OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Flauta travessera irlandesa

La flauta travessera irlandesa és com s'anomena popularment a la flauta travessera de fusta emprada a la música tradicional irlandesa. Aquesta flauta travessera de sistema simple té una escala diatònica que s'obté en destapar successivament els orificis, i sovint també són cromàtiques quan tenen claus de metall afegides. Hi ha músics que consideren que el terme "flauta travessera irlandesa" és erroni, ja que la flauta travessera de sistema simple de fusta es fa servir en una àmplia varietat de música tradicional, notablement a la música bretona.
Originàriament les flautes travesseres irlandeses eren flautes travesseres antigues de sistema simple que van quedar arraconades en l'arribada de la moderna flauta travessera de sistema de Böhm a finals del segle xix. Aquestes flautes "obsoletes" eren adquirides pels músics tradicionals irlandesos a baix preu. Avui en dia molts de constructors fan flautes travesseres irlandeses expressament per a la música tradicional irlandesa. Ara ja no estan fetes només de fusta, sinó també de Delrin, PVC i fins i tot de metall; però la fusta encara és amb diferència el material més popular, i aquestes flautes travesseres irlandeses modernes poden variar en el nombre de claus, o no tenir-ne cap. Alguns dels constructors més coneguts en són Michael Grinter, Marcus Hernon, Patrick Olwell, Sam Murray, i Hammy Hamilton. Terry McGee, un constructor australià de flauta travessera irlandesa, té un portal web (enllaçat a baix) amb una gran quantitat d'informació sobre la història de la construcció de flautes travesseres i la tècnica interpretativa.
Degut al fet que es construeixen amb fusta, a la seva embocadura característica i digitació directa (sense claus), les flautes travesseres de sistema simple tenen un so clarament diferent a la flauta travessera de Böhm. En comparació als 'típics' flautistes clàssics, la majoria de flautistes irlandesos tendeixen a cercar un so més brillant i agut.
Històricament, existien dos estils principals de flauta travessera irlandesa, el Pratten i el Rudall & Rose. El pratten té unes dimensions més amples de diàmentre i un so més fort, mentre que el Rudall & Rose té un to més fosc, pur i és lleugerament més prim que l'estil Pratten. Moltes d'aquestes flautes originals tenien un peu que permetia tocar el Do sostingut i el Do natural fent servir claus. Alguns constructors moderns renuncïen a afegir-hi aquestes claus, però mantenen el peu llarg amb dos forats en els quals hi hauria hagut dues claus, ja que es pensa que emula millor el to original que tenien al segle xix.

## Enllaços externs

* A Guide to the Irish Flute
* Traditional Irish Flutes Arxivat 2009-04-18 a Wayback Machine.
# Font de Caldat

La Font de Caldat és una font del terme municipal de Granera, a la comarca del Moianès.
Està situada a 657 metres d'altitud, a la vall del torrent de Caldat, en el sector nord-oest del terme. És a prop i al nord de les Roques de Caldat, a migdia del sector més oriental de la Carena de Caldat, a llevant de les Vinyes.

## Enllaços externs

* La Font de Caldat en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Fernando Morena

Fernando Morena (Montevideo, 2 de febrer de 1952) fou un futbolista uruguaià de la dècada de 1970.
Fou 53 cops internacional amb la selecció de l'Uruguai.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de River Plate de Montevideo, Peñarol Rayo Vallecano, València CF. Acabà la seva carrera a Flamengo i Boca Juniors.
A data de 2018 és el màxim golejador del campionat uruguaià amb 230 gols en 244 partits.
Trajectòria com a entrenador:
* 1988: Peñarol
* 1989: River Plate (M)
* 1991: Real Murcia
* 1996-1998: River Plate (M)
* 1999-2000: Colo-Colo
* 2003: River Plate (M)
* 2005: Peñarol

## Referències

* ↑ Juan Pablo Andrés; Frank Ballesteros. «Copa Libertadores — Topscorers». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. [Consulta: 31 desembre 2010].
* ↑ Karel Stokkermans. «Uruguay — List of Champions». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. [Consulta: 31 desembre 2010].
* ↑ John Beuker. «Copa Libertadores 1982». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. [Consulta: 31 desembre 2010].
* ↑ Josef Bobrowsky. «Intercontinental Club Cup 1982». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. [Consulta: 31 desembre 2010].
* ↑ Fernando Morena a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Maxim Olenev. «Uruguay — All-Time Topscorers». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. [Consulta: 31 desembre 2010].
# Fernando Moragues y de Manzanos

Fernando Moragues y de Manzanos va néixer a Palma l'any 1856 i va morir al mateix lloc l'any 1931.
Va ser capellà, no se sap si per vocació o per necessitat, i va cursar els seus estudis eclesiàstics a Palma. Una vegada acabats va viatjar Argentina on hi va exercir de missioner. També hi va fundar una parròquia de la qual fou rector. Moragues va ser una persona molt erudita tenint la formació de caràcter autodidacta que va rebre. Així i tot, dominava temes com l'art i la biologia. En aquest camp es coneixen dos articles publicats a los Anales de la Sociedad Española de Historia Natural sobre Insectos de Mallorca (1894) i Coleópteros de Mallorca (1889).
De Mallorca també es va entretenir a fotografiar la vila de Pollença, fotografies que han estat recollides posteriorment per El Gall Editor a través d'una luxosa edició de Fotografies de Pollença dels anys XX. I és que La Pollença que es trobà Fernando Moragues y de Manzanos gaudeix d'un encant i d'una complexitat que no té comparança amb cap altra època històrica. Les seves instantànies abracen un arc cronològic que va des de 1885 a 1928. Essencialment el primer terç del segle xx, encara que més fotografies foren realitzades entre 1920 i 1928. A primer cop d'ull, serà fàcil adonar-se que Moragues es va convertir en un testimoni de primera mà de la transformació qualitativa i gradual que experimentà Pollença en aquelles dates.

## Referències

* 1 2 Fernando Moragues y de Manzanos : retratista del camp mallorquí. Pollença, Mallorca: Gall Editor, 2008. ISBN 978-84-96608-63-4.
* ↑ Moragues y de Manzanos, Fernando. Fotografies de Pollença dels anys vint. Pollença: Gall Editor, 2006. ISBN 84-96608-13-1.
# Francisco Javier Yeste Navarro

Francisco Javier Yeste Navarro (nascut a Basauri, Bilbao, el 6 de desembre de 1979) és un exfutbolista basc que jugava com a migcampista.

## Trajectòria

Va pertànyer sempre a les categories inferiors de l'Athletic Club.
Després del seu pas pel CD Baskonia, el 1998 passa a formar part del Bilbao Athletic. Poc després va passar a ser de la primera plantilla, tot i que va debutar amb l'Athletic quan encara pertanyia a les seves categories inferiors. El seu partit de debut a la Primera divisió va ser el 7 de febrer de 1999 contra el Racing de Santander.
La temporada 1999-00 va ser la seva primera temporada com a integrant del primer equip, encara que va disputar només sis partits. A l'any següent, l'entrenador ja comptava habitualment amb ell, jugant aquesta temporada 34 partits i marcant sis gols.
Ha disputat més de 220 partits i ha marcat més de 40 gols. És esquerrà, i la posició de mitja punta és la seva favorita. No obstant això, la seva demarcació habitual durant les seves primeres temporades al primer equip de l'Athletic va ser enganxat a la banda esquerra, posició que actualment ocupa.
La temporada 2006-2007, tot i patir una dolorosa pubàlgia, va jugar 38 partits i va marcar 5 gols. Abans de cada partit, el jugador havia de ser infiltrat, per reduir el dolor, i poder saltar al camp.
Al maig de 2010 va anunciar que al terme del seu contracte no renovaria amb l'Athletic Club. Després d'això, el jugador va rebre ofertes de diversos clubs, entre ells diversos espanyols com el Deportivo de la Corunya o el Getafe CF i altres de l'estranger com el Trabzonspor o l'Olympiakos FC. No obstant això, el jugador va rebutjar totes les ofertes per anar a jugar als Emirats Àrabs, on li oferien un contracte notablement superior respecte a les quantitats econòmiques. Així, el juny de 2010 es va confirmar el seu fitxatge per l'Al Wasl de Dubai.

## Referències

* ↑ Fran Yeste se'n va a l'Al Wasl de Dubai
# Fil·laci

Fil·laci (en llatí Phillatius, en grec Φιλλάτιος, o Φιλτάτιος) va ser un gramàtic grec, probablement atenenc.
Era contemporani d'Olimpiòdor vers el 407 aC. Foci, en el seu epítom a Olimpiòdor diu que Fil·laci va rebre l'honor de tenir una estàtua a Atenes concedida pel poble atenenc en agraïment als seus ensenyaments.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/305?rgn=pages;view=image;q1=PhilistusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 297. ]
# Frederic Suñer i Casadevall

Frederic Suñer i Casadevall (Palafrugell, 5 de setembre de 1932 – 15 de juny de 2020) fou un farmacèutic i polític català, alcalde de Palafrugell i president de la Diputació de Girona.
Es doctorà en farmàcia a la Universitat de Barcelona el 1951, i el 1959 va obrir el primer laboratori d'anàlisi clínica a Palafrugell. És membre de la Reial Acadèmia de Farmàcia de Catalunya. Ha rebut el Premi August Pi i Sunyer de l'Institut d'Estudis Catalans. Durant la transició espanyola va militar al PSC Reagrupament de Josep Pallach i Carolà. Fou escollit regidor de l'Ajuntament de Palafrugell de Convergència i Unió a les eleccions municipals de 1987. Aconseguí ser elegit alcalde de Palafrugell a les eleccions municipals de 1991, 1995 i 1999. Alhora, diputat provincial de 1987 a 2003, i president de la Diputació de Girona de 1996 a 1999. El 2003 va deixar de ser alcalde, però va seguir com a regidor fins al març de 2007.
De 1992 a 1996 també va presidir l'Institut d'Assistència Sanitària. A més, va ser vocal del patronat de la Fundació Josep Pla (2007-2020), de la que n'ha estat president de 1992 a 2007.

## Referències

* ↑ «Mor Frederic Suñer, exalcalde de Palafrugell i expresident de la Diputació». Diari de Girona, 15-06-2020 [Consulta: 15 juny 2020].
* ↑ Currículum Arxivat 2017-09-22 a Wayback Machine. al web de Frederic Suñer
* ↑ Frederic Suñer Casadevall, al web de l'ajuntament de Palafrugell
* ↑ Frederic Suñer Exalcalde de Palafrugell i expresident de la Diputació de Girona per CiU, Catalonia Today, 6 de maig de 2011
# Fokker F.V

El Fokker F.V va ser un avió comercial holandès creat per Fokker en la dècada de 1920. La característica més interessant del F.V era que es podia configurar com a biplà o un monoplà, ja que es podia eliminar l'ala inferior. No va ser un èxit i només es va construir un.

## Referències

* ↑ de Leeuw pp. 34-7
* R. de Leeuw (ed.) Fokker Commercial Aircraft (1994). Fokker publications
# Funkwhale

Funkwhale és un servidor de música lliure en streaming, auto allotjat i federat creat el 2015 per l'Agate Berriot com a alternativa d'auto allotjament a Grooveshark. On cada usuari disposa d'una biblioteca pròpia on afegir els audios i si vol compartir-les amb altres usuaris de la de la mateixa instància o d'una altra.
Des del 2018, el projecte suporta el protocol ActivityPub, que permet l'intercanvi de biblioteques de música entre instàncies. Encara que la federació no estava prevista originalment. Les biblioteques eren gestionades originalment pels administradors d'una instància, però ara s'adhereixen a un compte concret. Encara que previst, al 2019 el servei encara no permet utilitzar etiquetes amb els fitxers d'àudio. La lectura pública tampoc no és possible sense crear un compte en una instància.
Entre les seves funcionalitats destaca que és possible marcar les cançons preferides i crear llistes de reproducció personalitzades. Quan s'està connectat a una instància és possible escoltar les pistes de totes les instàncies federades a través d'un sistema d'emmagatzematge a la memòria cau de la instància.
El servei és compatible amb l'APS Subsonic, que permet escoltar àudios de diferents aplicacions que admeten aquest protocol i escoltar-les en línia o fora de línia en un telèfon intel·ligent, un centre multimèdia o qualsevol dispositiu que pugui fer funcionar una aplicació compatible.
Pel que fa al funcionament, utilitza el llenguatge Python i Django. La interfície per defecte està escrita amb JavaScript i Vue.js. La federació es basa amb el protocol ActivityPub. I una API REST gestiona la biblioteca de música i els comptes d'usuari.

## Referències

* ↑ guenael@nextinpact.com. «Funkwhale, les défis d'une version libre et fédérée de Grooveshark» (en francès), 26-07-2018. [Consulta: 3 juny 2019].
* ↑ Produccions, Lo Quentin. «Funkwhale: gestion de discotèca federada» (en occità). Journalet. Gasseta occitana d'informacions, 17-10-2018. Arxivat de l'original el 2019-06-03. [Consulta: 3 maig 2019].
* 1 2 «Funkwhale» (en francès), 04-09-2018. [Consulta: 3 juny 2019].
* ↑ «Funkwhale, les baleines mélomanes libres et décentralisées» (en francés), 25-05-2018. Arxivat de l'original el 2019-05-30. [Consulta: 3 juny 2019].
# Funkley

Funkley és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 15 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Funkley tenia 15 habitants, 6 habitatges, i 4 famílies. La densitat de població era de 14,9 habitants per km².
Dels 6 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,7% hi vivien parelles casades, en un 16,7% dones solteres, i en un 16,7% no eren unitats familiars. En el 16,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,6.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 0% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 13,3% de 45 a 60 i un 33,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 120 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 25.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.167 $ mentre que les dones 17.083 $. La renda per capita de la població era de 15.521 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Funkley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Funkley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# GI

GI té els següents significats:
* GI, ISO 3166-2:ES pertany a Girona.
* Gibraltar, segons l'ISO 3166-1
* .gi, Domini a Internet que pertany a Gibraltar
* G.I., terme per a un soldat d'infanteria de les Forces Armades dels Estats Units d'Amèrica.
* Gi o GiB, giga binari
* General Instrument, fabricant estatunidenc especialitzat en semiconductors i equips de televisió per cable amb seu a Horsham, PA
* Ghjuventù Indipendentista, sindicat estudiantil de la Universitat de Còrsega
* Keikogi, vestit que s'utilitza en moltes arts marcials japoneses.
Viccionari
# GI-652

La GI-652 és una carretera de la Generalitat de Catalunya que diposa d'una viforcació amb la GI-652a. Les lletres GI corresponen a la demarcació provincial de Girona encara que está administrada per la Generalitat de Catalunya. Discorre pels termes municipals de Torrent i Pals dins de la comarca del Baix Empordà. Comença el seu traçat a la rotonda de la carretera C-66 dins del terme municipal de Torrent i en el seu final, que conecta una altra la carretera, la C-31, acabant en la rotonda de Pals dins d'aquest mateix terme municipal. Té una llargada d'uns 3,387 km. Aquesta carretera té una viforcació i aquest tram duu la nomenclatura de carretera GI-652a.

## Referències

* ↑ GI-652&color=vermell&background=orto_ICC&BBOX=510079,4643481.811062,513385,4645307.811062&layers=XT_VIARI_CATALEG_CARRETERES|. Hipermapa de Carreteres de Catalunya, consulta 07-01-2023.]

## Enllaços externs

* La GIV-6544 en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Fàbrica Ca l'Artigues

La Fàbrica Ca l'Artigues és una obra d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici industrial, de planta rectangular, amb un marcat to eclèctic, juxtaposant estils: medieval, àrab, barroc, etc. És destacable una façana en la qual trobem una porta d'entrada rodejada de columnes amb decoració trenada. Sobre aquesta s'hi troba una gran finestra circular amb la mateixa decoració. Destaca una torre d'estil medieval situada a un extrem de l'edifici. A algunes parts, els detalls reben un tractament acurat, dins un marcat to eclèctic, juxtaposant estils: medieval, àrab, barroc, etc.

## Referències

* 1 2 Text importat de: «Fàbrica Ca l'Artigues». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural. Llicència CC-0 [Importat: 23 setembre 2016] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).
# Fourme d'Ambert

El fourme d'Ambert (o forma d'Embèrt en occità) és un formatge francès de la regió d'Alvèrnia (i també del departament del Loira), creat, en el seu origen, als voltants d'Embèrt (Ambert en francès) (Puèi Domat) amb denominació AOC des del 9 de maig de 1972, compartint AOC amb la fourme de Montbrison. «Fourme d'Ambert o fourme de Montbrison» va ser reconegut com a DOP a nivell europeu pel Reglament de la Comissió n.º 1263/96, d'1 de juliol. El 22 de febrer de 2002 dos nous decrets d'AOC van separar els dos productes en dues AOC diferents, de manera que el fourme d'Ambert es beneficia d'una AOC pròpia.

## Descripció

És un formatge de llet de vaca de pasta entreverada de verd, crua i no premsada, amb una crosta seca i florida, d'un diàmetre de 13 cm i una altura de 19 cm d'un pes aproximat de 2,2 kg. El seu nom fourme procedeix del llatí «forma», que seria, també, l'origen de la paraula formatge. Els alvernesos, durant la commemoració del setge de Gergòvia, una celebració del temps dels druides, es delecten amb aquest formatge atípic.

## Degustació

El seu període de degustació més òptim comprèn des de maig a octubre, després d'un afinat de 5 a 8 setmanes, però resulta igualment excel·lent d'abril a desembre. És un formatge que enriqueix les carns tant vermelles com blanques, així com els peixos.

## Fabricació

La llet s'escalfa fins que assoleix els 32 °C i s'afegeix el coagulant per a quallar-la i el penicillium roqueforti que propicia la formació del blau. A continuació es passa a les operacions de picat (que ajuden el desenvolupament homogeni del penicillium) i l'afinat en una cova que mantingui una temperatura d'uns 8 a 12 °C, durant vuit dies com a mínim.
La producció l'any 2003 fou de 6.250 tones, fabricades en la seva majoria en centrals industrials. El 2005, només un granger productor va obtenir la denominació AOC. Les llacunes existents pel que fa a les regles a seguir han permès que una dotzena de grangers productors de formatge (unes 70 tones) s'hagin beneficiat de la denominació AOC.
# Fourme de Montbrison

El fourme de Montbrison (o forma de Montbrison en occità) és un formatge francès de la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps (i també del departament del Loira), amb denominació AOC des del 9 de maig de 1972, compartint AOC amb la fourme d'Ambert.

## Enllaços externs

* (francès) Pàgina oficial
# Frisanco

Frisanco (friülà Frisanc ) és un municipi italià, dins de la província de Pordenone. L'any 2007 tenia 694 habitants. Limita amb els municipis d'Andreis, Barcis, Cavasso Nuovo, Claut, Fanna, Maniago, Meduno, Tramonti di Sopra i Tramonti di Sotto.

## Evolució demogràfica

Habitants censats

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Angelo Arturo Bernardon | DS |
# Garra rakhinica

Garra rakhinica és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Myanmar.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kullander, S. i F. Fang, 2004. Seven new species of Garra (Cyprinidae: Cyprininae) from the Rakhine Yoma, southern Myanmar. Ichthyol. Explor. Freshwat. 15(3):257-278.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Furtun ibn Llop

Furtun ibn Llop fou un noble andalusí de la família musulmana dels Banu Qassi, fill de Llop ibn Muhàmmad, valí de Lleida i germà de Muhàmmad ibn Llop ibn Muhàmmad.
Muhàmmad al-Tawil, senyor d'Osca i antic rival del seu pare, Llop ibn Muhàmmad, li prengué l'herència i es va convertir en valí de Lleida el 907.
| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | Llop | Llop | Llop | Llop | Llop | Llop | | | Àjab | Àjab | Àjab | Àjab | Àjab | Àjab | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | Issa | Issa | Issa | Issa | Issa | Issa | | | | | | | | | Muhàmmad | Muhàmmad | Muhàmmad | Muhàmmad | Muhàmmad | Muhàmmad | | | | | | | Mutàrrif | Mutàrrif | Mutàrrif | Mutàrrif | Mutàrrif | Mutàrrif | | | | |
| | | | | | | Llop | Llop | Llop | Llop | Llop | Llop | | | Mussa | Mussa | Mussa | Mussa | Mussa | Mussa | | | Yusuf | Yusuf | Yusuf | Yusuf | Yusuf | Yusuf | | | Abd-Al·lah | Abd-Al·lah | Abd-Al·lah | Abd-Al·lah | Abd-Al·lah | Abd-Al·lah | | | Yunus | Yunus | Yunus | Yunus | Yunus | Yunus | | | Mutàrrif | Mutàrrif | Mutàrrif | Mutàrrif | Mutàrrif | Mutàrrif | | |
| Abd-Al·lah | Abd-Al·lah | Abd-Al·lah | Abd-Al·lah | Abd-Al·lah | Abd-Al·lah | | | Muhàmmad ibn Llop | Muhàmmad ibn Llop | Muhàmmad ibn Llop | Muhàmmad ibn Llop | Muhàmmad ibn Llop | Muhàmmad ibn Llop | | | Furtun ibn Llop | Furtun ibn Llop | Furtun ibn Llop | Furtun ibn Llop | Furtun ibn Llop | Furtun ibn Llop | | | Muhàmmad ibn Abd-Al·lah | Muhàmmad ibn Abd-Al·lah | Muhàmmad ibn Abd-Al·lah | Muhàmmad ibn Abd-Al·lah | Muhàmmad ibn Abd-Al·lah | Muhàmmad ibn Abd-Al·lah | | | Mussa | Mussa | Mussa | Mussa | Mussa | Mussa | | | Fortun ibn Abd-Al·lah | Fortun ibn Abd-Al·lah | Fortun ibn Abd-Al·lah | Fortun ibn Abd-Al·lah | Fortun ibn Abd-Al·lah | Fortun ibn Abd-Al·lah | | | Abd-Al·lah | Abd-Al·lah | Abd-Al·lah | Abd-Al·lah | Abd-Al·lah | Abd-Al·lah | Urraca | Urraca | Urraca | Urraca | Urraca | Urraca |
| | | | | | | | | Llop | Llop | Llop | Llop | Llop | Llop | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | Ordoni | Ordoni | Ordoni | Ordoni | Ordoni | Ordoni | | | | | Ramir | Ramir | Ramir | Ramir | Ramir | Ramir |

## Referències

* ↑ «Furtun ibn Llop». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Fèdim

Fèdim és el nom dels següents personatges:
* Fèdim o Niòbides, personatge mitològic.
* Fèdim, un dels Trenta Tirans d'Atenes.
* Fèdim, poeta epigramàtic grec
# Gadadhar

Gadadhar és un riu d'Assam.
Neix a les muntanyes de Bhutan i corre cap als Duars; alguns afluents d'aquest riu es troben en el límit entre els Duars Occidentals i els Duars Orientals. Degut a les variacions del seu curs i als canals, el riu és conegut també com a Sankos a la part superior, que és el nom d'un altra riu. El Gangadhar desaigua al Brahmaputra a través d'un canal també anomenat Gadadhar alimentat pel riu Bamnai.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Franky Vandendriessche

Franky Vandendriessche (7 d'abril de 1971) és un exfutbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 2002.

## Referències

* ↑ Perfil a Cerclemuseum.be
* ↑ Profile a Belgian Pro League
* ↑ Perfil a Footgoal
* ↑ Profile Arxivat 2018-01-24 a Wayback Machine. a Cercle Brugge