography. W.W. Norton & Company Inc Publishers. New York. Reprint 1974, Da Capo Press. ISBN 0-306-70624-5
* Bukofzer, M.F. (1948) Music in the Baroque Era. From Monteverdi to Bach. J.M. Dent & Sons Ltd. London, Toronto, Melbourne. Reprint 1983. ISBN 0-460-03431-6.
* Handel, A Celebration of his life and times, 1685–1759. Edited by Jacob Simon. Published by the National Portrait Gallery, London. ISBN 0-904017-68-0
# Montsempron e Libós

Montsempron e Libós (en francès Monsempron-Libos) és un municipi occità d'Agenès, del departament d'Òlt i Garona, a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 2.145 | 2.654 | 3.018 | 2.697 | 2.423 | 2.135 | 2.077 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1945-1980 | Kléber Thoueilles | PS |
| 1980-2008 | Guy Gérard | PS |
| 2008- | Jean-Jacques Brouillet | |

## Agermanaments

* Almoradí
* Burghausen

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2012-01-27 a Wayback Machine. no proposa cap nom. Aquesta forma (separats amb un guió) ha estat adoptada per l'Atlas Universal Català, publicat per Gran Enciclopèdia Catalana (edició de 1987).
# MDB

MDB té els següents significats:
* Josep Badia (MDB), religiós català que escrigué amb el pseudònim de MDB
* Moviment Democràtic Brasiler, partit polític històric del Brasil
* Modular debugger, depurador del sistema operatiu Solaris
* Message Driven Bean, objecte que gestiona missatges com a Enterprise JavaBean de Java EE
* .mdb també és l'extensió dels fitxers creats amb Microsoft Access
# Ytre Sula

Ytre Sula és una illa del municipi de Solund al comtat de Vestland, Noruega.L'illa es troba al Sognesjøen, la part més externa del Sognefjord. Té una superfície de 34,7 km². Les illes de Rånøyna i Steinsundøyna es troben a l'est. No té connexió per carretera amb el continent. El 2001 hi vivien 240 persones. La pesca i la piscicultura són les principals activitats econòmiques de l'illa.

## Referències

* ↑ Store norske leksikon. «Ytre Sula» (en noruec). [Consulta: 16 desembre 2013].
# Remordiment

El remordiment és el sentiment de culpa que hom experimenta pel dany, patiment o dolor que ha causat, o no evitat, a altres persones o per haver realitzat actes contraris al seu codi moral. Aquest sentiment neix de la consciència, que es forma a través dels judicis dels altres sobre els actes i de la imitació dels preceptes del propi grup cultural. El psicòpata es caracteritza justament per aquesta manca de dolor, per això pot ferir les altres persones sense veure-se’n afectat. El grau de la presència social dels remordiments ajuda a distingir entre cultures de la vergonya i cultures de la culpa.

## Referències

* ↑ «Remordiment». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Sulayman ibn Alí ibn Abd-Al·lah

Sulayman ibn Alí ibn Abd-Al·lah (? - 759) fou un príncep abbàssida, oncle dels primers califes as-Saffah i al-Mansur.
El 750/751 fou nomenat per as-Saffah com a governador de Bàssora (govern que incloïa l'Aràbia Oriental i el Khuzestan). Va conservar aquest càrrec fins al 756, quan fou destituït. Juntament amb els seus fills Muhàmmad i Jàfar va realitzar grans reformes a la ciutat, però com era norma es va enriquir en el seu govern. Durant anys va donar asil al rebel Abd-Al·lah ibn Alí, que finalment es va entregar a al-Mansur a canvi de la promesa de rebre l'aman (perdó), cosa que el califa no va complir, ja que finalment el va matar (un cop ja mort Sulayman). La posició d'aquest com a oncle patern del califa era ambigua i el seu nebot li devia un respecte familiar, tot i que el califa n'era políticament i religiosament superior.
Harun ar-Raixid va acabar confiscant les riqueses del seu fill Muhàmmad, que vivia a Bàssora, valorades en 60 milions de dírhams.

## Bibliografia

* J. Lassner, The shoping of Abbasid rule, Princeton, 1980.
* H. Kennedy, The early Abbasid caliphate, a political history, Londres 1981.
# Horné Orešany

Horné Orešany és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1296.
# LV-5131

La LV-5131 és una carretera antigament anomenada veïnal, actualment gestionada per la Diputació de Lleida. La L correspon a la demarcació provincial de Lleida, i la V a la seva antiga consideració de veïnal.
És una carretera del Pallars Sobirà, de la xarxa local de Catalunya, de 6,55 quilòmetres de llargària, que té l'origen a la carretera C-13/N-260 en el terme de Sort, al Pont de l'Hostal Nou, prop del Santuari de la Mare de Déu del Soler, i el destí final en un punt sense cap nucli de població, en el Bosc de Saverneda, prop de la Font del Serni, a 1.016,2 m. alt. En aquest punt enllaça amb la pista rural anomenada Carretera de Puiforniu, que mena al poble d'aquest nom, i amb la que mena al poble de Tornafort, del terme municipal de Soriguera, sempre al Pallars Sobirà. Del quilòmetre 4,8 d'aquesta carretera surt també la pista de Malmercat, també del terme de Soriguera.
En els seus 6,55 quilòmetres de recorregut puja 344,7 metres.
Trepitja dos termes municipals: Sort (antic terme d'Enviny, molt breument, i Soriguera, on passa pel nucli de l'Hostal Nou, o Saverneda, abans de completar el primer quilòmetre del seu recorregut.

## Enllaços externs

* La LV-5131 en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Kologriv

Kologriv (en rus Кологрив) és una ciutat de l'óblast de Kostromà (Rússia). Es troba a la riba esquerra del riu Unja (afluent del Volga), a 232 km al nord-est de Kostromà. El 2010 tenia 3.419 habitants.

## Història

La regió fou habitada per tribus ugrofineses, tal com ho mostren els nombrosos topònims com Unja, Pejenga, Ujuga, Markhanga... Les tribus eslaves varen arribar-hi entre els segles xi i xii, i totes dues tribus van conviure-hi. Kologriv es menciona per primer cop en una crònica de començaments del segle XVI com un lloc fortificat per defensar-se dels tàtars, a partir d'aleshores el poble desapareix. El 1727 Ivan Rogozin funda un nou poble anomenat Kittxino, que va prendre el nom de Kologriv el 1778, any en què va rebre l'estatus de ciutat. De mica en mica el poble va ser un centre de comerç per a les poblacions properes.

## Geografia
### Clima

Paràmetres climàtics mitjans de Kologriv :
| Mes | Gen. | Feb. | Mar. | Abr. | Mai. | Jun. | Jul. | Ago. | Set. | Oct. | Nov. | Des. | Anual |
| Temperatura màxima registrada °C (°F) | 3,3 (37,9) | 6,8 (44,2) | 16,6 (61,9) | 27,5 (81,5) | 31,6 (88,9) | 35,0 (95) | 35,6 (96,1) | 36,3 (97,3) | 29,6 (85,3) | 23,1 (73,6) | 11,7 (53,1) | 7,5 (45,5) | 36,3 (97,3) |
| Temperatura mínima registrada °C (°F) | −46,3 (−51,3) | −38,5 (−37,3) | −36,4 (−33,5) | −23,0 (−9,4) | −7,6 (18,3) | −1,7 (28,9) | 1,3 (34,3) | −3,5 (25,7) | −10,1 (13,8) | −20,6 (−5,1) | −36,0 (−32,8) | −39,4 (−38,9) | −46,3 (−51,3) |
| Temperatura diària màxima °C (°F) | −8,2 (17,2) | −6,0 (21,2) | 0,8 (33,4) | 9,3 (48,7) | 17,3 (63,1) | 21,6 (70,9) | 24,1 (75,4) | 20,6 (69,1) | 14,1 (57,4) | 6,2 (43,2) | −1,9 (28,6) | −6,1 (21) | 7,7 (45,9) |
| Temperatura diària mínima °C (°F) | −15,2 (4,6) | −14,2 (6,4) | −8,9 (16) | −1,5 (29,3) | 4,2 (39,6) | 9,3 (48,7) | 11,8 (53,2) | 9,5 (49,1) | 5,2 (41,4) | 0,2 (32,4) | −6,7 (19,9) | −12,0 (10,4) | −1,5 (29,3) |
| Precipitació total mm (polzades) | 39,8 (1,6) | 29,6 (1,2) | 29,5 (1,2) | 31,9 (1,3) | 44,5 (1,8) | 76,7 (3) | 69,4 (2,7) | 68,5 (2,7) | 52,9 (2,1) | 55,6 (2,2) | 43,3 (1,7) | 45,7 (1,8) | 587,4 (23,1) |
| Font: Погода Кологрив ||||||||||||||
# Koriajma

Koriajma - Коряжма (rus) - és una ciutat de l'óblast d'Arkhànguelsk,a Rússia. Està situada a la riba dreta del riu Vítxegda, 30 quilòmetres a l'est de Kotlas.

## Història

El 1535 es va fundar el monestir Koryazhemsky Nikolaevsky a la desembocadura de la Bolshaya Koryazhemka (d'aquí el nom). Després de la Revolució d'Octubre de 1917, el monestir va ser abolit i els territoris que abans pertanyien al monestir es van destinar a l'agricultura. L'any 1953 es va iniciar la construcció d'un gran molí paperer i l'any 1954 es van construir les primeres cases de maó. El 1957, l'assentament al voltant de la fàbrica paperera va ser designat oficialment com l'assentament de tipus urbà de Koryazhma. La fàbrica de paper va començar a funcionar el 1961. El 1975, la població de Koryazhma era de 42 milers. El 15 d'agost de 1985, Koryazhma va obtenir els drets de la ciutat i es va convertir en la ciutat d'importància oblast.

## Galeria d'imatges

* Església
* Vista de Koriajma
* Font

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada» (en russian). Коряжма. Официальный сайт администрации города. Arxivat de l'original el 25 de març 2012. [Consulta: 7 juny 2011].
# Kori Seehafer

Kori Seehafer o Kori Kelley (nom de soltera) (Eau Claire, Wisconsin, 30 d'abril de 1975) va ser una ciclista nord-americana. professional del 2000 al 2008.

## Palmarès

* 2005
** Vencedora d'una etapa al Tour de Toona
* 2006
** Vencedora d'una etapa al Joe Martin Stage Race
* 2007
** 1a a la Valley of the Sun Stage Race
** Vencedora d'una etapa a la Ruta de França
** Vencedora d'una etapa al Tour de Toona
* 2008
** 1a al Tour de Prince Edward Island i vencedora d'una etapa
** 1a a l'Open de Suède Vårgårda

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Koniakary

Koniakary (Koniakari o Kouniakary) és una ciutat i un municipi del Mali, situada a 65 km a l'est de Kayes. Està situada al cercle de Kayes en la primera regió (regió de Kayes). El 2009 el municipi (comuna) tenia 8.135 habitants.
El 1855, al-Hadjdj Umar Tall va construir una tata o fortalesa defensiva d'una altura de 6 metres i llarga de 115 metres per 107 metres d'ample, amb vuit torres i construïda en pedra plana extreta d'una pedrera distant 2,5 km. El 14 de novembre de 2011, el Consell dels ministres ha adoptat un projecte de decret relatiu a la classificació en el patrimoni cultural nacional de la Tata de Koniakari.
El 1890, després de la conquesta francesa de Ségou, es van produir atacs a posicions franceses o dels seus aliats; Archinard va decidir respondre amb energia, va reprendre l'ofensiva i va marxar contra Koniakary (14 de juny), que fou ocupada el 16 de juny, després que els defensors es van retirar sense combatre; allí va crear una posició militar; els tuculors, desconcertats, es van retirar cap a Kaarta. La tata de Koniakary estava sencera i algunes obres franceses el va posar a cobert de tot atac; fou armat amb dos canons i posat sota el comandament del tinent Valentin amb un sotstinent i un metge militar; la guarnició la formaven un sergent europeu i quaranta tiradors indígenes amb 400 cartutxos cadascun. Yamadou, rei del Khasso, a qui havia pertangut el lloc i al qual se li va retornar, i muntava guàrdia amb 400 guerrers.

## Notes i referències

* ↑ Gouvernement. «Conseil des Ministres du 23 Novembre 2011». Journaldumali.com. Arxivat de l'original el 8 de març 2012. [Consulta: 29 d’abril 2016].
# Koningsdag

El Koningsdag (dia del rei) és una festivitat nacional dels Països Baixos que se celebra el dia 27 d'abril. Correspon a l'aniversari del rei Guillem Alexandre. Fins al 2013, el dia nacional es deia Koninginnedag (dia de la reina) i se celebrava el dia 30 d'abril. La reina Beatriu havia decidit no canviar aquest dia per fer honor a la seva mare, la reina Juliana I, que va regnar als Països Baixos de 1948 a 1980. El dia fa part del patrimoni cultural immaterial del país.
És una festa popular que mobilitza molts habitants i turistes. Cada any al Koningsdag la família reial visita un municipi principal on celebren amb la població. Si solen fer concerts, una desfilada festiua i popular o altres activitats en les quals participen el món associatiu local. En aquest dia és de costum portar vestiments i accessoris de color taronja, que ha esdevingut el color nacional, com que la casa reial es diu en neerlandès Oranje-Nassau, i que la paraula oranje significa també color taronja. A Amsterdam es fa una desfilada inoficial als canals. Aquest dia és tradició que tothom pot muntar el seu propi mercat i vendre el que vulgui (tret de menjar i beure) sense que calgui demanar cap permís ni sol·licitar cap autorització.

## Referències

* 1 2 3 «Els Països Baixos es vesteixen de color taronja per celebrar el ‘Koningsdag’». Festes d'arreu. Museu Etnològic i de Cultures del Món, s.d. [Consulta: 22 agost 2018].
* ↑ «Herplaatsing van het Besluit van 30 januari 2013, nr. 13.000173, houdende vaststelling en aanduiding van de zevenentwintigste april als Koningsdag» (en neerlandès). Staatscourant, 4075, 19-02-2013.
* ↑ «Koningsdag nu al erfgoed» (en neerlandès). NOS-Nieuws, 29-09-2013.
* ↑ «Koningsdag» (en neerlandès). Ministerie van Algemene Zaken. [Consulta: 22 agost 2018].
# Said

«Said» té aquests significats:
Geografia:
* Said (o Said Misr) és el nom donat pels mamelucs i sota l'Imperi Otomà a l'Alt Egipte
* Saïd (personatge literari), protagonista de l'obra Mar i cel d'Àngel Guimerà.
* Port Saïd, ciutat d'Egipte
* Governació de Port Saïd, governació d'Egipte
Biografia:
* Edward Said o Edward Saïd, crític literari i nacionalista palestí
* Mulay Said, sultà rebel alauita (Marroc)
* Al-Bu Said (Al Busaid), dinastia d'Oman
* Nuri al-Said o Nuri Pasha al-Said, polític iraquià durant el mandat britànic i el regne de l'Iraq
* Bob Said, pilot de curses automobilístiques estatunidenc
* Abdelmadjid Sidi Said, líder del sindicat algerià UGTA
Viccionari
# Morlaye Soumah

Morlaye Soumah (Conakry, 4 de novembre de 1971) és un exfutbolista guineà de la dècada de 1990.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Guinea. Pel que fa a clubs, destacà a SC Bastia.

## Referències

* ↑ Perfil a ligue1.com
* ↑ Morlaye Soumah a National-Football-Teams.com (anglès)
# MDC (grup musical)

MDC (sigles de Millions of Dead Cops) és un grup de punk rock estatunidenc format el 1979 a Austin, després establert a San Francisco i finalment a Portland. Forma part de la primera fornada de grups que van definir el so i l'estil del hardcore punk, inicialment amb el nom de The Stains, i amb una important influència dins de la subcultura punk. Les seves lletres expressen opinions polítiques d'extrema esquerra.
MDC va publicar el seu material discogràfic per mitjà del segell independent Alternative Tentacles de Jello Biafra, l'excantant de Dead Kennedys. A la dècada del 1990, el vocalista Dave Dictor va escriure editorials per al fanzín de distribució internacional Maximum Rocknroll. MDC es va dissoldre el 1995 però va tornar als escenaris l'any 2000 amb una formació renovada.

## Discografia
### Senzills/EP

* The Stains - «John Wayne was a Nazi» 7", R Radical Records, 1980
* Millions of Dead Cops - «John Wayne was a Nazi» 7", R Radical Records, 1981
* Multi-Death Corporations - Multi-Death Corporations EP, Crass Records, 1983
* Millions of Dead Children - Chicken Squawk EP, R Radical Records, 1984

### Àlbums

* Millions of Dead Cops (1982)
* Smoke Signals (1986)
* This Blood's for You (1987)
* Metal Devil Cokes (1989)
* Hey Cop!!! If I Had A Face Like Yours... (1991)
* Shades of Brown (1993)
* Magnus Dominus Corpus (2004)
* Mein Trumpf (2017)
* Millions of Dead Cowboys (2020)

### Compartits

* Millions of Dead Cops / Capitalist Casualties Liberty Gone EP 7", Slap a Ham, 1994
* Millions of Dead Cops / Pig Champion Split 7", Honest Don's, 1997
* MDC / Poison Idea, 2004
* Millions of Dead Cops / John The Baker, Tank Crimes, 2006
* Millions of Dead Cops / Potbelly, PB/Crash Assailant, 2008
* Millions of Dead Cops / Riot Cop, Malarie, 2008
* Millions of Dead Cops / The Restarts, No Label Records, 2009
* Millions of Dead Cops / Carburetor Dung / The Bollocks - "MABUKKUASA", S.B.S/Jerk Off Records, 2011
* Millions of Dead Cops / Attentat Sonore, Guerilla Vinyl / Campary / Fillferro / Tupatutupa Records, October 2011
* MDC (Acoustic) / Naked Aggression / Raw Power / Som Hi Noise - "No More Borders", Jailhouse/Sixty Nine Apples Records, 2012

### Àlbums en directe

* Elvis In The Rheinland: Live In Berlin, R Radical Records, 1989
* Live In Maribor, 1990
* Live At CBGB's 1983, Beer City Records, 2015

## Referències

* ↑ Ibarra, Craig. A Wailing of a Town: An Oral History of Early San Pedro Punk and More. END FWY, 2015, p. 224. ISBN 978-0-9860971-0-2.
* ↑ «Listen to 'Mein Trumpf,' the First Album from Punk Legends MDC in 13 Years». Vice.com, November 27, 2017. [Consulta: April 4, 2020].
* ↑ «MDC». [Consulta: 28 gener 2023].
* ↑ «MDC» (en anglès). [Consulta: 28 gener 2023].
# Vickrama Cinkaiariyan

Vickrama Cinkaiariyan (tàmil விக்கிரம சிங்கையாரியன்) fou el tercer rei de la dinastia Aryacakravarti del regne de Jaffna, successor del seu pare Kulotunga Cinkaiariyan.
L'autor del llibre “Ancient Jaffna”, C. Rasanayagam, situa el seu govern entre 1279 i 1302 (23 anys) però altres cronologies el situen entre 1292 i 1302 (10 anys). El Yalpana Vaipava Malai diu que durant el seu govern el regne estava en desordre. Disturbis es van produir entre singalesos i tàmils. Vickrama Cinkaiariyan va dictar 17 sentències de mort per 17 singalesos i en va empresonar molts altres després de l'assassinat de dos tàmils.
Mayilvagana Pulavar, l'autor del Yalpana Vaipava Malai, va descriure l'esdeveniment:
| « | Un gran enfrontament va tenir lloc entre els singalesos que eren budistes i els tàmils, sobre matèries relacionades amb la religió. En un enfrontament entre les faccions dos tàmils foren assassinats i alguns ferits. El rei va fer una investigació i va fer executar a Pugnchi-Banda, el líder de la comunirar singalesa, amb 17 dels seus seguidors i va castigar a la resta dels implicats amb empresonament. Molts singalesos van fugir del país i els que hi van restar van desenvolupar un intens odi contra el rei per la seva parcialitat a favor dels tàmils i aquest va passar la resta de la seva vida entre complots i revoltes. El rei va morir en mig de l'ansietat... | » |
El seu successor fou el seu fill Varodaya Cinkaiariyan.

## Notes

* ↑ யாழ்ப்பாண வைபவமாலை
* ↑ C. Brito The Yalpana-Vaipava-Malai or the history of the kingdom of Jaffna. AES reprint. Nova Delhi: Asian Educational Services, 1999. p19. ISBN 81-206-1362-7

## Referències

* Yalpana Vaipava Malai Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.